prop · GS03110d2 · 2005-03-17 00:00:00 — Den enda materiella ändring som i övrigt gjorts i bestämmelsen är att redovisningsskyldigheten fortsättningsvis även omfattar anordningarnas lagringskapacitet i de fall detta är aktuellt och om anordningarna kan användas för digital upptagning upprepade gånger. Detta är en följd av att lagringskapaciteten nu införs som grund för beräkningen när det gäller anordningar för digital upptagning och av att det införs en särskild beräkningsgrund för anordningar som kan användas för digital upptagning upprepade gånger (se 26 l §). I övrigt har endast redaktionella ändringar gjorts i bestämmelsen. Avtal om offentligt framförande m.m. Överlåts rätt att överföra ett verk till allmänheten eller att framföra det offentligt, skall överlåtelsen gälla för av och inte medföra ensamrätt. Har längre giltighetstid än bestämts och är ensamrätt avtalad, får upphovsmannen ändå själv överföra eller framföra verket eller överlåta sådan rätt åt annan, om rätten av inte tagits i bruk. Bestämmelserna i denna paragraf gäller inte filmverk. Ändringarna i paragrafen är följdändringar till införandet av begreppet överföring till allmänheten som en underkategori till begreppet tillgängliggörande för allmänheten i 2 § URL. Vissa förfoganden som tidigare utgjorde offentligt framförande och därmed omfattades av 30 § kommer fortsättningsvis att utgöra överföring till allmänheten (se Prop. 2004/05:110 vidare avsnitt 7 i den allmänna motiveringen och kommentaren till 2 § I 30 § har som en följd av denna ändring angetts att bestämmelsen även avser överlåtelse av rätt att överföra ett verk till allmänheten. I övrigt har endast redaktionella ändringar gjorts i paragrafen. 3 a kap. Avtalslicenser Gemensamma bestämmelser om avtalslicenser En avtalslicens som avses i 42 b42 f §§ gäller för utnyttjande av verk på visst sätt, när ett avtal har ingåtts om utnyttjande av verk på sådant sätt med en organisation som företräder ett flertal svenska upphovsmän på området. Avtalslicensen ger användaren rätt att utnyttja verk av det slag som avses med avtalet trots att verkens upphovsmän inte företräds av organisationen. För att ett verk skall få utnyttjas med stöd av 42 c § krävs att avtalet med organisationen har ingåtts av någon som bedriver undervisningsverksamhet i organiserade former. När ett verk utnyttjas med stöd av 42 e § har upphovsmannen rätt till ersättning. När ett verk utnyttjas med stöd av 42 b42 d eller 42 f § tillämpas följande. De villkor i fråga om rätten att utnyttja verket som följer av avtalet gäller. Upphovsmannen skall i fråga om ersättning som lämnas enligt avtalet och förmåner från organisationen vilka väsentligen bekostas genom ersättningen vara likställd med de upphovsmän som organisationen företräder. Upphovsmannen har dock oavsett detta alltid rätt till ersättning som hänför sig till utnyttjandet, om han begär det då verket utnyttjades. Krav på ersättning får riktas endast mot organisationen. Gentemot den som använder ett verk med stöd av 42 f § får krav på ersättning göras gällande endast av de avtalsslutande organisationerna. Kraven skall framställas . Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 9.1 i den allmänna motiveringen, motsvarar nuvarande 26 i § URL med den ändringen att 13, 26 d och 26 f §§ URL byter paragrafnummer. Dessutom görs tillägg i paragrafens första respektive fjärde stycke för de nya avtalslicensbestämmelserna, dvs. avtalslicensen för exemplarframställning inom myndigheter, företag och organisationer m.fl. (42 b § URL) och avtalslicensen avseende arkivs och biblioteks möjligheter att överföra verk till allmänheten och att sprida exemplar i annat än pappersform (42 d § URL). I övrigt har endast redaktionella ändringar gjorts i paragrafen. Framställning av exemplar inom myndigheter, företag och organisationer m.fl. , beslutande kommunala församlingar, statliga och kommunala myndigheter samt företag och organisationer får för att tillgodose behovet av information inom sin verksamhet framställa exemplar genom reprografiskt förfarande av utgivna litterära verk och av konstverk som finns återgivna i anslutning till texten i ett sådant verk, om avtalslicens gäller enligt 42 a §. Första stycket gäller inte, om upphovsmannen hos någon av de avtalsslutande parterna har meddelat förbud mot exemplarframställningen. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om avtalslicens rörande reprografisk kopiering, dvs. främst fotokopiering, inom myndigheter, företag och organisationer m.fl. Den har behandlats i avsnitt 9.2 i den allmänna motiveringen. Bestämmelsen är avsedd att underlätta rättighetsklarering när det gäller fotokopiering m.m. på arbetsplatser, dvs. såväl inom offentlig verksamhet som inom det privata näringslivet. Uppräkningen av , beslutande kommunala församlingar, statliga och kommunala myndigheter samt företag och organisationer är avsedd att vara heltäckande. Med begreppet företag avses t.ex. bolag, ekonomiska föreningar och enskilda näringsidkare. Avtalslicensbestämmelsen avser endast material som skall användas för att tillgodose behovet av information inom verksamheten, t.ex. facklitteratur som behövs i arbetet. När det gäller framställningssättet är bestämmelsen begränsad till kopiering genom reprografiskt förfarande. Detta begrepp har tidigare använts i bestämmelsen om avtalslicens för undervisningsändamål (tidigare 13 §, nu 42 c §) och i bestämmelsen om framställning av exemplar inom arkiv och bibliotek (16 §). Begreppet reprografiskt förfarande omfattar framförallt fotokopiering. Många moderna apparater för fotokopiering innefattar ett mellanled där en digital kopia framställs innan den slutliga papperskopian produceras. Även sådana kopieringsprocesser omfattas av bestämmelsen. Rätten enligt avtalslicensen omfattar kopiering av utgivna litterära verk och av konstverk som finns återgivna i anslutning till texten i ett utgivet litterärt verk. I bestämmelsens andra stycke anges att upphovsmannen har möjlighet att meddela förbud mot exemplarframställning. Motsvarande skyddsregler för upphovsmännen gäller enligt den befintliga avtalslicensen på undervisningsområdet (tidigare 13 § URL, nu 42 c § URL). Ytterligare bestämmelser om de allmänna förutsättningarna för avtalslicensen finns i 42 a §. Genom en ändring i 1 § lagen (1980:612) om medling i vissa upphovsrättstvister har den lagen gjorts tillämplig på den nya bestämmelsen i 42 b §. Framställning av exemplar inom undervisningsverksamhet För undervisningsändamål får exemplar framställas av offentliggjorda verk, om avtalslicens gäller enligt 42 a §. Exemplaren får användas endast i undervisningsverksamhet som omfattas av det avtal som förutsätts för uppkomsten av avtalslicensen. Första stycket gäller inte, om upphovsmannen hos någon av de avtalsslutande parterna har meddelat förbud mot exemplarframställningen. Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 9.3 i den allmänna motiveringen, avser den kopiering som får ske inom undervisningsområdet om avtalslicens gäller enligt 42 a § URL. Bestämmelsen, som tidigare funnits i 13 § URL, har, bortsett från upptagningar av verk som sänds ut i ljudradio eller television, endast omfattat exemplarframställning genom reprografiskt förfarande. Den har utvidgats till att även omfatta kopiering i digital form. Detta innebär att nu även kopiering av material från analog form till digital, från digital form till analog och från digital form till digital omfattas av bestämmelsen om avtalslicens. Sålunda kan exempelvis en lärare, om avtal har träffats inom ramen för avtalslicensen, skanna in en reprografisk kopia i sin dator och därefter kopiera den till elevernas datorer, t.ex. via e-post. Läraren kan även inom ramen för avtalslicensen hämta hem en artikel från Internet och kopiera den till ett antal elevers datorer eller skriva ut den på papper och sedan fotokopiera den till eleverna. I bestämmelsens andra stycke anges att upphovsmannen har möjlighet att meddela förbud mot exemplarframställning. Samma regler till skydd för upphovsmännen gäller enligt den befintliga avtalslicensen på undervisningsområdet (tidigare 13 § URL). Ytterligare bestämmelser om de allmänna förutsättningarna för avtalslicensen finns i 42 a §. Till följd av att begränsningen till reprografiskt förfarande tas bort är det inte längre nödvändigt att särskilt nämna att bestämmelsen också omfattar upptagningar av verk som sänds ut i ljudradio eller television. Rätten att göra sådana upptagningar omfattas i stället av den generella rätten att framställa exemplar om avtalslicens gäller. Arkivs och biblioteks möjligheter att överföra verk till allmänheten m.m. De arkiv och bibliotek som avses i 16 § tredje och fjärde styckena har, om avtalslicens gäller enligt 42 a §, rätt 1.att överföra verk, dock inte datorprogram, till lånesökande såvitt gäller enskilda artiklar, korta avsnitt eller material som av säkerhetsskäl inte bör lämnas ut i original, och 2.att sprida exemplar som framställts med stöd av 16 § första stycket 2 till lånesökande i andra fall än de som avses i 16 § andra stycket. Första stycket gäller inte, om upphovsmannen hos någon av de avtalsslutande parterna har meddelat förbud mot överföringen eller spridningen. Paragrafen behandlar rätten för vissa arkiv och bibliotek att överföra respektive sprida exemplar i annan form än på papper om avtalslicens gäller enligt 42 a § URL. Bestämmelsen, som är ny, är inte direkt föranledd av direktivet. Den har behandlats i avsnitt 9.4 i den allmänna motiveringen. 16 § URL behandlar rätten till exemplarframställning i såväl analog som digital form samt spridning av exemplar som framställs på papper. Den nya avtalslicencen i 42 d § har införts för att underlätta för vissa arkiv och bibliotek att kunna sprida visst material även i annan form samt överföra delar av verk m.m. T.ex. kan ett bibliotek med stöd av den nya bestämmelsen sända kopierade artiklar med e-post eller skicka över en Prop. 2004/05:110 diskett innehållande en artikel till lånesökande om ett avtal har ingåtts enligt den nya avtalslicensbestämmelsen. Har ett sådant avtal ingåtts ger det även rätt för eller arkivet att förfoga över material, i enlighet med de villkor som bestämts i avtalet, från upphovsmän som inte företräds av den avtalsslutande organisationen. Dessa upphovsmäns rättigheter tas till vara genom bestämmelserna i 42 a § URL om rätt till ersättning m.m. I 42 a § finns även andra ytterligare bestämmelser om de allmänna förutsättningarna för avtalslicensen. I bestämmelsens andra stycke anges att upphovsmannen har möjlighet att meddela förbud mot överföringen eller spridningen. Samma regler till skydd för upphovsmännen gäller enligt den befintliga avtalslicensen på undervisningsområdet (tidigare 13 § URL, nu 42 c § URL). Genom en ändring i 1 § lagen (1980:612) om medling i vissa upphovsrättstvister har den lagen gjorts tillämplig på den nya bestämmelsen i 42 d §. Utsändning i ljudradio eller television De radio- och televisionsföretag som regeringen i enskilda fall beslutar får sända ut utgivna litterära och musikaliska verk samt offentliggjorda konstverk, om avtalslicens gäller enligt 42 a §. Första stycket gäller inte sceniska verk och inte heller andra verk, om upphovsmannen har förbjudit företaget att sända ut verket eller det av andra skäl finns särskild anledning att anta att han motsätter sig utsändningen. Första stycket gäller inte sådan vidaresändning som avses i 42 f §. Vid utsändning över satellit gäller avtalslicensen endast om sändarföretaget verkställer utsändning genom en marksändare. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.1 i den allmänna motiveringen. Bestämmelserna var tidigare placerade i 26 d §. Rubriken närmast före paragrafen är ny. Den rubrik som tidigare fanns före den aktuella paragrafen avsåg tre paragrafer, 26 d26 f §§ URL. Av dessa utgjorde två, 26 d och 26 f §§ URL, paragrafer om avtalslicens. Paragraferna om avtalslicenser har placerats i ett särskilt kapitel och fått nya numreringar. Som en följd av det avser den gamla rubriken numera enbart 26 e § URL och bestämmelsen i 42 e § har fått en ny rubrik som enbart avser den bestämmelsen. En annan följd av den ändrade numreringen avseende bestämmelserna om avtalslicens är att två hänvisningar i paragrafens första respektive andra stycke har ändrats. Hänvisningen i första stycket till 26 i § URL har ändrats till en hänvisning till 42 a § URL. Hänvisningen i andra stycket till 26 f § URL har ändrats till en hänvisning till 42 f § URL. I sak motsvarar bestämmelsen helt den hittillsvarande 26 d §. Vidaresändning av verk i ljudradio- eller televisionsutsändning Var och en har rätt att till allmänheten trådlöst eller genom kabel och oförändrat återutsända (vidaresända) verk som ingår i en trådlös ljudradio- eller televisionsutsändning, om avtalslicens gäller enligt 42 a §. Första stycket gäller inte verk till vilka rättigheterna till vidaresändning innehas av det radio- eller televisionsföretag som sänder ut den ursprungliga sändningen. Paragrafen har behandlats i avsnitt 9.1 i den allmänna motiveringen. Bestämmelserna var tidigare placerade i 26 f §. Rubriken närmast före paragrafen är ny och avser enbart 42 f §. Den hänvisning som tidigare gjordes till 26 i § URL har ändrats till en hänvisning till 42 a § URL. Bakgrunden till ändringen är att bestämmelserna om avtalslicenser har placerats i ett eget kapitel i lagen och på grund av detta fått nya numreringar. I sak motsvarar bestämmelsen helt den hittillsvarande 26 f §. 5 kap. Vissa upphovsrätten närstående rättigheter En utövande konstnär har, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, en uteslutande rätt att förfoga över sitt framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk eller ett uttryck av folklore genom att 1.ta upp framförandet på en grammofonskiva, en film eller en annan anordning, genom vilken det kan återges, 2.framställa exemplar av en upptagning av framförandet, och 3.göra framförandet eller en upptagning av det tillgängligt för allmänheten. De rättigheter som avses i första stycket 2 och 3 gäller intill utgången av femtionde året då framförandet gjordes eller, om upptagningen har getts ut eller offentliggjorts från framförandet, då upptagningen först gavs ut eller offentliggjordes. Bestämmelserna i 2 § andra fjärde styckena, 3, 69, 1112, 16, 17, 21, 22, 2526 b, 26 e, 26 k26 m och 2729 §§, 39 § första meningen samt i 41, 42, 42 a, 42 c, 42 d och 42 f §§ skall tillämpas i fråga om framföranden som avses i denna paragraf. När ett exemplar av en upptagning enligt denna paragraf med den utövande konstnärens samtycke har överlåtits inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet får exemplaret spridas vidare. Fjärde stycket ger inte rätt att tillhandahålla allmänheten 1.exemplar av en upptagning genom uthyrning eller andra jämförliga rättshandlingar, eller 2.exemplar av en film eller annan anordning på vilken rörliga bilder tagits upp genom utlåning. Paragrafen innehåller regler om närstående rättigheter för utövande konstnärer. Den har huvudsakligen behandlats i avsnitt 10 i den allmänna motiveringen men även till viss del i avsnitt 13 där motiven till införandet av ett skydd för uttryck av folklore redovisas. De bestämmelser i direktivet som är av störst intresse är artikel 2 och artikel 3.2. Första stycket i bestämmelsen har formulerats om på så sätt att de Prop. 2004/05:110 utövande konstnärerna nu ges exklusiva ensamrättigheter. har varit utformade som en förbudsrätt. Som närmare utvecklas i den allmänna motiveringen innebär denna ändring inte någon skillnad i praktiken från vad som redan gäller. Även om rättigheterna varit utformade som förbudsrättigheter har de fungerat som ensamrättigheter (se NJA II 1961 s. 302). En annan sak är att det , som beskrivs i det följande, har gjorts ändringar vad gäller innehållet i rättigheterna. I första stycket har vidare den ändringen gjorts att även en utövande konstnärs framförande av ett uttryck av folklore skyddas. Ändringen har föranletts av tillträdet till WIPO-fördraget om framföranden och fonogram. I de flesta fall torde ett uttryck av folklore kunna betecknas som ett litterärt eller konstnärligt verk. Skyddet i 45 § har redan tidigare omfattat framföranden av alla litterära och konstnärliga verk även om verkets skyddstid har gått ut. Det kan dock inte uteslutas att det kan förekomma fall där det som framförs inte är ett verk i upphovsrättslagens mening. I dessa fall får ändringen betydelse. En utövande konstnär har en nu till innehållet oförändrad ensamrätt avseende sådana åtgärder som utgör en första fixering av framförandet (första stycket 1). I första stycket 2 har angetts att utövande konstnärer har en ensamrätt att framställa exemplar av upptagningar av sina framföranden. har i tredje stycket i bestämmelsen förts in en hänvisning till 2 § andra stycket URL, där direktivets definition av exemplarframställning tagits in. De utövande konstnärerna får därmed en ensamrätt till exemplarframställning såvitt gäller upptagningar av sina framföranden som fullt ut motsvarar vad direktivet föreskriver. Härigenom får de utövande konstnärerna ett skydd inte bara mot direkt eftergörande av en upptagning utan mot all exemplarframställning oavsett i vilken form eller med vilken metod det sker och oavsett om det sker helt eller delvis. Den särskilda lydelsen om att en upptagning inte får föras över från en anordning till en annan har därför utgått (jfr 2 § andra stycket). Något skydd mot att andra artister imiterar/efterliknar konstnärens framförande ges däremot inte. Detta hänger samman med att exemplarframställningsrätten (bortsett från första upptagningen av framförandet) är kopplad till upptagningar av framförandet. För att det i dessa fall skall vara fråga om ett exemplar måste man kunna konstatera att själva upptagningen har mångfaldigats, vilket inte är fallet om en annan artist imiterar/efterliknar den utövande konstnären. I första stycket 3 har angetts att en utövande konstnär också har en ensamrätt att göra sitt framförande eller en upptagning av det tillgängligt för allmänheten. har de utövande konstnärerna haft en rätt att kontrollera tillgängliggörande för allmänheten som i princip motsvarar upphovsmännens ensamrätt i denna del. Den ändrade ordalydelsen innebär alltså inte någon nämnvärd ändring i sak. Tillgängliggörandet kan avse antingen framförandet som sådant, dvs. direktsändningar och dylikt, eller upptagningar av framförandet. Inte heller enligt den ändrade ordalydelsen ges något skydd mot tillgängliggörande för allmänheten av imitationer av konstnärens framförande, eftersom skyddet liksom tidigare tar sikte just på det I 45 § tredje stycket görs en hänvisning också till 2 § tredje och fjärde Prop. 2004/05:110 styckena URL. Detta innebär att de klargöranden av den närmare innebörden av begreppet tillgängliggörande för allmänheten som återfinns i 2 § tredje och fjärde stycket URL gäller även för de utövande konstnärerna. Den nya struktur inom detta begrepp som föreslås i 2 § URL med bl.a. införande av begreppet överföring till allmänheten kommer alltså att gälla även för de utövande konstnärerna. En hänvisning har i tredje stycket också gjorts till den nya bestämmelse som föreslås i 11 a § URL. Det innebär att en inskränkning i de utövande konstnärernas ensamrätt till exemplarframställning kommer att gälla för s.k. tillfälliga kopior. Vidare har en hänvisning till 17 § URL införts, vilken medför att inskränkningen till förmån för personer med funktionshinder kommer att gälla även i förhållande till utövande konstnärer. Slutligen har en hänvisning gjorts till den generella bestämmelsen om avtalslicenser som finns i 42 a § URL och till den nya bestämmelsen i 42 d § URL om avtalslicens avseende vissa arkiv och biblioteks rätt att till lånesökande överföra och sprida i annat än pappersform enskilda artiklar, korta avsnitt eller material som av säkerhetsskäl inte bör lämnas ut i original. I övrigt har paragrafen endast ändrats redaktionellt. Framställare av ljud- eller bildupptagningar En framställare av upptagningar av ljud eller rörliga bilder har, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, en uteslutande rätt att förfoga över sin upptagning genom att 1.framställa exemplar av upptagningen, och 2.göra upptagningen tillgänglig för allmänheten. De rättigheter som avses i första stycket gäller till dess har förflutit då upptagningen gjordes. Om en ljudupptagning ges ut , gäller rättigheterna i stället till utgången av det femtionde året då ljudupptagningen första gången gavs ut. Om ljudupptagningen inte ges ut men offentliggörs , gäller rättigheterna i stället till utgången av det femtionde året då ljudupptagningen först offentliggjordes. Om en upptagning av rörliga bilder har getts ut eller offentliggjorts från upptagningen, gäller rättigheterna enligt första stycket till dess har förflutit då upptagningen av rörliga bilder först gavs ut eller offentliggjordes. Bestämmelserna i 2 § andra fjärde styckena, 69 §§, 11 § andra stycket, 11 a, 12, 16, 17, 21, 22, 2526 b, 26 e, 26 k26 m, 42 a, 42 c och 42 d §§ skall tillämpas i fråga om upptagningar som avses i denna paragraf. Dessutom skall 42 f § tillämpas i fråga om andra upptagningar än sådana som avses i 47 §. När ett exemplar av en upptagning enligt denna paragraf med framställarens samtycke har överlåtits inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet får exemplaret spridas vidare. Fjärde stycket ger inte rätt att tillhandahålla allmänheten 1.exemplar av en upptagning genom uthyrning eller andra jämförliga rättshandlingar, eller 2.exemplar av en film eller annan anordning på vilken rörliga bilder tagits upp genom utlåning. Paragrafen innehåller regler om närstående rättigheter för framställare av upptagningar av ljud eller rörliga bilder. Den har behandlats i avsnitt 10 i den allmänna motiveringen. De bestämmelser i direktivet som är av störst intresse är artikel 2, artikel 3.2 och artikel 11.2. Första stycket i bestämmelsen har formulerats om på så sätt att fonogramframställarna och producenterna av rörliga bilder nu ges exklusiva ensamrättigheter. Rättigheterna har varit utformade som en förbudsrätt. Som närmare utvecklas i den allmänna motiveringen innebär denna ändring inte någon skillnad i praktiken från vad som redan gäller (jfr NJA II 1961 s. 302 och 306). En annan sak är att det , som beskrivs i det följande, har gjorts ändringar vad gäller innehållet i rättigheterna. I första stycket 1 har angivits att fonogramframställarna och producenterna av rörliga bilder har en ensamrätt till exemplarframställning avseende sina upptagningar. har rättigheten bestått i en rätt att förhindra eftergörande av upptagningarna. Ändringen i första stycket 1 har kombinerats med en hänvisning i tredje stycket till 2 § andra stycket URL, där direktivets definition av exemplarframställning tagits in. Fonogramframställarna och producenter av rörliga bilder har således fått en ensamrätt till exemplarframställning avseende sina upptagningar som fullt ut motsvarar vad direktivet föreskriver. Härigenom får rättighetshavarna ett skydd inte bara mot direkt eftergörande av en upptagning utan mot all exemplarframställning oavsett i vilken form eller med vilken metod det sker och oavsett om det sker helt eller delvis. I tredje stycket har vidare även gjorts en hänvisning till 2 § tredje och fjärde stycket URL. Detta innebär att de klargöranden av den närmare innebörden av begreppet tillgängliggörande för allmänheten som återfinns i 2 § tredje och fjärde stycket URL gäller även för producenter av upptagningar av ljud eller rörliga bilder. Det innebär bl.a. att den nya struktur inom detta begrepp som föreslås i 2 § URL med bl.a. införande av begreppet överföring till allmänheten kommer att gälla även för dessa rättighetshavare. I andra stycket har en ändring gjorts i fråga om beräkningen av skyddstidens längd såvitt gäller fonogramframställare.