prop · GS03113 · 2005-04-04 00:00:00 — Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får under vissa förutsättningar föreskriva om undantag för skyldigheten att lämna en kontrolluppgift. Undantag får föreskrivas om det inte kan antas komma att försvåra kontrollen av att deklarationsskyldigheten har fullgjorts riktigt och fullständigt, uppgiften saknar betydelse för beskattningen enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., uppgiften saknar betydelse för beräkning av pensionsgrundande inkomst och undantaget inte påverkar åtaganden inom det internationella utbytet av information. För att inte kontrolluppgiftslämnarna och skall belastas med uppenbart onödiga kontrolluppgifter bör ges möjlighet att föreskriva om undantag från skyldigheten att lämna kontrolluppgift avseende ersättningar och förmåner som i sig kan vara skattepliktiga men som är skattefria hos mottagaren i de fall det är uppenbart för den som har gett ut ersättningen att så är fallet. har föreslagit att skatteavdrag för förmåner som uppgår till mindre belopp bör kunna göras i en period för , förslagsvis den sista perioden då förmånens storlek kan Prop. 2004/05:113 överblickas. Förslaget har motiverats med att för arbetsgivare, särskilt små och medelstora företag, innebär det ett betydande administrativt krångel att göra skattavdrag på dessa förmåner. Frågan har samband med ett annat område inom skatteområdet än det som är föremål för överväganden. Frågan bör därför inte tas upp till behandling inom ramen för detta arbete. 15Kontrolluppgift om ersättning på grund av en pensionsförsäkring Kontrolluppgift om ersättning på grund av en pensionsförsäkring som har tagits på annat sätt än i samband med tjänst skall innehålla uppgift om tidigare och nuvarande ägare till försäkringen samt om hur äganderätten har övergått och vem som har förfoganderätten till försäkringen. Kontrolluppgiftsskyldigheten är till för att kontrollera att försäkringen inte används för icke avdragsgilla gåvor eller understöd. Regeringens förslag: Skyldigheten att i en kontrolluppgift om ersättning på grund av en pensionsförsäkring som har tagits på annat sätt än i samband med tjänst lämna uppgift om tidigare och nuvarande ägare till försäkringen samt om hur äganderätten har övergått och vem som har förfoganderätten till försäkringen skall tas bort. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Riksåklagaren, , , Svenska , , , och tillstyrker förslaget. Länsrätten i har inget att erinra mot förslaget. anför att för att skall få vetskap om att en tidigare ägare till en försäkring alltjämt skall vara skattskyldig för utfallande belopp, krävs det en information genom en kontrolluppgift från försäkringsföretaget i fråga. Skälen för regeringens förslag: De materiella bestämmelserna om pensionsförsäkringar i 58 kap. 6 och 17 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) innebär att insättande av andra förmånstagare än den försäkrade är omöjligt och överlåtelse av försäkringen är begränsad till ett fåtal särskilt angivna fall. Behovet av kontrolluppgifter om tidigare och nuvarande ägare till försäkringen samt uppgift om hur äganderätten har övergått och vem som har förfoganderätten till försäkringen har därför ringa betydelse. Kontrolluppgiftsskyldigheten kan därför utmönstras. bör dock kunna inhämta uppgifterna vid behov. kan om behov finns begära att uppgifterna lämnas genom ett så kallat tredjemansföreläggande enligt 17 kap. lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Någon särskild bestämmelse om Prop. 2004/05:113 föreläggande i aktuella fall är således inte nödvändig. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter skall träda i kraft 2005 och tillämpas första gången vid taxering såvitt avser 16 kap. 3 § och i övrigt vid taxering. Bestämmelsen i 12 kap. 3 a § samma lag och rubriken närmast före 12 kap. 3 a § skall träda i kraft och tillämpas vid taxering. Skälen för regeringens förslag: De nu föreslagna ändringarna i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. De kontrolluppgiftsskyldiga måste ges möjlighet att samla in de uppgifter kontrolluppgiften skall innehålla. Kontrolluppgifter lämnas för varje Kontrolluppgift enligt de förslagna bestämmelserna kan således inte lämnas taxering. Bestämmelsen om s.k. byråanstånd i 16 kap. 3 § nämnda lag bör dock kunna tillämpas redan vid taxering. Sparandedirektivet skall dock tillämpas från . tidigare angetts i avsnitt 3 har direktivet genomförts genom att en bestämmelse om vissa av direktivets artiklar skall gälla som svensk lag har införts i 12 kap. 3 a § lagen om självdeklarationer och Bestämmelsen träder i kraft den dag regeringen Förening och har ifrågasatt eller motsatt sig en tillämpning av nämnda bestämmelse med motiveringen att tillämpningen skulle innebära tolkningssvårigheter och att osäkerhet skulle råda om direktivets valmöjligheter i vissa situationer. av avsnitt 4.3.9 finns det bestämmelser i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter som reglerar merparten av de fall som omfattas av direktivet. Det finns dock fall som omfattas av direktivet men inte av nuvarande lagstiftning. direktivet i rätt tid måste således 12 kap. 3 a § lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter tillämpas vid taxeringen 2006. Bestämmelsen innehåller mer eller mindre en generell hänvisning till direktivet och innebär därför en viss osäkerhet om tillämpningen. dock enbart fråga om ett begränsat antal fall då paragrafen faktiskt skulle behöva tillämpas och vägledning hur direktivet skall tolkas kan hämtas från den lagstiftning som föreslås tillämpas . finns enligt regerings uppfattning inte anledning att inte genomföra direktivet i rätt tid. har även tagit upp frågan om vilken betydelse det får att 12 kap. 3 a § lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter träder i kraft . föreningarna har anfört att det inte är tekniskt möjligt att lämna uppgift om ränteinkomster som belöper enbart på . även lämna uppgift om ränteinkomster som belöper på Prop. 2004/05:113 skulle enligt föreningarna strida emot banksekretessen. i direktivet skall uppgifterna som skall vidarebefordras avse alla räntebetalningar gjorda under beskattningsåret. Denna text formulerades visserligen utifrån avsikten att direktivet skulle börja tillämpas från , i stället för som sedermera har beslutats, men får ändå anses formulerad utifrån att själva tidpunkten för räntebetalningen är avgörande. Även ordalydelsen i artiklarna 6, 8 och 11 ger stöd för att avgörande för om kontrolluppgift skall lämnas är när utbetalningen sker och inte vilken tid den avser. Under förhandlingar har framkommit att och flertalet EU-medlemsstater anser att direktivet skall tolkas som att alla räntor som utbetalas , oberoende av vilken tid de belöper på, skall omfattas av direktivet. Den har också anslutit sig till denna uppfattning. Förslagen i promemorian innebär en utvidgad skyldighet att lämna kontrolluppgifter, framför allt för företag inom den finansiella sektorn samt för ekonomiska föreningar och andra onoterade företag. De flesta uppgiftslämnarna är dock kontrolluppgiftsskyldiga för någon uppgift. Det är därför svårt att göra någon närmare beräkning av eventuellt ökade kostnader för uppgiftslämnarna. Vid taxeringen 2004 var det 5 224 dödsbon som redovisade intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet. Av dessa lämnade 630 kontrolluppgifter. Regeringens bedömning är att endast ett mindre antal som kommer att ha anledning att redovisa räntor, fordringsrätter och skulder i en kontrolluppgift. I flertalet av fallen kommer det av vara fråga om en redovisning som har gjorts av den som bedrev näringsverksamheten. Kontrolluppgiftskyldigheten kommer således i flesta fallen inte vara en ny åtgärd som skall vidtas i verksamheten. Kontrolluppgiften kommer att medföra en kontinuitet i uppgiftslämnandet och vara av betydelse för den skattskyldige som får den förtryckt i sin självdeklaration och för i dess kontrollverksamhet. Skyldigheten för banker och andra kreditinstitut att lämna kontrolluppgift om fordringsrätter utvidgas till att avse alla konton där fordringsrättens belopp uppgår till . I det här fallet torde det vara fråga om en utvidgning av skyldigheten för de som redan är uppgiftsskyldiga. Det är heller inte fråga om någon ny typ av uppgift. Regeringens bedömning är att det endast kan röra sig om en marginell arbetsinsats till en försumbar kostnad för instituten men till stor nytta för kontrollverksamhet. Detsamma gäller kontrolluppgifter om annan avkastning än utdelning, ränta eller kapitalvinst. När det gäller kontrolluppgiftsskyldigheten för options- och terminsaffärer påverkar de föreslagna ändringarna inte skyldigheten för de kontrolluppgiftsskyldiga. Kontrolluppgift om innehav av och överlåtelse av en andel i ett oäkta bostadsföretag är helt ny. De uppgifter som bostadsföretaget skall lämna är uppgifter som är kända av företaget. Det beräknade merarbetet blir också beroende av i vilken utsträckning överlåtelser sker av andelarna i bostadsföretaget. Skyldigheten innebär att de kommer att behandlas på samma sätt som privatbostadsföretag. Utvidgningen av skyldigheten att lämna kontrolluppgifter för fysiska personer som är begränsat skattskyldiga innebär inte att någon ny kontrolluppgiftsskyldighet åläggs någon. Den kontrolluppgiftsskyldighet som redan finns utvidgas till att omfatta kontrolluppgifter även om begränsat skattskyldiga. Det merarbete som kan tänkas uppkomma torde var marginellt. De flesta kontrolluppgifter lämnas elektronisk. Det är enbart några procent av kontrolluppgifterna som lämnas på blankett. När det gäller kontrolluppgifter om tjänsteinkomster är det som lämnas på blankett och på kapitalområdet . Skyldigheten att lämna sammandrag av kontrolluppgifter utvidgas visserligen till att avse alla typer av kontrolluppgifter men begränsas till att endast avse kontrolluppgifter som lämnas på blankett. Det är således ett fåtal som berörs av utvidgningen. Förslaget om möjlighet att erhålla byråanstånd för lämnande av särskilda uppgifter torde enbart ha positiva effekter för de som kan vara berörda. Förslaget rörande utgiven ersättning och förmån som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst innebär ingen ändring i sak utan är enbart ett förtydligande. Den utvidgade skyldigheten att lämna kontrolluppgifter innebär att fler uppgifter kan förtryckas på självdeklarationen. Det medför färre kompletteringar av den skattskyldige och mindre administration för . Sammantaget torde kontrolluppgiftsutvidgningen innebära ett effektivare resursanvändande för såväl skattskyldiga som . Förändringarna bör därför inte ge upphov till några merkostnader för eller andra myndigheter. Förslagen om avtalen om beskattning av inkomster från sparande i propositionen förväntas inte ge upphov till någon negativ offentligfinansiell effekt. Förslagen bedöms inte heller ge upphov till någon ökad arbetsbörda för . 18.1Förslaget till lag om avtal om beskattning av inkomster från sparande med , , , , , , , , och Turks- och Förslaget behandlas närmare i avsnitt 5. 18.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter Ett förtydligande har gjorts för att det klart skall framgå att kontrolluppgift skall lämnas om alla intäkter som typiskt sett är att hänföra till inkomstslaget tjänst oavsett om de är skattepliktiga för mottagaren eller inte. Någon ändring i sak är inte avsedd. Ändringen innebär att tredje stycket utgår och därmed tas skyldigheten bort att lämna vissa uppgifter om pensionsförsäkringar. Se vidare avsnitt 15.2. I ett nytt andra stycke införs en bestämmelse om att kontrolluppgift skall lämnas även om annan avkastning än kapitalvinst som hänför sig till en fordringsrätt och som utgör intäkt i inkomstslaget kapital. Det innebär t.ex. att sådan avkastning som enligt Regeringsrättens avgörande i RÅ 2003 ref 48 har ansetts utgöra annan inkomst på grund av innehav av tillgångar skall omfattas av kontrolluppgiftsskyldigheten i 8 kap. I första stycket görs en följdändring med anledning av förslaget att kontrolluppgiftsskyldigheten för räntor och fordringsrätter skall utvidgas till att även avse annan avkastning på fordringsrätterna. Skyldigheten att lämnas kontrolluppgift om ränteinkomster och fordringsrätter utvidgas i andra stycket till att även avse dödsbon. Skyldigheten begränsas till de fall då utbetald eller tillgodoräknad ränta utgör utgift i en näringsverksamhet som dödsboet bedriver. Skyldigheten kommer således att motsvara den som gäller för fysiska personer. I paragrafen tydliggörs att banker och kreditmarknadsföretag, dvs. kreditinstitut är skyldiga att lämna kontrolluppgift om fordringsrätter även om någon ränta inte har betalts ut eller tillgodoräknats. Kontrolluppgiftsskyldigheten omfattar enbart konton där fordringsrättens belopp uppgår till . Punkt 2 kompletteras så att undantaget från att lämna kontrolluppgift om fordringsrätt för konton där den sammanlagda räntan understiger begränsas till de fall då fordringsrättens belopp, dvs. behållningen, understiger . I paragrafen görs en följdändring med anledning av förslaget att kontrolluppgiftsskyldigheten för räntor och fordringsrätter skall utvidgas till att även avse annan avkastning på fordringsrätterna. Skyldigheten att lämna kontrolluppgift om ränteutgifter och skulder utvidgas till att även avse dödsbon. Skyldigheten begränsas till de fall då utbetald eller tillgodoräknad ränta utgör inkomst i en näringsverksamhet som dödsboet bedriver. Skyldigheten kommer således att motsvara den som gäller för fysiska personer. I ett nytt andra stycke införs en bestämmelse om att kontrolluppgift skall lämnas även om annan avkastning än utdelning, ränta eller kapitalvinst som hänför sig till en delägarrätt och som utgör intäkt i inkomstslaget kapital. Det innebär t.ex. att sådan avkastning som enligt Regeringsrättens avgörande i RÅ 2003 ref 48 har ansetts utgöra annan inkomst på grund av innehav av tillgångar skall omfattas av kontrolluppgiftsskyldigheten i 9 kap. I paragrafen görs en följdändring med anledning av förslaget att kontrolluppgiftsskyldigheten för räntor, utdelningar och delägarrätter skall utvidgas till att även avse annan avkastning på delägarrätterna. I paragrafen görs en följdändring med anledning av förslaget att kontrolluppgiftsskyldigheten för räntor, utdelningar och delägarrätter skall utvidgas till att även avse annan avkastning på delägarrätterna. I paragrafen tydliggörs att vid avyttring av optioner och terminer skall kontrolluppgift lämnas när beskattningen skall ske. För att detta klart skall komma till uttryck föreskrivs att kontrolluppgift skall lämnas vid slutförandet av options- och terminsaffärer. I första stycket görs en följdändring med anledning av förslaget om kontrolluppgiftsskyldigheten för slutförande av options- och terminsaffärer i 7 §. I andra stycket tydliggörs att vid slutförande av en terminsaffär genom leverans med avräkning får uppgift lämnas om bruttoersättningen. Om nettoförsäljningssumman kan anges så bör det göras. Paragrafen, som är ny, innebär att kontrolluppgift skall lämnas om värdet av en andel i ett så kallat oäkta bostadsföretag. Se vidare avsnitt 10.2. Kontrolluppgift skall lämnas om överlåtelse av en privatbostadsrätt i stället för om avyttring av en privatbostadsrätt. Ändringen innebär att kontrolluppgift även skall lämnas vid benefika överlåtelser såsom vid arv och gåva. Paragrafen, som är ny, innebär att kontrolluppgift skall lämnas om överlåtelse av en andel i ett så kallat oäkta bostadsföretag. Se vidare avsnitt 10.2. Skyldigheten att lämna kontrolluppgifter om begränsat skattskyldiga utvidgas till att även omfatta kontrolluppgifter om avkastning och innehav av delägarrätter samt om avyttring av delägarrätter, fordringsrätter och andelar i bostadsföretag. Av tredje stycket framgår det att skatteregistreringsnummer endast behöver lämnas för avtalsförbindelser som har upprättats eller, vid avsaknad av avtalsförbindelser, transaktioner som har utförts eller . Skyldigheten att foga ett sammandrag av uppgifterna till kontrolluppgifterna utvidgas till att avse samtliga typer av kontrolluppgifter. begränsas skyldigheten till att enbart avse kontrolluppgifter som lämnas på blankett, dvs. Möjligheten att få så kallat byråanstånd utvidgas till att även avse anstånd med att lämna särskilda uppgifter, dvs. den som yrkesmässigt hjälper andra att upprätta särskilda uppgifter får ansöka om anstånd. Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen I andra stycket 1 f införs en bestämmelse om att en enskild som beskattats för ränteinkomster i och har betalat källskatt på denna inkomst enligt sparandedirektivet skall få källskatten återbetald. Detta sker genom avdrag från den slutliga skatten vid avstämningen av skattekontot. 18.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1130) om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter Förslaget behandlas närmare i avsnitt 16. Rådets direktiv av om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar (2003/48/EG) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 94 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av yttrande2, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande3, och av följande skäl: (1)I artiklarna 5660 i fördraget garanteras den fria rörligheten för kapital. (2)Inkomster från sparande i form av räntebetalningar på fordringar utgör skattepliktig inkomst i samtliga medlemsstater för personer med hemvist i dessa. (3)Medlemsstaterna har enligt artikel 58.1 i fördraget rätt att tillämpa sådana bestämmelser i sin skattelagstiftning som skiljer mellan skattebetalare som har olika bostadsort eller som har investerat sitt kapital på olika ort och att vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra överträdelser av nationella lagar och andra författningar, särskilt i fråga om beskattning. (4)Enligt artikel 58.3 i fördraget får de bestämmelser i medlemsstaternas skattelagstiftning vars syfte är att bekämpa missbruk eller bedrägeri inte utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller en förtäckt begränsning av den fria rörligheten för kapital och betalningar enligt artikel 56 i fördraget. (5)I avsaknad av en samordning av de nationella systemen för beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar, särskilt när det gäller behandlingen av räntor som uppbärs av medborgare som inte har hemvist i staten i fråga, är det ofta möjligt för personer med hemvist i någon av medlemsstaterna att i hemviststaten undgå varje form av beskattning av räntor som de erhåller i en annan medlemsstat. (6)Denna situation medför snedvridningar i kapitalrörelserna mellan medlemsstaterna, och dessa effekter är oförenliga med den inre marknaden. (7)Detta direktiv bygger på det samförstånd som nåddes vid i och de därpå följande mötena i , och . (8)Det yttersta målet med detta direktiv är att göra det möjligt att faktiskt beskatta inkomster från sparande i form av räntebetalningar i en 1EGT C 270 E, 25.9.2001, s. 259. 2EUT C 47 E, 27.2.2003, S. 553. 3 EGT C 48, 21.2.2002, s. 55. medlemsstat till faktiska betalningsmottagare som är fysiska personer Bilaga 1 med hemvist i en annan medlemsstat, i enlighet med lagstiftningen i den sistnämnda staten. (9)Målet med detta direktiv uppnås bäst genom att det inriktas på räntebetalningar som görs eller säkras av ekonomiska aktörer som är etablerade i medlemsstaterna till eller till förmån för faktiska betalningsmottagare som är fysiska personer med hemvist i en annan medlemsstat. (10)Eftersom målet för detta direktiv inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av att det inte förekommer någon samordning av de nationella systemen för beskattning av inkomster från sparande, och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel begränsas detta direktiv till vad som krävs för att nå dessa mål och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta. (11)Betalningsombudet är den ekonomiska aktör som betalar ränta eller sörjer för att ränta betalas direkt till förmån för den faktiska betalningsmottagaren. (12)Definitionen av uttrycken räntebetalning och betalningsombud bör, i tillämpliga fall, ske med hänvisning till rådets direktiv /611/EEG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag)4. (13)Tillämpningsområdet för detta direktiv bör begränsas till beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar för fordringar, med undantag för bland annat de frågor som rör beskattning av pensions och försäkringsförmåner. (14)Det yttersta målet att möjliggöra faktisk beskattning av räntebetalningar i den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist kan uppnås genom utbyte av information om räntebetalningar mellan medlemsstaterna. (15)I rådets direktiv /799/EEG av om ömsesidigt bistånd av medlemsstaternas behöriga myndigheter på området direkt och indirekt beskattning5 finns redan nu stöd för medlemsstaterna att utbyta information när det gäller beskattning av den inkomst som omfattas av detta direktiv. Det direktivet bör fortsätta att tillämpas på sådant utbyte av information utöver det här direktivet i den mån som det här direktivet inte avviker från det förstnämnda direktivet. (16)Det automatiska utbyte av information mellan medlemsstaterna om räntebetalningar som omfattas av detta direktiv möjliggör faktisk beskattning av dessa räntebetalningar i den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist i enlighet med de nationella lagarna i den staten. Därför är det nödvändigt att föreskriva att de medlemsstater som utbyter information enligt detta direktiv inte får tillämpa de begränsningar för informationsutbyte som avses i artikel 8 i direktiv /799/EEG. 4EGT L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /108/EG (EGT L 41, , s. 35). 5EGT L 336, 27.12.1977, s. 15. Direktivet senast ändrat genom (17) Med hänsyn till strukturella skillnader kan inte , Bilaga 1 och tillämpa det automatiska utbytet av information vid samma tidpunkt som de övriga medlemsstaterna. övergångsperiod och under förutsättning att en källskatt kan garantera en miniminivå av faktisk beskattning, särskilt med en skattesats som ökar progressivt , bör dessa tre medlemsstater tillämpa en källskatt på de inkomster av sparande som omfattas av detta direktiv. (18) För att undvika skillnader i behandling bör inte , och vara tvungna att tillämpa automatiskt utbyte av information förrän , Furstendömet , Furstendömet , Furstendömet och Republiken säkerställer faktiskt utbyte av information på begäran avseende (19) Dessa medlemsstater bör överföra större delen av sina intäkter från denna källskatt till den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren av räntan har sitt hemvist. (20) Dessa medlemsstater bör införa ett förfarande genom vilket faktiska betalningsmottagare med skatterättsligt hemvist i andra medlemsstater kan undvika att påföras denna källskatt genom att bemyndiga sina betalningsombud att anmäla räntebetalningarna eller genom att uppvisa ett intyg utfärdat av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de har sitt skatterättsliga hemvist. (21) Den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist bör se till att sådan dubbelbeskattning av räntebetalningar undanröjs som kan följa av att denna källskatt påförs i enlighet med förfarandena i detta direktiv. Medlemsstaten bör göra detta