prop · GS0385d3 · 2005-03-16 00:00:00 — Här är utgångspunkten naturligtvis en annan, eftersom konkursen är anhängig vid en domstol. När konkursförvaltarens utdelningsförslag klandrats hos konkursdomstolen, skall den för vilken en ifrågasatt ändring skulle vara till nackdel få tillfälle att yttra sig, om det inte är uppenbart obehövligt (se 11 kap. 8 § konkurslagen). Sedan blir rättens avgörande bindande för alla berörda. Vid av bolagsskifte skulle det kunna vara bekvämare för den klandrande om han som fick väcka talan mot bolaget än om han måste själv bestämma vilka som skall vara svarande. Det skulle sedan ankomma på domstolen att med hjälp av bolagets ställföreträdare bereda dem som berörs av klandret tillfälle att yttra sig (om det inte är uppenbart obehövligt). Därefter skulle de berörda bindas av domstolens dom. Dessa steg måste naturligtvis framgå av lagen. Rättegångskostnadsansvar borde kunna drabba de aktieägare som hörs som berörda först om de bestrider ändring. 25 kap. 50 § I denna paragraf stadgas att ett bolag, som försatts i konkurs och denna avslutas utan överskott, är upplöst när konkursen avslutas. Om det efter konkursens avslutande finns tillgångar som inte omfattas av konkursen, skall allmän domstol på ansökan av den som berörs besluta om likvidation. Därigenom kommer bolaget att kunna rättshandla rörande ifrågavarande egendom och dess värde skiftas på aktieägarna. Det bör emellertid observeras att enligt 44 § ett bolag som upplösts genom likvidation skall bli föremål för fortsatt likvidation inte bara om en tillgång framkommer utan även om talan väcks mot bolaget eller det av annat skäl uppkommer behov av en likvidationsåtgärd. Denna bestämmelse ansågs i förarbetena till aktiebolagslag, åtminstone såvitt avsåg nya tillgångar, analogt tillämplig på bolag som upplösts efter fattigkonkurs (se NJA II 1946 s. 121). Däremot fanns inga uttalanden i nämnda förarbeten om fortsatt konkurs eller likvidation när talan väcktes mot ett genom utdelningskonkurs upplöst bolag eller när det av annat skäl uppkom behov av likvidationsåtgärd beträffande sådant bolag. Eftersom konkursborgenärerna efter avslutad konkurs endast har intresse av nya tillgångar, är fortsatt konkurs i förvaltarens regi antagligen mindre lämplig, när talan väcks mot bolaget etc. Tredje mans behov av att kunna väcka talan mot ett genom konkurs upplöst bolag förefaller emellertid vara lika stort som dennes behov av att föra talan mot ett genom likvidation upplöst bolag. Eftersom möjligheten för ett upplöst konkurs- bo att vara part i rättegång är tämligen oklar (se NJA 1999 s. 237 och 2000 s. 144) och företrädarna för bolaget kan vara borta när talan väcks, borde det övervägas att ge den aktuella paragrafen en utformning som ansluter till 44 §. 26 kap. 4 och 8 §§ Enligt dessa paragrafer blir ett privat bolag publikt och vice versa, när bolagsordningen uppfyller de bestämmelser som gäller för publika respektive privata bolag och beslutet om att bolaget skall tillhöra en annan kategori har blivit registrerat. Som paragraferna har formulerats har bolaget inte bytt kategori trots registrering härav, om bolagsordningen inte uppfyller tillämpliga bestämmelser. Frågan är emellertid om inte registreringen bör gälla tills den undanröjts. Tredje mans rätt kan vara beroende av det, och denne bör kunna lita på registreringen. Eftersom det följer av 27 kap. 2 § tredje stycket att skall pröva om förutsättningar för registrering föreligger, behöver det i nu behandlade paragrafer endast anges att transformationen sker genom registreringen. 28 kap. 8 § Enligt 28 kap. 5 § skall ett aktiebolags brev, fakturor och orderblanketter bl.a. ange bolagets firma. Enligt 6 § skall skriftliga handlingar som utfärdas av ett aktiebolag undertecknas med bolagets firma, om firman inte framgår på något annat sätt. Enligt 7 § skall vidare ett publikt aktiebolags firma följas av beteckningen (publ), om det inte av bolagets firma framgår att bolaget är publikt. I förevarande paragraf föreskrivs i fråga om publika aktiebolag, vars firma inte innehåller ordet publikt, att firman vid angivande i bolagets brev, fakturor och orderblanketter enligt 5 § och vid undertecknande enligt 6 § skall följas av beteckningen (publ). Eftersom firman för ett publikt aktiebolag enligt de tidigare nämnda paragraferna alltid skall följas av beteckningen (publ) om detta förhållande inte redan framgår av firman, har Lagrådet svårt att se att förevarande paragraf tillför något utöver vad som redan stadgats. Paragrafen bör mot denna bakgrund kunna utgå. Om detta godtas bör en följdändring göras i 30 kap. 2 §, där en hänvisning finns till förevarande paragraf. 29 kap. 7 och 9 §§ Bestämmelsen i 7 § gäller talan om skadestånd till bolaget enligt 29 kap. 13 §§, dvs. mot vissa där angivna personer, och förutsätter att frågan varit uppe på en bolagsstämma, medan 9 § gäller talan om skadestånd till bolaget utan någon inskränkning vad gäller svarande eller föregående bolagsstämmobehandling. I 9 § första stycket anges att talan förs i minoritetens eget namn, vilket betyder att den som väckt talan ansvarar för rättegångskostnaderna men med rätt enligt andra stycket till ersättning av bolaget för kostnader som täcks av vad som kommit bolaget till godo genom rättegången. I 7 § berörs inte detta, vilket motsättnings- vis måste betyda att talan förs i bolagets namn med bolaget som ansvarigt för rättegångskostnaderna. Att talan enligt 9 § förs i eget namn framgick enligt gällande rätt redan av andra stycket (se NJA 2002 s. Lagrådet har ingen erinran mot att partsställningen ändå förtydligas i 9 § första stycket, men Lagrådet ifrågasätter om det inte är lika befogat att i 7 § tillfoga i bolagets namn efter orden får väckas. anmärkningen vid 2 kap. 25 §. Förslaget till lag om införande av aktiebolagslagen Övergångsbestämmelsen föreskriver om fortsatt giltighet av äldre bestämmelser vid beslut om värdeöverföring som grundar sig på en årsredovisning som upprättats före utgången av . Det betyder att nuvarande lags reglering i avsedda fall skall tillämpas i stället för den delvis nya reglering av värdeöverföringar som föreslås i 1720 kap. nya lagen. Som framgår av remissförslagets definition av begreppet värdeöverföring och författningskommentaren omfattar begreppet, utöver värdeöverföringar som är särskilt reglerade i aktiebolagslagen och som öppet redovisas som aktiebolagsrättsliga transaktioner, även andra affärshändelser som medför att bolagets förmögenhet direkt eller indirekt minskar. Den aktuella övergångsbestämmelsen torde ha tilllämpning på alla slag av värdeöverföringar från bolaget, bl.a. sådana där något formellt beslutsfattande inte förevarit. Den föreslagna utformningen kan emellertid ge upphov till viss tvekan huruvida vissa dolda värdeöverföringar inbegrips. Lagrådet förordar att bestämmelsen omformuleras, vilket skulle kunna ske enligt följande. Äldre bestämmelser gäller i fråga om värdeöverföring från bolaget, om beräkningen skall grundas på en årsredovisning som har upprättats före utgången av . Förslaget till lag om ändring i lagen om vissa riktade emissioner i aktiemarknadsbolag, m.m. Förslaget innebär att tillämpningsområdet för den s.k. Leo-lagen begränsas till att gälla enbart försäkringsaktiebolag som utgör aktiemarknadsbolag eller dotterbolag till sådana bolag. För publika aktiebolag och deras dotterbolag som inte är försäkringsaktiebolag upptas i stället en motsvarande reglering i 16 kap. i den föreslagna aktiebolagslagen. Enligt Lagrådets mening bör övervägas att ändra lagens rubrik så att den bättre svarar mot tillämpningsområdets föreslagna avgränsning. En sådan ändring skulle kunna begränsas till att ordet aktiemarknadsbolag byttes ut mot försäkringsaktiebolag. Förslaget till lag om ändring i lagen om kontoföring av finansiella 4 kap. 2 § I paragrafens andra stycke föreskrivs att bestämmelserna i kontoförings- lagen om aktier i avstämningsbolag skall tillämpas också på särskilt upp- räknade rättigheter i sådana bolag. Uppräkningen föreslås anpassad till ändrade regler om ökning av aktiekapitalet i aktiebolagslagen. nämns bl.a. fondaktierätt och teckningsrätt som tillkommer aktieägare. Enligt vad som framkommit i samband med lagrådsföredragningen bör emellertid till rättigheterna i uppräkningen även föras företrädesrätt till teckning av nya aktier, teckningsoptioner eller konvertibler som bolaget har tillförsäkrat innehavare av teckningsoptioner eller konvertibler (se 11 kap. 8 § andra stycket förslaget till aktiebolagslag). lämpligen utföras genom tillägg i andra stycket punkt 1 så att där inbegrips även sådan företrädesrätt att delta i emission som avses i 11 kap. 8 § andra stycket aktiebolagslagen. 4 kap. 9 § Här anges vem som är behörig att första gången antecknas som ägare eller förvaltare i ett avstämningsbolag, nämligen den som visar upp en kupongaktie och enligt 6 kap. 8 § aktiebolagslagen eller på annat sätt styrker sitt förvärv. Innehavaren skall således vara legitimerad enligt de bestämmelser som gäller för skuldebrev ställda till viss man eller order eller på annat sätt kunna styrka sitt förvärv. Den först nämnda förutsätt- ningen utöver uppvisandet, alltså att innehavaren har sitt namn på beviset eller kan åberopa en sammanhängande orderkedja från förste inne- havaren, innebär inte att innehavaren obetingat är materiellt berättigad att utöva den aktuella rättigheten, ty hans förvärv kan ju vara ogiltigt eller så kan han ha stulit papperet och förfalskat indossamentet. registrering på avstämningskonto endast innebär en presumtion om materiell rätt, finns dock ingen invändning mot den föreslagna bestäm- Bestämmelsen i 6 kap. 6 § kontoföringslagen, enligt vilken presumtionen kan brytas, borde dock vara bredare formulerad så att den inte bara täcker mottagande av betalning utan även mottagande av annan Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Rådets sjätte direktiv av grundat på artikel i fördraget om delning av aktiebolag (82/891/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av yttrande (2), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och med beaktande av följande: Den samordning som föreskrivs i artikel och i det allmänna programmet för avskaffande av begränsningar i etableringsfriheten (4), inleddes med direktiv /151/EEG (5). Samordningen fortsatte såvitt avser bildande av aktiebolag (public limited liability companies) samt bevarande och ändring av deras kapital med direktiv /91/EEG (6), såvitt avser årsbokslut för vissa bolagsformer med direktiv /660/EEG (7) och såvitt avser fusioner av aktiebolag med direktiv /855/EEG (8). Direktiv /855/EEG har endast reglerat fusion av aktiebolag och vissa förfaranden som är likvärdiga med fusion. Kommissionens förslag omfattade emellertid även delningsförfaranden. samt Ekonomiska och sociala kommittén uttalade sig till förmån för en reglering av sådana förfaranden. På grund av likheten mellan fusions- och delningsförfarandena kan risken för ett kringgående av de skyddsåtgärder som föreskrivs i direktiv /855/EEG i fråga om fusioner undvikas, endast om ett likvärdigt skydd föreskrivs i fråga om delning. Skyddet för delägarnas och tredje mans intressen kräver att medlemsstaternas lagstiftning om delning av aktiebolag samordnas, om medlemsstaterna tillåter sådan delning. Vid denna samordning är det särskilt viktigt att aktieägarna i de bolag som deltar i delningen får en ändamålsenlig och så långt möjligt objektiv information samt att deras rättigheter skyddas på lämpligt sätt. Bestämmelser om skydd för arbetstagares rättigheter vid överföring av företag, rörelser eller delar av rörelser finns i direktiv /187/EEG (9). Borgenärerna, inräknat obligationshavare, och innehavarna av andra rättigheter i de bolag som omfattas av delningen måste skyddas så att delningen inte inverkar negativt på deras intressen. Bestämmelserna om offentlighet i direktiv /151/EEG måste utsträckas till att gälla delning, så att tredje man får tillräcklig information. För att hindra att de garantier som tillförsäkras bolagsmännen och tredje man i samband med delning kringgås, måste detta skydd utsträckas till att omfatta också vissa andra rättsliga förfaranden som i väsentliga avseenden liknar delning. För att säkerställa rättssäkerheten i förhållandet mellan de bolag som omfattas av delningen, mellan dessa bolag och tredje man och mellan aktieägarna inbördes måste ogiltighetsfallen begränsas. föreskrivas, å ena sidan att fel såvitt möjligt skall avhjälpas och å andra sidan att ogiltighet endast får göras gällande inom en kort tidsfrist. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.Om medlemsstaterna tillåter bolag som avses i artikel 1.1 i direktiv /855/EEG och som är underställda deras lagstiftning att genomföra en sådan delning genom förvärv som anges i artikel 2 i detta direktiv, skall medlemsstaterna reglera förfarandet enligt bestämmelserna i kapitel I i detta direktiv. 2.Om medlemsstaterna tillåter bolag som avses i punkt 1 att genomföra en sådan delning genom bildande av nytt bolag som anges i artikel 21, skall medlemsstaterna reglera förfarandet enligt bestämmelserna i kapitel II. 3.Om medlemsstaterna tillåter bolag som avses i punkt 1 att genomföra ett förfarande varigenom en sådan delning genom förvärv som anges i artikel 2.1 äger rum i förening med en sådan delning genom bildande av ett eller flera nya bolag som anges i artikel 21.1, skall medlemsstaterna reglera förfarandet enligt bestämmelserna i kapitel I och i artikel 22. 4.Artikel 1.2 och 1.3 i direktiv /855/EEG skall tillämpas. 1.I detta direktiv avses med "delning genom förvärv" ett sådant förfarande varigenom ett bolag upplöses utan likvidation och i samband därmed överför samtliga sina tillgångar och skulder till flera än ett bolag i utbyte mot att aktieägarna i det delade bolaget tilldelas aktier i de bolag som mottar tillskott med anledning av delningen (de mottagande bolagen) och i förekommande fall en kontant ersättning som inte får överstiga av de tilldelade aktiernas nominella värde eller, i avsaknad av sådant värde, aktiernas bokförda parivärde. 2.Artikel 3.2 i direktiv /855/EEG skall tillämpas. 3.Då detta direktiv hänvisar till direktiv /855/EEG skall med uttrycket "fusionerande bolagöverlåtande bolagövertagande bolagfusionsplan" delningsplanen. 1.Förvaltnings- och ledningsorganen i de bolag som deltar i delningen skall upprätta en skriftlig delningsplan. 2.Delningsplanen skall innehålla minst följande uppgifter: a)Form, namn och säte för de bolag som deltar i delningen. b)Aktiernas utbytesförhållande och i förekommande fall storleken av den kontanta ersättningen. c)De närmare villkoren för tilldelning av aktier i de mottagande bola- d)Den tidpunkt från vilken sistnämnda aktier ger rätt till utdelning av vinst samt varje särskilt förhållande som berör denna rätt. e)Den tidpunkt från vilken det delade bolagets åtgärder i bokföringshänseende skall anses företagna för något av de mottagande bolagens räkning. f)De rättigheter som de mottagande bolagen tillförsäkrar innehavare av sådana aktier till vilka särskilda rättigheter är knutna och innehavare av andra värdepapper än aktier eller de åtgärder som föreslås till förmån för dessa personer. g)Varje särskild förmån som beviljas de sakkunniga som anges i artikel 8.1 och ledamöterna av förvaltnings-, lednings-, tillsyns- eller kontrollorganen i de bolag som deltar i delningen. h)En noggrann beskrivning och fördelning av de tillgångar och skulder som skall överföras till vart och ett av de mottagande bolagen. i)Fördelningen på det delade bolagets aktieägare av aktier i de mottagande bolagen och grunderna för fördelningen. 3.a) Om en tillgång inte har fördelats i delningsplanen och en tolkning av denna inte gör det möjligt att bestämma fördelningen, skall tillgången eller dess värde fördelas mellan alla de mottagande bolagen i förhållande till den del av nettotillgångarna som har tilldelats vart och ett av bolagen enligt delningsplanen. b)Om en skuld inte har fördelats i delningsplanen och en tolkning av denna inte gör det möjligt att bestämma fördelningen skall varje mottagande bolag ansvara solidariskt för skulden. Medlemsstaterna får bestämma att detta solidariska ansvar skall begränsas till den nettobehållning som tilldelas vart och ett av de mottagande bolagen. Delningsplanen skall offentliggöras för vart och ett av de bolag som deltar i delningen, enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv /151/EEG (10), minst en månad före dagen för den bolagsstämma som skall besluta om delningsplanen. 1.En delning fordrar godkännande av minst bolagsstämman i varje bolag som deltar i delningen. Artikel 7 i direktiv /855/EEG skall tillämpas i fråga om vilken majoritet som fordras för sådana beslut, beslutens räckvidd och i vilka fall det fordras en särskild omröstning. 2.Om aktieägarna i det delade bolaget tilldelas aktier i de mottagande bolagen på annat sätt än i förhållande till sin rätt till kapitalet i det delade bolaget, får medlemsstaterna föreskriva att minoritetsaktieägarna i det delade bolaget skall ha rätt att få sina aktier inlösta. De skall i sådant fall ha rätt till ett vederlag som svarar mot värdet av deras aktier. uppkommer angående vederlaget skall det vara möjligt att få detta bestämt av domstol. Lagstiftningen i en medlemsstat behöver inte föreskriva att delningen skall godkännas av bolagsstämman i ett mottagande bolag, om följande villkor är uppfyllda: a)Det i artikel 4 föreskrivna offentliggörandet skall för det mottagande bolaget ske minst en månad före dagen för den bolagsstämma i det delade bolaget som skall besluta om delningsplanen. b)Alla aktieägare i det mottagande bolaget skall ha rätt att minst en månad före den i a nämnda dagen ta del av de i artikel 9.1 angivna handlingarna hos det mottagande bolaget där detta har sitt säte. c)En eller flera aktieägare i det mottagande bolaget med ett aktieinnehav som uppgår till en viss minsta procent av det tecknade kapitalet skall ha rätt att fordra att en bolagsstämma i det mottagande bolaget sammankallas för att besluta om godkännande av delningen. Det minsta procenttalet får inte sättas högre än till . Medlemsstaterna får dock föreskriva att aktier utan rösträtt inte skall tas med vid denna beräkning. 1.Förvaltnings- och ledningsorganen i vart och ett av de bolag som deltar i delningen skall upprätta en utförlig skriftlig redogörelse i vilken delningsplanen och därvid särskilt utbytesförhållandet mellan aktierna och grunderna för deras fördelning förklaras och bedöms rättsligt och ekonomiskt. 2.Redogörelsen skall i förekommande fall även ange särskilda värderingssvårigheter. I redogörelsen skall även anges om det för de mottagande bolagen har upprättats något sådant utlåtande över apportegendom som avses i artikel 27.2 i direktiv /91/EEG (11) och i vilket register utlåtandet skall vara infört. 3.Förvaltnings- eller ledningsorganen i det delade bolaget skall underrätta bolagsstämman i det bolaget samt de mottagande bolagens förvaltnings- eller ledningsorgan, så att dessa organ kan underrätta sina respektive bolagsstämmor, om alla väsentliga ändringar i tillgångarna och skulderna som har inträffat mellan tidpunkten för upprättandet av delningsplanen och tidpunkten för den bolagsstämma i det delade bolaget som skall besluta om delningsplanen. För vart och ett av de bolag som deltar i delningen skall en eller flera oberoende sakkunniga, som utses eller godkänns av en domstol eller en förvaltningsmyndighet, granska delningsplanen och lämna ett skriftligt utlåtande till aktieägarna. Lagstiftningen i en medlemsstat kan dock föreskriva att det får förordnas en eller flera oberoende sakkunniga för alla de bolag som deltar i delningen, om förordnandet meddelas av en domstol eller en förvaltningsmyndighet på bolagens gemensamma begäran. Beroende på varje medlemsstats lagstiftning kan de sakkunniga vara fysiska eller juridiska personer eller andra bolag. 2.Artikel 10.2 och 10.3 i direktiv /855/EEG skall tillämpas. 3.Medlemsstaterna får föreskriva att det utlåtande över apportegendom som avses i artikel 27.2 i direktiv /91/EEG och det utlåtande över delningsplanen som avses i punkt 1 ovan skall upprättas av samma sakkunnig eller sakkunniga. 1.Minst en månad före dagen för den bolagsstämma som skall besluta om delningsplanen skall alla aktieägare ha rätt att hos bolaget där detta har sitt säte ta del av minst följande handlingar: a)Delningsplanen. b)Årsbokslut och förvaltningsberättelser för de bolag som deltar i delningen. c)En särskild redovisning som skall avslutas tidigast i före den tidpunkt då delningsplanen upprättades, om det senaste årsbokslutet avser ett räkenskapsår som avslutades mer än före sistnämnda tidpunkt. d)De i artikel 7.1 nämnda redogörelserna av förvaltnings- eller ledningsorganen i de bolag som deltar i delningen. e)De i artikel 8 nämnda utlåtandena. 2.Den i punkt 1 c nämnda särskilda redovisningen skall utarbetas enligt samma metoder och med begagnande av samma uppställning som den senaste balansräkningen. Lagstiftningen i en medlemsstat får dock föreskriva a)att någon ny fysisk inventering inte behöver genomföras, b)att de värden som har åsatts i den senaste balansräkningen endast behöver ändras så att de återspeglar affärshändelserna; hänsyn skall dock tas till - avskrivningar och avsättningar , - sådana väsentliga ändringar av faktiska värden som inte framgår av bokföringen. 3.Varje aktieägare skall ha rätt att på begäran och kostnadsfritt få kopior av samtliga eller, om så önskas, vissa av de i punkt 1 nämnda handlingarna. Medlemsstaterna får tillåta att artikel 7, artikel 8.1 och 8.2 samt artikel 9.1 c, d och e inte skall tillämpas, om alla aktieägare och innehavare av andra värdepapper med rösträtt i de bolag som deltar i delningen har samtyckt till det. Skyddet för de anställdas rättigheter i varje bolag som deltar i delningen skall regleras enligt direktiv /187/EEG (12). 1.Lagstiftningen i medlemsstaterna skall på ett betryggande sätt skydda rättigheterna för de borgenärer i de bolag som deltar i delningen vilkas fordringar har uppkommit före offentliggörandet av delningsplanen och inte var förfallna till betalning vid offentliggörandet. 2.I detta syfte skall lagstiftningen i medlemsstaterna minst föreskriva att dessa borgenärer skall ha rätt till betryggande säkerhet, om ett sådant skydd behövs med hänsyn till de ekonomiska förhållandena i det delade bolaget och i de bolag till vilka skulderna skall överföras enligt delningsplanen samt om borgenärerna inte redan har sådan säkerhet. 3.Om en borgenär inte har gottgjorts av det bolag till vilken skulden har överförts enligt delningsplanen, skall de mottagande bolagen ansvara solidariskt för skulden. Medlemsstaterna får begränsa ansvarigheten till den nettobehållning som tilldelas varje bolag, utom i fråga om det bolag till vilket skulden har överförts. Medlemsstaterna behöver dock inte tillämpa denna punkt, om delningen sker under tillsyn av en domstol som avses i artikel 23 och en majoritet av borgenärerna, företrädande tre fjärdedelar av de sammanlagda fordringarna, eller en majoritet av en kategori borgenärer i det delade bolaget, företrädande tre fjärdedelar av fordringarna inom denna kategori, vid ett sammanträde enligt artikel 23.1 c har avstått från att göra detta solidariska ansvar gällande. 4.Artikel 13.3 i direktiv /855/EEG skall tillämpas. 5.Med förbehåll för bestämmelser om ett gemensamt utövande av obligationshavarnas rättigheter i de bolag som deltar i delningen skall punkt 14 tillämpas på obligationshavarna, om inte dessa vid ett sammanträde förutsatt att sådana sammanträden regleras i den nationella lagstiftningen eller individuellt har godkänt delningen. 6.Medlemsstaterna får föreskriva att de mottagande bolagen skall ansvara solidariskt för det delade bolagets förpliktelser.