prop · GS0386 · 2005-03-21 00:00:00 — till trafikverken skall tolkas på samma sätt som i förhållande till övriga Rikstrafiken har visserligen också en samordnande roll i förhållande till trafikverken, men den är av annan karaktär och skall inte ses som en överlappning av ansvar gentemot samordningsmyn- Rikstrafikens samordnande uppgifter rör den interregionala kollektiva persontrafiken medan den nya myndighetens samordnings omfattar all verksamhet som rör de handikappolitiska målen inom det Allmänna råd och riktlinjer Standardisering Design för alla Enligt utredarens bedömning bör den föreslagna myndigheten kunna utöva en pådrivande och normerande roll genom att bland annat utfärda allmänna råd och riktlinjer för exempelvis tillgänglighet. regeringens mening att myndighetens mandat i detta avseende i första hand bör omfatta krav på god tillgänglighet och krav som kan kopplas till verkställigheten av förordningen (2001:526) om de statliga myndig- heternas ansvar för genomförandet av handikappolitiken. ningen (1 §) följer att myndigheter under regeringen skall utforma och bedriva sin verksamhet med beaktande av de handikappolitiska målen. Myndigheterna skall verka för att personer med funktionshinder ges full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor. skilt verka för att deras lokaler, verksamhet och information är tillgäng- liga för personer med funktionshinder. Myndigheterna skall, när det finns anledning till det, samråda med HO om hur insatser enligt denna för- ordning skall utformas (3 §). Som en följd av inrättandet av myndigheten för handikappolitisk samordning bör förordningen ändras så att myndigheterna skall samråda med den istället för med HO. Regeringen anser att de riktlinjer som tillgänglighetscentret har utarbetat för en tillgänglig statsförvaltning är ett bra exempel på hur riktlinjer kan utformas av samordningsmyndigheten. Riktlinjerna syftar till att tydliggöra och operationalisera de krav på till- gänglighet som ställs på statsförvaltningen. Eftersom staten skall vara ett föredöme inom detta område kan det också vara lämpligt att myndig- heten utformar riktlinjer som specifikt gäller statsförvaltningen, men som även kan användas inom andra verksamheter på frivillig grund. heten får ingen tillsynsfunktion gentemot statliga och kommunala myn- Standardiseringsarbetet inom framförallt informationsteknik och tele- kommunikation utgör ett viktigt utvecklingsområde när det gäller till- har uppdragit åt de europeiska standardi- seringsorganisationerna (), och () att ta fram generella anvisningar för hur frågor som rör personer med funktions- hinder och äldre personer ska hanteras i det framtida standardi- Regeringen anser att det är lämpligt att strategiska stan- dardiseringsfrågor och hanteras inom ramen för samordningsmyndig- Deltagande i internationella standardiseringsgrupper kan också komma ifråga. Detta för att samla verksamhet av stor betydelse för Skr. 2004/05:86 inriktningen inom tillgänglighetsområdet hos en och samma offentliga Enligt den nationella handlingsplanen för handikappolitiken bör kon- ceptet Design för alla genomsyra statens arbete inom arkitektur, form- givning och design. Huvudbudskapet i konceptet Design för alla är att produkter som bruksföremål, byggnader, inomhus- och utomhusmiljöer samt IT-produkter och tjänster bör vara tillgängliga och användbara för alla människor oavsett kön, ålder eller funktionshinder så långt detta över huvud taget är möjligt. Begreppet är alltså inte begränsat till en viss grupp utan är tänkt att fungera så att det som kan vara nödvändigt för vissa personer med funktionshinder oftast är bra för alla. Regeringen bedömer att den demografiska utvecklingen kommer att medföra att behovet av och intresset för Design för alla kommer att öka. Design för alla och tillgänglighet har en naturlig koppling i och med att utgångs- punkterna är att det är genom generella lösningar istället för särlösningar som man når de bästa resultaten. I regeringens skrivelse (2003/03:129) Arkitektur, form och design gör regeringen bedömningen att tillgänglig- hets- och användbarhetsaspekterna är viktiga inom arkitektur, form och design. Det är viktigt att den kunskap som myndigheten utvecklar inom området tas tillvara i regeringens arbete med arkitektur, form och design. Regeringen anser därför att det på ett naturligt sätt bör falla inom ramen för myndighetens verksamhet att arbeta med konceptet Design för alla. Tillgänglighetsområdet utgör en växande marknad för många företag och konsulter. Allt fler företag har inriktat sig på att sälja och marknadsföra tjänster och produkter som ökar tillgängligheten för personer med funk- tionshinder. Regeringen ser detta som en positiv utveckling som bekräf- tar behovet av att på marknadsmässiga grunder integrera tillgänglighets- och Design för alla-perpektivet för att skapa konkurrensfördelar. I skenet av denna utveckling, anser regeringen att det bör ingå i den samordnings- myndighetens serviceåtagande gentemot andra myndigheter att upp- handla vissa tjänster inom tillgänglighetsområdet, exempelvis tillgänglig- hetskonsulter. Upphandlingen skall ha som syfte att tillförsäkra de statliga myndigheterna ett kvalitetssäkrat utbud av dessa tjänster och att kostnadseffektivisera myndigheternas inköpsverksamhet och därigenom spara pengar för staten. Genom att utnyttja fördelaktiga villkor i den statliga inköpssamordningens ramavtal och inbespara tid för egen upp- handling, minskas kostnaderna för den enskilda myndighetens upphandl- ingsarbete. kommer att få i uppdrag att under- söka vilka produkter och tjänster som myndigheten skall upphandla. Regeringens bedömning: Myndigheten bör inrättas som ett enrådighetsverk under det departement som har ansvaret för samord- ningen av det handikappolitiska arbetet. Ett råd bör kopplas till myndigheten med företrädare för betydelse- fulla verksamheter för myndigheten. Regeringen bör fastställa rådets sammansättning efter förslag från myndigheten. Myndighetens gene- raldirektör bör vara rådets ordförande. Det kompetensutvecklingsråd som är knutet till utbildningsstöds (Sisus) bemötandeuppdrag bör avvecklas. Utredarens förslag överensstämmer med regeringens bedömning avseende organisationsform, ledningsform och placering inom . Utredaren föreslår att ett brukarråd skall knytas till den föreslagna myndigheten. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som uttalar sig i denna del tillstyrker utredarens förslag avseende myndighetens departements- tillhörighet. Remissopinionen är däremot splittrad vad gäller organisa- tionsform. Många remissinstanser förespråkar en delegation inom istället för en självständig myndighet. Några remiss- instanser anser att samordningen bör ske inom ramen för en befintlig myndighet. Det finns också olika synpunkter bland remissinstanserna om sammansättningen av det råd som föreslås kopplas till myndigheten. () och tillstyrker utredarens förslag. utbildningsstöd (Sisus), , och , och () avstyrker utredarens förslag om att en myndighet skall inrättas och förordar istället att ansvaret och uppgifterna ges till en delegation inom . () avstyrker att en myndighet skall skapas och förordar istället att HI och Sisus skulle bilda en stöd- struktur för samordning av sektorsmyndigheternas arbete. Statskontoret menar att frågorna lika gärna skulle kunna samordnas inom en redan befintlig myndighet, exempelvis Sisus. anser att den föreslagna myndigheten ska ha ett brukarråd med en nära koppling till barn och ungdomar med repre- sentanter med egna erfarenheter av att vara ung och funktionshindrad. Handikappförbundens samarbetsorgan (HSO) och () anser att den nya organisationen bör vara knuten till Statsrådsberedningen. HSO och RTP tillstyrker förslaget att ett råd med representanter för handikapprörelsen inrättas vid den före- slagna myndigheten Skälen för regeringens bedömning: Regeringen konstaterar i likhet med utredningen att inte är organiserat för att inom sig inordna organisationer av det slag som det handlar om i det här fallet. Regeringen har i budgetpropositionen för (prop. 2003/04:1) uttalat att verksamhet avseende särskilda behov och program endast bör bedrivas inom när särskilda behov föreligger. I första hand skall undersökas om uppgiften kan utföras utanför Regerings- Regeringen menar dessutom att det faktum att myndigheten . skall ha en operativ roll, till skillnad från utredarens förslag, utgör ytterligare ett skäl för att förlägga verksamheten utanför Regerings- Delegationer är i normalfallet relativt kortlivade eftersom de Syftet med att förändra organisa- tionen för samordningen av handikappolitiken är dock att skapa bättre förutsättningar för genomförandet av handikappolitiken på såväl kort som lång sikt. utgör visserligen en viktig hållpunkt för det handikappolitiska arbetet, men därefter inleds ett nytt skede av arbetet som kommer att präglas av samma kraft och ambitioner som fram till dess. För att skapa en kontinuitet och långsiktighet anser regeringen således även i detta avseende att myndighetsformen är att föredra framför delegationsformen. Regeringen bedömer att det inte finns förutsättningar för att lägga den övergripande samordningen på någon befintlig myndighet. finns ingen myndighet som har motsvarande uppdrag som samordnings- myndigheten inom något annat politikområde och därför är det inte lämpligt att inordna verksamheten i någon annan befintlig myndighet. Regeringen instämmer i utredarens bedömning att myndigheten bör ledas av en chef som inför regeringen ensam bär ansvaret för myndig- Ledningsformen bör således vara ett så kallat Skälet är att det finns ett starkt behov av en direkt styr- ning av myndigheten och att politiska beslut måste genomföras utan för- Regeringen menar att myndigheten på ett naturligt sätt hör hemma under det departement inom som ansvarar för samord- ningen av handikappolitiken. Regeringen anser att samordningsmyndigheten bör ha ett råd kopplat till sig med företrädare för vissa för myndigheten betydelsefulla verk- En stor del av myndighetens verksamhet kommer att beröra sektorsmyndigheternas arbete, varför det finns skäl att överväga en annan sammansättning av ett råd som kopplas till myndigheten än den som Som ett jämförande exempel kan nämnas att Miljö- målsrådet är sammansatt av de berörda sektorsmyndigheternas general- Regeringen anser därför att rådets sammansättning bör fast- slås efter förslag från myndigheten. Att personer med egna erfarenheter av funktionshinder finns representerade i rådet anser regeringen dock Enligt regeringens mening bör myndighetens råd ha möjlighet att följa den myndighetens arbete och därigenom beredas möjlighet att lämna synpunkter på och påverka de insatser och förslag som myndigheten presterar och presenterar. Myndighetens generaldirektör bör vara myn- Av myndighetens instruktion bör framgå vil- ken roll rådet har och hur rådets mandatperiod etc. skall regleras. Regeringen har i det föregående beskrivit att samordningsmyndigheten bör ha ett övergripande ansvar för kompetensutveckling av bemötande av personer med funktionshinder som åligger skilt utbildningsstöd (Sisus) samt att bemötandeuppdraget i och med att myndigheten etableras går in i en ny fas. Därav följer att regeringen anser att det kompetensutvecklingsråd som finns hos Sisus för bemötande- uppdraget bör avvecklas. Regeringens bedömning: Myndigheten bör ha en bred kompetens som innefattar expertkompetens avseende tillgänglighet, användbarhet och kunskap om levnadsvillkoren för personer med funktionshinder, samt kvalificerad utrednings- och utvärderingskompetens. Vidare bör inom myndigheten finnas såväl juridisk kompetens som upphandlings- och informationskompetens. Utredarens bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna har inte lämnat några synpunkter avseende denna del av utredningens förslag. Skälen för regeringens bedömning: Mot bakgrund av den beskriv- ning av myndighetens uppgifter som givits i det föregående, anser regeringen att myndighetens kompetensprofil bör kännetecknas av en hög teknisk och analytisk kompetens, av gedigen sakkunskap avseende handikappfrågor och av en god förmåga att skapa engagemang för de handikappolitiska frågorna. Regeringen instämmer i utredarens bedömning att myndigheten har behov av kompetens inom flera sakområden inom myndighetens verk- samhetsområden. För att kunna fylla sin strategiska roll behöver myndig- heten vara väl förtrogen med organisation och arbetssätt i den centrala förvaltningen och . Kännedom om förutsättningarna för strategisk styrning bör även finnas inom myndigheten. Det är viktigt att myndigheten har juridisk kompetens eftersom analys av rådande lag- stiftning och behov av ändrad eller ny lagstiftning kommer att ingå i myndighetens uppgifter. Den juridiska kompetensen är även väsentlig för myndighetens arbete inom ramen för den normerande verksamheten och den upphandling av tjänster som myndigheten skall ansvara för. För myndighetens uppgifter avseende omvärldsanalys, uppföljning och utvärdering är det av väsentlig betydelse att myndigheten besitter kva- lificerad utvärderingskompetens, innefattande förmåga att beställa och leda utvärderingsuppdrag. I detta arbete är också det särskilt angeläget att personer inom myndigheten besitter kunskap om jämställdhet. Förmåga att inhämta och att integrera aktuell forskning i arbetet kommer att behövas. Myndigheten behöver också ha god förmåga till internationell omvärldsbevakning och kunna utveckla kontaktnät även internationellt för att kunna ta del av erfarenheter från andra länder och göra jämförelser i utveckling. Det är en fördel om det inom myndigheten finns personer med tidigare erfarenhet av arbete i olika internationella sammanhang. I myndighetens utåtriktade verksamhet finns det behov av såväl för- måga att etablera kontakter som viss pedagogisk skicklighet, om än inte i traditionell mening, samt förmåga att analysera, planera, utforma och utvärdera informationsinsatser. Vid överförande av uppgifter från (), utbildningsstöd (Sisus) och Hjälpmedelsinsti- tutet (HI) till samordningsmyndigheten skall 6 b § lagen (1982:80) om anställningsskydd beaktas. Det kommer dock även att finnas behov av ny kompetens. Förändringar inom berörda verksamheter Regeringens bedömning: () verksam- het påverkas genom att tillgänglighetscentret avvecklas vid HO. genom renodlas ombudsmannarollen. Utredarens förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: (), för särskilt utbildningsstöd (Sisus), , kommun och tillstyrker utredarens förslag. HO anser att den nya konstruktionen ökar möjligheten för HO att vid behov kritisera myndigheter och andra aktörer. förslaget om en förändring av verksamhet på grund av att håller på och Statskontoret anser att man bör avvakta till utred- ningen är klar och att verksamheten då kan utformas utifrån en gemen- sam modell för diskrimineringsombudsmännen. Skälen för regeringens bedömning: Att det nationella tillgänglig- hetscentret har varit placerat vid () har givit upphov till vissa principiella frågor. en mer fristående ställning i förhållande till regeringen än vad övriga En ombudsman skall t.ex. granska konsekvenserna av Tillgänglighetscentret vid HO utgör däremot ett verktyg för regeringen att praktiskt genomföra handikappolitiken. den nuvarande organisationen finns det en risk för att HO:s ställnings- Regeringen bedömer att risken för detta ökar i och med att arbetet med att genomföra den nationella handlingsplanen När samordningsmyndigheten inrättas kommer tillgänglighetscentret vid HO att avvecklas. Det innebär att HO:s ombudsmannaroll renodlas HO:s roll blir koncentrerad till övervakning av diskrimine- ringslagarna samt till uppgifter enligt lagen (1994:749) om Handikapp- HO har enligt lagen om till uppgift att bevaka frågor som angår funktionshindrade personers rättigheter och HO skall arbeta med uppföljning och utvärdering. personer kan få stöd och hjälp att få sina rättigheter och intressen tillgo- dosedda genom anmälningsärenden och juridisk rådgivning. kan röra alla samhällsområden. HO skall också enligt lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder, lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan och lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering se till att lagarna följs. även föra talan i tvister med anledning av lagarna. HO:s uppdrag och organisation kan komma att omfattas av de övervä- ganden och förslag som kommer att redovisa. I kommitténs direktiv (dir. 2002:11) ingår att se över ansvarsområden och uppgifter för (JämO), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), HO och Ombudsmannen mot diskrimi- nering på grund av sexuell läggning (HomO). om det behövs en bättre samordning eller en sammanslagning av några Regeringen anser inte att det påverkar inrättandet av samordningsmyndigheten. utbildningsstöd (Sisus) Regeringens bedömning: utbildningsstöd (Sisus) bör avvecklas som självständig myndighet och ombildas till ett särskilt beslutsorgan inom . verksamhet bör renodlas till att omfatta insatser för att främja möjlig- heterna till utbildning för unga och vuxna med funktionshinder. Utredarens bedömning överensstämmer med regeringens avseende innehållet i Sisus fortsatta verksamhet och att verksamheten bör hållas Utredaren bedömer att Sisus verksamhet bör föras över till en lämplig myndighet inom område. bedömer dock att det inte finns förutsättningar för en Remissinstanserna: , Verket för högskoleservice (VHS) och stödjer utredarens förslag om att Sisus verksamhet överförs till en annan myndighet. anser att den myndigheten skulle kunna vara . institutet anser att det vore olämpligt för institutet att överta Sisus förordar att kvarvarande Sisus verksamhet hålls samman, men har inga synpunkter på vilket departement Sisus bör Sisus ståndpunkt är att myndigheten bör hållas samman och även fortsättningsvis vara värdmyndighet för Sisus bör fortsätta vara myndighet under Socialdepartemen- Sisus motsätter sig dock inte att föras till . Skälen för regeringens bedömning: Sisus kärnverksamhet utgörs av handläggning av olika former av bidrag till utbildningsanordnare och Kärnverksamheten kommer inte att beröras direkt av att samordningsmyndigheten bildas men i och med att samordningsmyndig- heten skall ha det övergripande ansvaret för kompetensutveckling om bemötande av personer med funktionshinder blir en naturlig följd att motsvarande verksamhet vid Sisus avvecklas. I samband med att Sisus verksamhet renodlas till att enbart omfatta insatser för att främja möjlig- heterna till utbildning för unga och vuxna med funktionshinder bedömer regeringen att det inte längre finns tillräckliga skäl för att bevara Sisus som självständig myndighet. Därför bör Sisus ombildas till ett särskilt Den organisatoriska lösningen bör betraktas som tillfällig i avvaktan på att en översyn av myndig- hetsstrukturen inom utbildningsområdet genomförs. I en sådan översyn bör det särskilda beslutsorganets verksamhet ingå som en naturlig del. Sisus är en liten och väl fungerande myndighet. finns den kompetens som behövs för att administrera olika typer av Regeringen bedömer att det finns starka skäl för att bevara den samlade kompetens i frågor som rör handikappolitik inom utbildningsområdet som finns hos Sisus. utvecklat system för att administrera, följa upp och utvärdera utbild- I administrationen används en avancerad SQL-databas . 2004/05:86 (Structured Query Language). Det stödsystem som SQL-databasen utgör, underlättar en rationell och effektiv hantering. Genom att verksamheten hålls samman, anser regeringen att samordningsvinsterna för bidrags- hanteringen som uppnåtts kan bibehållas. Sisus arbete med bidragfördelningen, överläggningarna med huvud- männen för omvårdnadsverksamheten vid riksgymnasierna för elever med svåra rörelsehinder samt kanslifunktion till anpassad utbildning innebär många kontakter med de verksamheter som får bidrag. Sisus arbete med dessa frågor sker genom nära samarbete med företrädare för de berörda utbildningsanordnarna och omvårdnadsverk- samheterna. Omfattande nätverk har byggts upp och myndigheten genomför betydande insatser för att utveckla och utvärdera dessa verksamheter. Regeringen anser att den nuvarande ordningen som innebär att Sisus bistår med administrativt stöd till bör bibehållas då delar av myndighetens verksamhet övergår till ett särskilt beslutsorgan inom . Regeringen anser dessutom att det är viktigt att insatserna i form av information, kompetens- och nätverksstöd och andra kvalitetshöjande aktiviteter som bedrivs av Sisus har förutsättningar att fortsätta utvecklas. De bästa förutsättningarna ges om myndighetens verksamhet hålls samman. Regeringen väger dessutom in i sin bedömning att Sisus olika verksamhetsgrenar har ett bra samspel och att detta samspel kan utnyttjas effektivt bland annat då respektive verksamhet skall följas upp och utvärderas. Det ombildade Sisus kommer i stor utsträckning att vara självständigt i förhållande till . Det särskilda beslutsorganet kommer att ha ett självständigt ansvar för de beslut som fattas som rör kärnverk- samheten. Personalen kommer dock att vara anställd vid och kommer också att ansvara för beslutsorganets lokaler. Detta innebär emellertid inte att Sisus efter ombildningen skall inrymmas i . Som särskilt beslutsorgan kommer verksamheten att tilldelas medel över en egen anslagspost under Social- styrelsens förvaltningsanslag. Medlen skall användas för lokalkostnader, löner, administration och andra overhead-kostnader. Som en följd av att det särskilda beslutsorganet inrättas vid Social- styrelsen, skall myndighetsinstruktion ändras och där skall anges vilka uppgifter beslutorganet skall ha och i vilka frågor beslutsorganet skall fatta beslut. Vid överförande av uppgifter från Sisus till det särskilda besluts- organet inom , skall 6 b § lagen (1982:80) om anställ- ningsskydd beaktas. Regeringens bedömning: Vissa verksamheter inom tillgänglighets- området som bedrivs av () kommer att ingå i samordningsmyndighetens uppgifter. Utredarens förslag skiljer sig från regeringens bedömning. anser att () bör ombildas och få en delvis förändrad roll genom att bli ett för funktionshindrades Institutet anses vara en naturlig bas för stöd och utförarinsatser och föreslås att i allt högre grad anordna utbildningar, rådgivningar och konsultinsatser, information och kunskapsförmedling samt utredningar och utvecklingsarbete. För att markera den förändrade roll nya HI skall ha, föreslår utredaren att institutets namn bör ändras. Remissinstanserna: Mindre än hälften av remissvaren innehåller ställningstagande till det nya HI:s roll och uppgifter. En majoritet av de statliga myndigheter, landsting och kommuner som yttrat sig tillstyrker utredarens förslag men flera av dessa, t.ex. och Special- pedagogiska institutet pekar på behovet av att ansvaret i för- hållande till den föreslagna myndigheten klargörs tydligare än vad Statskontoret, och Sisus avstyrker utredarens förslag. (HSO), (), European () och Funka avstyrker utredarens förslag med hänvisning till den bredd som krävs för att fungera som och genomförandeorganisation. Skälen för regeringens bedömning: Utredarens förslag till ny organi- sationsstruktur innebär att den föreslagna myndigheten i enlighet med sina strategiska, samordnande och utvärderande uppgifter skall identi- fiera behov av insatser men inte utföra dessa. föreslagits ligga på ett ombildat () som därigenom skulle få en främjande, genomförande och kvalitetssäkrande roll. Regeringen bedömer dock att en sådan uppdelning riskerar att leda till oklarheter i ansvarsfördelning och roller och anser istället att samord- ningmyndigheten bör ansvara bland annat för vissa delar av HI:s Enligt regeringens mening bidrar detta till en renodling av organisationsstrukturen, som gynnar förutsättningarna för ett effektivt och slagkraftigt genomförande av handikappolitiken. följer också att vissa verksamheter inom tillgänglighetsområdet som i