prop · GS0360 · 2005-03-17 00:00:00 — Utvecklingssamarbete och biståndsinsatser i regionen Programmet för stöd till de nya oberoende staterna (Tacisprogrammet) är Europeiska gemenskapens främsta instrument för biståndsinsatser i Öst- , södra och . Det övergripande syftet med programmet är att stödja övergången till marknadsekonomi med särskild tonvikt på att stödja demokrati och utveckling av ett rättssamhälle. programmet är också ett viktigt instrument inom ramen för den nordliga dimensionen, för genomförandet av de gemensamma strategierna för och samt den europeiska grannskapspolitiken. arbetar Tacis främst med stärkande av det civila samhället. har tilldelats ökade resurser till följd av de politiska föränd- ringarna i landet. fortsatte kommissionens arbete med de så kallade grann- skapsprogrammen för gränsöverskridande samarbete längs EU:s nya gränser inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken. men bygger på samverkan mellan biståndsfinansiering utanför EU:s Skr. 2004/05:60 gränser och strukturfondernas Interreg-program inom EU:s gränser. totala Tacisbudgeten uppgick till ca . 11.3.1Regional stabilitet och EU-närmande Västra framtid ligger i EU. Vid toppmötet i fastslogs att det inte är en fråga om utan när länderna på västra kommer med. Takten bestäms av ländernas egen vilja och förmåga att genomföra nödvändiga reformer i enlighet med den färdplan som EU stakat ut och som bär stora likheter med motsvarande process som EU:s nya medlemsstater har genomgått. Integration med övriga är den stora moroten för länderna i regionen och en katalysator för att få till stånd förändringar i positiv riktning. Fortsatt omfattande internationell närvaro, om än mer begränsad än , kommer dock att vara nödvändig . Stabiliserande insatser sker bl.a genom EU:s militära krishanteringsinsats i Bosnien och , den Nato-ledda militära insatsen i Kosovo samt EU:s polismissioner i Bosnien och och i . starka engagemang på västra består och den svenska politiken, som ligger i linje med EU:s, syftar till att främja regional stabilitet och integrera länderna i EU. EU-närmandet löper parallellt med ländernas närmande till Nato. EU:s viktigaste instrument för att påverka utvecklingen på västra är den så kallade stabiliserings- och associeringsprocessen (SAp), som stakar ut vägen för länderna i regionen mot ett närmare samarbete med EU, i perspektivet av ett framtida EU-medlemskap. SAp är ett ram- verk för olika instrument som innefattar bilaterala stabiliserings- och associeringsavtal () mellan EU och länderna i regionen, fördelaktiga handelspreferenser, ett omfattande ekonomiskt stöd i syfte att påskynda EU-integrering (CARDS), ekonomiska och politiska villkorskrav inklusi- ve en årlig översynsmekanism som granskar hur villkoren efterlevs samt krav på regionalt samarbete. för sydöstra stödjer den regionala dimensionen av SAp och utgör ett viktigt komplement till denna process. För att stärka SAp har EU fattat beslut om att utarbeta ytterligare instrument. har så kallade Europeiska partnerskap upprättats med vart och ett av länderna. Partnerskapen formulerar de viktigaste prioriteringarna för respektive lands EU-integrering, bl.a på grundval av kommissionens årliga översynsrapport. Länderna själva svarar med att utarbeta egna program för hur den nationella budgeten respektive CARDS-medlen ska fördelas för att stödja EU-närmandet. Härigenom kan ett långsiktigt finansiellt stöd för reformarbetet planeras. Utvidgad politisk dialog med EU och tillträde till vissa av gemenskapsprogrammen samt TAIEX (Technical Assistance and ) utgör andra nya inslag i SAp. EU har fortsatt förhandlingarna med om ett s.k. stabiliserings- och associeringsavtal (). Innan förhandlingarna kan avslutas krävs dock ett omfattande reformarbete för att stärka möjligheter att genomföra sina åtaganden enligt avtalet. reformtakt har bedömts vara alltför låg och genomförandet av antagna lagar bristfälligt. EU har tydligt uppmanat till ökade ansträng- ningar och särskilt betonat vikten av att stärka rättsväsendet samt bekämpa organiserad brottslighet och korruption. Med tanke på Albani- ens svaga administrativa kapacitet och behovet av fortsatta politiska på- tryckningar hålls i anslutning till SAA-förhandlingarna särskilda avstäm- ningsmöten mellan kommissionen och . Den inrikespolitiska situationen präglades av interna motsättningar. Politisk stabilitet är en förutsättning för att landet ska kunna genomföra nödvändiga reformer och göra framsteg i det fortsatta EU-närmandet. Ännu har inte kunnat rekommendera rådet att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal med Bosnien och . Problem kvarstår främst med att uppfylla kravet på fullt samarbete med Jugoslavientribunalen, ICTY. Det bristande samarbetet med ICTY utgör det största hindret för såväl EU-närmande som deltagande i Nato/PfP. Kommissionen har vidare krävt att landet stärker en rad institutioner på den statliga nivån, vilket har stött på motstånd från främst som konsekvent värnat om entiteternas långtgående autonomi. EU:s polisinsats EUPM (European Union Mission) finns i landet och den rådgivande insatsen omfattar omkring 500 poliser. EU-styrkan EUFOR:s vidtagande efter SFOR innebar att alla instrument i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik nu finns på plats i Bosnien och . EU:s särskilde representant () Ashdown, tillika hög representant, har en samordnande roll för EU:s insatser och en nära kontakt med kommissionen. I takt med att Bosniens EU-närmande fortskrider kommer Ashdowns EUSR-roll att öka i vikt. antog en övergripande strategi som innehåller konkreta åtgärder för att göra EU:s insatser till stöd för Bosnien och närmande till EU mer effektiva. har tagit viktiga steg mot ett EU-medlemskap. beslutade att inleda medlemskaps-förhand- lingar med under förutsättning att fullt ut samarbetar med Jugoslavientribunalen i , ICTY. , vid , fick kandidat- landsstatus efter en positiv rapport från ICTY:s chefsåklagare och ett positiv yttrande från kommissionen . lingsstart för när kravet på fullt samarbete med ICTY är upp- Skr. 2004/05:60 fyllt förväntas sända en positiv signal till hela regionen. Övriga problem inför ett EU-medlemskap är reformering av rättsväs- endet, strukturreformer och marknadsanpassning, att skapa förutsättning- ar för att alla flyktingar som så önskar ska kunna återvända samt förbätt- rade relationer med grannländerna. Dessa frågor väntas dock kunna tas omhand inom ramen för medlemskapsförhandlingarna. stabiliserings- och associeringsavtal har ratifice- rats av alla EU:s medlemsstater och är nu på väg att träda i kraft. Makedonska politiker hade förhoppningar att 2004 skulle bli EU- närmandets år för . Ett framtida medlemskap är en av de högst prioriterade utrikespolitiska frågorna för landet, som ansökte om medlemskap . Ett framsteg var att det stabiliserings- och associeringsavtal mellan och som undertecknades 2001 kunde träda i kraft . Dock medförde president död och det efterföljande extraordinära presidentvalet, debatten om ny kommunindelning samt premiärminister avgång att regeringen inte kunde koncentrera sig fullt ut på de reformer som krävs. Trots dessa försvårande omstän- digheter har landet i stort sett färdigställt svaren till det frågeformulär som kommissionen sedermera kommer att använda som grund för ett yttrande om lämpligheten att inleda medlemskapsförhandlingar. Kom- missionen förväntas presentera detta yttrande eller 2006. EU har en rådgivande polismission i landet, Proxima. Det övergripan- de syftet är att bidra till att reformera polisväsendet och att underlätta genomförandet av . EU:s särskilde representant i Makedoni- en är svensk, . Utöver allmän reformering, utveckling och demokratisering är och uttalade mål att bli medlem i EU. förs inom ramen för EU:s stabiliserings- och associeringsprocess (SAp). Relationen mellan de två delrepublikerna och har dock ända sedan röstades bort från makten präglats av starka slitningar, vilka i hög grad beror på själv- 2004 att och harmoniserade sitt EU-närmande, sär- skilt beträffande handelsaspekter, vilket delrepublikerna haft stora pro- blem att göra. Problemen ledde till att och EU- närmande tappade så mycket fart att EU beslutade att skapa parallella spår för delrepublikerna. Den förväntade effekten är att delrepublikerna nu inte ska kunna försena varandras reformer utan arbeta direkt och mer effektivt tillsammans med . med Rådet för yttre förbindelser öppnade kommissionen för att den inom överskådlig tid (möjligen ) därmed också skulle kunna återuppta arbetet med en så kallad genomförbarhetsstudie (feasibility study) för och , ett viktigt led i förmedlemskapsprocessen. EU, liksom det internationella samfundet, agerade även under detta år för att påverka regimen till bättre samarbete med ICTY, Jugoslavientri- bunalen i , med begränsad framgång. För och , i likhet med andra västra , är samarbete med ICTY en avgör- ande fråga i EU-närmandeprocessen. I och fall är arrestering och utlämning av den bosnienserbiske generalen , vilken ICTY anser finns i landet, det främsta kravet. EU har ökat sitt engagemang i Kosovo. Kommissionen har öppnat ett kontor i och EU:s generalsekreterare och höge representant, , har utsett en personlig representant för Kosovo. Inom ramen för den särskilda process som EU har skapat för Kosovo (Stabilisation and Association Process Tracking Mechanism, STM) bidrar EU dels till det fortsatta institutionsuppbyggande och kapacitetsstärkande arbetet i Kosovo, dels till att öka förståelsen för europeisk praxis och politik. EU leder även den fjärde pelaren inom som ansvarar för ekonomisk utveckling. Det internationella samfundets nuvarande strategi för Kosovo, den FN- ledda standardsprocessen, innebär att Kosovos lokala styre tillsammans med FN-administrationen i Kosovo, , måste arbeta för att uppnå vissa väl preciserade mål . Om dessa mål uppnås kommer FN att kunna inleda diskussionerna om hur frågan om Kosovos framtida status kan lösas. Processen drabbades av ett allvarligt bakslag , då våldsamma upplopp kostade 19 människor livet och mer än 4000 människor, de allra flesta serber, drevs på flykten då deras hem sattes i brand. Vid den översyn av framstegen inom standards- processen som FN kommer att göra kommer särskild vikt att läggas på kraven som tryggar den serbiska minoritetens ställning i Kosovo, såsom säkerhet, flyktingåtervändande och decentralisering. Ett arbete pågår för att säkerställa att EU:s STM och den FN-ledda standardsprocessen ömsesidigt förstärker varandra. 11.3.7EU:s bistånd till västra EU lämnar ett omfattande bistånd till länderna på västra genom det s.k. CARDS-programmet (Community Assistance for Reconstruc- tion, Development, and Stabilisation) som inkluderar , och , , , och inklu- sive Kosovo. Den nuvarande CARDS-förordningen gäller t.o.m. och omfattar ett indikativt belopp på för perioden 20012006. Vid sidan av CARDS-förordningen finns en särskild förord- ning för den Europeiska EAR), som ansvarar för genomförandet av CARDS-biståndet i och inklusive Kosovo, samt . Det främsta syftet med CARDS-biståndet är att stödja mottagarländer- Skr. 2004/05:60 nas deltagande i den s.k. stabiliserings- och associeringsprocessen, vars övergripande mål är att närma länderna till . har stöd till återuppbyggnad och flyktingåtervändande dominerat men i takt med ländernas utveckling och förändrade förutsättningar omdirigeras stödet successivt till mer institutionsuppbyggande insatser. har kommissionen genomfört en oberoende utvärdering av CARDS- respektive EAR-förordningen. Syftet var att granska hur effektivt målet att förmedla bistånd till länderna har uppfyllts. Enligt ut- värderingarna var det övergripande målet uppfyllt men brister förekom på ett antal områden såsom givarsamordning, genomförande av det re- gionala programmet, sektorssamordning m.m. Utvärderingarna presente- rade här ett antal rekommendationer som kommissionen har besvarat skriftligen. , också kallat Barcelonaprocessen, upprättades i av utrikesministrarna från EU:s då femton medlemsstater och tolv Medelhavspartners: , , , , , , , , , och samt den palestinska myndigheten. Barcelona-deklarationen är grunden för partnerskapet som omfattar bl.a. politisk dialog, ekonomiskt sam- arbete samt en dialog mellan kulturer och civilisationer. hölls två utrikesministermöten, det första i och det andra i . Vid båda mötena var en av huvudfrågorna. I beslöt utrikesministrarna att stiftelsen skulle uppkallas efter och förläggas till i , där i och gemensamt ska vara värdar för stiftelsen. Vid mötet i godkände ministrarna stiftelsens stadgar. väntas börja sin verksamhet . Barcelonaprocessens parlamentariska församling höll sitt första möte i . Vid ett möte i beslöt Barcelonaprocessens parlamentariska forum att omvandla sig till en konsultativ parlamentarisk församling med 240 medlemmar, varav hälften från EU:s medlemsstater och hälften från partnerländerna. Bland andra viktigare evenemang kan nämnas handelsmi- nistermötet i och industriministermötet i i . Handelsministermötet hölls och antog ett ramavtal om liberalisering av handeln med tjänster. Avtalet är avsett att ersätta motsvarande regler i de enskilda partnerländernas asso- cieringsavtal med EU. Industriministrarna antog Casertadeklarationen, som bl.a. innehåller en stadga för företagande (Charter for Enterprise). Stadgan framhåller betydelsen av att stimulera småföretagande för att främja utvecklingen i hela regionen samt vikten av samarbete mellan och för att skapa ett bättre företagsklimat. EU:s bistånd till partnerländerna för perioden 20002006 uppgår till Biståndet ska gå till ekonomisk omvandling, till stär- kande av den socioekonomiska jämvikten och stöd för utveckling av det Skr. 2004/05:60 civila samhället samt till regionalt samarbete. nationella och regionala strategier som baseras på partnerländernas prioriteringar och i enlighet med målen och syftena i Barcelona- deklarationen och EU:s särskilda förordning för Medelhavsbiståndet (MEDA-förordningen). Vid sidan av MEDA-biståndet kan Europeiska investeringsbanken lämna lån på till t.o.m. . Detta sker inom ramen för FEMIP, som är bankens facilitet för utlåning till regionen. Ytterligare har avsatts som reserv. Totalt beräknas biståndet från EU uppgå till . EU:s associeringsavtal med partnerländerna är de grundläggande bygg- stenarna för det frihandelsområde runt , som planeras . Avtal med , , , , och Palestin- ska myndigheten har trätt i kraft. har ratificerat avtalen med , och , men dessa avtal har ännu inte trätt i kraft, eftersom samtliga medlemsstater måste ratificera dem. Avtalet med tillämpas interimistiskt genom en överenskommelse mellan . Avtalsförhandlingarna med avslutades . 11.4.2Europeiska grannskapspolitiken (ENP, European Neighbourhood Policy) Kommissionen presenterade ett meddelande med en övergripande strategi för den europeiska grannskapspolitiken och utifrån denna antog rådet slutsatser . De övergripande målen är att samverka med part- nerländerna i avsikt att stimulera politiska och ekonomiska reform- processer, främja ekonomisk integrering och hållbar utveckling samt att ge politiskt stöd och bistånd. Den europeiska grannskapspolitiken om- fattar länderna inom Barcelonaprocessen och antog rådet handlingsplaner för , , , Palestinska myndig- heten samt , utarbetade i partnerskap och syftandes till att uppnå målen med ENP. 11.4.3Strategiskt partnerskap med och godkände EU:s strategiska partnerskap för och , som bl.a. ska främja politiska reformer, demokrati och mänskliga rättigheter, stimulera handel och ekonomiskt samarbete samt bekämpa terrorism. Strategin ska baseras på långsiktigt partnerskap och omfattar länderna inom Barcelonaprocessen, de sex staterna inom () samt , Maure- tanien, Yemen, och . Differentiering ska göras mellan de olika länderna och EU kommer främst att utnyttja befintliga strukturer för sin Skr. 2004/05:60 strategi. EU:s ansträngningar för en fredlig utveckling i har fortsatt . Den arabisk-israeliska konflikten har stått i fokus. har EU genom den höge representanten och dess särskilde representant för fredsprocessen i varit aktivt för att försöka få parterna att avbryta våldet och återgå till förhandlingsbordet. Den höge repre- sentanten har tagit fram en handlingsplan för EU vad gäller stöd till säkerhetsreform och det ekonomiska området, som utgör utgångspunkt för EU:s ansträngningar. EU har haft en fortsatt närvaro i regionen och regelbundna samtal har förts på hög nivå såväl i som i regionen. EU har utgjort en tongivande medlem i den s.k. kvartetten (som utöver EU består av , och FN). EU har också, bl.a. med svensk hjälp, lanserat ett program på civilpolisområdet för att stödja den palestinska myndighetens upprätthållande av lag och ordning. EU har aktivt bidragit med hjälp till det palestinska president- valet . Valet kommer att övervakas av en observatörs- mission från EU, i vilken sju svenskar ingår. EU:s Irak-politik har lagts fast i en strategi som antogs av rådet . Strategins huvudsyfte är att främja utvecklingen av ett demokratiskt och stabilt med en livskraftig ekonomi integrerat i det internationella samfundet. EU har inlett en informell politisk dialog med irakiska repre- sentanter, bl.a. deltog irakiske premiärministern vid . Ett trojka-besök har genomförts, liksom delegationer i syfte att undersöka möjligheterna till EU-insatser på polis och rättsstats- området. EU har även deltagit i en internationell i . I samband med Europeiska rådets möte presenterades ett paket av åtgärder till stöd för den politiska och ekonomiska återuppbygg- naden av . Förslagen byggde vidare på genomförande av Irakstrate- gin. Åtgärdspaketet innehöll utöver stärkt stöd till förberedelserna för valen även uppdrag till kommissionen att inleda förhand- lingar om ett tredjelandsavtal när en vald irakisk regering är på plats, fortsatt politisk dialog och, när säkerhetsläget så tillåter, ett öppnande av EU-kontor i . Förhandlingarna om ett avtal om handel och samarbete med som inleddes avbröts 2003 med anledning av den kris som kärntekniska verksamhet bidrog till. , , och EU:s höge representanten uppnådde en uppgörelse med som innebär att all anrikning av uran och relaterad verksamhet sus- penderas tills ett långsiktigt arrangemang har framförhandlats med garan- tier för att det kärntekniska programmet endast har civilt syfte. EU har åtagit sig att återuppta förhandlingarna om ett avtal om handel och sam- arbete med när suspenderingen har bekräftats. Till förhandlingarna om ett handels- och samarbetsavtal kopplas förväntade framsteg när det gäller respekt för mänskliga rättigheter, icke-spridning av massför- störelsevapen, terrorism samt . En utvärdering av EU:s särskilda dialog om mänskliga rättigheter med visar att inom de flesta områden har ingen utveckling eller t.o.m. en tillbakagång skett. EU har öppet kritiserat för den bristande respek- ten för de mänskliga rättigheterna och var medförslagsställare till den resolution om situationen för mänskliga rättigheter i som antogs i . Den s.k. allomfattande politiska dialog som upprättades mellan och 1998 har inte aktiverats. Dialogen täcker frågor av gemensamt intresse för EU och , såsom ekonomiskt och kulturellt samarbete samt mänskliga rättigheter. Det fjortonde utrikesministermötet inom ramen för samarbetet mellan och samarbetsråd (GCC) hölls i . Utvecklingen i respektive region, handels- och samarbetsfrågor inklusive ett frihandelsavtal, EU:s strategiska partnerskap med och , samt andra frågor av gemensamt intresse behandlades vid mötet. Förhandlingarna om ett frihandelsavtal har fortsatt . EU:s utrikesministrar beslöt att upphäva vapen- embargot mot som varit i kraft . Skälet till att sank- tionerna infördes var libyska terrorhandlingar i , särskilt bomb- dådet mot diskoteket i . Eftersom reglerat sitt ansvar för och även för andra terrorhandlingar beslöt utrikesministrarna att sanktionerna skulle hävas. Vid samma tillfälle antogs också slutsatser som rör EU:s övergripande förbindelser med . Särskild uppmärksamhet riktas mot den fortsatta utvecklingen vad gäller mänskliga rättigheter. besökte en EU-delegation under kommissionens ledning för att studera situationen vad gäller illegal migration och diskutera samarbete på detta område. Till följd av kriget i har den transatlantiska relationen stått i ökad fokus . Relationen har dryftats i olika EU-samman- hang och bilateralt mellan europeiska ledare och med amerikanska kon- takter. EU har fortsatt att värna om ett starkt och nära samarbete över . Samarbete mellan och behövs om vi ska kunna möta de globala hot vi står inför, såsom terrorism, nedrustning, miljöför- störing, hiv/aids mm. Ingen klarar dessa utmaningar ensam. Genom samarbete nås resultat. Behovet att hantera gränsöverskridande utma- ningar bidrar till att det transatlantiska samarbetet i högre grad än tidigare påverkas av utvecklingen bortom gränser. Kampen mot terrorismen i fokus Terroristattentaten mot innebar en genom- ripande förändring av den politiska dagordningen i . Sedan terroristdåden har kampen mot terrorismen och den nationella säkerheten blivit en hörnsten i den amerikanska utrikespolitiken. EU delar uppfattning om vikten av att det internationella samfundet gemensamt agerar för att bekämpa terrorismen. Arbetet med den europeiska säker- hetsstrategin som antogs 2003 har fortsatt, liksom mot massförstörelsevapen. Vid toppmötet , som ägde rum på , lyftes bredden och djupet i den transatlantiska relationen fram och man betonade vikten av att blicka framåt som allierade och partners. Sju gemensamma uttalanden antogs: Mellanösternregionen, , kampen mot terrorism, icke-spridning, hiv/- aids, /samt om ett förstärkt ekonomiskt partnerskap. Avtalet om satellitnavigeringssystemet undertecknades. Samarbetet mellan och EU på det handelspolitiska området måste i stort betecknas som gott, trots förekomsten av flera kniviga handelspoli- tiska tvister och strafftullar. Genom att den amerikanska kongressen antog en lag som avskaffade de WTO-stridiga exportsubventionerna kommer EU att upphäva de strafftullar som varit i kraft. Även anti-dumpningslag har upphävts. Tvisterna om genmodifierade produkter och hormonbehandlat kött har däremot inte kunnat lösas. Till dessa har också en ny tvist rörande EU:s respektive subventioner till stora civila flygplan (Airbus respektive ) Skr. 2004/05:60 tillkommit. Förhandlingarna om ett nytt avtal på vinområdet har fortsatt och enig- het har uppnåtts om ett preliminärt avtal. Även en överenskommelse på luftfartsområdet om förhandsnotifiering av flygplanspassagerare ingicks mellan och . Den vid toppmötet antagna gemensamma deklarationen om ett förstärkt ekonomiskt partnerskap har följts upp med dialoger med olika intressenter på ömse sidor , också i . Inriktningen på svensk sida har varit att avskaffa handelshinder på reglerings- och stan- dardiseringsområdet. Vid toppmötet antogs en partnerskapsagenda för EU och och man kom överens om att inleda förhandlingar om ett handels- och investeringsfrämjandeavtal (TIEA, Trade and Invest- ment Enhancement Agreement). skulle två toppmöten mellan och ha ägt rum, men det andra, planerat till december, ställdes in. Med utgångspunkt från partnerskapsagendan antog de båda parterna ett arbetsprogram som sträcker sig 2005. prioriteras bl.a. effektiv multilateralism, anti-terror- ism, nedrustning, TIEA och slutföra förhandlingarna om ett avtal mellan och . , med dess starka fokus på söder om , fort- satte att spela en viktig roll för EU:s relationer med . Inom ramen för har EU haft en nära politisk dialog med flertalet länder i söder om . Den fredsfacilitet för som inrättades 2003 har används för att stödja insatser i (två insatser) och i samt till stöd för kapaci- tetsbyggande inom Afrikanska unionen, AU. Rådsslutsatser har antagits bl.a. angående situationen i , och och beträffande fred och säkerhet i . dialogen inleddes formellt i samband med stats- och rege- ringschefernas möte i .