prop · GS0351 · 2005-01-17 00:00:00 — Om det saknas särskilt taxeringsvärde görs jämförelsen i stället med det värde som inskrivningsmyndigheten, med ledning av intyg av sakkunnig eller annan utredning, bedömer att egendomen hade för upprättandet av den handling som förvärvet grundas på, dvs. marknadsvärdet vid förvärvstidpunkten, 9 § andra stycket stämpelskattelagen. Av 9 § tredje stycket framgår att till taxeringsvärdet i vissa fall skall läggas värdet av industritillbehör. skall också bestämma jämförelsevärde enligt 11 § stämpelskattelagen om det visas att egendomen har gått ned i värde efter den tidpunkt som taxeringsvärdet för det angivna året avser, men före fångeshandlingens upprättande, och detta berott på eldsvåda, borttagande av byggnad, skogsavverkning, väsentlig förändring av rörelse i vilken egendomen har använts eller annan liknande anledning. Detsamma gäller om det visas att egendomen, till följd av nybyggnad eller av annan liknande anledning, ökat i värde. I 2 § stämpelskatteförordningen finns kompletterande föreskrifter be- träffande värderingen i fall som avses i 9 § andra eller tredje stycket eller 11 § stämpelskattelagen. Om det finns särskilda skäl skall på begäran av inskrivningsmyndigheten värdera egendomen. Föreskriften i 2 § stämpelskatteförordningen om möjlighet för inskriv- ningsmyndigheten att begära att värderar egendom har utan ändring i sak överförts från 8 § 1 mom. femte stycket stämpelskattelag. Det stadgandet utformades med bestämmelsen i 22 § 2 mom. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt (AGL) som förebild (prop. 1964:75 s. 132 och 133). innebar bestämmelsen i AGL att värderingen skulle ske genom försorg. Detta är ändrat och det är som har denna uppgift. Någon motsvarande justering har inte gjorts i stämpelskatteförordningen. Skattskyldighet inträder vid förvärv av fast egendom och tomträtt när ansökan om inskrivning beviljas och vid inteckning när inteckningen beviljas eller när inteckning förs över från skeppsbyggnadsregistret till skeppsregistret, 25 § stämpelskattelagen. Beslut om fastställande av skatten skall meddelas när skattskyldigheten inträder eller, om något hindrar detta, så snart hindret blivit undanröjt, 26 § stämpelskattelagen. Vid förvärv av fast egendom och tomträtt är båda parter skattskyldiga (solidariskt ansvariga). Vid inteckning är det den som har ansökt om inteckning eller, den som medgett att inteckning fått ske som är skattskyldig, 27 § stämpelskattelagen. förelägga den skattskyldige att lämna de uppgifter som behövs för att kunna fastställa skatten. Föreläggandet får förenas med vite, 28 § stämpelskattelagen. 4.3.1Uttag av stämpelskatt vid förvärv av fast egendom och tomträtt när köpehandlingen innehåller villkor om tilläggsköpeskilling Beslut om fastställande av skatt skall i normalfallet meddelas när skattskyldigheten inträder, dvs. när ansökan om inskrivning av förvärv (lagfart) av fast egendom och inskrivning av tomträtt beviljas. Det är normalt köpehandlingens uppgift om köpeskillingen som ligger till grund för inskrivningsmyndighetens beslut om stämpelskatt. Att det i vissa fall är ett taxeringsvärde som skall läggas till grund för beskattningen har berörts i det föregående. Vid förvärv av fast egendom gäller vissa formkrav, bl.a. att en köpehandling måste upprättas och skrivas under av både säljare och köpare, 4 kap. 1 § jordabalken. Köpehandlingen skall vidare innehålla en uppgift om köpeskillingen. anges köpeskillingen dels med en fast summa, dels en tilläggsköpeskilling som skall betalas t.ex. om ett visst bygglov beviljas . I förarbetena till jordabalken anförde departementschefen att villkor i fråga om köpeskillingens storlek fick anses vara av skatterättslig natur. Något behov av en bestämmelse om att köpeskillingen skulle vara bestämd på visst sätt ansågs därför inte föreligga (prop. 1970:20 del B 1, s. 150). I praxis har köpehandlingar där köpeskillingen endast bestämts till ett preliminärt belopp ansetts uppfylla formkraven (SvJT 1966 rf. s. 54 och RH 1997:39). När ett giltigt köp föreligger är förvärvaren skyldig att söka lagfart på förvärvet, 20 kap. 1 § jordabalken. Att köpeskillingen på detta sätt inte är definitivt bestämd i köpehandlingen anses utgöra hinder för inskrivningsmyndigheten att fastställa stämpelskatten i samband med att ansökan om lagfart beviljas. Den skattskyldige brukar i sådana fall föreläggas att komma in med underlag för att stämpelskatten skall kunna fastställas slutligt. Det är dock inte ovanligt att de händelser som tilläggsköpeskillingen gjorts beroende av ligger . Eftersom beskattningen lagligen inte kan delas upp i flera beslut måste stämpelskattebeslutet i ett sådant fall skjutas upp och frågan bevakas av inskrivningsmyndigheten (jfr NJA 1983 s. 659). I äldre bestämmelser års stämpelskattelag fanns det regler som innebar att all stämpelskatt skulle betalas i förskott, dvs. innan skatten fastställdes. Reglerna kritiserades bl.a. på grund av att inskriv- ningsärendet endast kunde granskas summariskt innan förskottsbetalning skulle ske. Det ledde i sin tur till att det vid den senare behandlingen av ärendet kunde komma fram att stämpelskatt betalats in med för högt eller för lågt belopp. Inskrivningsmyndigheterna belastades därför med extra arbete för att återbetala överskjutande belopp eller att kräva in ytterligare belopp. , som hade till uppgift att se över reglerna om stämpelskatt förordning angående stämpelavgiften, föreslog att systemet med förskottsbetalning skulle slopas förutom beträffande förvärv av fast egendom och tomträtt. Som skäl för att Prop. 2004/05:51 behålla förskottsbetalningen i dessa fall anförde utredningen att det fanns en risk att de skattskyldiga annars inte skulle betala skatten. I propositionen till stämpelskattelag uttalade departementschefen att olägenheterna med en förskottsbetalning av skatten var så stora att den helt borde slopas. Härigenom skulle det bli ett gemensamt uppbördstillfälle för stämpelskatt och expeditionsavgift i inskriv- ningsärendena vilket skulle leda till arbetsekonomiska vinster. Genom stämpelskattelag infördes en möjlighet till efter- beskattning, 29 och 30 §§ stämpelskattelagen. Efterbeskattning kan ske om oriktiga uppgifter har lämnats i en köpehandling och detta föranlett att skatt tagits ut med för lågt belopp. Detsamma gäller om den skattskyldige annars lämnat oriktiga uppgifter till ledning för fastställande av stämpelskatten eller om den skattskyldige lämnat oriktiga uppgifter i mål om sådan skatt. Efterbeskattning kan således ske både i lagfartsärenden och i ärenden om inskrivning av tomträtt m.m. samt i inteckningsärenden. 4.5Betalning och återvinning av stämpelskatt Stämpelskatten skall betalas till inskrivningsmyndigheten eller den myndighet regeringen bestämmer, 31 § stämpelskattelagen. När det gäller stämpelskatt i inskrivningsärenden enligt jordabalken är uppbördsmyndighet, 17 § stämpelskatteförordningen. Anstånd med betalning av skatten kan medges om det finns synnerliga skäl. Det finns också regler som innebär att uppskov med betalning av skatten i vissa särskilda fall kan medges, 32 a § stämpelskattelagen. Uppskov medges om en fastighet förvärvas från ett företag i samma koncern. Uppskovet förfaller dock om fastigheten överlåts inom eller utom koncernen eller om koncernförhållandet mellan överlåtare och förvärvare upphör. Det är inskrivningsmyndigheten som är behörig att fatta beslut om anstånd och uppskov. I 33 § stämpelskattelagen finns bestämmelser vars syfte är att säkerställa betalningen av stämpelskatten. Regeringen får dock besluta om undantag härifrån enligt 43 § stämpelskattelagen. Av 17 § stämpelskatteförordningen framgår att handlingar i vissa ärenden får lämnas ut innan skatten har betalats. Om skatten inte betalas inom föreskriven tid en månad från det att sökanden tillhandahållits stämpelskattebeslutet skall skattebeloppet och eventuell dröjsmålsavgift enligt 35 § stämpelskattelagen lämnas för indrivning av inskrivningsmyndigheten. I 36 § stämpelskattelagen finns bestämmelser om återvinning. Reglerna innebär att stämpelskatt i vissa situationer inte skall utgå, eller att skatten skall betalas tillbaka om betalning redan har skett. Om lagfart, inskrivning av tomträtt eller inteckning har undanröjts genom dom eller beslut som vunnit laga kraft har den skattskyldige rätt till återvinning av Beslut om återvinning meddelas av inskrivnings- Prop. 2004/05:51 myndigheten. Det finns också regler om nedsättning av eller befrielse från samt återbetalning helt eller delvis av stämpelskatt i vissa fall (se avsnitt 4.7). Regler om handläggning av inskrivningsärenden enligt jordabalken, dvs. lagfartsärenden, ärenden om inskrivning av tomträtt m.m. och ärenden om inteckning finns i 19 kap. jordabalken. Bestämmelserna är anpassade till bestämmelserna i lagen (1996:242) om domstolsärenden, den s.k. ärendelagen. Eftersom det i inskrivningsärenden också fattas beslut om stämpelskatt tillämpas förfarandereglerna i jordabalken även på sådana beslut. Vid handläggningen av inskrivningsärenden avseende inteckning i skepp och företagsinteckning hos och tillämpas bestämmelserna i förvaltningslagen (1986:223). Handläggningsregler för inskrivningsärenden i luftfartyg finns i lagen om inskrivning av rätt till luftfartyg och i kungörelsen (1955:630) med närmare föreskrifter om inskrivningsbok för luftfartyg, m.m. Som framgått tidigare skall den inskrivningsbok för luftfartyg som förs vid flyttas över till Luftfartsstyrelsen och utgöra en del av det nya inskrivningsregistret för luftfartyg. De nya förfarandereglerna vid inskrivning i luftfartyg har utformats med motsvarande bestämmelser i sjölagen (1994:1009) som förebild. Det innebär att förvaltningslagen blir tillämplig på inskrivningsärenden hos Luftfartsstyrelsen. De nya reglerna träder i kraft . Omprövningsbestämmelser i ärendelagen och förvaltningslagen I 34 § ärendelagen finns bestämmelser om skyldighet för tingsrätten att i vissa fall ändra egna fattade beslut (omprövning). omprövning infördes i den numera upphävda lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden. Bestämmelserna, som överfördes i princip oförändrade till ärendelag, är utformade på samma sätt som motsvarande bestämmelser i 27 och 28 §§ förvaltningslagen (prop. 1995/96:115, bet. 1995/96:JuU17 och prop. 1989/90:71 s. 90). Vissa förutsättningar måste vara uppfyllda för att tingsrätten skall vara skyldig att ändra ett beslut. För det första gäller att beslutet skall vara Enligt förarbetena till förvaltningslagen innebär detta att den beslutande myndigheten normalt inte är skyldig att göra någon mera ingående granskning av ett redan avgjort ärende annat än då den har särskild anledning till det (prop. 1985/86:80 s. 78). åberopar nya omständigheter kan göra att beslutet framstår som Ett förbiseende eller en felbedömning som myndigheten själv upptäcker att den har gjort kan också ge anledning till Uttrycket uppenbart oriktigt är avsett att täcka även fall då beslutet visserligen var riktigt vid tillkomsten men senare inträffade omständigheter gör att beslutet uppenbart framstår som felaktigt eller olämpligt. Den andra förutsättningen är att tingsrätten kan ändra sitt beslut snabbt och enkelt, dvs. i de fall när det inte krävs någon ytterligare utredning i ärendet. För det tredje gäller att ändringen skall kunna ske utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Omprövningsbestämmelserna är avsedda främst för vissa enparts- ärenden men omprövning i två- eller flerpartsmål är inte utesluten. Skyldigheten att ompröva beslutet gäller i princip även om beslutet överklagas. På samma sätt som i förvaltningslagen gäller vidare att tingsrätten inte är skyldig att ändra ett beslut om domstolen redan har överlämnat handlingarna till en högre domstol eller om det annars finns särskilda skäl mot att tingsrätten ändrar beslutet. Ett sådant skäl kan vara att det rör sig om ett överklagat beslut och att detta har samband med ett annat beslut som är beroende av den högre instansens prövning. Om förutsättningarna för omprövning är uppfyllda skall tingsrätten meddela ett nytt beslut som återkallar eller ändrar det tidigare beslutet. Om tingsrätten ändrar sitt beslut på det sätt som klaganden begär, förfaller överklagandet. Om tingsrätten genom sitt omprövningsbeslut endast delvis bifaller klagandens yrkanden skall både det första beslutet och omprövningsbeslutet överlämnas till hovrätten för behandling, 35 § ärendelagen. Omprövning enligt ärendelagen får, till skillnad från vad som föreskrivs i förvaltningslagen, inte ske om frågan om omprövning kommer upp först sedan tiden för överklagande av beslutet har gått ut, 34 § tredje stycket ärendelagen. Omprövning av stämpelskattebeslut i inskrivningsärende avseende fast egendom och tomträtter Bestämmelserna om handläggningen av inskrivningsärenden avseende fast egendom och tomträtter m.m. i 19 kap. jordabalken ändrades (prop. 1999/2000:39, bet. 1999/2000:BoU8, rskr. 1999/2000:185, SFS 2000:226). Regeringen fann det mer ändamålsenligt att utforma förfarandereglerna i jordabalken med ärendelagen inte förvaltningslagen som förebild eftersom inskrivningsmyndigheterna är knutna till de allmänna domstolarna (prop. 1999/2000:39 s. 112 f.). Inskrivningsmyndigheterna anses dock inte som allmänna underrätter och inskrivningsärenden omfattas därför inte automatiskt av ärendelagen (prop. 1995/96:115 s. 77). Enligt 19 kap. 22 § jordabalken kan inskrivningsmyndigheten i vissa fall rätta ett beslut i fastighetsregistrets inskrivningsdel. Denna rättelsemöjlighet kan dock inte tillämpas i fråga om beslut om stämpelskatt. Beslutet om stämpelskatt, dvs. stämpelskattebeloppet, skall nämligen enligt 5 § stämpelskatteförordningen antecknas i dagboken över inskrivningsärenden och förs således inte in i fastighetsregistret. I anges att inskrivningsmyndigheterna kan tillämpa 33 § ärendelagen för att rätta beslut om stämpelskatt (avsnitt 11.11). Av 19 kap. 26 § jordabalken framgår att vissa bestämmelser i ärendelagen skall tillämpas vid inskrivningsmyndighetens handläggning. Det gäller dock inte ärendelagens bestämmelser om rättelse och omprövning. I departementspromemorian Några processrättsliga frågor (Ds 1988:66) berördes bl.a. frågan om omprövning av stämpelskattebeslut. I promemorian anfördes att bestämmelser om rättelse och omprövning inte passar för inskrivningsärenden avseende fastigheter annat än i fråga om prövningen av de skattefrågor som inskrivningsmyndigheten gör. Dock angavs att den frågan inte borde tas upp i samband med de föreslagna ändringarna i och ärendelagen. I departementspromemorian Registrering av fastighetsrättsliga förhållanden en författningsöversyn (Ds 1998:25), som föregick ändringarna i 19 kap. jordabalken, diskuterades också om det borde införas en omprövningsmöjlighet i sådana inskrivningsärenden. I promemorian framhölls, med hänsyn till intresset av trygghet i omsättningen, att det inte borde komma i fråga att låta av inskrivningsmyndighet fattade beslut bli ändrade av myndigheten i större utsträckning än vad rättelseinstitutet medger. Några remissinstanser föreslog att det borde införas en möjlighet att ompröva beslut om stämpelskatt. Regeringen konstaterade i propositionen att fastställandet av stämpelskatt regleras av annan lagstiftning än den som var föremål för översynen och ansåg dessutom att frågan borde övervägas närmare (prop. 1999/2000:39 s. 116). Regeringen föreslog därför inte några regler om omprövning av sådana beslut. Omprövning av stämpelskattebeslut i övriga inskrivningsärenden När det gäller inskrivningsärenden avseende inteckning i skepp och företagsinteckning har förfarandereglerna ändrats. Det gjordes i samband med att fartygsregistret (tidigare benämnt sjöfartsregistret) flyttades över till och handläggningen av ärenden om företagsinteckning flyttades till , numera (prop. 2000/01:88, bet. 2000/01:JuU24, rskr. 2000/01:223, SFS 2001:381 och SFS 2001:384). är det som framgått tidigare förvaltningslagens regler som tillämpas vid handläggningen av dessa ärenden. Den lösningen ansåg regeringen mest följdriktig mot bakgrund av att det i dessa fall till skillnad från i inskrivningsärenden enligt jordabalken är fråga om handläggning av ärenden vid fristående förvaltningsmyndigheter. Enligt uttryckliga undantag i sjölagen och i lagen om företagsinteckning tillämpas dock inte förvaltningslagens regler om omprövning i inskrivningsärenden avseende inteckning i skepp och företagsinteckning (2 kap. 15 a § sjölagen och 2 kap. 3 § lagen om företagsinteckning). I förarbetena motiverade regeringen sin ståndpunkt i den delen genom att hänvisa till vad som tidigare anförts beträffande omprövning av inskrivningsärenden enligt jordabalken, dvs. hänsyn till intresset av trygghet i omsättningen ansågs utgöra hinder för en sådan omprövningsskyldighet för beslutsmyndigheten. Efter ikraftträdandet av den beslutade ändringen av handläggningsreglerna för inskrivning av luftfartyg kommer förvalt- ningslagen, med undantag för omprövningsbestämmelserna, att vara tillämplig även i dessa inskrivningsärenden (prop. 2003/04:27 s. 68 f. och 38 a § lagen om inskrivning av rätt till luftfartyg). Överklagande m.m. av beslut om stämpelskatt I 3839 b §§ stämpelskattelagen finns bestämmelser om överklagande. Beslut enligt stämpelskattelagen av en inskrivningsmyndighet enligt 19 kap. 3 § jordabalken får överklagas hos hovrätten av den skattskyldige och av Kammarkollegiet. Beslut i inskrivningsärende som fattas av eller överklagas till respektive . Vid handläggningen av ett sådant överklagande skall, i fråga om andra frågor än överklagandefristens längd, ärendelagens bestämmelser tillämpas. Det sagda gäller även beslut om stämpelskatt i sådant inskrivningsärende. Bestämmelser om överklagande av beslut i inskrivningsärende avseende inteckning i luftfartyg finns bara i lagen om inskrivning av rätt till luftfartyg. träder ändringar i stämpelskattelagen i kraft som innebär att det finns särskilda bestämmelser om vad som gäller vid överklagande av beslut om stämpelskatt i sådana ärenden, bl.a. att de överklagas till (SFS 2004:86). Överklagandetiden skiljer sig mellan olika typer av beslut. När det gäller beslut om fastställande eller återvinning av skatt gäller en överklagandetid . För övriga beslut om stämpelskatt gäller . Beslut om föreläggande får inte överklagas. Enligt förarbetena har reglerna om överklagande av beslut om arvsskatt varit förebild vid utformningen av motsvarande regler i stämpelskattelagen (prop. Det framgår inte klart av lagtexten vad som gäller i fråga om överklagande av beslut om efterbeskattning. Ett beslut om efterbeskattning torde dock ses som ett ändringsbeslut av ett tidigare beslut om fastställande av stämpelskatt. Efterbeskattningsbeslutet bör därför i överklagandesammanhang falla in under bestämmelserna i 39 39 b §§ stämpelskattelagen enligt vilka överklagandetiden är . Enligt 42 § stämpelskattelagen kan Kammarkollegiet, om det föreligger synnerliga skäl, medge nedsättning av eller befrielse från skatt liksom återbetalning helt eller delvis av stämpelskatt. Bestämmelsen infördes genom lag om stämpelskatt. är tänkt som ett komplement till återvinningsreglerna (prop. 1964:75 s. 271). Kammarkollegiets beslut får överklagas till regeringen. 4.8Inteckningsbelopp m.m. i utländsk valuta Inteckningar i skepp och luftfartyg kan beviljas i annan valuta än svenska kronor. Fr.o.m. gäller detta även fastighetsinteckningar Detta kommer också att gälla i fråga om företagsinteckningar fr.o.m. årsskiftet 2004/2005 (prop. 2003/04:108, bet. 2003/04:LU27, rskr. 2003/04:248, SFS 2004:448450). Sedan ikraftträdandet av stämpelskatteförordningen har det funnits regler om beräkning av värdet av utländsk valuta, 3 § stämpelskatte- förordningen. Dessa har tillämpats bl.a. när inteckningsbelopp avseende skepp och luftfartyg bestämts i utländsk valuta men också i andra situationer t.ex. vid fastighetsförvärv när köpeskillingen har angetts i Bestämmelserna i 3 § stämpelskatteförordningen Prop. 2004/05:51 ändrades (SFS 2004:564). 5 Överväganden och förslag 5.1Stämpelskatt vid preliminär köpeskilling Regeringens förslag: skall i fråga om köp av fast egendom eller tomträtt kunna fastställa stämpelskatten även när köpehandlingen innehåller ett villkor om tilläggsköpeskilling. När köpeskillingen blivit slutligt bestämd skall inskrivningsmyndigheten meddela ett nytt beslut om stämpelskatt och den skattskyldige skall då betala mellanskillnaden. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inte något att erinra mot förslaget. Hovrätten för Nedre anser att det bör övervägas att införa en möjlighet att fastställa stämpelskatten i olika omgångar även när den slutliga köpeskillingen blir lägre. Kammarkollegiet är i princip positivt till att stämpelskatt skall kunna fastställas i olika omgångar. Kollegiet anser dock att det är motiverat att införa påtryckningsmedel på den skattskyldige för att säkerställa att skatten betalas när den slutliga köpeskillingen är känd. Kammarkollegiet anser också att det finns behov av ett bevakningssystem för inskrivningsmyndigheten. i tillstyrker förslaget men anser att det inte får förflyta alltför mellan fastställandet av den preliminära och den slutliga stämpelskatten. i län avstyrker förslaget och anför att det är angeläget att köparen vid köptillfället vet vilka pålagor som kan belasta köpet. Skälen för regeringens förslag: En köpehandling skall som framgått av avsnitt 4.3.1 innehålla en uppgift om köpeskillingen. Något krav på att köpeskillingen är bestämd på visst sätt finns dock inte. Det är inte ovanligt att parterna i avtalet tar in ett villkor om tilläggsköpeskilling. Sådana villkor förekommer framför allt när det vid avtalstillfället är osäkert om ett visst bygglov kommer att beviljas eller inte. måste i ett sådant fall enligt nuvarande regler meddela lagfart men skjuta upp stämpelskattebeslutet till dess att kännedom föreligger om den slutliga köpeskillingen. Det kan dra ut och ibland dröja . Av en förfrågan till inskrivnings- myndigheterna framgår att det handlar om ett hundratal sådana ärenden . Gemensamt för dessa är att det är fråga om stora . Bestämmelserna om fastställande av stämpelskatt innebär att staten förlorar inte oväsentliga belopp i form av uteblivna ränteinkomster eftersom skatten i de nämnda fallen betalas in först när tilläggsköpeskillingen är känd. Reglernas utformning kan enligt regeringen även leda till att uppskovsmöjligheten missbrukas. Hanteringen av dessa ärenden innebär också en belastning för Bestämmelserna i stämpelskattelagen bör därför kompletteras så att det beträffande samma förvärv i vissa fall blir möjligt att fastställa stämpelskatten i olika omgångar. Förslaget innebär att om köpehandlingen innehåller ett villkor om tilläggsköpeskilling skall inskrivningsmyndigheten, om lagfartsansökan beviljas, fastställa stämpelskatten med den preliminärt angivna köpeskillingen som underlag. När köpeskillingen är slutligt bestämd skall inskrivningsmyndigheten meddela ett nytt beslut om stämpelskatt med tillämpning av de regler som gällde när ansökan om lagfart beviljades. Den skattskyldige skall därvid betala mellanskillnaden. Det förhållandet att köpehandlingen innehåller ett villkor om tilläggsköpeskilling skall därför i fortsättningen inte utgöra hinder för inskrivningsmyndigheten att meddela ett beslut om stämpelskatt i samband med att ansökan om inskrivning av lagfart eller tomträtt beviljas. Hovrätten för Nedre framförde vid remissbehandlingen den synpunkten att det bör övervägas om även det omvända fallet skall omfattas så att det också blir möjligt att sätta ned skatten om den slutliga köpeskillingen blir lägre än den preliminära köpeskillingen. Förslaget begränsar sig emellertid till fall då köpehandlingen innehåller ett villkor om tilläggsköpeskilling, dvs. fall där den slutliga köpeskillingen blir högre än den preliminära.