prop · GS03131 · 2005-03-22 00:00:00 — I paragrafen anges vilka tystnadsplikter som har företräde framför principen om meddelarfrihet. I tredje punkten har gjorts ett tillägg som innebär att den tystnadsplikt som följer av sekretessen för bilduppgifterna i en sådan ljud- och bild- upptagning som avses i 7 kap. 48 § har företräde framför meddelar- friheten. Motiven till bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.4.3. 16.18Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Vid överklagande av kronofogdemyndighetens utslag och beslut samt vid hand- läggningen i domstol tillämpas 18 kap. 1 och 811 §§ utsökningsbalken. (Jfr 58 § i Ds 2001:36.) I paragrafen finns bestämmelser om överklagande av kronofogde- myndighetens utslag och beslut och om handläggningen i domstol. Paragrafen har innehållit en hänvisning till bestämmelserna i 18 kap. 16 a § utsökningsbalken om prövningstillstånd vid överklagande från tingsrätt till hovrätt. Som en följd av att det enligt 39 § ärendelagen kommer att gälla ett generellt krav på prövningstillstånd vid över- klagande av ärenden från tingsrätt till hovrätt (se kommentaren till 39 § Prop. 2004/05:131 ärendelagen) har 18 kap. 16 a § utsökningsbalken upphävts. ningen till den paragrafen har därför tagits bort. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre bestämmelser gäller i fråga om krav på prövningstillstånd vid överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. (Jfr övergångsbestämmelser i 2001:36.) Samma övergångsbestämmelse i fråga om krav på prövningstillstånd ges som i förslaget till lag om ändring i , se kommen- taren till punkten 2 i övergångsbestämmelserna i det förslaget. 16.19Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden 10 kap. 2 § Juryn skall under sin överläggning ha tillgång till de anteckningar, ljud- upptagningar och ljud- och bildupptagningar som har tillkommit enligt 6 kap. och de handlingar som har åberopats under huvudförhandlingen. Juryns prövning skall grundas på vad som har kommit fram vid huvud- förhandlingen inför juryn. Juryns svar skall skriftligen överlämnas till rätten. (Paragrafen saknar motsvarighet i Ds 2001:36.) I paragrafen finns bestämmelser om bl.a. juryns tillgång till anteck- ningar och inspelningar som har tillkommit enligt 6 kap. RB. Första stycket har justerats med anledning av de nya reglerna i 6 kap. RB om dokumentation av förhör och syn genom ljud- och bildupptag- ning. Den nu behandlade bestämmelsen innebär att juryn under sin överläggning bl.a. skall ha tillgång till förhörsutsagorna oavsett om dessa dokumenterats genom en ljud- och bildupptagning, genom en upptagning av endast ljudet eller på annat sätt. 16.20Förslaget till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Om något annat inte följer av denna lag tillämpas, 1.beträffande rättegången i frågor som avses i 23 § andra stycket och 63 § första stycket 13, vad som är föreskrivet i om tvistemål där förlikning inte är tillåten, och 2.beträffande handläggningen av frågor som avses i 60 § första stycket och 63 § första stycket 46, lagen (1996:242) om domstolsärenden, dock skall i fråga om rättegångskostnader gälla vad som föreskrivs i 31 kap. . I mål och ärenden enligt 63 § skall det som sägs om hovrätten i 49, 50 och 52 kap. samt 39 § första stycket lagen om domstolsärenden i stället gälla . Prövningstillstånd krävs dock inte för att Prop. 2004/05:131 skall pröva tingsrättens avgörande. Om det finns särskilda skäl, får i mål eller ärende där enskilda är motparter till varandra, bestämma att var och en av parterna skall svara för sina rättegångskostnader. (Jfr 64 § i Ds 2001:36.) Paragrafen innehåller regler om överklagande av vissa avgöranden av tingsrätt i mål eller ärende enligt konkurrenslagen och om rättegången i . För sådana överklaganden skall i enlighet med det som sägs i avsnitt 12.4.5 inte gälla något krav på prövningstillstånd. Eftersom paragrafen hänvisar till 49 kap. RB som innehåller bestämmel- ser om prövningstillstånd har i andra stycket föreskrivits att prövnings- tillstånd inte krävs för att skall pröva tingsrättens avgörande. Övrig ändring i det stycket är av endast språklig karaktär. 16.21Förslaget till lag om ändring i skuldsaneringslagen (1994:334) (Jfr 31 § i Ds 2001:36.) Förslaget innebär att 31 § upphävs. Paragrafen behandlar omfattningen av kravet på prövningstillstånd för överklagande av tingsrättens beslut i skuldsaneringsärenden. Som framgår av avsnitt 12.4.5 skall det enligt förslaget gälla ett generellt krav på prövningstillstånd vid överklagande av avgöranden i domstolsärenden från tingsrätt till hovrätt. Detta följer av en ändring i 39 § ärendelagen (se kommentaren till den paragrafen). Den ändringen får till följd att ärenden för vilka det har krävts prövningstillstånd enligt 31 § skuldsaneringslagen kommer att omfattas av det generella kravet på prövningstillstånd i ärendelagen. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre bestämmelser gäller i fråga om krav på prövningstillstånd vid överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. (Jfr övergångsbestämmelser i 2001:36.) Samma övergångsbestämmelse i fråga om krav på prövningstillstånd ges som i förslaget till lag om ändring i , se kommen- taren till punkten 2 i övergångsbestämmelserna till det förslaget. 16.22Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:831) om rättegången i vissa hyresmål i I fråga om en sådan rättegång skall hovrätten tillämpa 52 kap. , om inte annat följer av denna eller annan lag. Prövningstillstånd krävs dock inte för att hovrätten skall pröva hyresnämndens beslut. (Jfr 2 § i Ds 2001:36.) Paragrafen innehåller bestämmelser om rättegången i när en hyresnämnds beslut överklagas dit. I enlighet med vad som sägs i avsnitt 12.4.5 skall det vid sådana överklaganden inte gälla något krav på Det har föranlett en ny andra mening i paragrafen (jfr 21 § lagen [1946:802] om införande av nya ). 16.23Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 21 kap. 10 § En tingsrätt är i dispaschmål domför med tre eller högst fyra lagfarna domare tillsammans med tre särskilda ledamöter utsedda enligt 11 §. Rätten är dock dom- för med en lagfaren domare när målet bereds samt vid prövning om skall avvisas och vid handläggning enligt 11 §. (Paragrafen saknar motsvarighet i Ds 2001:36.) I paragrafen, som innehåller bestämmelser om tingsrättens samman- sättning i dispaschmål, har två felaktiga hänvisningar rättats. 21 kap. 12 § Om någon vill klandra en dispasch skall han eller hon från dispaschens dag ge in en klanderinlaga till tingsrätten. Med de avvikelser som följer av tredje stycket i denna paragraf har bestämmelserna i 52 kap. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 11 och 12 §§ motsvarande tillämpning i mål om av dispasch. Upptas av en dispasch har en motpart rätt att utan avgift få del av klanderinlagan. Vill han eller hon bemöta klandret skall han eller hon senast efter fullföljdstidens utgång ge in en skriftlig förklaring till tingsrätten. Tingsrätten bör sända meddelanden till alla kända sakägare om rätten att få del av klandret och att avge förklaring. Rätten får hålla förhör eller förhandling även för annat ändamål än som avses i 52 kap. 11 § . Rättens avgörande av saken sker genom utslag. (Paragrafen saknar motsvarighet i Ds 2001:36.) Paragrafen innehåller bestämmelser om tingsrättens handläggning av av dispasch. I första stycket har en justering gjorts med anledning av att bestämmel- sen i 52 kap. 10 § RB utgått. I tredje stycket har en rättelse gjorts av en felaktig hänvisning. Övriga ändringar är av endast språklig karaktär. 21 kap. 13 § Tingsrättens utslag eller beslut i dispaschmål överklagas enligt bestämmelserna om överklagande av beslut i tvistemål. (Paragrafen saknar motsvarighet i Ds 2001:36.) Paragrafen innehåller en bestämmelse om överklagande av tingsrättens utslag eller beslut i dispaschmål. Paragrafen har moderniserats i terminologiskt hänseende genom att det i utmönstrade begreppet besvär har utgått. Ändringen klargör att tingsrättens utslag eller beslut överklagas enligt reglerna i om överklagande av beslut i tvistemål. Det innebär bl.a. att kravet på prövningstillstånd enligt 49 kap. RB Prop. 2004/05:131 omfattar även tingsrättens utslag eller beslut i dispaschmål. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre bestämmelser gäller i fråga om krav på prövningstillstånd vid överklagande av utslag och beslut som har meddelats före ikraftträdandet. (Bestämmelsen saknar motsvarighet i Ds 2001:36.) Samma övergångsbestämmelser angående krav på prövningstillstånd ges som i förslaget till lag om ändring i , se kommen- taren till punkten 2 i övergångsbestämmelserna till det förslaget. 16.24Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) När handlägger mål och ärenden efter överklagande enligt 43 §, skall det som sägs om hovrätten i 49, 50 och 52 kap. och i 39 § första stycket lagen (1996:242) om domstolsärenden i stället gälla Marknads- domstolen. Prövningstillstånd krävs dock inte för att skall pröva tingsrättens avgörande. (Jfr 51 § i Ds 2001:36.) Paragrafen innehåller regler om överklagande av vissa avgöranden av tingsrätt enligt marknadsföringslagen och om rättegången i Marknads- domstolen. I paragrafen har gjorts samma ändringar som i 64 § konkurrenslagen, se kommentaren till den paragrafen samt avsnitt 12.4.5. 16.25Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:242) om domstolsärenden I fråga om offentlighet och ordning m.m. vid ett sammanträde tillämpas 5 kap. 15 och 912 §§ . Under sammanträdet skall det föras anteckningar om vad som förekommer vid detta när det gäller yrkanden, medgivanden, bestridanden, åberopanden, invänd- ningar och erkännanden samt om den utredning som läggs fram vid sammanträdet. Har sammanträdet begränsats enligt 13 §, skall även det antecknas. I fråga om dokumentation av berättelser som lämnas i bevissyfte och av syn tillämpas 6 kap. 6 och 6 a §§ . (Jfr 21 och 25 a §§ i SOU 2001:103.) Paragrafen innehåller bestämmelser om offentlighet och ordning samt användning av ljud- och bildteknik. I första stycket har det införts hänvisningar till 5 kap. 1012 §§ RB. Hänvisningarna till 10 och 11 §§ innebär att regler om deltagande vid sammanträde genom ljudöverföring (telefon) och ljud- och bildöverföring (videokonferens) samt hållande av syn genom Prop. 2004/05:131 ljudöverföring och ljud- och bildöverföring blir tillämpliga även vid handläggningen av ärenden enligt ärendelagen. Frågan har behandlats i avsnitt 5.5. Hänvisningen till 12 § innebär att det blir möjligt att vid sammanträden enligt ärendelagen vid behov ställa i ordning en sidosal. Vidare har stycket justerats med anledning av den ändring som gjorts av rubriken till 5 kap. RB. I ett nytt tredje stycke har det införts en hänvisning till bestämmelser om dokumentation genom ljud- och bildupptagning av bevisning i form av berättelser som lämnas i domstol i bevissyfte och av syn, se kommentaren till 6 kap. 6 och 6 a §§ RB samt avsnitt 5.4 och 5.5. Vid sammanträde får vittnesförhör hållas. Förhöret får hållas under ed. I övrigt tillämpas 36 kap. 118 och 2025 §§ på förhöret. (Jfr 24 § i SOU 2001:103.) Paragrafen innehåller bestämmelser om vittnesförhör. Ändringen innebär att bestämmelserna om användning av telefon i andra stycket har utgått. Bestämmelserna har ersatts av regler om användning av ljudöverföring och ljud- och bildöverföring i 5 kap. 10 § RB, vilka 21 § hänvisar till. Frågan har behandlats i avsnitt 5.5. I fråga om skriftliga bevis tillämpas 38 kap. 15 och 79 §§ . I fråga om syn tillämpas 39 kap. 1 och 45 §§ . I fråga om sak- kunnig tillämpas 40 kap. , dock inte hänvisningen i 11 § till 36 kap. 19 § . (Jfr 25 § i SOU 2001:103.) Paragrafen innehåller bestämmelser om bevisning. Ändringen är av samma slag som den som gjorts i 24 §, se kommen- taren till den paragrafen. Den som vill överklaga ett beslut skall göra detta skriftligen. Skrivelsen skall ha kommit in till den domstol som meddelat beslutet för beslutet 1.om beslutet innebär att ärendet avgjorts, 2.om beslutet har meddelats vid ett sammanträde, eller 3.om det vid ett sammanträde har angetts när beslutet kommer att meddelas. I annat fall är klagotiden från den dag då klaganden fick del av beslutet. Klaganden skall ange de omständigheter som åberopas till stöd för att pröv- ningstillstånd skall meddelas. Den domstol som meddelat beslutet prövar om överklagandet har gjorts i rätt tid och skall avvisa ett överklagande som har gjorts . Om överklagandet inte avvisas, skall det tillsammans med övriga handlingar i ärendet sändas över till den domstol som skall pröva överklagandet. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i 7 §, 8 § första stycket samt 9 och 10 §§. (Jfr 38 § i Ds 2001:36.) Paragrafen reglerar vissa allmänna frågor om överklagande i ett Prop. 2004/05:131 domstolsärende. Bestämmelsen i tredje stycket om att klaganden skall ange de grunder som åberopas för att prövningstillstånd skall beviljas har anpassats till att kravet på prövningstillstånd i domstolsärenden gjorts generellt. Av en hänvisning i paragrafens sista stycke till 9 § följer att hovrätten får förelägga en klagande som brustit i det hänseendet att komplettera överklagandet. Tingsrättens beslut överklagas till hovrätten. För att hovrätten skall pröva tingsrättens beslut krävs prövningstillstånd. Prövningstillstånd skall meddelas om 1.det finns anledning att betvivla riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till, 2.det inte utan att sådant tillstånd meddelas går att bedöma riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till, 3.det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av högre rätt, eller 4.det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet. I fråga om prövningstillstånd gäller även 49 kap. 14 a § . (Jfr 39 § i Ds 2001:36.) Paragrafen reglerar frågor om överklagande av tingsrättsbeslut. I andra stycket har föreskrivits att alla sådana överklaganden omfattas av krav på prövningstillstånd (se avsnitt 12.4.5). Bestämmelserna i tredje stycket har ändrats så att förutsättningarna för prövningstillstånd överensstämmer med de som gäller enligt 49 kap. 14 § RB, se kommentaren till den paragrafen. Vad som föreskrivs i fjärde stycket om beslutets omfattning m.m. har ersatts av en hänvisning till 49 kap. 14 a § RB. I sak innebär den änd- ringen att det blir möjligt att meddela partiellt prövningstillstånd även i överklagade domstolsärenden. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre bestämmelser gäller i fråga om krav på prövningstillstånd vid överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet. (Jfr övergångsbestämmelser i 2001:36.) Samma övergångsbestämmelser i fråga om krav på prövningstillstånd ges som i förslaget till lag om ändring i , se kommen- taren till punkten 2 i övergångsbestämmelserna till det förslaget. 16.26 Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål 4 kap. 9 § Bestämmelserna i om förhör per telefon vid huvudförhandling får tillämpas när den som skall höras befinner sig i en annan stat om den staten tillåter Om den andra staten kräver att dess myndigheter skall hjälpa till vid förhöret, Prop. 2004/05:131 skall svensk domstol ansöka om rättslig hjälp med telefonförhöret. Behöver en svensk domstol hjälp av utländsk myndighet med ett telefonförhör, får domstolen ansöka om rättslig hjälp med förhöret om det har avtalats om sådan hjälp i en internationell överenskommelse med den andra staten eller om den staten annars ger sådan hjälp. Av en ansökan om rättslig hjälp med telefonförhör skall det framgå att den som skall höras samtycker till telefonförhör. (Paragrafen saknar motsvarighet i SOU 2001:103.) Paragrafen innehåller bestämmelser om telefonförhör. Första stycket har innehållit en hänvisning till 46 kap. 7 § RB. Eftersom den paragrafen har upphävts, har hänvisningen utgått. Vid användning av telefon enligt denna lag blir reglerna i (5 kap. 10 §) om ljudöverföring tillämpliga och därmed också de villkor för att tillåta sådant deltagande som den bestämmelsen anger, se avsnitt 5.1. Sammanfattning av betänkandet En modernare rättegång (SOU 2001:103) Utredningen har haft i uppdrag att undersöka hur reglerna om rätte- gången i tvistemål och brottmål kan förbättras. Inom ramen för detta uppdrag har det stått utredningen fritt att granska och föreslå upp- mjukningar av de grundläggande principerna i om muntlighet, omedelbarhet och koncentration. Utredningen har särskilt uppmärksammat avvägningen mellan muntlighet och skriftlighet, bevis- frågor och frågor om förlikning. En huvuduppgift har också varit att undersöka om försökslagstiftningen om användning av video i rättegång kan permanentas. Härutöver har även andra frågor behandlats inom ramen för utredningens direktiv. Utredningens utgångspunkt har varit ett medborgarperspektiv. Det är nyttan för den enskilde medborgaren av tilltänkta förändringar och reformer som har stått i fokus för utredningens arbete. Reform- verksamheten bör styras av insikten att domstolarna inte är till för sin egen skull utan för medborgarnas bästa. Användning av modern ljud- och bildteknik trädde lagen (1999:613) om försöksverksamhet med videokonferens i rättegång i kraft. Enligt denna får vid de domstolar som medverkar i försöksverksamheten parter under vissa förutsättningar närvara vid ett sammanträde inför rätten enligt RB genom video- konferens. Vidare får förhör med vittnen och andra under vissa förutsättningar ske genom sådan konferens. Försöksverksamheten med videokonferens har av allt att döma fallit väl ut. Lagstiftningen bör i sina huvuddrag permanentas och utsträckas att gälla alla allmänna domstolar. Huvudregeln skall dock fortfarande vara att den som skall delta i ett sammanträde inför domstol inställer sig där sammanträdet skall hållas. Reglerna om vilka som skall få närvara genom videokonferens föreslås bli generella. Parter, personer som skall höras i bevissyfte och andra skall alltså kunna delta i ett sammanträde genom videokonferens. Som förutsättning för detta skall gälla att det inte är olämpligt med hänsyn till ändamålet med sammanträdet och övriga omständigheter. Vid den bedömningen skall rätten utöver parternas uppfattning i frågan särskilt beakta de kostnader eller olägenheter som annars skulle upp- komma samt om någon känner stark rädsla för att vara närvarande. De sistnämnda s.k. rädslefallen tar sikte på bl.a. målsägande och vittnen i mål om organiserad brottslighet. Men även den som utsatts för mer vardagsnära brott såsom kvinnomisshandel m.m. bör kunna få medverka genom videokonferens. Denna möjlighet måste emellertid användas med försiktighet och omdöme. I rädslefallen bör sålunda alltid övervägas att i stället låta den som orsakar rädslan avlägsna sig ur rättssalen och följa ett förhör endast genom s.k. medhörning. Parter bör alltid ha rätt att infinna sig där sammanträdet hålls, alltså normalt i rättssalen. Andra, främst personer som skall höras i bevissyfte, bör dock inte kunna påräkna full ersättning om de infinner sig i rätts- salen, ifall de kallats att delta genom videokonferens. sanktioner för den som underlåter att inställa sig till ett sammanträde föreslås kunna drabba även den som underlåter att medverka genom videokonferens. För att tillgodose intresset av att den som under ett förhör inte får vistas i rättssalen (vid medhörningssituationer) ändå på ett så bra sätt som möjligt kan följa förhöret skall videotekniken kunna användas även för detta ändamål. Villkoren för när det skall vara tillåtet att närvara vid ett sammanträde på telefon ändras så att de överensstämmer med reglerna för video- konferens. Undantag görs när det gäller åklagare, målsägande som för enskilt åtal, misstänkta och offentliga försvarare vid häktnings- förhandling och huvudförhandling i brottmål. Dessa skall aldrig kunna delta endast per telefon i sådana förhandlingar. Reglerna om telefon- och videokonferens sammanförs och regleras i en och samma paragraf i . Det skall bli möjligt att delta i ett sammanträde genom videokonferens även vid handläggning enligt ärendelagen. Frågor om användningen av videoteknik och telefon regleras såväl när det gäller den lagen som när det gäller t.ex. konkurslagen genom hänvisningar till . Det föreslås vidare att termen ljud- och bildöverföring används som ett samlande begrepp för videoteknik och liknande tekniska system. Lagstiftningen blir därmed mindre bunden till dagens teknik och termi- nologi. Av samma skäl byts ordet telefon i lagtexten mot ordet ljud- överföring. Vissa rättegångar kan få en sådan omfattning att alla de som på ett eller annat sätt deltar i rättegången eller de som vill följa den som åhörare inte får plats i rättssalen. Utredningen föreslår en lagreglerad skyldighet för domstolar att under vissa förutsättningar ordna så att parter och andra kan följa ett sammanträde genom ljudöverföring eller ljud- och bildöver- föring i en annan lokal som ställts i ordning för detta ändamål (sidosal). Om det finns särskilda skäl får rätten anordna en sidosal även i ett sådant fall när det endast är åhörare som inte får plats i rättssalen. De ordnings- föreskrifter som skall gälla för en rättssal föreslås bli tillämpliga även för en sidosal. Allmänt om muntlighet, skriftlighet och omedelbarhet bygger på att brottmål och tvistemål skall avgöras efter muntlig huvudförhandling och att domen skall grundas endast på vad som förekommit muntligt vid denna förhandling. Dessa huvudprinciper om muntlighet och omedelbarhet syftar till att säkerställa en så god bevisprövning som möjligt. princip om huvudförhandling har mjukats upp, inte minst som ett resultat av arbete och lagstiftningen om ett reformerat tingsrättsförfarande (1987). I andra förfarandelagar, såsom förvaltningsprocesslag (FPL) och ärendelag, finns inte några regler om huvudförhandling i Ett sammanträde enligt FPL syftar inte till att åstadkomma ett fullständigt beslutsunderlag utan endast till att komplet- tera den i huvudsak skriftliga handläggningen på en eller flera punkter. Ärendelagen har samma konstruktion. Både FPL och ärendelagen anses fungera väl. Detta visar att åtminstone vissa mål och ärenden kan hanteras på ett bra sätt också utan de för bärande principerna. Det skall dock sägas att förvaltningsprocessen har närmat sig rättegången i allmän domstol genom att de muntliga inslagen har blivit mer vanligt förekommande som processen enligt rätte- gångsbalken i vissa hänseenden har kommit att få ett större utrymme för skriftlighet. I allmän domstol spelar bevisfrågorna generellt sett en större roll än i förvaltningsdomstolarna. Detta gäller i synnerhet i brottmålen. Det råder inte något tvivel om att principen om den fria bevisprövningen, varmed avses såväl fri bevisföring som fri bevisvärdering, även i fortsättningen bör utgöra det nav kring vilket rättegångsförfarandet i allmän domstol bör vara uppbyggt. Det råder också stor enighet om att principer om omedelbarhet, muntlighet och koncentration utgör den bästa garantin för en god bevisprövning av detta slag. Utredningen föreslår, mot bakgrund av det som har sagts, inte någon sammansmältning av rättegången i allmän domstol och förvalt- ningsprocessen. Utredningen föreslår dock en uppmjukning av flera regler i som anknyter till principerna om muntlighet och omedelbarhet. Om sammanträden och huvudförhandling Utredningen har övervägt om det efter mönster från förvaltnings- processen behöver skapas en uttrycklig möjlighet att hålla sammanträde för behandling av endast en del av målet. Utredningens bedömning är att det redan enligt gällande rätt går att låta en del av ett tvistemål behandlas muntligt vid ett sammanträde under förberedelsen, varefter målet kan avgöras utan en formell huvudförhandling. Om det som sagts vid sammanträdet har dokumenterats skriftligt, kan det läggas till grund för avgörandet. Utredningen föreslår mot bakgrund härav inte några regler om någon ny typ av sammanträde.