prop · GT0347 · 2005-11-11 00:00:00 — nerna moderniseras genom att tillsynen skall vara riskbaserad och foku- sera mer på s.k. systemtillsyn, dvs. att bedöma om livsmedelsföretaga- rens system, inklusive egenkontrollprogram, är ändamålsenligt och om Dessutom kommer de krav på åtgärder som ställs på livs- medelsföretagaren att inriktas på förbättringar i företagarens system så att avvikelsen inte uppträder igen. Genom de riskbaserade kontrollerna kom- mer tillsynen att bli effektivare då de företag som hanterar mer riskfyllda livsmedel eller som uppvisar mindre goda rutiner kommer att få fler in- spektioner medan de företag som har en fungerande egenkontroll och go- da rutiner kan räkna med färre kontroller. kommer att ställa nya krav på kompetens hos såväl kontrollmyndigheter som hos företagare. I de nya reglerna försvinner definitionen av begreppet småskalig verk- Det blir samma krav för alla anläggningar oberoende av storlek men i stället finns den ovan nämnda flexibiliteten. denna utveckling är positiv. Att definiera småskalig verksamhet i absolu- ta tal har visat sig svårtillämpligt. Det kommer vid en sådan lösning att finnas företag som bedriver sin verksamhet på ett småskaligt eller hant- verksmässigt sätt men som faller utanför den strikta definitionen och där- med inte omfattas av eventuella särregler för småskalig verksamhet. geringen är därför av den uppfattningen att flexibla generella regler är att föredra framför definitioner baserade på exempelvis produktionsvolym. I den nya lagstiftningen finns också ett visst utrymme för de behöriga myndigheterna att göra nationella anpassningar av reglerna för att möj- liggöra fortsatt användning av traditionella produktionsmetoder samt för områden som lider av geografiska begränsningar. skall alltid ligga till grund för bedömningen om avsteg från de gängse principerna skall tillåtas. För svenskt vidkommande är traditionell tork- ning av renkött utomhus och traditionell snarning av ripor exempel på verksamheter som kan komma att omfattas av ett nationellt undantag från Det kan även bli aktuellt med vissa undantag för traditionella Skr. 2005/06:47 fäbodprodukter. Det är viktigt att i sitt arbete med na- tionell anpassning till det nya hygienregelverket beaktar att utvecklingen av småskalig livsmedelsförädling skall underlättas. I arbetet med eventu- ella nationella undantag för att medge fortsatt användning av traditionella produktionsmetoder skall dock skyddet för konsumenterna ges stor vikt. arbetar med ändringar i svenska författ- ningar som kommer att bli nödvändiga i samband med genomförandet av de nya EG-reglerna. En departementspromemoria (Anpassningar till nya EG-bestämmelser om livsmedel, djurhälsa, foder, djurskydd och växt- skydd m.m. /Ds 2005:31/) om den nationella tillämpningen av de nya reglerna har remissbehandlats. Innehållet i nämnda promemoria avser i huvudsak lagtekniska frågeställningar för att förhindra dubbelreglering mellan nationell rätt och gemenskapsrätt, bemyndiganden till central- myndigheterna och vissa ansvarsfördelningsfrågor. Regeringen återkom- mer till i denna fråga. Regeringens bedömning: Branschriktlinjer för olika typer av småskalig livsmedelsproduktion kan i vissa fall behöva utvecklas. Branschsamver- kan bör utgöra basen för detta arbete. Departementspromemorians bedömning: Överensstämmer i huvud- sak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flera remissinstanser stöder bedömningen om be- hovet av särskilda branschriktlinjer för småskaliga producenter. Lantbru- karnas menar dock att småskalig verksamhet inte är en egen bransch och att småskaliga företag vid behov bör ansluta sig till befintli- ga strukturer eller bilda nya. avstyrker ett ökat bran- schansvar och menar att uppgiften bör åligga närmast berörd tillsyns- myndighet. Skälen för regeringens bedömning: Den som utövar livsmedelsverk- samhet skall följa fastställda regler om hygien (god hygienpraxis) och upprätta kontrollplaner som bygger på kvalitetssäkringssystem baserat på HACCP-principerna. Eftersom de nya EG-förordningarna är starkt mål- inriktade och utan detaljerade krav bygger tillämpningen på att regelver- ket kompletteras med branschriktlinjer. Det framgår av förordningarna att branschriktlinjer skall utarbetas och spridas av branschen. Detta förut- sätter att det finns branschorganisationer eller motsvarande som kan ta fram och bedöma branschriktlinjernas utformning och innehåll. Som en konsekvens av att många uppgifter sköts av branschorganisationerna är många företagare med i en branschorganisation. Flera branschorganisationer har påbörjat arbetet med att skapa bran- schvägledningar. Som en del i att underlätta för småskaliga företag ingår att branschriktlinjer anpassade till specifika verksamheter och till små verksamheters särskilda förutsättningar tas fram. Initiativ till att ta fram branschriktlinjer måste tas av företagarna. I arbetet med att ta fram bran- schriktlinjer för små företag återstår mycket arbete för branschen. Av Statens jordbruksverks och . 2005/06:47 att främja och underlätta för småskalig livsmedelsförädling (Rapport 2005:10) framgår att en stor del av de småskaliga livsmedelsförädlarna inte tillhör någon branschorganisation och saknar permanenta nätverk inom sin bransch. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att bransch- samverkan mellan de minsta livsmedelsförädlarna stimuleras. Ett alterna- tiv till en ny organisation enbart för mindre företag skulle enligt utred- ningen kunna vara att de mindre företagen kan anslutas till befintliga branschorganisationer. Regeringen delar bedömningen att branschsamverkan är viktig också för de mindre företagen, bl.a. som bas för att utarbeta branschriktlinjer. Remissvaren visar dock att möjligheten att ansluta sig till branschorgan inte alltid utnyttjas av de småskaliga livsmedelsföretagen och att produ- centerna sannolikt behöver vara mer aktiva i att söka samarbete med branschorgan i dessa frågor. De kompetenscentra som regeringen har be- slutat att stödja bör också kunna vara ett stöd i de mindre företagens ar- bete i dessa frågor. Remissvaren visar vidare att tillsynsmyndigheterna kan ta en aktiv samordnande roll. Regeringen kommer att nära följa ut- vecklingen inom området. Flexiblare krav på köttbesiktning Regeringens bedömning: De nya EG-reglerna om livsmedelshygien medger viss flexibilitet i fråga om ständig närvaro av officiell veterinär på slakterier. Dessutom finns möjlighet att genomföra levandedjursbe- siktningen redan på jordbruksanläggningen. Regeringen har för avsikt att uppdra åt och att utreda effekti- viteten av och kostnaderna för att införa gårdsbaserad levandedjursbe- siktning med målsättningen att införa en sådan hantering. Regeringen avser också att ge , och i uppdrag att inleda ett samarbete med olika branschaktörer för att utreda hur jordbruksanläggningar som föder upp svin kan kontrolleras och klassificeras epidemiologiskt för att medge att djuren endast genomgår okulär besiktning efter slakt. kommer också att få i uppdrag att tillsammans med branschen ta initiativ till och undersöka förutsättningarna för att bedriva pilotprojekt med syfte att undersöka möjligheterna att ytterligare effekti- och modernisera köttbesiktningen. Departementspromemorians bedömning: Överensstämmer med re- geringens bedömning. Remissinstanserna: Frågan om behovet av ständig närvaro av officiell veterinär vid slakterier väcker engagemang hos remissinstanserna. Djur- skyddsmyndigheten menar att levandedjursbesiktning på gården kan ha fördelar från djurskyddssynpunkt men menar att det vore olämpligt att överlåta besiktningen av djuren vid ankomsten till slakteriet till en offici- ell assistent. bedömer att det inte finns några påtagliga effektivitetsvinster med att införa gårdsbaserad levandedjursbesiktning. tillstyrker förslaget i departementspromemorian. andra i län instämmer i att initiativ tas för att ut- nyttja möjligheten till en mer flexibel och effektiv köttkontroll medan andra instanser menar att en förändrad köttkontroll skulle riskera att leda till ökad smittspridning genom livsmedel. Livsmedelsföretagen (Li) ser en stor effektiviseringspotential i möjligheten till okulär post mortem- kontroll av slaktsvin, däremot anser Li inte att levandedjursbesiktning på gården innebär någon besparing för företagen. Skälen för regeringens bedömning: Grundregeln för köttkontrollen vid slakterier är att det skall finnas en officiell veterinär Undantag från den ständiga närvaron medges dock i vissa Om den behöriga myndigheten, baserat på en riskanalys, anser det vara acceptabelt kan kravet på levandedjursbesiktning av djuren vid an- komsten till slakteriet av en officiell veterinär tas bort. För att detta skall vara möjligt krävs att en levandedjursbesiktning utförs på gården av en godkänd veterinär och att en kontroll av djuren vid ankomsten till slak- teriet genomförs av en officiell assistent. På motsvarande sätt är det möj- ligt att frångå kravet på ständig närvaro av officiell veterinär vid besikt- ningen efter slakt om denna utförs av en officiell assistent och om denne lägger undan sådana djur eller styckningsdetaljer som bör bli föremål för kontroll av en officiell veterinär. Regeringen bedömer att de möjligheter som EG-förordningen ger till en mer riskbaserad köttbesiktning bör utnyttjas. ning fokuserar i stor utsträckning på faror som inte är särskilt relevanta för dagens svenska förhållanden inom djuruppfödningen, t.ex. tuberku- los, medan andra och viktigare mikrobiologiska faror riskerar att inte bli Exempelvis bör bedömningen av hälsoläget bland djuren och djurskyddsmässiga aspekter kunna bli bättre om besiktningen sker under lugnare förhållanden på gården. Besiktningen före slakt på slakteriet skulle också kunna förenklas, något som skulle medföra att tid kan frigö- ras för andra kontrolluppgifter. Om besiktning före slakt sker på jord- bruksanläggningen kan levandedjursbesiktningen på slakteriet begränsas till identitetskontroll och undersökning av att djurskyddsbestämmelser har följts, t.ex. i samband med transport. Med utbildning och vägledning bedöms att assistenterna vid slakteriet skall kunna klara denna uppgift. Om de nya rutinerna är praktiskt genomförbara och/eller ekonomiskt för- delaktiga mot bakgrund av besättningsstorlekar, geografiska aspekter m.m. återstår att utreda. Regeringen har för avsikt att uppdra åt Livsme- delsverket att i samråd med genomföra en sådan utred- Ett betydande ansvar faller också på när det gäller att göra riskbedömningar av de slakterier som skulle kunna få utnyttja möjligheten med minskad närvaro av officiell veterinär. För svin gäller i tillägg till det ovan nämnda att besiktning efter slakt får göras genom okulär besiktning i stället för dagens obligatoriska och rutinmässiga provtagning och fysiska kontroll av varje enskild slakt- Okulär besiktning skulle innebära att hygieniskt känsliga moment inte längre behöver utföras. Detta skulle minska risken för förorening av slaktkroppar och kött. Okulär besiktning, liksom förenklad levandedjurs- besiktning, skulle också innebära att tid för andra kontrolluppgifter kan frigöras för kontrollpersonalen. Resurserna för kontrollen kan på detta sätt nyttjas effektivare. För att införa endast okulärbesiktning av svin krävs möjlighet att kontrollera och epidemiologiskt klassificera jord- bruksanläggningarna. Ett samarbete mellan , Jordbruks- verket, Svenska Djurhälsovården, , slakteribranschen och jordbruksnäringen är nödvändigt för denna kon- troll- och klassificeringsuppgift. I detta arbete bör även företrädare för den småskaliga produktionen ges möjlighet att delta. Regeringen har för avsikt att genom ett särskilt uppdrag till berörda myndigheter utreda för- utsättningarna för en förändrad veterinärbesiktning för viss svinproduk- tion. har tagit initiativ till en samverkansgrupp med före- trädare för myndigheten och slakteribranschen. Ett syfte med samver- kansgruppen är att finna former för att använda resurserna inom köttbe- siktningen effektivare och i högre grad än fokusera på riskerna med en viss verksamhet. Regeringen har för avsikt att låta utveckla detta sam- arbete genom att ge i uppdrag att initiera utarbetandet av underlag för pilotprojekt om bl.a. riskbedömningar med alternativa sy- stem för köttkontrollen, vilka kan ligga till grund för en begäran hos Eu- ropeiska kommissionen om att få bedriva sådana projekt. Regeringen an- ser att en modernare och effektivare köttkontroll där såväl officiella as- sistenter som företagsanställd personal kan ges ett utökat ansvar är ange- läget att verka för. Bedömningen är att en sådan utveckling inte kommer i konflikt med kraven på säkra livsmedel och ett fullgott skydd för kon- sumenterna. Mobil slakt av alla djurslag Regeringens bedömning: Det nya för livsmedelshygien medger mobil slakt av alla djurslag. Departementspromemorians bedömning: Överensstämmer med re- geringens bedömning. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig, bl.a. Läns- styrelsen i , , och ser positivt på att mobil slakt är möjligt. Några instanser, t.ex. , påpekar dock att sådan verksamhet förefaller vara förknippad med stora investeringskostnader. Även hanteringen av animaliska biprodukter lyfts av någon remissinstans fram som en svårighet vid mobil slakt. Skälen för regeringens bedömning: Användning av mobila slakterier för alla djurslag tillåts genom de nya EG-förordningar om livsmedelshy- gien som har omnämnts i skrivelsen. De rättsliga hindren för mo- bil slakt är därmed undanröjda. Kraven på de mobila slakterierna är inte särskiljda från kraven på övriga slakterier. Om ett slakteri uppfyller alla de krav som ställs på hygien, hantering av animaliska biprodukter m.m. är det inte av någon betydelse om slakteriet går att flytta eller ej. Det finns dock vissa problem som återstår att lösa vad gäller kylning av slakt- kroppar innan slakterierna kan fungera i praktiken, då kylkapaciteten är en av de begränsande faktorerna för de mobila slakterierna. Arbete avse- ende sådana regler pågår inom gemenskapen. Det pågår även forskning avseende den praktiska användningen av mobila slakterier, vattentill- gång, kylning, behov av uppsamlingsfållor, kapacitet m.m. Regeringen ser positivt på denna utveckling. Regeringen bedömer också att en bär- kraftig mobil slaktverksamhet skulle ha positiva effekter på såväl djur- omsorg till följd av minskat behov av transporter liksom på möjligheter- na till djurhållning för livsmedelsproduktion i allmänhet, vilket i sin tur kan gynna hävden av betesmarkerna. Insatser för att underlätta gårdsnära slakt Regeringens bedömning: Genom regeringens satsning på resursför- stärkningen till bör förutsättningarna för gårdsnära slakt kunna förbättras. Departementspromemorians bedömning: Överensstämmer i huvud- sak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Åtgärden stöds av de flesta remissinstanserna. Bland andra i och i Väst- manlands län ser positivt på satsningar för småskaliga slakterier. Läns- styrelsen i anser att de föreslagna insatserna inte är till- räckliga och att satsning behöver pågå än om den skall ge effekt. menar att uppdraget att underlätta gårdsnära slakt borde ha lagts på en annan aktör än en myndighet. Kon- kurrensverket tillstyrker förslaget i departementspromemorian. Skälen för regeringens bedömning: Genom en särskild satsning som regeringen föreslog i budgetpropositionen (prop. 2004/05:1, utg.omr. 23, bet. 2004/05:MJU2, rskr. 2004/05:128) tillförs Livsmedels- verket ca för att genomföra särskil- da insatser för att förbättra förutsättningarna för gårdsnära slakt. Rege- ringen har i regleringsbrev lyft fram utveck- landet av branschriktlinjer, översyn av taxe- och regelsystemen samt ge- nomförandet av pilot- och utvecklingsprojekt som exempel på sådana in- satser. har vidare för avsikt att genomföra en rad pro- jekt inom området. Som exempel på insatser för att främja den gårdsnära slakten kan nämnas utbildnings- och informationsinsatser för timanställ- da besiktningsveterinärer vid småskaliga slakterier så att de skall få bätt- re kännedom om systemtillsyn, HACCP (faroanalys och kritiska kon- trollpunkter) och förvaltningskunskap för att bättre kunna anpassa kon- trollen för dessa företag. genomför också intensifierad rådgivning till småska- liga slakterier, t.ex. stöd om hur utformningen av slakteriet bör göras. En sådan rådgivning ingår normalt inte i uppdrag men ligger inom ramen för uppdraget från regeringen att särskilt prioritera den gårdsnära slakten. kommer också att ut- veckla organisationen för tillsyn av småskaliga slakterier i syfte att på ett bättre sätt möta olika krav från dessa anläggningar. En del i att öka stödet till de små slakterierna är att riskvärdera småskalig slakt, styckning och förädling av kött vid mindre anläggningar. Denna analys kan ligga till grund för en bedömning av möjligheterna till flexiblare och enklare till- lämpning av regelverket. I en sådan riskvärdering ligger att kartlägga oli- ka patogener och indikatorbakterier på slaktkroppar för att bedöma de Skr. 2005/06:47 hygieniska förhållandena vid småskaliga slakterier. Många av de krav som är specifika för slakteriföretag härrör från lag- stiftningen och särskilt den lagstiftning som är kopplad till den offentliga kontrollen av djuren och av köttet. Regeringen bedömer därför att arbetet med att finna former för att underlätta gårdsnära slakt i första hand bör genomföras av kontrollmyndigheten. Regeringens bedömning: Förutsättningarna för de småskaliga slakteri- erna har förbättrats genom de åtgärder som har vidtagits för att minska avgiftsbördan för dessa slakterier. har beslutat att sän- ka avgiften för godkännande av slakterier från till . Departementspromemorians bedömning: Överensstämmer i huvud- sak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flera instanser, bl.a. och För- bundet Småbrukare, påpekar att godkännandeavgiften för slak- terier på är alltför hög. i menar att kontrollavgifterna för småskaliga slakterier måsta anpassas till realistiska nivåer mycket snabbt. konstaterar att avgif- terna är en av de största enskilda löpande kostnaderna som ofta på grund av omfattningen omöjliggör en företagsmässig kalkyl och att detta är an- ledningen till att det byggs få småskaliga slakterier. tillstyrker förslaget i departementspromemorian. Skälen för regeringens bedömning: har bemyndi- gats att besluta om avgifter för köttkontrollen. Avgiftssystemet för den offentliga kontrollen vid slakterierna har varit föremål för ett antal upp- drag till (regeringens beslut /nr 8/ och /nr 15/). I en rapport lade fram ett förslag till nytt avgiftssystem för slakterier med avsikten att små slakterier skulle få samma timtaxa som större slakterier. har genomfört den föreslagna förändringen av avgifts- systemet i sin helhet per . Det resurstillskott som Livs- medelverket fick i budgetpropositionen för att förbättra förut- sättningarna för gårdsnära slakt skall enligt verkets regleringsbrev delvis användas för en taxe- och regelöversyn. för också en löpande dialog med företrädare för slakteribranschen med målsättningen att ytterligare effektivisera köttkontrollen och därmed minska företagens kostnader för kontrollerna. Den avgift på som tar ut för godkän- nandeprövningen av nya slakterier har av många bedömts som alltför hög. Tack vare förändrade arbetsmetoder för prövningen av småskaliga slakterier har beslutat att sänka godkännan- deavgiften för småskaliga slakterier till . Regeringen ser positivt på den genomförda förändringen. Regeringens bedömning: Förutsättningarna för den lokala livsmedels- kontrollen har förbättrats genom de ändringar i livsmedelslagen som trädde i kraft . Departementspromemorians bedömning: Överensstämmer med re- geringens bedömning. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser ser förutsättningar för en stärkt samverkan kring den lokala livsmedelskontrollen. Behovet av vägledningar understryks av många. Förbundet menar att attityder hos kontrollerande myndigheter behöver förändras. Kommuner och Landsting understryker verksamhetsutövarens ansvar för att säkerställa att livsmedelspersonalen får den utbildning som är nödvändig för att producera livsmedel. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen presenterade i pro- positionen Förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn (prop. 2004/05: 72) ett antal förslag till åtgärder för att förstärka tillsynen på lokal nivå. Förslagen antogs av (bet. 2004/05:MJU10, rskr. 2004/05:200) och lagändringarna trädde i kraft . Lagänd- ringarna innebär att kommunernas förutsättningar för att bedriva en ef- fektiv och likvärdig tillsyn förbättras och att och ansvar för att leda och samordna tillsynen tyd- liggörs och stärks. Bland annat tydliggörs att det i centralmyndigheternas tillsynsuppgifter ingår att med bindande föreskrifter styra hur den opera- tiva tillsynen skall bedrivas och att med rådgivning och utbildningsinsat- ser stödja och följa upp länsstyrelsernas och kommunernas tillsyn. För att ytterligare förbättra förutsättningarna för en effektiv tillsyn har bestämmelser som underlättar samverkan mellan kommuner införts i lagarna. Om en kommun grovt eller har åsidosatt sina tillsynsskyldigheter när det gäller en viss verksamhet kan regeringen, på ansökan av eller en länsstyrelse, besluta att tillsynen över verksamheten skall föras över till eller länsstyrel- sen. När det gäller livsmedelstillsynen har kommunerna givits möjlighet att använda den årliga tillsynsavgiften för att finansiera andra kostnader för tillsynen än sådana som avser provtagning och undersökning. Ytterligare insatser för en fortsatt förbättrad och förstärkt livsmedels- kontroll planeras. En särskild utredare (/Jo 2004:08/ om of- fentliggörande av resultat från livsmedelstillsyn) har lämnat förslag om systematiskt offentliggörande av resultat av livsmedelskontrollen genom s.k. . Utredarens förslag har redovisats i betänkandet : Hy- gien och redlighet i livsmedelshanteringen (SOU 2005:44). Betänkandet har remissbehandlats och förslagen bereds i . Vidare har regeringen givit i uppdrag att utre- da hur kunskaperna i livsmedelshygien och livsmedelshantering kan för- bättras hos dem som hanterar livsmedel yrkesmässigt i syfte att minska antalet matförgiftningar utanför hemmet. Vägledning och stärkt samordning på lokal nivå av livsmedelskontrollen Regeringens bedömning: arbetar med att ta fram till- synsvägledningar med anledning av det nya gemenskapsregelverket om livsmedelshygien och livsmedelskontroll. Behovet av särskilda vägled- ningar för kontroll av småskaliga producenter kommer att bedömas inom ramen för detta arbete. Departementspromemorians bedömning: Överensstämmer med re- geringens bedömning. Remissinstanserna: Bedömningen vinner stöd hos remissinstanserna. Flera instanser ser goda förutsättningar för ökad samverkan på lokal och regional nivå. Att utveckla specifika samverkansområden omnämns som positivt av t.ex. . Skälen för regeringens bedömning: Totalt finns det ungefär 52 000 tillsynsobjekt i , där huvudparten är restauranger och butiker. Med många liknande anläggningar inom kommunen skaffar inspektören sig snart den kunskap som behövs för att bedriva en tillfredsställande tillsyn. Det är däremot svårt att upprätthålla tillräcklig kunskap inom om- råden, där det bara finns en eller ett par anläggningar inom en viss bransch (t.ex. mjölk, fisk eller kött), särskilt om det är fråga om tillver- kande företag. Bristande kunskaper kan leda till felaktiga bedömningar i tillsynen som i slutänden drabbar livsmedelsföretagaren. Även i Livsme- delsverkets rapport 17-2001 identifierades kritik som riktades mot brister i tolkning och tillämpning av lagstiftningen och som kan antas bero på bristande kompetens. Denna bild har förstärkts av enskilda aktörer inom ramen för detta myndighetsuppdrag. Av slutbetänk- ande (SOU 2004:100) framgår bl.a. att det främsta syftet med mellan- samverkan är att öka möjligheterna för att upprätthålla nöd- vändig omfattning och inriktning av den personella kompetensen.