prop · GS0357 · 2005-02-15 00:00:00 — I fråga om utbetalat garanti- belopp inträder staten i arbets- tagarens rätt mot konkursgäldenä- ren. Utdelning i konkursen för arbetstagarens fordran som er- satts av garantin tillfaller staten intill detta belopp. I fråga om utbetalat garanti- belopp inträder staten i arbets- tagarens rätt mot konkursgälde- nären eller gäldenären vid före- tagsrekonstruktion. Utdelning i konkurs för arbets- tagarens fordran som ersatts av garantin tillfaller staten upp till 15 Senaste lydelse 1994:636. Om en arbetstagare är missnöjd med förvaltarens beslut enligt 16 eller 18 §, får han väcka talan mot staten från det att han fick del av beslutet. Statens talan förs vid tingsrätten av till- synsmyndigheten. Om en arbetstagare är missnöjd med förvaltarens eller rekon- struktörens beslut enligt 16 eller 18 §, får arbetstagaren väcka talan mot staten från det att han eller hon fick del av be- slutet. Vid konkurs förs statens talan vid tingsrätten av tillsynsmyndig- heten vid konkurs. Vid företags- rekonstruktion förs statens talan av den tillsynsmyndighet som skulle ha utövat tillsyn om arbets- givaren försatts i konkurs i stället för att beslut fattats om företags- rekonstruktion. Om tillsynsmyndigheten finner att förvaltarens beslut är oriktigt, får myndigheten väcka talan mot arbetstagaren från det att myndigheten fick del av beslutet. Om den myndighet som avses i 29 § andra stycket finner att för- valtarens eller rekonstruktörens beslut är oriktigt, får myndigheten väcka talan mot arbetstagaren från det att myn- digheten fick del av beslutet. Talan enligt 29 eller 30 § skall Talan enligt 29 eller 30 § skall väckas vid den tingsrätt som väckas vid den tingsrätt som En arbetstagare, som är missnöjd med tillsynsmyndighetens beslut enligt 21 §, får inom den tid som anges i 29 § väcka talan mot staten vid den tingsrätt där arbetstagaren skall svara i tvistemål i allmänhet. Om betalning enligt garantin har skett och konkursbeslutet därefter upphävs genom ett beslut som vinner laga kraft, skall den som tagit emot betalningen betala till- baka beloppet. Om betalning enligt garantin har skett och konkursbeslutet eller beslutet om företagsrekonstruktion därefter upphävs genom ett beslut som vinner laga kraft, skall den som tagit emot betalningen betala tillbaka beloppet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna om lönegaranti vid företagsrekonstruktion skall tillämpas om beslutet om företagsrekonstruktion fattats på grund av en ansökan om företagsrekonstruktion som inkommit till tingsrätten den Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , f.d. justitierådet och regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet och hovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Det remitterade förslaget har till syfte att i lagen om lönegaranti införa en garanti vid företagsrekonstruktion på samma sätt som redan enligt lagen gäller vid konkurs. Inarbetningen synes ha skett så att den medfört minsta möjliga materiella ändringar. I de bestämmelser som anger t.ex. konkursgäldenären, konkursbeslutet eller fordran i konkurs har sålunda endast införts motsvarande beteckningar hänförliga till företags- rekonstruktion. Det har med denna metod inte kunnat undvikas att den föreslagna lagtexten i flera fall blivit otymplig. Lagrådet återkommer beträffande några paragrafer till detta med förslag till klarare skrivningar. Vad som emellertid enligt Lagrådets mening måste beklagas är att lagen inte i förevarande sammanhang gjorts till föremål för en mer genom- gripande omarbetning. Ett flertal paragrafer är tvetydiga eller i vart fall svårförståeliga och andra utgör upprepningar av innehållet i tidigare paragrafer. Som ett exempel på det först angivna förhållandet kan anges 5 §. Dess ordalydelse ger upphov till tveksamhet. Den naturliga läsningen ger till resultat att andra styckets lokution också visar på omständigheter som ger möjlighet för en förvärvare att uppbära garantibelopp i situationer som inte reglerats i första stycket. Detta medför då att motsatsvis den i första stycket angivna överlåtelsen av fordran skall ha skett före konkursbeslutet eller beslutet om rekonstruktion. Paragrafens före- gångare (11 § lag) ger dock vid handen att överlåtelsen av fordran enligt första stycket kunde ha skett såväl före som efter det angivna beslutet. Vid sådant förhållande aktualiseras en annan läsning av andra stycket, nämligen att rätt till garantibelopp på i stycket angivna villkor rör inte endast det i första stycket angivna arvodet eller de angivna avgifterna utan varje slag av fordran som kan omfattas av garan- tin. Slutligen uppkommer frågan om förvärvaren i första och andra styckena är densamme. Paragrafen skulle rimligen kunna klargöras med redaktionella ändringar. 2004/05:57 Som ett exempel på det senare förhållandet vill Lagrådet peka på 25 §. I Bilaga 5 paragrafens andra stycke upprepas de förutsättningar för utbetalning av garantibelopp för fordran på uppsägningslön som redan anförts i 7a § som förutsättningar för att fordran skall omfattas av garantin. Kon- struktionen med en uppräkning av negativa omständigheter följda av ytterligare villkor för utbetalning är inte heller den tekniskt mest lättlästa. En stringentare lösning vore att i den senare paragrafen hänvisa till den tidigare. Lagrådet tar mot denna bakgrund fasta på den i remissen förutskickade utredningen med uppdrag att utreda möjligheterna att sammanföra konkurs och företagsrekonstruktion till ett samlat insolvensförfarande och vill nu endast uttala att i detta sammanhang lönegarantilagen bör ses över och moderniseras. Innebörden av den föreslagna 7 b § är att varken vid konkurs eller före- tagsrekonstruktion lämnas någon betalning enligt garantin för den del av en fordran på lön eller pension som enligt 5 kap. 2 § konkurslagen (1987:672) inte fått göras gällande i konkurs. Enligt Lagrådets mening skulle den angivna innebörden komma till tydligare uttryck med följande lydelse: Betalning enligt garantin lämnas inte vid konkurs eller företags- rekonstruktion för sådan del av en fordran på lön eller pension som enligt 5 kap. 2 § konkurslagen (1987:672) inte får göras gällande i konkurs. I paragrafen anges vissa begränsningar för betalning enligt garantin vad gäller belopp och tid. Den beloppsmässiga begränsningen knyter an till prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och avser, både vid konkurs och företagsrekonstruktion, bl.a. sådana fordringar som enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) är förenade med förmånsrätt i konkurs. Enligt Lagrådets mening kan paragrafen ges en betydligt enklare redaktionell utformning, förslagsvis enligt följande: För sådan fordran som är förenad med förmånsrätt enligt 12 § förmåns- rättslagen (1970:979) och för fordran enligt 7 a § denna lag lämnas betalning enligt garantin vid konkurs eller företagsrekonstruktion för varje arbetstagare med ett belopp som motsvarar högst fyra gånger det prisbasbelopp enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring som gäller när beslut om konkurs eller företagsrekonstruktion fattas. För fordran på lön eller annan ersättning gäller garantin för en samman- lagd anställningstid . Fordran på ersättning för särskilda kostnader betalas före annan fordran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , statsråden , , , , , , Y. , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2004/05:57 Lönegaranti vid företags- rekonstruktion