prop · GS03118 · 2005-03-22 00:00:00 — Sådana åtgärder kan vara insatser för att minska utbudet av tobaksvaror till barn och ungdomar och för att förbjuda vissa typer av reklam, marknadsföring och EGT C 218, 31.7.2000, s. 8. EGT L 95, , s. 9. EGT L 194, , s. 26. EGT C 270, 25.9.2001, s. 97. säljfrämjande åtgärder för tobaksvaror, med hänsyn till att sådana strategier utan åtskillnad påverkar ungdomar och andra åldersgrupper. (13)Vissa former av försäljning och distribution av tobaksvaror underlättar barns och ungdomars tillgång till dessa varor, och bör därför regleras av medlems- staterna. (14)Eftersom varuautomater är synliga för såväl konsumenter som icke-konsu- menter, bör de inte förses med annat reklammaterial än sådant som är oundgängligt för att upplysa om de produkter som säljs. (15)Två andra viktiga åtgärder på EG-nivå tar itu med tobaksreklam och sponsring av tobaksvaror. Genom direktivet om television utan gränser från 198910 förbjuds alla former av TV-reklam för tobaksvaror och i det föreskrivs att TV- program inte får sponsras av fysiska eller juridiska personer, vars huvudsakliga verksamhet består i tillverkning eller försäljning av tobaksvaror. I det aktuella förslaget till direktiv om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror ingår ett förbud mot tobaksreklam i tidningar och andra tryckta publikationer, i radio och via informationssamhällets tjänster. I förslaget förbjuds även tobaksbolags spons- ring av radioprogram och evenemang som äger rum i flera medlemsstater eller på annat sätt har gränsöverskridande effekter. (16)Rekommendationen behandlar andra typer av reklam, marknadsföring och säljfrämjande åtgärder som industrin använder för att främja tobakskonsumtion, som kan nå barn och ungdomar utan åtskillnad. Sådana metoder är användningen av tobaksvarumärken på varor eller tjänster som inte har något samband med tobak (brand-stretching) och/eller kläder (merchandising), användning av PR-material (vanliga föremål som askkoppar, tändare, parasoller och andra liknande föremål) och av tobaksvaruprover, användning och förmedling av säljfrämjande åtgärder, (t.ex. rabatter, gåvor, eller möjligheter att delta i reklamtävlingar eller spel) användning av skyltar, affischer och andra reklammetoder inomhus eller utomhus (reklam på varuautomater), tobaksreklam på biografer samt alla andra former av reklam, sponsring eller metoder som direkt eller indirekt syftar till att främja tobaksvaror. Medlemsstaternas myndigheter bör anta lämpliga lagstiftnings- eller förvaltningsåtgärder för att, i enlighet med nationella konstitutioner eller konstitutionella principer, särskilt förbjuda sådan verksamhet som på något sätt främjar tobaksvaror som den kringgår sådana förbud mot direkt tobaks- reklam som redan gäller för vissa medier. (17)och rekommenderar alla länder att förbjuda alla former av tobaksreklam och marknadsföring av tobak. I de fall då endast vissa former av direkt tobaksreklam förbjuds, flyttar tobaksindustrin ofta reklambudgeten till andra strategier för marknadsföring, sponsring och sälj- främjande åtgärder genom att använda kreativa och indirekta sätt att främja tobaks- varor, särskilt till ungdomar. På så sätt kan effekten av partiella förbud mot reklam för tobaksvaror bli begränsad. Vidare har dragit slutsatsen att reklam ökar konsumtionen av cigaretter och att lagstiftning som förbjuder reklam skulle minska konsumtionen under förutsättning att förbudet är övergripande och omfattar alla medier och all användning av varumärkesnamn och logotyper. En sådan minskning av cigarettkonsumtionen skulle ha omedelbara positiva följder för folkhälsan på både kort och lång sikt. Uppgifter om tobaksindustrins totala utgifter för säljfrämjande åtgärder för tobaksvaror är därför en viktig förutsättning för att man skall kunna kontrollera om politiken för tobakskontroll är effektiv ur ett folk- hälsoperspektiv. Med hjälp av sådana uppgifter kan man fastställa om bestäm- melser kringgås, särskilt genom omläggning av budgetmedel till nya eller oregle- 10 EGT L 298, 17.10.1989, s. 23. Tobaksindustrin bör ha skyldighet att regelbundet redovisa sådana utgifter. (18)Med tanke på hälsoriskerna med passiv rökning, bör medlemsstaterna inrikta sig på att rökare och icke-rökare skyddas mot passiv rökning. (19)Medlemsstaterna bör fortsätta utvecklingen av strategier och insatser för att minska tobaksbruket, bland annat genom att stödja program för hälsoundervisning för att öka förståelsen för riskerna med tobaksbruk och andra förebyggande program för att motverka rökning. (20)I ramkonvention om tobakskontroll, under förhandling, ingår många av de frågor som tas upp i denna rekommendation. Därför är det viktigt att se till att åtgärderna i denna rekom- mendation stämmer överens med det utkast till ramkonvention som just nu diskuteras. HÄRIGENOM REKOMMENDERAS ATT MEDLEMSSTATERNA 1.antar lämpliga lagar och/eller andra författningar i överensstämmelse med nationell praxis och nationella förhållanden för att förhindra tobaksförsäljning till barn och ungdomar, och bland annat a)kräver att de som säljer tobaksvaror tar reda på att köparna har uppnått den lägsta ålder för inköp av sådana varor som fastställs i nationell lagstiftning, om en sådan åldersgräns finns, b)undantar tobaksvaror från självbetjäning i butiker, c)begränsar tillgången till tobaksautomater till platser dit endast sådana personer har tillträde som uppnått den lägsta ålder för inköp av tobaksvaror som fastställs i nationell lagstiftning, om en sådan åldersgräns finns, eller på annat, lika effektivt sätt reglerar tillgången till de tobaksvaror som säljs i sådana automater, d)begränsar distansförsäljning av tobaksvaror inom detaljhandeln, såsom försäljning via Internet, till vuxna genom att använda relevanta tekniska medel, e)förbjuder försäljning av sötsaker och leksaker avsedda för barn och till- verkade med en klar avsikt att produkten och/eller dess förpackning till utse- endet skall likna en typ av tobaksvara, f)förbjuder försäljning av cigaretter styckevis eller i förpackningar om mindre än 19 cigaretter. 2.antar lämpliga lagar och/eller andra författningar för att i överensstämmelse med nationella konstitutioner eller konstitutionella principer förbjuda följande former av reklam och marknadsföring: a)användning av tobaksvarumärken på varor eller tjänster som inte har något samband med tobak, b)användning av PR-material (askkoppar, tändare, parasoller osv.) och tobaks- varuprover, c)användning och förmedling av säljfrämjande åtgärder, t.ex. rabatter, gåvor, eller möjligheter att delta i reklamtävlingar och spel, d) användning av skyltar, affischer och andra reklammetoder inomhus eller utomhus (såsom reklam på tobaksautomater), e)användning av reklam på biografer, samt f)alla andra former av reklam, sponsring eller metoder som direkt eller indirekt syftar till att marknadsföra tobaksvaror, 3.antar lämpliga åtgärder, genom att införa lagstiftning eller genom andra metoder i överensstämmelse med nationell praxis och nationella förhållanden, kräver att tillverkare, importörer och andra som i stor skala handlar med tobaks- varor och med andra varor och tjänster som har samma varumärke som tobaks- varor, för medlemsstaterna redovisar sina utgifter för reklam, marknadsföring, sponsring och säljfrämjande kampanjer som inte omfattas av förbud i nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning, 4.ser till att myndigheter eller andra organ på lämplig nivå genomför lagstiftning och/eller andra effektiva åtgärder i överensstämmelse med nationell praxis och nationella förhållanden som ger ett adekvat skydd mot exponering för passiv rökning på arbetsplatser inomhus, på avgränsade offentliga lokaler och på kollektiva färdmedel. Prioritet bör bland annat ges åt utbildningsanstalter, sjukvårdsinrättningar och platser som tillhandahåller tjänster åt barn, 5.fortsätter att utarbeta strategier och insatser för att minska tobaksbruket, bland annat genom att stödja program för en övergripande hälsoinformation, särskilt i skolor, och allmänna program för att motverka tobaksbruk och övervinna tobaksberoendet, 6.ser till att ungdomars bidrag till hälsorelaterad politik och verksamhet riktad mot ungdomar utnyttjas fullt ut, särskilt på informationsområdet, samt främjar särskilda verksamheter som igångsätts, planeras, genomförs och utvärderas av ungdomar, 7.antar och genomför lämpliga pris- och skatteåtgärder på tobaksvaror för att motverka tobakskonsumtion, 8.inför alla nödvändiga och lämpliga förfaranden för att kontrollera efterlevnaden av de regler som anges i denna rekommendation, och 9 informerar kommissionen en gång om de åtgärder som vidtagits på grundval av denna rekommendation. HÄRIGENOM UPPMANAS KOMMISSIONEN ATT 1.följa och bedöma utvecklingen och de åtgärder som vidtas i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå, 2.rapportera om genomförandet av de föreslagna åtgärderna på grundval av uppgifter från medlemsstaterna, senast efter mottagandet av denna information från medlemsstaterna enligt denna rekommendation, och 3. överväga om de åtgärder som anges i denna rekommendation fungerar effektivt och överväga behovet av ytterligare åtgärder, särskilt om skillnader konstateras inom den inre marknaden på de områden som omfattas av denna rekommendation. Sammanfattning av PM 2003:02 Stopp för utomhusreklam för tobak. Rapportering av ett regeringsuppdrag. har i samverkan med , , på regeringens uppdrag utrett möjligheterna till att ytterligare begränsa marknadsföringen av tobaksvaror på och vid säljställen. Förutom undan- taget i s.k. fackpress är reklamen på och vid säljställen (inomhus och utomhus) den i praktiken enda kvarvarande marknadsföringskanalen för tobaksvaror i . Övrig utomhusreklam anses strida mot tobakslagens (1993:581) krav på särskild måttfullhet vilket framgår av riktlinjer för marknadsföring av tobaksvaror till konsument. föreslår nu att det införs ett förbud i tobakslagen mot alla former av utomhusreklam för tobaksvaror. Detta betyder i praktiken att alla säljställen för tobak - exempelvis kiosker och livsmedels- butiker - skall upphöra med utomhusreklam för tobaksvaror. har också haft i uppdrag att se över reglerna kring s.k. tobaksfester. Mot bakgrund av dom MD 2002:29 KO mot har dock funnit att något behov av lagstiftning inte föreligger. Förslag till lag om ändring i tobakslagen (1993:581) Härigenom föreskrivs i fråga om tobakslagen (1993:581)1 dels att nuvarande 12 a,14 b och 19 a §§ skall betecknas 12 c, 9 a och 19 b §§. dels att de nya 9 a och 12 c §§ skall ha följande lydelse, dels att 1, 12, 14, 14 a, 15, 19 och 27 §§ samt rubriken före 14 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fem nya bestämmelser, 12 a, 12 b, 14 b, 18 b och 19 a §§ samt närmast före 12, 12 b, nya 12 c, 14, 14 a, 14 b, 15 och 18 b §§ nya rubriker av följande lydelse. På grund av de hälsorisker och På grund av de hälsorisker och olägenheter som är förbundna med olägenheter som är förbundna med bruk av tobak meddelas i denna bruk av tobak och exponering för tobaksrök meddelas i denna lag -begränsning av rökning i vissa lokaler och utrymmen samt på vissa områden utomhus, -rökfri arbetsmiljö, -varningstexter och innehållsdeklaration på förpackningar till tobaksvaror, -begränsningar av handeln med och rätten till införsel av tobaksvaror, -marknadsföring av tobaksvaror och användning av vissa varukänne- tecken i marknadsföring av andra varor eller tjänster samt -produktkontroll m.m. av tobaksvaror. Texter, namn, varumärken och figurativa eller andra märken som ger intryck av att en viss tobaks- vara är mindre skadlig än andra får inte användas på förpack- ningar till tobaksvaror. Lagen omtryckt 1996:941. Senaste lydelse 2002:811. Senaste lydelse av förutvarande 14 b § 2002:586. Tobaksvaror får inte säljas eller på annat sätt lämnas ut i närings- verksamhet till den som inte har fyllt . Den som lämnar ut tobaks- varor skall förvissa sig om att mottagaren har uppnått nämnda ålder. På varje försäljningsställe för tobaksvaror skall det finnas en tydlig och klart synbar skylt med information om förbudet mot att sälja eller lämna ut sådana varor till den som inte har fyllt . Om det finns särskild anledning att anta att en tobaksvara är avsedd att lämnas över till någon som inte har fyllt får varan inte lämnas ut. Tobaksvaror som säljs till konsumenter skall tillhandahållas på ett sådant sätt att det går att kontrollera mottagarens ålder. Detta gäller även när försälj- ningen sker genom automat, via postorder eller liknande. Tobaksvaror som säljs till konsumenter får inte tillhanda- hållas i form av lösa cigaretter eller i förpackningar om färre än 19 cigaretter. En näringsidkare som tillhanda- håller tobaksvaror för försäljning till konsumenter skall anmäla försäljningen hos den kommun där försäljningen sker. Anmälan skall göras senast när försäljningen påbörjas. Näringsidkaren skall utöva sär- skild tillsyn (egentillsyn) över försäljningen och ansvara för att det finns ett för verksamheten lämpligt egentillsynsprogram. 4 Senaste lydelse av förutvarande 12 a § 2002:281. En näringsidkare som mark- En näringsidkare som mark- nadsför tobaksvaror till konsu- nadsför tobaksvaror till konsu- menter får inte använda kommersi- menter får inte använda kommersi- ella annonser i periodiska skrifter eller i andra jämförbara skrifter på 1. periodiska skrifter eller andra jämförbara skrifter på vilka tryck- Inte heller får vid sådan frihetsförordningen är tillämplig, 2. ljudradio- eller TV-program mersiella annonser i ljudradio- eller TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV- Detta gäller även sådana TV- lagen (1996:844), eller sändningar över satellit som om- fattas av radio- och TV-lagen (1996:844). Vid marknadsföring av tobaks- Även annan marknadsföring av varor till konsumenter på något tobaksvaror till konsumenter än annat sätt än som avses i första som avses i första stycket är Detta gäller dock inte 1) i tryckta skrifter på vilka synnerhet gäller att reklam eller lämplig eller i överföringar eller eller uppmana till bruk av tobak. består i att tillhandahålla tobaks- varor för försäljning, eller är påträngande, uppsökande eller uppmanar till bruk av tobak. enligt andra stycket 3 skall i den omfattning det är möjligt placeras så att de inte är synliga från utsidan av försäljningsstället. En näringsidkare som mark- En näringsidkare som mark- nadsför antingen en annan vara än nadsför antingen en annan vara än 5 Senaste lydelse 2002:811. konsumenter får inte använda ett varukännetecken som helt eller delvis används för en tobaksvara eller enligt gällande bestämmelser om varumärken är registrerat eller inarbetat för en sådan vara, om marknadsföringen sker1. i kommersiella annonser i periodiska skrifter eller i andra jämförbara skrifter på vilka tryck- frihetsförordningen är tillämplig, eller2. i kommersiella annonser i ljudradio- eller TV-program eller i TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844). konsumenter får inte använda ett varukännetecken som helt eller delvis används för en tobaksvara eller enligt gällande bestämmelser om varumärken är registrerat eller inarbetat för en sådan vara, om marknadsföringen sker i kom- mersiella annonser i 1. periodiska skrifter eller i andra jämförbara skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig, 2. ljudradio- eller TV-program eller i TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV- lagen (1996:844), eller 3. andra överföringar eller tekniska upptagningar på vilka yttrandefrihetsgrundlagen är tillämplig. Om en näringsidkare använder ett sådant varukännetecken som avses i första stycket vid marknadsföring till konsumenter på något annat sätt än som där sägs, skall näringsidkaren iaktta den måttfullhet som är betingad av att kännetecknet också kan förknippas med tobaksvaran. Bestämmelserna i första och andra styckena tillämpas inte 1.i fråga om ett varukännetecken som i endast begränsad omfattning förekommer vid marknadsföring av tobaksvaror, 2.i fråga om ett varukännetecken som framträder i en form som tydligt skiljer sig från utseendet på tobaksvarans kännetecken, eller 3.i andra fall om det är oskäligt. Tillverkare, partihandlare och importörer av tobaksvaror får inte sponsra ett evenemang eller en verksamhet dit allmänheten har tillträde eller som kan antas få gränsöverskridande effekt, om sponsringen kan antas medföra att avsättningen av tobaksvaror främjas. Bestämmelser om förbud mot sponsring av program i radio och TV finns i radio- och TV-lagen (1996:844). Sanktioner enligt marknads- föringslagen En marknadsföringsåtgärd som strider mot 1414 b §§ skall vid tillämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsu- menter. En marknadsföringsåtgärd som strider mot 14 § första stycket andra och tredje meningen eller 14 a § första stycket 2 kan medföra marknadsstörningsavgift enligt bestämmelserna i 2228 §§ marknadsföringslagen. En marknadsföringsåtgärd som strider mot 9 a § eller 1414 b §§ skall vid tillämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsumenter. En marknads- föringsåtgärd som strider mot 14 § första stycket 2 eller 3 eller 14 a § första stycket 2 eller 3 kan med- föra marknadsstörningsavgift en- ligt bestämmelserna i 2228 §§ marknadsföringslagen. Uppgifter om kostnader för marknadsföring Tillverkare, partihandlare och importörer av tobaksvaror skall till lämna uppgifter om de kostnader som de har haft för reklam, annan marknadsföring och sponsring för sådana varor. Regeringen får meddela före- skrifter om uppgiftsskyldighetens omfattning. Den centrala tillsynen över att denna lag och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen följs utövas av a) lokaler och andra utrymmen som avses i 2 § och som är upplåtna enbart för personal, och b) lokaler och andra utrymmen b) lokaler och andra utrymmen på vilka 8 § skall tillämpas, samt på vilka 8 § skall tillämpas, 6Senaste lydelse 2003:167. 7Senaste lydelse 2002:281. a)miljöer som avses i 2 § och som inte är upplåtna enbart för personal, b)lokaler som avses i 4 §, c) varningstexter m.m. enligt c) varningstexter m.m. enligt 9, 9 11 §§, 10 och 11 §§, d) handel enligt 12 § och d) handel enligt 1212 b § § och anmälan enligt 12 a §, och 12 c §, och 1618 §§, och f) uppgifter om kostnader för marknadsföring enligt 18 b §, samt enligt 9 a § eller 1414 b §§. gäller lokaler och andra utrymmen för vilka verket har den centrala 2. den eller de nämnder som när det gäller dels de miljöer och lokaler för vilka Statens folkhälso- institut har den centrala tillsynen, dels handel enligt 12 § och anmälan enligt 12 a §. tillsyn enligt andra stycket 2. För tillsyn över efterlevnaden av tillsyn tillämpas bestämmelserna i föring finns särskilda regler i marknadsföringslagen (1995:450). marknadsföringslagen (1995:450). att denna lag och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen följs gäller lokaler och andra utrymmen för vilka verket har den centrala 2. den eller de nämnder som Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 12 § döms för olovlig tobaksförsäljning till böter eller fängelse . vilka har den centrala tillsynen, b) bestämmelserna om handel m.m. enligt 1212 c §§, och c) bestämmelserna om mark- nadsföring m.m. i 14 och 14 a §§ när det gäller marknadsförings- åtgärder på eller i anslutning till försäljningsställen. utövar inom länet tillsyn enligt första stycket 2. 1. följa kommunernas verk- samhet och biträda kommunerna med information och råd, och 2. främja samarbete mellan olika tillsynsmyndigheter och mellan tillsynsmyndigheter och andra. Den som uppsåtligen bryter mot 11 § eller den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 12 § första eller tredje stycket döms för olovlig tobaksförsäljning till böter eller fängelse . Är gärningen att anse som ringa döms inte till ansvar. Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud skall inte dömas till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Anordningar för utomhusreklam vid försäljningsställen som är i bruk vid lagens ikraftträdande får användas till utgången av 2005. 8 Senaste lydelse 2002:586. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet och regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i tobakslagen (1993:581). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av ämnessakkunniga . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I paragrafen föreslås en ny bestämmelse om att det på varje försäljningsställe för tobaksvaror skall finnas en skylt med information om förbudet att sälja eller lämna ut sådana varor till den som inte har fyllt . Bestämmelsen föreslås införd i ett nytt andra stycke, varvid nuvarande andra stycket får bilda ett tredje stycke. Med hänsyn till det innehållsmässiga samband som finns mellan de båda nu befintliga styckena förordar Lagrådet att den nya bestämmelsen i stället förs in som ett tredje stycke. Om detta godtas får hänvisningen till 12 § tredje stycket enligt föreslagen lydelse av 27 § anpassas därefter. Behov av rubrik närmast före 13 § I remissen föreslås att nya underrubriker införs i det avsnitt i tobakslagen som har rubriken m.m. och som skall omfatta 12, 12 a, 12 b, 12 c och 13 §§. Sålunda förses var och en av 12, 12 b och 12 c §§ med särskild rubrik. Någon rubrik sätts däremot inte närmast före 13 §. Eftersom rubriken närmast före 12 c § (Anmälan och egentillsyn) inte täcker vad som avhandlas i 13 § (att tobaksvaror får föras in i landet endast av den som har fyllt ) bör en ny rubrik föras in även närmast före sistnämnda paragraf. Rubriken skulle kunna lyda Införsel. Rubriken närmast före 18 b § I remissen föreslås en ny underrubrik med lydelsen Uppgifter om kostnader för marknadsföring. Förevarande avsnitt av tobakslagen, som omfattar 16 18 a §§, har rubriken . Några underrubriker finns inte här. införa en sådan enbart framför den nya 18 b § blir inte konsekvent. Lagrådet förordar därför att den föreslagna rubriken utgår. Följdändringar i andra lagrum Vid genomläsning av tobakslagen konstaterar att ändringarna enligt remitterade förslaget bör åtföljas av ändrade hänvisningar i några ytterligare lagrum. Således bör i 20 § första stycket den hänvisning som omspänner bl.a. 911 §§ ändras med hänsyn till att nya 9 a § inte skall omfattas av Statens folkhälsoinstituts tillsyn (jfr föreslagen lydelse av 19 §). I 20 § andra stycket nämns nu tillsynsmyndighet som anges i 19 § andra och tredje styckena. Detta bör ändras med hänsyn till att remissen innebär att nuvarande 19 § andra och tredje styckena förs över till en ny 19 a §. Av samma skäl bör i 25 § hänvisningen till 19 § ändras till 19 a §. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , statsråden , , , , , , Y. , , , , , Andnor, M. , , , , , , , Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar proposition 2004/05:118 Tobakskontroll genomförande av WHO:s ramkonvention om tobakskontroll m.m. inför, ändrar, upp- Lag om ändring i tobakslagen (1993:581)