prop · GS03155 · 2005-04-29 00:00:00 — Koncessionsavgift på televisionens område m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . (Utbildnings- och ) I propositionen föreslås att lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område ändras så att skyldigheten att betala koncessionsavgift för det programföretag som har ensamrätten att med analog sändningsteknik sända TV-program med reklam gäller oavsett om tillståndet avser hela landet eller inte. Bakgrunden till förslaget är att konkurrenssituationen på TV-marknaden motiverar en fortsatt avgiftsskyldighet. I propositionen görs vidare den bedömningen att koncessionsavgiften bör reduceras. Reduceringen bör kopplas till den takt i vilken de analoga sändningarna faktiskt upphör och påbörjas i nära anslutning till att nedläggningen av de analoga sändningarna inleds. Regeringen avser att återkomma med förslag till reducering . Slutligen föreslås att lagen om TV-avgift (1989:41) ändras på så sätt att avgiftsplikt skall gälla även för TV-mottagare som genom sin konstruktion inte kan ta emot markbundna sändningar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:72) om konces - sionsavgift på televisionens och radions område 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1989:41) om TV- 2.3Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen Ärendet och dess beredning .............................................................. Koncessionsavgiften på TV-området ................................. Förändringar på TV-området.............................................. Övergången till ny teknik................................. TV-tittandet och utvecklingen av flerkanals- Lagen om TV-avgift ......................................................... Överväganden och förslag .............................................................. 6.1Konkurrenssituationen på TV-marknaden motiverar fort- En reducering av koncessionsavgiften ............................. Upphävande av undantag från avgiftsplikt....................... 9.1Förslag till lag om ändring i lagen (1992:72) om konces- sionsavgift på televisionens och radions område. 9.2Förslag till lag om ändring i lagen om TV-avgift (1989:41) .......................................................................... 9.3Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) ........................................................................ Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet ........................................... Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser till betänkandet Konces- sionsavgift på televisionens område (SOU 2003:47)............ Bilaga 4 Sammanfattning av promemoria........................................... Förteckning över remissinstanser till promemorian Konces- sionsavgift på televisionens och radions område m.m.......... Bilaga 8 Lagrådets yttrande................................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område, 2.lag om ändring i lagen (1989:41) om TV-avgift, 3.lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område Härigenom föreskrivs att 1 och 8 §§ lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område skall ha följande lydelse. Ett programföretag som enligt 2 kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen (1996:844) har tillstånd att i hela landet sända TV- program med analog sändningsteknik skall betala koncessionsavgift till staten enligt denna lag under förutsättning att företaget har rätt att sända reklam i sådan sändning och är ensamt om denna rätt här i landet. Ett programföretag som enligt 2 kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen (1996:844) har tillstånd att sända TV-program med analog sändningsteknik skall betala koncessionsavgift till staten enligt denna lag under förutsättning att företaget har rätt att sända reklam i sådan sändning och är ensamt om denna rätt här i landet. Vid tillämpningen av första stycket skall bortses från sändningstillstånd som endast avser en rätt att vidaresända program som sänds av eller sänts av någon annan. Den som enligt 5 kap. radio- och TV-lagen har tillstånd att sända lokalradio skall betala koncessionsavgift till staten enligt denna lag. Koncessionsavgift och ränta betalas till Radio- och genom insättning på ett särskilt postgirokonto. Betalning anses ha fullgjorts den dag då den har bokförts på det särskilda postgirokontot. Koncessionsavgift och ränta betalas till Radio- och genom insättning på ett särskilt konto. Betalning anses ha fullgjorts den dag då den har bokförts på det särskilda kontot. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2001:533. 2Senaste lydelse 1995:595. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1989:41) om TV- avgift Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1989:41) om TV-avgift1 dels att 4 § skall upphöra att gälla, dels att 5 § skall ha följande lydelse. Skyldigheten att betala TV- avgift omfattar inte heller TV- mottagare som finns i anläggningar eller lokaler som är avsedda för annat än bostadsändamål eller i fortskaffningsmedel, om mottagaren på grund av en särskilt vidtagen åtgärd inte kan användas för att ta emot TV-program. Skyldigheten att betala TV- avgift omfattar inte TV-mottagare som finns i anläggningar eller lokaler som är avsedda för annat än bostadsändamål eller i fortskaffningsmedel, om mottagaren på grund av en särskilt vidtagen åtgärd inte kan användas för att ta emot TV-program. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse av 4 § 1997:1164. 2.3Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 6 § radio- och TV-lagen (1996:844) skall ha följande lydelse. I lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område finns bestämmelser om avgifter för tillstånd att sända TV-program i hela landet och för tillstånd att sända lokalradio. I lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område finns bestämmelser om avgifter för tillstånd att sända TV-program och lokalradio. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2001:272. Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att bemyndiga chefen för att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område och föreslå de författningsändringar som föranleds av övervägandena (dir. 2002:44). Utredningen antog namnet . överlämnade utredningen betänkandet Koncessionsavgift på televisionens område (SOU 2003:47). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning av remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i Utbildnings- och (dnr U2005/236/Me). Vissa frågor om koncessionsavgiftslagens tillämplighet och förutsättningarna för avgiftsskyldighet och koncessionsavgiftens storlek behövde ytterligare belysas. Mot den bakgrunden upprättades en promemoria med förslag till ändringar i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område m.m. inom Utbildnings- och . I promemorian finns också förslag till ändringar i lagen (1989:41) om TV-avgift. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 4. Promemorians lagförslag finns i bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning av remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i Utbildnings- och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådet har inte haft någon erinran mot förslagen. I förhållande till lagrådsremissen har endast redaktionella ändringar gjorts. Lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område (koncessionsavgiftslagen) trädde i kraft (prop. 1991/92:78, bet. 1991/92:KU21, rskr. 1991/92:114). Koncessionsavgift betalas av det företag som har tillstånd till rikstäckande analoga TV-sändningar under förutsättning att företaget har rätt att sända reklam och är ensamt om att inneha denna rätt. I förarbetena till koncessionsavgiftslagen konstaterades att det programföretag som erhåller rätten att bedriva rikstäckande marksändningar av TV-program med reklam i kommer att få en stark ställning på TV-reklammarknaden (a. prop. s. 10). kunna erbjuda annonsörerna en potentiell publik som var åtminstone dubbelt så stor som satellitkanalernas. I förarbetena Prop. 2004/05:155 framhölls även att programföretaget inte behöver konkurrera om annonserna med (). Programföretaget kommer dessutom att gynnas av att det inte kommer att ha ett fullständigt ansvar för att bedriva TV-sändningar i allmänhetens tjänst och därmed borde få förbättrade lönsamhetsutsikter. Mot bakgrund av detta konstaterades att ett programföretag med rätt att sända reklam-TV i marksändningar i hela landet har konkurrensfördelar i jämförelse med andra reklammedier. För att motverka effekterna av den bristfälliga konkurrensen infördes en skyldighet för programföretaget att betala koncessionsavgift till staten. gavs (senare namnändrat till ) tillstånd att här i landet sända televisionsprogram i rundradiosändning. Enligt det avtal som ingicks i samband med att tillståndet gavs, åtog sig bolaget att använda ett sändarnät som skulle byggas ut till att nå av befolkning. Under förutsättning att programmen sänds ut via satellit behövde emellertid av befolkning kunna ta emot programmen från marksändare. Avtalet gällde ursprungligen till utgången av , men ersattes av ett sändningstillstånd. Detta tillstånd utformades med stöd av bestämmelserna i radio- och TV-lagen (1996:844), som hade trätt i kraft . Detta innebar att det tidigare avtalet med upphörde att gälla och ersattes av tillståndsvillkor. Tillståndet har förlängts och gäller nu till och med . För perioden till och med har regeringen meddelat fortsatt rätt att sända marksänd television med analog teknik. I propositionen om koncessionsavgift (s. 11 f.) anförs att det är naturligt att koncessionsavgiften upphör om SVT skulle få tillstånd att sända betalda annonser. Detsamma gäller om något annat företag får tillstånd att sända reklam i rikstäckande televisionssändningar. Enligt propositionen är det emellertid i det senare fallet inte lika självklart att skyldigheten att betala avgift helt skall bortfalla. I sådant fall, liksom i fall av andra förändringar i fråga om aktörer eller teknik på marknaden, kan det vara skäl att förutsättningslöst ompröva avgiftens konstruktion och storlek. 4.2.1Övergången till ny teknik Sedan koncessionsavgiften infördes har det skett en teknisk utveckling på TV-området. En övergång från sändningar med analog teknik till digital teknik i samtliga sändningsformer har påbörjats. Övergången till digital teknik ger sändningsutrymme till en lägre kostnad per kanal än dagens analoga teknik på grund av att det ryms fler kanaler inom samma frekvensutrymme än vad det gör med analog teknik. beslutade att digital marksänd TV skulle införas i (prop. 1996/97:67, bet. 1997/97:KU17, rskr. 1996/97:178). Beslutet innebar att digital marksänd TV skulle införas i flera steg med möjlighet för staten att successivt ta ställning till på vilket sätt verksamheten skulle fortsätta. Sändningar av marksänd digital-TV påbörjades i fem områden i landet, men det var först som sändningarna hade nått full omfattning med ca 18 TV-kanaler i samtliga dessa områden. beslutade att de digitala TV-sändningarna skulle få byggas ut i hela landet (prop. 2000/01:1 utg.omr. 17, bet. 2000/01:KrU1, rskr. 2000/01:01). Regeringen har därefter gett bl.a. de TV-företag som tidigare hade rätt att sända i samtliga fem områden rätt att sända i hela landet. Bland dessa TV-företag ingår företag som sänder annonser (reklam). Antalet hushåll som tog emot marksänd digital-TV, genom abonnemang hos Boxer, uppgick till ca 375 000. överlämnade regeringen propositionen Digitala TV- sändningar (prop. 2002/03:72) till . I propositionen föreslogs bl.a. att de digitala TV-sändningarna skall byggas ut, att de analoga sändningarna skall upphöra efter en övergångsperiod och att de analoga TV-sändningarna skall läggas ned etappvis. Vidare föreslogs att den etappvisa nedläggningen skall inledas tidigast när lagstiftningen om skyldighet att vidaresända vissa TV-program i kabelnät har anpassats till att alla marksändningar är digitala. Regeringen gjorde även bedömningen att en särskild kommission bör förbereda skiftet från analoga till digitala marksändningar och samordna den informationsverksamhet som behövs. beslutade att den marksända televisionen skall övergå till digital teknik, att de digitala TV-sändningarna skall byggas ut och att de analoga sändningarna skall läggas ned etappvis och upphöra efter en övergångsperiod. beslutade vidare att de analoga marksändningarna skall ha upphört helt . hade inget att erinra mot regeringens bedömning av i vilken form skiftet från analoga till digitala marksändningar kan beredas. I vissa andra frågor begärde att regeringen skulle återkomma med förslag. I propositionen Digitala TV-sändningar (prop. 2003/04:118) föreslog regeringen att de digitala marksändningarna från SVT och Utbildningsradion (UR) skall ha samma räckvidd som företagens analoga sändningar. Vidare anges att av befolkningen bör kunna ta emot digitala marksändningar från ytterligare minst en frekvenskanal i sina permanenta bostäder. Regeringen beslutade att en kommission skulle tillsättas för att bl.a. förbereda övergången från analoga till digitala marksändningar (dir. 2004:32). Enligt direktiven skall Digital-tv- kommissionen bl.a. lägga fram en plan för när de analoga sändningarna skall upphöra i olika områden. beslutade i enlighet med regeringens förslag om de digitala TV-sändningarnas framtida täckning i marknätet (prop. 2003/04:118, bet. 2003/04:KU24, rskr. 2003/04:231). förslag och regeringens beslut föreslog att de analoga TV-sändningarna i en första etapp läggs ned i tre områden genom att de analoga sändningarna från huvudsändarna i , och Enligt förslaget skall den första etappen inledas i slutet av och vara helt slutförd före julen 2005. har vidare meddelat att den senast i samband med att övergången i de första områdena inleds, räknar med att kunna presentera en plan för när de analoga TV-sändningarna ska upphöra i övriga delar av landet. Regeringen beslutade att de analoga sändningarna från de större sändarstationerna i , och samt de mindre sändarstationer som matas med program från dessa stationer bör upphöra tidigast och att de skall ha upphört . TV-tittandet och utvecklingen av flerkanalsbefolkningen Det finns inga exakta uppgifter på hur många TV-hushåll det finns i eller på hur fördelningen mellan de olika mottagningssätten av TV ser ut. Två aktörer dominerar när det gäller att förse marknaden med uppgifter i olika avseenden om TV-hushållen. (Nordiskt informationscenter för medie- och kommunikationsforskning) och MMS (Mediamätning i ). MMS bildades och ägs av de större svenska TV-bolagen och MMS förser de olika aktörerna på TV-reklammarknaden med underlag för analyser och beslut. på den s.k. people meter-metoden. MMS mäter minut för minut vad svenska folket ser på TV. Detta sker med hjälp av en statistiskt utvald panel om 1 000 hushåll eller omkring 2 300 personer. panelens representativitet utförs två basundersökningar av de svenska TV-hushållens sammansättning. tar basundersökningarna även hänsyn till de digitala marksändningarna. Undersökningarna från MMS ligger bl.a. till grund för annonsörernas beslut om var de annonserar. När koncessionsavgiftslagen trädde i kraft fanns det fem svenskspråkiga TV-kanaler som konkurrerade om samma publik Kanal 1, TV2 och TV4 i de rikstäckande marknäten och satellitkanalerna TV3 Utöver SVT1 och SVT2 och TV4 som distribueras med analog sändningsteknik i hela landet i marknätet, finns det ett stort antal reklamfinansierade kommersiella kanaler som sänds via det digitala marknätet, satellit eller kabelnät och som vänder sig till den Därutöver är det möjligt för den svenska publiken att ta emot ett flertal andra TV-kanaler från hela världen via satellit. Beträffande digitala marksändningar gäller att fem sändarnät (frekvenskanaler) används för digital marksänd TV i . Av de 54 större sändarstationerna i är 40 försedda med digital sändarutrustning för fyra frekvenskanaler. befolkning kan ta emot de digitala TV-sändningarna från dessa i sina permanenta bostäder. tillstånd att sända i det digitala marknätet. Sammanlagt sänds 30 Prop. 2004/05:155 programtjänster, rikstäckande eller regionalt. Som angetts i tidigare avsnitt har beslutat att de digitala marksändningarna från SVT och Utbildningsradion (UR) skall ha samma räckvidd som företagens analoga sändningar samt att av befolkningen bör kunna ta emot digitala marksändningar från ytterligare minst en frekvenskanal i sina permanenta bostäder. De främsta konkurrenterna på marknaden för TV-reklam är TV4, TV3 och Kanal (tidigare ). De har tillsammans av den svenska TV-reklammarknaden. TV4 når genom sändningar i det analoga marknätet hela landet. TV3:s och Kanal 5:s sändningar via satellit nådde som mest av den svenska TV-publiken. nådde TV3 och Kanal av publiken. nådde de båda kanalerna var för sig av publiken. Detta innebär att den del av den svenska tittarmarknaden som utgörs av hushåll med tillgång endast till SVT1, SVT2 och TV4 har minskat . Andelen hushåll som har tillgång till fler kanaler än dessa tre (den s.k. flerkanalsbefolkningen) uppskattas till . uppgick andelen till . Det totala TV-tittandet i fördelas i huvudsak på SVT1, SVT2, TV3, TV4 och Kanal . SVT:s båda kanaler och TV4 står för ca två tredjedelar av det svenska folkets TV-tittande. Bland dem som har tillgång till flera kanaler än de tre marksända är motsvarande tittartidsandel för SVT1, SVT2 och TV4 . har SVT:s andel av tittartiden minskat medan tittandet på kommersiella kanaler har ökat i motsvarande mån. TV4 har i stort sett behållit sin andel av det totala TV-tittandet, . I och med att en allt större del av befolkningen har fått tillgång till flera TV-kanaler via kabel, satellit eller marksänd digital-TV har TV4:s andel av tittartiden på kommersiell TV minskat från år . För ett reklam-TV-företag är framgång på tittarmarknaden en förutsättning för framgång på reklammarknaden. Sedan TV-reklam blev möjlig i har dess andel av reklaminvesteringarna successivt ökat. har också de totala reklaminvesteringarna i traditionella medier ökat. Enligt IRM () utgjorde televisionens andel av reklaminvesteringarna . fick sitt tillstånd att sända TV-program med reklam i det rikstäckande marknätet . utgjorde televisionens andel av reklaminvesteringarna i traditionella medier . Televisionens andel av de totala reklaminvesteringarna i traditionella medier har därefter ökat. när reklaminvesteringarna i medier var som högst utgjorde televisionens andel av investeringarna . Reklaminvesteringarna i de traditionella medierna har därefter minskat något. investeringarna minskade också (22,) men ökade Prop. 2004/05:155 igen (23,) och (23,). Av uppgifter från IRM och från TV4 AB:s årsredovisningar framgår att TV4 AB:s andel av de totala TV-reklaminvesteringarna i ökade mycket kraftigt . Åren 1992 uppgick programföretagets andel av de totala TV- reklaminvesteringarna till , , respektive . Andelen har därefter minskat något. 2003 har företagets andel av de totala TV-reklaminvesteringarna legat kring . tycks TV4:s andel ha sjunkit några procentenheter. Enligt 1 § lagen (1989:41) om TV-avgift skall TV-avgift betalas av den som innehar TV-mottagare. Av 2 § framgår att hushåll betalar en TV- avgift för samtliga TV-mottagare i hushållet. Vissa mottagare är emellertid undantagna från avgift. Bland annat omfattar skyldigheten att betala TV-avgift enligt 4 § lagen om TV-avgift inte mottagare som på grund av sin konstruktion inte kan användas för att ta emot markbundna sändningar. Avsikten med bestämmelsen är enligt lagens förarbeten (se prop. 1988/89:18) att undanta sådana TV-mottagare som endast kan användas för att ta emot satellitsända TV-program, eftersom vid tiden för lagens införande inte sände via satellit. Av 1 § lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område framgår att ett programföretag som har tillstånd att i hela landet sända TV-program med analog sändningsteknik skall betala koncessionsavgift till staten under förutsättning av att företaget har rätt att sända reklam i en sådan sändning och är ensamt om denna rätt här i landet. Enligt 24 §§ koncessionsavgiftslagen består avgiften av en fast del och en rörlig del. Den fasta delen av koncessionsavgiften uppgår till för under vilken sändningsverksamheten har bedrivits. Den rörliga delen av koncessionsavgiften beräknas för ett kalenderhalvår i sänder. Den är beroende av de intäkter som utgör vederlag till programföretaget för att det sänder annonser i sändningar som sker med stöd av tillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen att sända televisionsprogram med analog sändningsteknik och med sändningar som i huvudsak överensstämmer med dessa sändningar. Avgiften tas ut av intäkterna till den del de överstiger 375 miljoner men inte och av intäkterna till den del de överstiger 500 men inte samt av intäkterna till den del de överstiger . justeras den fasta avgiften och beloppsgränserna för den Prop. 2004/05:155 rörliga avgiften med hänsyn till utvecklingen av konsumentprisindex. uppgick den fasta delen av koncessionsavgiften till . De ovan nämnda beloppsgränserna för den rörliga avgiften uppgick för till , och 1 . Skyldigheten att betala koncessionsavgift var före knuten till att programföretaget var ensamt om rätten att bedriva rikstäckande TV-sändningar med reklam, oavsett sändningsteknik. Från och med denna tidpunkt är programföretaget skyldigt att betala koncessionsavgift under förutsättning att företaget är ensamt om att ha tillstånd att med analog sändningsteknik bedriva rikstäckande TV- sändningar med reklam (prop. 2000/01:132, bet. 2000/01:KU26, rskr. 2000/01:277). Enligt 4 § i dess lydelse före var koncessionsavgiftens storlek beroende av de intäkter som utgjorde vederlag till programföretaget för att det sänder annonser utan någon närmare definition av vilka intäkter som avses. gäller att koncessionsavgiften skall beräknas på de intäkter som utgör vederlag till programföretaget för att det sänder annonser i sändningar som sker med stöd av tillståndet enligt 2 kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen att sända TV-program med analog sändningsteknik och i sändningar som i huvudsak överensstämmer med dessa sändningar (prop. 2001/02:170, bet. 2001/02:KU36, rskr. 2001/02:272). Detta innebär att utanför underlaget för avgiftens beräkning faller reklamintäkter från unikt digitala programtjänster. 6 Överväganden och förslag 6.1Konkurrenssituationen på TV-marknaden motiverar fortsatt avgiftsskyldighet Regeringens bedömning: En avgiftsskyldighet är av konkurrensskäl fortsatt motiverad. Regeringens förslag: Koncessionsavgift skall betalas av det företag som har tillstånd att sända analoga TV-sändningar med reklam oavsett om tillståndet avser hela landet eller inte och under förutsättning att företaget är ensamt om att inneha denna rätt. Vid tillämpningen av lagen skall bortses från sändningstillstånd som endast avser en rätt att vidaresända program som sänds av eller sänts av någon annan. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Promemorians bedömning och förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna delar bedömningen och förslaget. Skälen för regeringens bedömning och förslag: