prop · GS03115 · 2005-04-01 00:00:00 — Ett sådant förvarsbeslut verkställs enligt 12 § av polis, tull eller kustbevakning. Det kommer att införas bestämmelser i förordning om underrättelse till kronofogdemyndigheten när egendom har tagits i förvar enligt bestämmelsen. , eller skall biträda åklagaren när ett frysningsbeslut skall verkställas enligt 6 § 1 och när egendom skall tas i förvar enligt 11 §. Paragrafen motsvarar inte någon artikel i rambeslutet. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.10. Bestämmelsen reglerar , och Kust- bevakningens biträde till åklagaren när ett frysningsbeslut skall verk- ställas med tillämpning av bestämmelserna om beslag samt när åklagaren enligt 11 §, i avvaktan på kronofogdemyndighetens verkställighet av ett frysningsbeslut som ett beslut om kvarstad, tagit lös egendom i förvar. När kronofogdemyndigheten skall verkställa ett frysningsbeslut som ett kvarstadsbeslut (se 6 § 2), gäller allmänna regler om biträde från andra myndigheter (se 3 kap. 3 § utsökningsförordningen). Åklagarens tillgång till register Åklagaren skall vid utredning och prövning av ärenden enligt denna lag ha tillgång till uppgifter ur belastningsregistret och misstankeregistret enligt vad som är föreskrivet om tillgång till sådana uppgifter i verksamhet hos åklagarmyndighet för beslut om förundersökning och åtal. Paragrafen, som inte motsvarar någon bestämmelse i rambeslutet, behandlas i avsnitt 8.6. Innebörden av bestämmelsen är att åklagaren, vid sin utredning av om det finns förutsättningar att meddela en verkställbarhetsförklaring, ges rätt att ta del av uppgifter ur belastningsregistret och misstankeregistret på motsvarande sätt som inför och under en förundersökning i brottmål. Sådana uppgifter torde ha sin främsta betydelse vid bedömningen av om det föreligger hinder med hänsyn till avslagsgrunden i 5 § 4 (ne bis in idem inte två gånger för samma sak) eller om det finns skäl att skjuta upp verkställigheten av ett frysningsbeslut (9 §). Upphävande av en verkställbarhetsförklaring Åklagaren skall upphäva en verkställbarhetsförklaring 1.om det framkommer att ett frysningsbeslut inte får verkställas i , 2.om egendomen inte kan påträffas här, eller 3.om begäran om erkännande och verkställighet av ett frysningsbeslut återkallas. Åklagaren får inte upphäva en verkställbarhetsförklaring efter att ett frysningsbeslut har verkställts och verkställbarhetsförklaringen prövats av rätten. Om åklagaren upphäver en verkställbarhetsförklaring, skall verkställighetsåtgärder som gjorts återgå. Paragrafen motsvarar delvis artikel 7 i rambeslutet och behandlas i avsnitt 8.11. I paragrafen anges ett antal fall där åklagaren skall upphäva en verkställbarhetsförklaring. Åklagaren skall i sådant fall också se till så att de verkställighetsåtgärder som har vidtagits går åter. Rättens möjligheter att häva åtgärden framgår av 16 och 17 §§. Den första punkten avser det fallet att det efter det att en verkställbarhetsförklaring, men innan verkställighet har skett och verkställbarhetsförklaringen underställts rättens prövning, framkommer att det finns något hinder mot erkännande och verkställighet i av frysningsbeslutet. Enligt den andra punkten får en verkställbarhetsförklaring upphävas om det framkommer att egendomen inte finns i . Om det redan vid prövningen av om ett frysningsbeslut skall erkännas och verkställas i framkommer att egendomen inte finns här, torde det saknas förutsättning att meddela en verkställbarhetsförklaring (5 § 1). En verkställbarhetsförklaring skall enligt tredje punkten upphävas om begäran om erkännande och verkställighet av frysningsbeslutet åter- kallas. Åklagaren får enligt det andra stycket inte upphäva en verkställbar- hetsförklaring efter att ett frysningsbeslut har verkställts och åtgärden prövats av rätten. Det har ansetts inte behövligt att i lagen ta in en särskild erinran om åklagarens skyldighet att anmäla till rätten om något förhållande framkommer, som bör leda till att verkställigheten upphävs. Om verkställbarhetsförklaringen upphävs, skall åklagaren enligt det tredje stycket underrätta den myndighet som svarar för verkställig- hetsåtgärden. Den myndigheten skall se till så att verkställighetsåtgärder som gjorts återgår. Exempel på det kan vara att egendom som tagits i förvar återlämnas till ägaren. Åklagarens beslut att inte meddela eller att upphäva en verkställ- barhetsförklaring eller att skjuta upp verkställigheten skall innehålla skälen för beslutet. Paragrafen, som främst är föranledd av de underrättelsekrav som följer av artiklarna 5.1, 7.3 och 8.2 i rambeslutet, behandlas i avsnitt 8.6. Skyldigheten att motivera omfattar endast avslagsbeslut, beslut om upphävande av en verkställbarhetsförklaring (jfr 2 kap. 16 § lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål) och beslut som innebär att verkställigheten skjuts upp. När ett frysningsbeslut har verkställts, skall åklagaren skyndsamt begära rättens prövning av verkställbarhetsförklaringen. Behörig är varje tingsrätt inom vars domkrets frysningsbeslutet har verkställts eller, om flera frysningsbeslut har verkställts, en tingsrätt inom vars domkrets något av frysningsbesluten har verkställts. Vid rättens handläggning tillämpas reglerna om domstols hand- läggning i brottmål, om inte annat sägs i denna lag. Tingsrätten skall så snart det kan ske hålla förhandling i ärendet, om en förhandling inte uppenbart skulle sakna betydelse för prövningen. Vid en förhandling tillämpas bestämmelserna i 24 kap. 17 § andra stycket . Paragrafen motsvarar bl.a. artikel 6.12 i rambeslutet och behandlas i avsnitt 8.12. När ett frysningsbeslut har verkställts skall åklagaren enligt första stycket skyndsamt anmäla detta till tingsrätten. En sådan anmälan torde undantagsvis kunna ske även innan ett frysningsbeslut till fullo har verkställts, t.ex. om en större andel av egendomen har verkställts och den återstående delen inte bedöms kunna verkställas . Rätten skall överpröva åklagarens verkställbarhetsförklaring. innehåller inte någon passande behörighetsregel för ärenden av nu aktuellt slag. Därför anges i paragrafen att varje tingsrätt inom vars domkrets frysningsbeslutet har verkställts skall vara behörig att företa prövningen. En viss tingsrätt kan alltså vara behörig även om frysningsbeslutet delvis har verkställts inom en annan tingsrätts Om flera frysningsbeslut har verkställts är varje tingsrätt inom vars domkrets något av frysningsbesluten har verkställts behörig. Enligt andra stycket skall ärendet vid rätten handläggas som ett s.k. ärende enligt . För prövningen skall tingsrätten så snart det kan ske hålla en förhandling med tillämpning av bestämmelserna i 24 kap. 17 § andra stycket . Bestämmelserna om förhandling motsvarar de bestämmelser som finns i 4 kap. 16 § andra stycket lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål. En förhandling får emellertid underlåtas om det står klart att den skulle sakna betydelse för prövningen. Ett sådant fall kan vara att ett bevisföremål påträffas och tas i beslag i och det är uppenbart att föremålet saknar värde för någon. För handläggningen i högre rätt föreskrivs inte något motsvarande krav på muntlig förhandling. Vid handläggningen där tillämpas allmänna regler om förfarandet i högre rätt vid prövning av överklagade beslut. Om rätten fastställer åklagarens verkställbarhetsförklaring, skall rätten bestämma hur länge verkställigheten av frysningsbeslutet skall bestå. Rätten får förlänga den bestämda tiden. Om det inte längre finns tillräckliga skäl för att verkställigheten av frysningsbeslutet skall bestå, skall verkställbarhetsförklaringen upphävas av rätten. Om en verkställbarhetsförklaring upphävs, skall verkställighets- åtgärder som gjorts återgå. När rätten bestämmer hur länge verkställigheten av frysningsbeslutet skall bestå får rätten uppställa villkor som är påkallade av hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Rätten får inte ändra ett beslut enligt första stycket eller ett villkor som har ställts upp enligt tredje stycket utan att åklagaren beretts tillfälle att yttra sig. Paragrafen motsvarar bl.a. artikel 6.12 i rambeslutet och behandlas i avsnitt 8.12. Bestämmelsen är tillämplig även i högre rätt. Om rätten fastställer ett verkställt frysningsbeslut, skall rätten enligt första stycket bestämma hur länge åtgärden skall bestå. Den utsatta tiden får förlängas. Fristens längd bör i det enskilda fallet bestämmas med utgångspunkt i hur det kan beräknas ta att få in en ansökan enligt 18 eller 19 §. Vid bestämmande av fristens längd bör rätten även beakta hur ingripande åtgärden är för den som berörs. Även andra, enskilda och allmänna, intressen bör kunna beaktas. De hänsyn till proportionalitet som är avgörande för tvångsmedelsanvändning i ett inhemskt förfarande bör vara vägledande i lika hög grad vid den prövning som sker enligt förevarande bestämmelse. Om det inte längre finns tillräckliga skäl för att åtgärden skall bestå, skall rätten häva den. Ett exempel är att den utländska myndigheten underlåter att inom en med hänsyn till proportionalitetsprincipen rimlig tid inge en ansökan eller att det framstår som klart att en sådan ansökan inte kommer att kunna bifallas. I andra stycket anges att verkställighetsåtgärder som gjorts skall återgå om en verkställbarhetsförklaring upphävs av rätten. Åklagaren skall underrätta den myndighet som svarar för verkställighetsåtgärden så snart rätten har hävt verkställbarhetsförklaringen. Den ansvariga myndigheten skall se till så att verkställighetsåtgärder som gjorts återgår. När rätten bestämmer hur länge åtgärden skall bestå får rätten enligt det tredje stycket uppställa villkor som är påkallade av hänsyn till en- skilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Sådana villkor torde kunna aktualiseras om åtgärden medför betydande kostnader, t.ex. för förvaring eller underhåll av förvarstagen egendom. En annan situa- tion torde kunna vara att det för att åtgärden skall bestå krävs att den andra staten ställer säkerhet för skada som kan åsamkas den som frysningsbeslutet riktar sig mot. Frågor om uppställande av villkor torde i flertalet fall initieras av åklagaren. Det finns dock inte något som hindrar att rätten själv tar upp en sådan fråga. I ett sådant fall förutsätter rambeslutet att åklagaren ges skälig tid att underrätta den andra statens myndighet innan ett sådant villkor införs (artikel 6.2). Villkor får självfallet inte uppställas i strid med rambeslutet. Innan åtgärden hävs eller ett villkor ändras skall åklagaren enligt fjärde stycket ha beretts tillfälle att yttra sig. Kravet skall uppfattas så att åklagaren skall beredas skälig tid för att avge sin inställning till en begäran om ändring av ett tidigare beslut. Det skall därvid beaktas att åklagaren kan komma att behöva höra den utländska myndigheten innan han eller hon yttrar sig. Detta följer av att den utfärdande myndigheten i vissa fall, som anges i rambeslutet, skall beredas tillfälle att yttra sig innan ett beslut ändras (artiklarna 6.2 och 11.3). De kontakter och det samråd med den andra statens myndigheter som krävs i frågor om verkställighetens bestånd och villkor som sagts hanteras av åklagaren. Domstolen behöver således aldrig själv kontakta den utländska myndigheten. En ansökan om överlämnande av egendom som är föremål för verkställighet enligt denna lag handläggs och prövas enligt lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Något beslut om beslag skall inte meddelas i ett sådant ärende. Om rätten i ett sådant ärende beslutar att egendomen skall överlämnas till den ansökande staten, skall rätten pröva om verkställigheten av frysningsbeslutet skall bestå till dess att beslutet om överlämnande har verkställts. Paragrafen motsvarar artikel 10 i rambeslutet och behandlas i avsnitt 8.13. Paragrafens första stycke har utformats efter förslag av Lagrådet. Så snart en ansökan om överlämnande av egendomen har inkommit, skall ansökan handläggas och prövas i enlighet med det förfarande som gäller för sådana ärenden. I paragrafen anges dock vissa undantag bl.a. i fråga om tillämpningen av tvångsmedel. I paragrafen hänvisas till lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål. Frågan om överlämnande av egendomen skall enligt första stycket prövas med tillämpning av den lagen. Det torde finnas anledning för den åklagare som handlägger ärendet om verkställighet av frysningsbeslutet att underrätta den andra statens myndighet om att en begäran om överlämnande av egendomen skall skickas direkt till den åklagaren. Någon prövning av beslagsfrågan skall inte göras i ärendet om överlämnande av egendom. I stället kommer verkställigheten att bestå, förutsatt att rätten har beslutat om det enligt 17 §. Detta kan också uttryckas så att frysningsbeslutet består även under prövningen av ärendet om rättslig hjälp. Enligt det andra stycket skall en sådan åtgärd omprövas när frågan om överlämnande avgörs. kan omprövning ske kontinuerligt med tillämpning av 16 och 17 §§. En ansökan om verkställighet i av ett beslut om förverkande av egendom som är föremål för verkställighet enligt denna lag handläggs och prövas enligt lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. eller enligt lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. Något beslut om beslag eller kvarstad skall inte meddelas i ett sådant ärende. En ansökan enligt första stycket får skickas till den åklagare som har handlagt ärendet enligt denna lag. Åklagaren skall vidarebefordra ansökan till , om ansökan gjorts av en myndighet i eller , och till , om ansökan gjorts av en myndighet i en annan medlemsstat. Om rätten i ett sådant ärende beslutar om verkställighet av ett beslut om förverkande, skall rätten pröva om verkställigheten av frysningsbeslutet skall bestå till dess att domen om förverkande vinner laga kraft. Paragrafen motsvarar artikel 10 i rambeslutet och behandlas i avsnitt 8.13. Paragrafens två första stycken har utformats efter förslag av Så snart en ansökan om verkställighet av ett förverkandebeslut som avser egendomen har inkommit, skall ansökan handläggas och prövas i enlighet med de förfaranden som gäller för sådana ärenden. I paragrafen anges dock vissa undantag bl.a. i fråga om tillämpningen av tvångsmedel. I ärenden om verkställighet i av förverkandebeslut som avser eller motsvarar sådan egendom som varit föremål för frysningsbeslutet tillämpas enligt första stycket med vissa angivna undantag inter- nationella verkställighetslagen eller, i nordiska förhållanden, nordiska verkställighetslagen. Beslag eller kvarstad skall inte beslutas i dessa ärenden. Bestämmelsen har motsvarande innebörd som det första styckets andra mening i 18 §. Syftet med det andra stycket är främst att den åklagare som har handlagt frysningsärendet skall kunna kontrollera att en efterkommande begäran om verkställighet av förverkandebeslut kommer in . Möjligheten att kontrollera detta är avgörande för om åklagaren skall begära att verkställigheten av egendomen skall bestå eller om egendomen skall återställas. När åklagaren kontrollerat att framställningen kommit in i tid och tagit ställning till om verkställigheten skall bestå skall framställningen vidarebefordras till , om framställningen gjorts av en myndighet i eller . Ärendet skall då hand- läggas enligt den nordiska verkställighetslagen. I annat fall skall framställningen vidarebefordras till och handläggas enligt den internationella verkställighetslagen. Åklagaren bör till framställningen bifoga sitt eget och domstolarnas beslut i frågan om verkställighet av frysningsbeslutet samt andra handlingar som kan antas vara av betydelse för den initiala prövning som skall ske enligt verkställighetslagarna. Det kan i detta sammanhang påpekas att internationella verkställighetslagen inte skall tillämpas i fråga om verkställighet eller annan åtgärd som regleras genom den nordiska verkställighetslagen (42 § internationella verkställighetslagen). Enligt det tredje stycket skall en verkställighetsåtgärd omprövas när frågan om förverkande avgörs. kan omprövning ske kontinuerligt med tillämpning av 16 och 17 §§. Överklagande av rättens beslut Vid överklagande av rättens beslut enligt 16 och 17 §§ samt av beslut enligt 18 och 19 §§, såvitt avser frågan om verkställigheten av frysningsbeslutet skall bestå, tillämpas bestämmelserna i rättegångs- balken om överklagande av domstols beslut angående en åtgärd som avses i 2528 kap. samma balk. Paragrafen motsvarar delvis artikel 11 i rambeslutet och behandlas i avsnitt 8.12. Paragrafen har, med en mindre språklig avvikelse, utformats efter förslag av Lagrådet. I paragrafen regleras överklagande av rättens beslut i fråga om verk- ställighet av ett frysningsbeslut och därmed sammanhängande frågor. Bestämmelsen reglerar överklagande såväl före som efter det att en begäran om en efterföljande åtgärd har inkommit och prövats. Rådets rambeslut /577/RIF av om verkställighet i Europeiska unionen av beslut om frysning av egendom eller bevismaterial EUROPEISKA UNIONEN HAR ANTAGIT DETTA RAMBESLUT med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 31 a och artikel 34.2 b i detta, med beaktande av Republiken , och initiativ,2 med beaktande av yttrande3, och av följande skäl: (1)Vid sitt möte i godkände principen om ömsesidigt erkännande, som bör utgöra hörnstenen i det rättsliga samarbetet på såväl det civilrättsliga som det straffrättsliga området inom unionen. (2)Principen om ömsesidigt erkännande bör tillämpas även på beslut som föregår domstolsprövning, särskilt sådana beslut som skulle göra det möjligt för behöriga rättsliga myndigheter att snabbt säkra bevismaterial och beslagta egendom som lätt kan flyttas. (3)Rådet antog i enlighet med slutsatserna från ett åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar i brottmål, där antagandet av ett instrument för tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande när det gäller frysning av bevismaterial och egendom gavs högsta prioritet (åtgärderna 6 och 7). (4)Samarbete mellan medlemsstaterna på grundval av principen om ömsesidigt erkännande och omedelbar verkställighet av rättsliga avgöranden förutsätter förtroende för att de beslut som skall erkännas och verkställas alltid kommer att fattas i enlighet med principerna om laglighet, subsidiaritet och proportionalitet. (5)Rättigheter som beviljas parterna eller berörda tredje parter i god tro bör bibehållas. (6)Detta rambeslut respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns i artikel 6 i fördraget och som återspeglas i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, 2EGT C 75, , s. 3. 3Yttrandet avgivet (ännu ej offentliggjort i EUT). särskilt kapitel VI i denna. Inget i detta rambeslut får tolkas som ett förbud att vägra att frysa egendom om vilken ett beslut om frysning har utfärdats, om det finns anledning att av objektiva skäl tro att beslutet om frysning utfärdas för att lagföra eller straffa en person på grund av dennes kön, ras, religion, etniska ursprung, nationalitet, språk, politiska uppfattning eller sexuella läggning, eller att denna persons ställning kan skadas av något av dessa skäl. Detta rambeslut hindrar inte en medlemsstat från att tillämpa sina konstitutionella regler om prövning i laga ordning, föreningsfrihet, tryckfrihet och yttrandefrihet i andra medier. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med rambeslutet är att fastställa regler för när en medlemsstat skall erkänna och verkställa på sitt territorium ett beslut om frysning som utfärdats av en rättslig myndighet i en annan medlemsstat i samband med ett straffrättsligt förfarande. Detta rambeslut påverkar inte skyldigheten att respektera de grundläggande rättigheterna och de grundläggande rättsliga principerna i artikel 6 i fördraget. I detta rambeslut avses med a)utfärdande stat: den medlemsstat där en rättslig myndighet enligt definition i den utfärdande statens lagstiftning har fattat, giltigförklarat eller på något sätt bekräftat ett beslut om frysning i samband med ett straffrättsligt förfarande, b)verkställande stat: den medlemsstat på vars territorium egendomen eller bevismaterialet befinner sig, c)beslut om frysning: varje åtgärd som vidtas av en behörig rättslig myndighet i den utfärdande staten i syfte att tillfälligt hindra förstöring, omvandling, flyttning, överföring eller överlåtelse av sådan egendom som kan omfattas av förverkande eller utgöra bevismaterial, d)egendom: all slags egendom, materiell eller immateriell, lös eller fast egendom, samt juridiska handlingar eller urkunder som styrker äganderätt eller annan rätt till sådan egendom, som den behöriga rättsliga myndigheten i den utfärdande staten anser utgöra av ett brott som avses i artikel 3 eller helt eller delvis motsvara värdet av denna , eller utgöra hjälpmedel eller föremål för ett sådant brott, e)bevismaterial: föremål, dokument eller data som kan läggas fram som bevismaterial i brottmål som gäller ett sådant brott som avses i artikel 3. Detta rambeslut skall tillämpas på sådana beslut om frysning som utfärdas i syfte att a)säkra bevismaterial, eller b)senare förverka egendom. Vid följande brott, så som de definieras i den utfärdande statens lagstiftning, skall det, om de enligt den utfärdande statens lagstiftning är belagda med fängelsestraff , inte krävas någon kontroll av huruvida dubbel straffbarhet föreligger: Deltagande i en kriminell organisation. Sexuellt utnyttjande av barn samt barnpornografi. Olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen. Olaglig handel med vapen, ammunition och sprängämnen. Bedrägeri, inbegripet bedrägeri som riktar sig mot Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen enligt konventionen av om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. Penningförfalskning inklusive förfalskning av euron. Miljöbrott, inbegripet olaglig handel med hotade djurarter och hotade växtarter och växtsorter. Hjälp till olovlig inresa och olovlig vistelse. Mord, grov misshandel. Olaglig handel med mänskliga organ och vävnader. Människorov, olaga frihetsberövande och tagande av gisslan. Rasism och främlingsfientlighet. Organiserad stöld och väpnat rån. Olaglig handel med kulturföremål, inbegripet antikviteter och konstverk. Beskyddarverksamhet och utpressning. Förfalskning och piratkopiering. Förfalskning av administrativa dokument och handel med sådana förfalskningar. Förfalskning av betalningsmedel. Olaglig handel med hormonsubstanser och andra tillväxtsubstanser. Olaglig handel med nukleära och radioaktiva ämnen. Handel med stulna fordon. Brott som omfattas av den internationella brottmålsdomstolens behörighet. Kapning av flygplan eller fartyg. 3.Rådet får, efter att ha hört i enlighet med artikel 39.1 i fördraget, när som helst enhälligt besluta att lägga till andra typer av brott i förteckningen i punkt 2. Mot bakgrund av kommissionens rapport enligt artikel 14 i detta rambeslut skall rådet bedöma om förteckningen bör utvidgas eller ändras. 4.När det gäller fall som inte omfattas av punkt 2 får den verkställande staten som villkor för erkännande och verkställighet av ett beslut om frysning i de syften som anges i 1 a ställa att de gärningar för vilka beslutet har utfärdats skall utgöra ett brott enligt den statens lagstiftning, oberoende av brottsrekvisit eller brottets rättsliga rubricering enligt den utfärdande statens lagstiftning. När det gäller fall som inte omfattas av punkt 2 får den verkställande staten som villkor för erkännande och verkställighet av ett beslut om frysning i de syften som anges i 1 b ställa att de gärningar för vilka beslutet har utfärdats skall utgöra ett brott som enligt den statens frysning, oberoende av brottsrekvisit eller brottets rättsliga rubricering enligt den utfärdande statens lagstiftning. FÖRFARANDE FÖR VERKSTÄLLIGHET AV BESLUT OM Översändande av beslut om frysning