prop · GS03169 · 2005-06-17 00:00:00 — Om någon som är berättigad till er- sättning begär det, skall den väckta frågan om avstående av mark eller annat utrymme förfalla såvitt den rör hans eller hennes rätt, under förutsättning att marken eller ut- rymmet inte har tillträtts eller övergått enligt 6 kap. 10 § expro- priationslagen. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i minerallagen (1991:45) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 3 §, 5 kap. 1 §, 7 kap. 3 §, 9 kap. 13, 22 och 26 §§, 13 kap. 1 § och 16 kap. 2 § samt rubriken närmast före 9 kap. 26 § minerallagen (1991:45) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Undersökningsarbete får bedrivas endast för att visa att sådant som omfattas av tillståndet finns inom området och för att ta närmare reda på fyndighetens storlek, beskaffenhet och brytvärdhet. Tillståndshavaren får i den ut- sträckning det behövs använda väg väg till och inom området. till och inom området. tillståndshavaren också ta mark i anspråk för att bygga nödvändig eller annat utrymme i anspråk för väg till och inom området. att bygga nödvändig väg till och Innan arbete påbörjas skall tillståndshavaren ha ställt säkerhet för ersättning enligt 7 kap. 1 §. Arbetet skall utföras så, att minsta skada och intrång vållas på någon annans egendom och på natur- och kulturmiljön. Den som har koncession får inom koncessionsområdet, eller under jord, dels bedriva undersökningsarbete enligt 3 §, dels utföra bearbetning och därmed sammanhängande verksamhet enligt 47 §§. För bearbetning och därmed sammanhängande verksamhet som sker får koncessionshavaren dock ta i anspråk endast mark som har anvisats för ändamålet. rådet får tas i anspråk för annat utanför koncessionsområdet får tas i anspråk för annat ändamål än bestäms vid markanvisningen. enligt vad som bestäms vid mark- Ärenden om markanvisning prövas vid markanvisningsförrättning enligt bestämmelserna i 9 kap. Bergmästaren kan, sedan be- Bergmästaren kan, sedan be- slutet om koncession har vunnit slutet om koncession har vunnit laga kraft, medge att mark får tas i laga kraft, medge att mark eller Senaste lydelse 2005:161. Senaste lydelse 2005:161. anspråk i avvaktan på att frågan om markanvisning avgörs. Sådant medgivande får lämnas endast om koncessionshavaren ställer säker- het för den ersättning som avses i 7 kap. 3 §. annat utrymme får tas i anspråk i avvaktan på att frågan om Sådant medgivande får lämnas endast om koncessionshavaren ställer säker- het för den ersättning som avses i 7 kap. 3 §. Skada eller intrång som föran- leds av att mark tas i anspråk för bearbetning eller därmed samman- hängande verksamhet skall er- sättas av koncessionshavaren. Om det uppstår synnerligt men för någon fastighet eller del därav på grund av att mark tas i anspråk, skall koncessionshavaren lösa den fastighet eller fastighetsdel som lider sådant men, om ägaren begär det. Skada eller intrång som föran- leds av att mark eller annat ut- rymme tas i anspråk för bearbet- ning eller därmed sammanhängan- de verksamhet skall ersättas av koncessionshavaren. Om det uppstår synnerligt men för någon fastighet eller del därav på grund av att mark eller annat utrymme tas i anspråk, skall kon- cessionshavaren lösa den fastighet eller fastighetsdel som lider sådant men, om ägaren begär det. Markanvisningsförrättning hålls på begäran av koncessionshavaren. som koncessionshavaren får ta i som koncessionshavaren får ta i den mark som koncessions- den mark eller det utrymme som havaren, inom eller utom kon- cessionsområdet, får ta i anspråk utom koncessionsområdet, får ta i hänger samman med bearbet- hetens art anges. Är koncessionshavaren överens med markägaren och innehavarna av särskild rätt till marken, skall mark anvisas i enlighet med överenskommelsen. I den mån överenskommelse inte har träffats, Är koncessionshavaren överens med markägaren och innehavarna av särskild rätt till marken, skall mark eller annat utrymme anvisas i enlighet med överenskommelsen. I den mån överenskommelse inte 3 Paragrafen (tidigare 7 kap. 2 §) fick sin nuvarande beteckning genom 2005:161. skall den mark anvisas som behövs. Om ett markområde inom eller utom koncessionsområdet hotas av ras eller sättningar vid bearbetningen, kan även den marken anvisas. Anvisning får inte avse mark inom sådant område som avses i 3 kap. 6 och 7 §§. har träffats, skall den mark eller det utrymme anvisas som behövs. Om ett markområde inom eller utom koncessionsområdet hotas av ras eller sättningar vid bearbet- ningen, kan även den marken an- visas. Anvisning får inte avse mark eller annat utrymme inom sådant område som avses i 3 kap. 6 och 7 §§. anvisas tills vidare, om inte sökanden begär något annat. anvisas tills vidare, om inte sökanden begär något annat. ange den anvisade markens läge, ange den anvisade markens eller tvister om ersättning enligt 7 kap. 13 §§ som har prövats vid förrätt- tvister om ersättning enligt 7 kap. 13 §§ som har prövats vid förrätt- frågor som anges i 20 och 21 §§. frågor som anges i 20 och 21 §§. Om löseskilling eller intrångsersättning bestäms, skall i beslutet också anges om belopp skall deponeras enligt 10 kap. 2 § och var depositionen skall ske. Anvisad mark får tillträdas innan markanvisningsbeslutet har vunnit laga kraft, om sökanden har ställt säkerhet för den ersätt- ningsskyldighet som avses i 7 kap. 13 §§ och bergmästaren inte bestämmer annat. Anvisad mark eller anvisat utrymme får tillträdas innan markanvisningsbeslutet har vunnit laga kraft, om sökanden har ställt säkerhet för den ersättnings- skyldighet som avses i 7 kap. 1 3 §§ och bergmästaren inte bestämmer annat. 4Senaste lydelse 2005:161. 5Senaste lydelse 2005:161. havaren den rätt till marken som havaren den rätt till marken eller han har på grund av markan- har på grund av markanvisningen. Beslut under markanvisningsförrättning får överklagas särskilt om förrättningsmyndigheten har 1.ogillat jäv mot förrättningsman, 2.beslutat angående ersättning till sakkunnig eller tolk, eller 3. beslutat om ianspråktagande 3. beslutat om ianspråktagande av mark enligt 5 kap. 1 § fjärde av mark eller annat utrymme enligt 5 kap. 1 § fjärde stycket. Ett beslut av förrättningsmyndigheten att godta en invändning om jäv får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . I de delar som planen medför att mark eller annat utrymme eller särskild rätt till mark eller annat utrymme kan komma att tas i anspråk enligt 4 kap. 1 § skall planen utformas så att de fördelar som kan vinnas med den över- väger de olägenheter som planen orsakar enskilda.Föreslagen lydelse 2.6Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 c, 2 och 68 §§, 3 kap. 24 §§ samt 4 kap. 1, 2 och 4 §§ lagen (1995:1649) om byggande av järnväg skall ha följande lydelse. Den som avser att bygga en järnväg skall upprätta en järnvägsplan. En järnvägsplan behöver dock inte upprättas för anläggande av industrispår eller hamnspår uteslutande på egen fastighet. En järnvägsplan får upprättas för avstängning av plankorsning, även när denna åtgärd inte är att betrakta som byggande av järnväg. I de delar som planen medför att mark eller särskild rätt till mark kan komma att tas i anspråk enligt 4 kap. 1 § skall planen utformas så att de fördelar som kan vinnas med den överväger de olägenheter som planen orsakar enskilda. Lydelse enligt prop. I järnvägsplanen skall den mark och de särskilda rättigheter anges som behöver tas i anspråk för järnvägen och för byggandet av järnvägen. Om mark behöver tas i anspråk med tillfällig nyttjande- rätt, skall det av planen framgå vilken mark som avses och den skall nyttjas. Planen skall innehålla en miljökonsek- vensbeskrivning. I de fall läns- styrelsen under förstudien har beslutat att järnvägsprojektet kan antas medföra en betydande miljö- påverkan, skall miljökonsekvens- I järnvägsplanen skall den mark eller det utrymme och de särskilda rättigheter anges som behöver tas i anspråk för järnvägen och för byggandet av järnvägen. Om mark eller annat utrymme behöver tas i anspråk med tillfällig nyttjande- rätt, skall det av planen framgå vilken mark eller vilket utrymme som avses och marken eller utrymmet skall nyttjas. Planen skall innehålla en miljökonsekvensbeskrivning. I de fall under förstudien har beslutat att järnvägsprojektet kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, skall miljökonsek- 1 Senaste lydelse 1998:850. Detsamma gäller inne- havare av särskild rätt till sådan mark eller sådant utrymme eller vattenområde. styckena och 6 § , om inte ett sådant samråd har skett enligt 6 kap. 4 § första enligt 1 a §. tredje styckena och 6 § miljöbal- beskrivningen skall godkännas av ken, om inte ett sådant samråd har berörda länsstyrelser innan den tas 1 a §. in i järnvägsplanen. innan den tas in i järnvägsplanen. När det gäller kraven på miljökonsekvensbeskrivningen samt planer och planeringsunderlag skall 6 kap. 3, 7, 10, 19 och 20 §§ tillämpas. De skyddsåtgärder och försiktighetsmått som behövs för att förebygga störningar och andra olägenheter från trafiken eller anläggningen skall anges särskilt i planen. Till planen skall en genomförandebeskrivning fogas. I beskrivningen skall de organisatoriska, tekniska, ekonomiska och fastighetsrättsliga åtgärder som behövs för ett samordnat och ändamåls- enligt genomförande av planen redovisas. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Avser en järnvägsplan endast ändring av den plan som gäller för ett ännu inte färdigställt järnvägsbygge, får ett efter omständigheterna för- enklat samrådsförfarande tillämpas. Ägare till sådan mark som kan komma att tas i anspråk eller till sådant vattenområde som kan komma att påverkas skall alltid ges tillfälle att yttra sig. Detsamma gäller innehavare av särskild rätt till sådan mark eller sådant vattenområde. skall ställa ut en järnvägsplan för granskning. Därvid gäller vad som i 6 kap. 8 § första stycket sägs om att miljö- konsekvensbeskrivning skall kungöras och hållas tillgänglig för allmän- heten. En järnvägsplan som enbart avser ombyggnad av järnväg behöver dock ställas ut endast 1. om ombyggnaden bedöms komma att medföra betydande påverkan på miljön, hälsan eller hushållningen med naturresurser, eller 2. om någon annans mark 2. om någon annans mark eller behöver tas i anspråk eller särskild utrymme behöver tas i anspråk rättighet behöver upphävas eller eller särskild rättighet behöver begränsas och ett sådant ianspråk- upphävas eller begränsas och ett tagande eller upphävande eller en sådant ianspråktagande eller upp- 2 Senaste lydelse 1998:850. sådan begränsning inte skriftligen hävande eller en sådan begräns- medgivits av berörda fastighets- ning inte skriftligen medgetts av ägare och innehavare av särskild innehavare av särskild rätt. Vad som sägs i andra stycket gäller också i fråga om en järnvägsplan som endast innefattar ändring av planen för ett järnvägsbygge som ännu inte är färdigställt. En järnvägsplan fastställs av efter samråd med berörda länsstyrelser. Om och en länsstyrelse har olika uppfattningar, skall hänskjuta frågan om att fastställa planen till regeringens prövning. Om det i annat fall finns särskilda skäl, får hän- skjuta frågan till regeringens prövning. Om planen innebär att mark Om planen innebär att mark eller särskild rätt kan tas i anspråk eller annat utrymme eller särskild enligt 4 kap. 1 §, skall rätt kan tas i anspråk enligt 4 kap. särskilt pröva om de fördelar som 1 §, skall särskilt pröva kan vinnas med planen överväger om de fördelar som kan vinnas de olägenheter som denna orsakar med planen överväger de olägen- Av beslutet att fastställa heter som denna orsakar enskilda. planen skall framgå om planen ger Av beslutet att fastställa planen rätt till sådant ianspråktagande. skall det framgå om planen ger rätt till ett sådant ianspråktagande. Innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen samt resultatet av samråd och yttranden skall beaktas då järnvägsplanen fastställs. Ett beslut om fastställelse av en järnvägsplan skall kungöras. Har sam- råd enligt 6 kap. 6 § hållits med ansvarig myndighet i annat land skall denna informeras. På den järnvägsmark som anges i en fastställd järnvägsplan får inte utan tillstånd av uppföras byggnader, göras tillbyggnader, ut- föras andra anläggningar eller vidtas andra åtgärder som väsentligt kan försvåra områdets användning för järnvägsändamål. Förbudet gäller från det att beslut att fastställa järnvägsplanen meddelas och upphör att gälla om beslut meddelas att upphäva fastställelsebeslutet eller om planen annars upphör att gälla. Förbudet är inte tillämpligt i fråga om åtgärder som lagligen har på- börjats innan förbudet började gälla. Om åtgärder vidtagits i strid med första stycket, får vidta de åtgärder som behövs för rättelse. skall lämna det bi- träde som behövs för att rättelse skall kunna ske. Vad som sägs i denna paragraf om järnvägsmark gäller även annat utrymme avsett för järnväg. 3 Senaste lydelse 1998:850. Om mark i närheten av järnvägsmarken i en fastställd järnvägsplan avsatts för upplag eller liknande ändamål i samband med byggandet av järnvägen, skall på begäran av den som avser att bygga järnvägen besluta att marken får tas i anspråk med nyttjanderätt för den tid som angetts i planen. I samband med beslutet får med- dela de villkor som behövs. Vad som sägs i denna paragraf om mark gäller även annat ut- rymme. Om träd eller buskar intill järnvägsmark medför olägenheter för trafik- eller driftsäkerheten på järnvägen, får besluta att de skall avlägsnas eller beskäras genom järnvägsinne- havarens försorg. I samband med beslutet får meddela de villkor som behövs. Om träd eller buskar intill mark eller annat utrymme som skall användas för järnväg medför olägenheter för trafik- eller driftsäkerheten på järnvägen, får besluta att de skall avlägsnas eller beskäras genom järnvägsinnehavarens försorg. I samband med beslutet får läns- styrelsen meddela de villkor som behövs. Den som i enlighet med en gällande järnvägsplan skall bygga en järnväg som tillgodoser ett allmänt transportbehov får lösa sådan mark som enligt planen inte endast tillfälligt skall användas för järnvägsändamål. Besväras sådan mark som får lösas enligt första stycket av särskild rätt, får rättigheten lösas. Den som i enlighet med en gällande järnvägsplan skall bygga en järnväg som tillgodoser ett allmänt transportbehov får lösa sådan mark eller sådant utrymme som enligt planen inte endast tillfälligt skall användas för järn- vägsändamål. Besväras sådan mark eller sådant utrymme som får lösas en- ligt första stycket av särskild rätt, får rättigheten lösas. Om fastighetsägaren begär det, skall den som i enlighet med en gällande järnvägsplan skall bygga en sådan järnväg som avses i 1 § lösa sådan mark som enligt planen inte endast tillfälligt skall använ- das för järnvägsändamål. Om fastighetsägaren begär det, skall den som i enlighet med en gällande järnvägsplan skall bygga en sådan järnväg som avses i 1 § lösa sådan mark eller sådant utrymme som enligt planen inte endast tillfälligt skall användas för järnvägsändamål. Den som avser att bygga en järnväg skall ersätta skador till följd av åtgärder som avses i 3 kap. 1 § och skador till följd av att han förvärvat rätt att nyttja mark enligt 3 kap. 3 §. Järnvägs- innehavaren skall ersätta skador till följd av åtgärder som avses i 3 kap. 4 §. Den som avser att bygga en järnväg skall ersätta skador till följd av åtgärder som avses i 3 kap. 1 § och skador till följd av att mark eller annat utrymme tagits i anspråk enligt 3 kap. 3 §. Järnvägsinnehavaren skall ersätta skador till följd av åtgärder som avses i 3 kap. 4 §. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning I syfte att skapa bättre förutsättningar för vissa former av fastighetsut- nyttjande där olika verksamhetsutövare nyttjar skilda plan inom en fastighet (s.k. tredimensionellt fastighetsutnyttjande) föreslogs i proposi- tionen Tredimensionell fastighetsindelning att det skulle införas regler om tredimensionell fastighetsindelning i jordabalken och fastighetsbild- ningslagen (1970:988). Sedan antagit propositionens förslag, trädde de nya reglerna i kraft (se prop. 2002/03:116, bet. 2003/04:BoU2, rskr. 2003/04:1, SFS 2003:626629). Som närmare utvecklas nedan aktualiserade införandet av reglerna om tredimensionell fastighetsindelning vissa lagtekniska komplikationer. Dessa löstes emellertid endast delvis genom förslagen i propositionen Tredimensio- nell fastighetsindelning. Enligt propositionen skulle det därför utan onödigt dröjsmål tas initiativ till en kompletterande lagteknisk översyn av viss annan lagstiftning på fastighetsrättens område. Översynen skulle avse vissa bestämmelser där begreppet mark används. En sådan översyn har därefter gjorts inom . Utfallet av översynen har redovisats i promemorian Tredimensionell fastighetsindelning kompletterande lagtekniska frågor. I promemorian lämnas i förtydligande syfte förslag till ändringar av lagteknisk natur i expropriationslagen (1972:719) och viss annan lagstiftning på fastighets- rättens område. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorian, vars lagförslag finns i bilaga 2, har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren över promemorian finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2004/9259/L1). I denna proposition behandlas förslagen i promemorian. Propositionens förslag till ändringar i 31 § väglagen (1971:948) har endast delvis en motsvarighet i promemorians förslag. Propositionens förslag i den delen har därför beretts med och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. I förhållande till lagrådsremissen har mindre ändringar av redaktionell art gjorts i lagtexten. Vissa grundläggande principer för fastighetsindelningen Den svenska fastighetsrätten bygger på principen att fast egendom är jord och att jorden är indelad i fastigheter (1 kap. 1 § första stycket jordabalken). Begreppet jord i jordabalken anses ha en särskild betydelse och omfatta inte bara själva markytan utan också visst annat utrymme i vertikalplanet (dvs. i höjd- och djupled). Fastigheter ny- och ombildas normalt genom beslut av lantmäteri- myndigheten vid en förrättning enligt reglerna i fastighetsbildningslagen (1970:988). Efter införandet av de tidigare nämnda reglerna om tredi- mensionell fastighetsindelning finns det olika kate- gorier av fastigheter. De olika slagen av fastigheter skiljer sig åt genom de skilda sätt på vilka de avgränsas mot andra fastigheter (se vidare prop. 2002/03:116 s. 44 ff. och 118 ff. där det även finns förklarande bilder). En kategori av fastigheter är de traditionella fastigheterna. Sådana fastigheter avgränsas enbart horisontellt, genom fastställda gränser i markplanet. I en traditionell fastighet ingår det alltid en viss avgränsad del av markytan samt, därutöver, ett visst annat utrymme ovanför respektive under den sålunda avgränsade markytan. Fastigheter av detta slag saknar fastställda gränser i höjd- och djupled och begränsas i sidled mot andra fastigheter av fastighetens gränser i markplanet. En annan kategori är de nya slag av fastigheter som bildas enligt reglerna om tredimensionell fastighetsindelning. Sådana fastigheter har, till skillnad från andra fastigheter, fastställda gränser såväl horisontellt som vertikalt, dvs. de utgör tredimensionellt avgränsade fastigheter. Nedan behandlas tredimensionellt avgränsade fastigheter mer utförligt. Särskilt om tredimensionellt avgränsade fastigheter Tredimensionellt avgränsade fastigheter bildas av tredimensionellt avgränsade utrymmen. Dessa utrymmen kan, men behöver inte, omfatta en viss avgränsad del av markytan. Som tidigare nämnts har syftet med reglerna om tredimensionell fastighetsindelning varit att skapa bättre förutsättningar för vissa former av tredimensionellt fastighetsutnyttjande, såsom för mer komplicerade infrastruktur- och förtätningsprojekt (se vidare a. prop. s. 30 ff.). Fastigheter som i sin helhet avgränsas såväl horisontellt som vertikalt har getts ett särskilt namn, tredimensionella fastigheter (se 1 kap. 1 a § första stycket 1 jordabalken och 1 kap. 1 a § första stycket 1 fastighets- bildningslagen). Enligt reglerna om tredimensionell fastighetsindelning kan det i fastigheter som inte är tredimensionella fastigheter ingå ut- rymmen vilka avgränsas både horisontellt och vertikalt. Dessa ut- rymmen har getts namnet tredimensionella fastighetsutrymmen (se 1 kap. 1 a § första stycket 2 jordabalken och 1 kap. 1 a § första stycket 2 fastighetsbildningslagen). Vissa särskilda regler gäller för tredimensionellt avgränsade fastig- heter, bl.a. när det gäller fastighetsbildning enligt fastighetsbildnings- lagen (se bl.a. 3 kap. 1 a § fastighetsbildningslagen). Dessa regler innebär i korthet bl.a. att en tredimensionell fastighet skall vara avsedd att rymma en anläggning eller en del av en anläggning av viss storlek och med vissa egenskaper. Vid sidan av de särskilda reglerna för tredimensionellt av- gränsade fastigheter gäller, om inte något annat sägs, vad som föreskrivs i lag eller annan författning om fast egendom eller fastighet även för tredimensionella fastigheter och sådana fastigheter som omfattar ett tre- dimensionellt fastighetsutrymme (a. prop. s. 120). Det innebär bl.a. att tredimensionella fastigheter kan köpas, säljas, lagfaras och intecknas med tillämpning av samma regler som gäller för andra fastigheter. Vissa lagtekniska frågor i ärendet om tredimensionell fastighetsindelning Det förhållandet att tredimensionella fastigheter inte behöver omfatta en viss avgränsad del av markytan i samma utsträckning som andra fastig- heter föranledde i samband med tillkomsten av reglerna om tredimen- sionell fastighetsindelning särskilda lagtekniska överväganden. Över- vägandena gällde bl.a. begreppen område, ägovidd och mark. Såsom angavs i propositionen Tredimensionell fastighetsindelning an- vänds dessa begrepp i central fastighetsrättslig lagstiftning vanligen för att beteckna en fastighet eller en del av en fastighet. Frågan aktualise- rades i vilken utsträckning begreppen kan tillämpas på tredimensionella fastigheter. Begreppen område och ägovidd ansågs inte ge upphov till några särskilda problem. Dessa begrepp ansågs utan vidare kunna tolkas så att de omfattar även utrymmen ovanför eller under markytan (a. prop. s. 117). Risken för missförstånd ansågs emellertid större när det gäller ordet mark. De särskilda problemen kring ordet mark behandlas närmare i nästa avsnitt. 5 Behovet av en översyn Regeringens bedömning: Det bör göras en lagteknisk översyn av vissa bestämmelser på fastighetsrättens område som innebär att expropriation eller andra tvångsförfoganden får ske över annans mark. Bedömningen i promemoria: Bedömningen i promemorian överensstämmer med regeringens bedömning (se s. 34 i promemorian). Remissinstanserna: Remissinstanserna har godtagit eller inte invänt mot bedömningen i promemorian. Skälen för regeringens bedömning De särskilda problemen kring begreppet mark Begreppet mark används i central fastighetsrättslig lagstiftning van- ligen för att beteckna en fastighet eller en del av en fastighet. Det för emellertid närmast tankarna till ett område på markytan. I lagstiftnings- ärendet om tredimensionell fastighetsindelning uttalades därför att be- greppet mark passar mindre väl som beteckning på en tredimensionell fastighet eller en del därav som inte omfattar en viss avgränsad del av markytan (prop. 2002/03:116 s. 47). Övervägandena kring denna fråga ledde fram till införandet av s.k. trolleribestämmelser i jordabalken och fastighetsbildningslagen ([1970:988], se 1 kap. 1 a § andra stycket jordabalken och 1 kap. 1 a § andra stycket fastighetsbildningslagen). Enligt dessa båda bestämmelser skall vad som sägs om mark i jorda- balken respektive fastighetsbildningslagen även gälla annat utrymme som ingår i en fastighet eller är samfällt för flera fastigheter.