prop · GS0382 · 2005-03-21 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2004/05:82 Redogörelse för verksamheten inom Organisationen för säkerhet och samarbete i () Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten inom () . Frågor om reformering av ........................................ Människohandel med barn.................................................. Tolerans och icke-diskriminering ....................................... Åtgärder mot terrorism ....................................................... 4Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM)..11 5Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR).......................................................................................... Medierepresentanten () ......................................................... Kontoret för samordnaren av ekonomi- och miljöverksamhet (OCEEA) ............................................................. och , inklusive Kosovo... (f.d. jugoslaviska republiken 10 Verksamhet utanför deltagarstaternas krets..................................... Bilaga 1: Förkortningar............................................................................ Bilaga 2: 55 deltagande stater .................................................... Bilaga 3: partnerstater ................................................................ Bilaga 4: Stöd till viss konfliktförebyggande fältverksamhet inom ramen Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... (), då kallat ESK (Europeiska säkerhetskonferensen), tillkom 1975 som ett forum för pågående politiska förhandlingar mellan öst och väst. ESK fick 1993 ställning i FN som regional organisation enligt kapitel VIII och bytte 1995 namn till med säte i . omfattar 55 deltagande stater alla länder samt , och de centralasiatiska staterna och utgör en effektiv organisation i det internationella säkerhetspolitiska samarbetet. Organisationen har en vid medlemskrets, en flexibel struktur och en brett definierad syn på säkerhet. Dess verksamhet omfattar tre dimensioner: den militärpolitiska dimensionen, den mänskliga dimensionen (demokrati och mänskliga rättigheter) samt dimensionen för ekonomi och miljö. Tyngdpunkten inom verksamhet försköts från långsiktiga förhandlingar om normbyggande och militärt förtroendeskapande, till konfliktförebyggande och återuppbyggnad. flexibla och kostnadseffektiva organisation gör snabba förebyggande insatser möjliga, ofta i nära samarbete med andra internationella organ. Organisationen har kapacitet att verka i olika skeden av en konflikt: förvarning, förebyggande, konflikthantering samt återuppbyggnad respektive utveckling av demokratin och rättsstaten. Organisationen har också i allt större utsträckning tagit sig an frågor som sträcker sig över samtliga tre dimensioner, såsom frågorna om människohandel, terrorism och gränsövervakning. EU-samordningen i OSSE-arbetet är omfattande. EU-ländernas ambassadörer vid i möts i samrådsmöten, och EU agerar samfällt i Permanenta rådet. På huvudstadsnivå äger möten rum i inom rådsarbetsgruppen för OSSE- och Europarådsfrågor (COSCE). verkar för att stärka EU som aktör i . verkar också för att främja samarbetet mellan EU och , inte minst avseende konfliktförebyggande och krishantering. antog EU:s utrikesministrar riktlinjer för EU:s samarbete med inom områdena konfliktförebyggande, krishantering, och postkonfliktrehabilitering i den hotstrategi som antogs vid framhålls vikten av samarbete mellan internationella organisationer vad avser just konfliktförebyggande. sker en översyn av hotstrategin på den årliga säkerhetspolitiska konferensen (Conference). verkar också för att främja samarbetet mellan och FN. FN har aktivt arbetat för att stärka samarbetet med de regionala organisationerna, där OSSE-samarbetet framhålls som en positiv modell. Samarbetet mellan och FN är främst fokuserat till fältet, där den institutionsbyggande kompetens som byggt upp anses vara ett allt viktigare komplement till FN:s eget arbete. I antas en resolution om samarbetet mellan FN och . samarbetar även nära med i frågor rörande Skr. 2004/05:82 demokrati, bland annat valövervakning, samt främjande av mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Även med Nato är samarbetet utvecklat, i synnerhet avseende verksamheten i fält på västra . är en i hög grad operativ organisation. Den har fältkontor i sexton länder och den övervägande delen av budget går till konkreta fältinsatser. Fältmissionernas arbete är inriktat på att stärka respekten för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer, bygga upp demokratiska institutioner och stödja förtroendeskapande åtgärder mellan olika befolkningsgrupper. ordförandeskap har en stark politisk roll i organisationen och kan bland annat utnämna särskilda personliga representanter för länder eller regioner. Ordförandeskapet innehades av och är ordförande och . 55 deltagande stater möts i det så kallade Permanenta rådet i och kan då ta upp situationen i olika deltagande stater. Dessutom har elva länder kring och i partnerskapsstatus i organisationen. Permanenta rådet beslutar också om bland annat fältinsatser och budget. högkommissarie för frågor om nationella minoriteter (HCNM) fortsätter sitt arbete för att minska spänningar mellan olika etniska grupper. Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR) övervakar val och främjar demokratisk utveckling och respekt för mänskliga rättigheter. Medierepresentanten () övervakar yttrandefriheten och journalisters villkor. Kontoret för samordnaren av ekonomi- och miljöverksamhet verkar för att lyfta fram de ekonomiska och miljömässiga aspekterna på säkerhet. Inom den militärpolitiska dimensionen är lätta vapen-dokument samt Uppförandekoden om politiska och militära aspekter på säkerhet av stor vikt som konfliktförebyggande instrument. Wiendokumentet 1999 (WD99) spelar en fortsatt viktig roll som förtroendeskapande instrument. En gång samlas utrikesministrar till ett möte som är organisationens näst högsta beslutande organ. ägde ministermötet rum i , . årliga utrikesministermöte ägde rum i 6-7 december 2004. Den svenska delegationen leddes av utrikesminister . lyckades inte ena sig om en gemensam politisk deklaration eller en deklaration om den politiska situationen i . lyckades mötet fatta en lång rad beslut (sammanlagt 211 beslut fattades) av praktisk betydelse för både organisationen och de deltagande staterna. Mötet hölls också mot bakgrund av tilltagande rysk kritik mot 1 För tillgång till besluten i sin helhet hänvisas till hemsida: /events/mc/bulgaria2004 och EU, liksom , hade olika Skr. 2004/05:82 uppfattningar i flera frågor. Det tydligaste exemplet gavs i den aktuella frågan om där det inte var möjligt att komma överens om ett gemensamt uttalande. Bland de beslut som fattades vid ministermötet kan nämnas besluten om terrorism, människohandel med barn, jämställdhet, tolerans och icke- diskriminering. Arbetet inom mot terrorism är ett gott exempel på den praktiska nytta en regional organisation kan åstadkomma. Ministermötet fattade flera beslut om terrorism, bland annat att ett seminarium om containersäkerhet skall hållas, att stulna pass skall inrapporteras till , samt om terroristers utnyttjande av Internet som ett medel för att begå brott och hur detta skall bekämpas. beslöt att komplettera mot människohandel med en bilaga avsedd att ge ökat skydd till barn som fallit offer för människohandel. fattade även ett beslut om åtgärder för ökad jämställdhet. Slutligen fattades beslut om att inrätta tre särskilda representanter för att bekämpa dels antisemitism, dels islamofobi, dels andra former av intolerans inklusive diskriminering av kristna. Inom den politisk-militära dimensionen ägnades mycket arbete åt att fortsätta implementeringen av lätta vapen-dokument. Säkerhetsforum (FSC) fattade beslut om principer för exportkontroll av MANPADS (manburna luftvärnsmissiler). Vidare kompletterades lätta vapen-dokumentets riktlinjer för export- och importlicenser med en mekanism för slutanvändarintyg. Vidare arbetade Forum for Security Co- operation, FSC, med principer och normer för att komma tillrätta med oreglerad vapenförmedling och handel ("brokering") och för att få till stånd gemensamma regler inom . Samtliga dessa tre beslut endosserades av ministermötet i . Beslut fattades också om att skall inneha ordförandeskapet i . 2.2Frågor om reformering av Krav på genomgripande reform av väcktes av och flera (Oberoende Staters Samvälde) i två deklarationer i respektive Astana, . och andra vill bland annat ha ökat utrymme för ekonomiska frågor, mindre fokus på mänskliga dimensionen samt genomgång av kriterierna för valobservation. anser vidare att överenskommelser inom organisationen för till exempel valövervakning tillämpas olika beroende på vilka stater som övervakas. EU har understrukit vikten av att arbete inom den mänskliga dimensionen fortsätter i samma omfattning som . EU har även betonat att inom den mänskliga dimensionen måste efterlevas. I synnerhet är Helsingforsdokumentet viktigt, eftersom det föreskriver att alla åtaganden som de deltagande staterna gjort inom den mänskliga dimensionen är av direkt och legitimt intresse för samtliga deltagande stater och således inte en intern fråga i den Ministermötet i förstärkte rollen för generalsekreterare, Skr. 2004/05:82 genom att ge generalsekreteraren utökade befogenheter, bland annat vad gäller att utse chefer. Ministermötet fattade vidare beslut om att tillsätta en panel av eminenta personer som skall studera reformfrågan. Reformfrågorna lyfts därmed för ur organisationen för att behandlas av en grupp personer på hög nivå, med stor erfarenhet av utrikespolitik och med insikt i internationella organisationers arbetssätt. Panelen har ålagts att presentera en rapport med rekommendationer senast . Därefter skall särskilt sammankallande högnivåkonsultationer för att följa upp översynsgruppens rekommen- dationer hållas. Ministermötet antog ett beslut om barns särskilda behov av hjälp och skydd då de fallit offer för människohandel. var aktivt engagerade i förhandlingarna, och drev en linje som syftade till konkreta åtgärder för förebyggande åtgärder och hjälp till offren, både inom som organisation och inom de deltagande staterna. Beslutet kompletterar mot människohandel genom ett ökat fokus på barn som fallit offer för människohandel. I beslutet uppmanas de deltagande staterna att vidta åtgärder för att komma till rätta med de underliggande orsaker och omständigheter som gör barn särskilt utsatta för människohandel. Exempel på sådana faktorer är efterfrågan på barn för sexuell exploatering, fattigdom, bristande utbildning och diskriminering. Beslutet uppmuntrar därutöver stärkandet av myndighetsstrukturer till stöd för barn i de deltagande staterna. Beslutet innehåller dessutom rekommendationer till de deltagande staterna att inrätta nationell lagstiftning för att möjliggöra åtal för sexuellt utnyttjande av barn oaktat om brottet begåtts inom eller utom den misstänktes hemland. Ur svensk synvinkel är beslutet mycket positivt då det har ett klart fokus på den mest sårbara gruppen i människohandelsproblematiken, vilket förhoppningsvis kan bidra både till ökat policyskapande samt konkreta åtgärder på området, både i de deltagande staterna och inom som organisation. tillsattes särskilda representant mot människohandel, österrikiska . bekräftade Permanenta rådets beslut att anta en handlingsplan om jämställdhet, vilken bland annat rekommenderar de deltagande staterna att inrätta en jämställdhetsombudsman, en fråga drev mycket aktivt. Syftet med handlingsplanen är att främja jämställdhet. Konkret skall det ske genom jämställdhetsintegrering. Det innebär att politiker och tjänstemän skall införliva ett jämställdhetsperspektiv i alla sakpolitiska frågor i alla steg av beslutsprocesserna. De deltagande staterna uppmanas även att öka kunskapen om jämställdhet och se till att kvinnor och män Skr. 2004/05:82 kan delta i samhällsutvecklingen på lika villkor. I beslutet understryks behovet av att öka jämställdheten även inom tjänstetillsättning, bland annat genom att skapa en arbetsmiljö som diskriminerar varken kvinnor eller män. Den mest konkreta delen av beslutet om tolerans och icke-diskriminering gällde utnämnandet av tre särskilda representanter för att bekämpa dels antisemitism, dels islamofobi, dels andra former av intolerans inklusive diskriminering av kristna. Det återstår att specificera de särskilda representanternas mandat. En uppföljningskonferens kommer att hållas i , . Den kommer enligt nämnda beslut att behandla "antisemitism och andra former av intolerans". I ministerbeslutet ingår också ett beslut om främjande av tolerans och mediefrihet på Internet. arbete för att bekämpa terrorism tog på allvar fart efter , och har stadigt växt i omfattning . är kampen mot terrorism en av de mest prioriterade frågorna i . Den efter var verksamheten i hög grad normativ. Vid ministermötet i antogs en handlingsplan, och året därpå i enades man om en OSSE-stadga mot terrorism. har arbetet fått en mer konkret och praktisk karaktär, inriktat på genomförande av ovan nämnda dokument. En viktig uppgift för , som regional organisation, är vidare att verka för att beslut som fattats globalt, främst av FN-systemet, faktiskt genomförs av . kan även konstateras att verksamhet i sin helhet, med inriktning på förebyggande och lösning av konflikter, bidrar till att motverka terrorism, inte minst genom att bemöta själva grogrunderna till terrorism. Diskussionerna om terrorism äger rum i en särskild arbetsgrupp, som har letts av OSSE-ambassadör . Vid ministermötet i antogs tre beslut om terrorism. Besluten handlade om ökad containersäkerhet, bekämpning av terroristorganisationers utnyttjande av Internet samt en rekommendation om inrapportering av stulna pass till . I antogs vidare en deklaration om terrorism. Kärnan i de konventionella rustningskontrollregimerna utgörs av de inom antagna rustningskontrollavtalen Wiendokumentet 1999, uppförandekoden om politiska och militära aspekter på säkerhet, dokument om små och lätta vapen, (Conventional Armed Forces in Europe) samt fördraget om observationsflygningar (Open Det forum i där de militärpolitiska frågorna i första hand behandlas är det så kallade säkerhetsforum (Forum for Security Co- operation, FSC). ägnades mycket arbete i FSC åt att fortsätta implementeringen av lätta vapen-dokument. fattade beslut om principer för exportkontroll av MANPADS (manburna riktlinjer för export- och importlicenser med en mekanism för Vidare arbetade FSC med principer och normer för att komma tillrätta med oreglerad vapenförmedling och handel ("brokering") och för att få till stånd gemensamma regler inom . tre beslut endosserades vid ministermötet i . dokument om lätta vapen, antaget , är den mest heltäckande och långtgående internationella överenskommelsen avseende lätta vapen. Det innehåller både normer och konkreta åtgärder. Dokumentet innebär att samtliga deltagande stater har gjort ett stort antal åtaganden bland annat vad gäller kontroll av produktion, försäljning och innehav av lätta vapen. principer och åtgärder relaterade till lätta vapen avseende tidig varning, konfliktförebyggande, krishantering och säkerhetsfrämjande insatser efter väpnade konflikter. information om förfaringssätt för lagerförvaring och säkerhet, import och export av lätta vapen samt antal beslagtagna och förstörda lätta vapen. För att underlätta genomförandet av och stärka kunskapen om detta dokument har bidragit ekonomiskt till OSSE-projekt kring frågor relaterade till lätta vapen, något som i hög grad även är 1999 antogs det så kallade Wiendokumentet 1999 (WD99), en vidareutveckling av det tidigare Wiendokumentet 1994. innehåller militärpolitiska åtgärder som bidrar till ökat förtroende och säkerhet inom hela OSSE-området. I Wiendokumentet har alla deltagande stater åtagit sig att lämna detaljerad information om sin försvarsplanering, sina stridskrafter, dessas organisation, utrustning och Den lämnade informationen verifieras med hjälp av inspektioner av geografiska områden och utvärderingar av förband. fortsätter att verka aktivt för att förbättra genomförandet av WD99 i hela OSSE-området och har deltagit i ett flertal aktiviteter för att kontrollera dess tillämpning. anordnat ett utbildningsseminarium för deltagare från länder i södra och för att stärka dessas kunskap särskilt om WD99, men också mer allmänt om den militärpolitiska dimensionen. uppförandekod är politiskt bindande för deltagande stater och kan ses som ett viktigt verktyg i det konfliktförebyggande Den skapar ett sammanhang mellan mellanstatliga normer, mänskliga rättigheter och grundläggande OSSE-principer med betoning på militärpolitiska aspekter. Kodens kärna är den demokratiska kontrollen över de väpnade styrkorna och den militära personalens rättigheter och skyldigheter. Väpnade styrkor av alla slag försvarsmakt, säkerhets- och underrättelsetjänst, paramilitära styrkor samt polis skall stå under effektiv demokratisk kontroll samt integreras i det civila samhället. Av särskild betydelse är åtagandet att utbilda militär personal i internationell humanitär rätt. Militär personal skall vara medveten om att man är individuellt ansvarig för sina gärningar i förhållande till nationell och internationell rätt, liksom befäl är ansvariga för sina order. Fördraget om observationsflygningar, det så kallade Open Skies- avtalet, är ett juridiskt bindande rustningskontrollinstrument som ger de deltagande staterna rätt att genomföra observationsflygningar över alla delar av varandras territorier. Fördraget är ett värdefullt komplement till de båda andra centrala verifikationsregimerna, Wiendokumentet och . Dess tillämpningsområde sträcker sig från i väst till i öst. Den grundläggande tanken bakom fördraget är att öppenhet och samarbete skapar gemensam säkerhet. Avtalet trädde i kraft , då samtliga ratificerat fördraget. blev , som första nya land utöver de ursprungliga signatärerna, medlem efter godkännande av . Trettiotvå stater är medlemmar. certifierades det svenska Open Skies- flygplanet för Open Skies-flygningar. har deltagit aktivt i övningsverksamheten inom ramen för fördraget. 2004 genomförde sin första skarpa Open Skies-flygning över , samt tog emot de första observationsflygningarna över svenskt territorium från och . höll , tillsammans med och i SIPRI:s regi, ett seminarium i för att analysera implementeringen av fördraget och möjliga bredare användningsområden, särskilt vad gäller krishantering. utgör en hörnsten i den europeiska konventionella rustningskontrollen och begränsar innehav samt utplacering av fem kategorier av tung krigsmateriel (så kallade TLE, ): stridsvagnar, bepansrade stridsfordon, artilleri, stridsflygplan och attackhelikoptrar. Avtalets övergripande syfte är att förhindra militära konflikter i . Detta sker genom att balansera och sänka nivåerna av konventionella vapen i . Sedan avtalet trädde i kraft har fler än 70 000 TLE förstörts. De stora säkerhetspolitiska förändringar som skett i gjorde det nödvändigt att förhandla fram ett anpassat vilket skedde i . Detta har dock enbart ratificerats av ett fåtal länder då Nato anser att ännu inte uppfyller sina åtaganden från . Åtagandena innebär återtagande av rysk militär trupp och materiel från och . Denna fråga har dryftats vid samtliga ministermöten efter , senast i . ratificerade det anpassade . Även om inte är avtalsslutande part i , har avtalet betydelse för säkerhet genom de militära begränsningar och den öppenhet som avtalet föreskriver också i närområde. Det anpassade avtalet innehåller en klausul som möjliggör anslutning av nya stater, vilket kan ske först när avtalet träder i kraft, det vill säga när alla medlemsländer ratificerat Skr. 2004/05:82 det. 4Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM) inrättade 1992 posten som högkommissarie för frågor om nationella minoriteter (HCNM) för att i ett så tidigt stadium som möjligt möta de etniska spänningar som skulle kunna utvecklas till konflikter i internationella tjänstemän arbetar vid kontoret, som leds av den svenske ambassadören . 2004 förlängdes mandat . två medarbetare till förfogande. Högkommissarien fungerar som ett instrument för förebyggande diplomati genom att söka identifiera och verka för en tidig lösning av etniska spänningar som kan äventyra freden, stabiliteten och relationerna mellan deltagande stater. Högkommissarien är dock ingen ombudsman för minoritetsfrågor eller inspektör av enskilda brott mot de HCNM gör fältbesök och söker verka för integration i samhället genom dialog, förtroende och samarbete mellan Denne har varit involverad i minoritetsfrågor i många av deltagande stater, som , , , , , , , , , , , och , , , och HCNM har även gjort en särskild studie över situationen för romer och sinter. Högkommissariens främsta verktyg är de rekommendationer som denne i enlighet med sitt mandat avger till regeringar i länder där åtgärder behövs på minoritetsområdet. ofta om rätt till medborgarskap, icke-diskriminering, möjligheter att använda sitt eget språk, utbildning på minoritetsspråk samt möjligheter att delta i och aktivt kunna påverka det politiska livet. rekommendationer grundar sig ofta på de internationella normer som landet i fråga har anslutit sig till. För att underlätta den praktiska tillämpningen av dessa normer har HCNM låtit genomföra tre expertstudier: rekommendationerna om utbildningsrättigheter, rekommendationerna om effektivt deltagande av minoriteter i nationella utgav högkommissarien även riktlinjer vad gäller användning av minoritetsspråk i etermedia, samt minoriteters tillgång till media. Framtagandet av dessa riktlinjer skedde med finansiellt stöd från bland annat . Grunden till det framgångsrika sätt på vilket HCNM byggt upp sin konfliktförebyggande verksamhet är, förutom det faktum att denne baserar sina rekommendationer på gemensamma normer och åtaganden, att deltagande stater erkände att efterlevnaden av de åtaganden man gjort är legitima angelägenheter för hela OSSE-kretsen, och inte en intern angelägenhet för staten det vill säga alla länder har rätt att ha synpunkter på hur andra deltagande stater hanterar dessa Skr. 2004/05:82 frågor. Ytterligare tre faktorer som lett till framgång är att alla deltagande stater accepterat HCNM:s mandat och därmed dennes rätt att avge rekommendationer i inhemska frågor, att högkommissarien verkar genom så kallad tyst diplomati och regeringar därför i förtroende kan be om dennes assistans och rekommendationer för att hantera spända situationer som riskerar leda till konflikt, samt att högkommissarien personligen åtnjutit starkt politiskt stöd för sitt arbete och sina rekommendationer. efter HCNM:s inrättande låg fokus framför allt på minoritetssituationerna på västra , i OSS-området och i och . I och har högkommissarien fortsatt följt frågan om integrering av de rysktalande minoriteterna och genomförandet av språklagarna i båda länderna. HCNM följer även utvecklingen i , och nära. Mycket av dennes arbete fokuseras dock på , , och . har högkommissarien besökt för att närmare studera och assistera vid genomförandet av beslutet att alla ryskspråkiga högstadieskolor från skall bedriva majoriteten av undervisningen på lettiska istället för på ryska. Högkommissarien besökte , då främst för att följa frågan om krimtatarerna. har högkommissarien än en gång besökt i försök att etablera en dialog kring situationen för minoriteterna i landet. Övriga besök i - i , , och har främst fokuserat på möjligheten för minoritetsgrupper att få undervisning på sitt modersmål, som man parallellt lär sig statsspråket. Även i har HCNM engagerat sig i denna fråga, men där också i möjligheterna för minoriteter att ha tillgång till nyheter på sitt eget språk.