prop · GS03126 · 2005-03-22 00:00:00 — Av de beslag som gjorts i avser ca spritdrycker, vin och starköl. I har beslagen avsett spritdrycker, vin och starköl. Utöver dessa beslag har totalt 96 procentig sprit tagits i beslag. Det har också vid enstaka tillfällen förekommit mycket stora beslag av alkohol, således har sprit tagits i beslag, vid ett annat tillfälle vin och starköl. Sammanfattningsvis kan man utgå ifrån att storskalig och organiserad Prop. 2004/05:126 införsel och försäljning av alkohol fortfarande förekommer, men sanno- likt i mindre omfattning än . Detta gäller åtminstone för spritdrycker. Som nämndes ovan har tullens beslag av stora spritkvan- titeter minskat betydligt och . Köpare och brukare av den alkohol som förs in i och säljs vidare Frågor om köp av insmugglad spritdryck, öl respektive vin har ställts av (SoRAD) . Analyser av dessa data visar att det främst är män som uppger att de köpt respektive druckit smugglad alkohol. Detta framkom- mer av tabell 4.5 som redovisar andelen köpare och brukare av smuggel- öl, smuggelsprit och smuggelvin 20012003, för män respektive kvinnor. Det bör påpekas att tabellen inte redovisar kvantiteter utan enbart andel respondenter som uppgett att de druckit och/eller köpt smugglad alkohol, oberoende av mängden. Eftersom det givetvis förekommer att personer som inte köper smugg- lad alkohol blir bjudna på sådan alkohol ligger andelarna som druckit insmugglad alkohol genomgående klart högre än de andelar som köpt sådan alkohol. Exempelvis svarade av samtliga intervjuade att de druckit smuggelöl, men att de köpt sådan. Av tabellen framgår att andelen som druckit smuggelöl ökade , från bland männen (kvinnorna: ) till (kvinnorna: ). Även an- delen köpare av smuggelöl bland männen ökade , från år . För kvinnorna var ökningen ringa, från . När det gäller smuggelsprit sjönk andelen brukare jämfört med för att därmed vara på ungefär samma nivå som . Andelen köpare av smuggelsprit sjönk också bland männen, men var i stort sett oförändrad bland kvinnorna. Tabell 4.5 Andel (%) som uppger att de köpt respektive druckit smuggel- öl, smuggelsprit och smuggelvin under perio- den 20012003 uppdelat på män och kvinnor i åldrarna Andel (%) som 2001 (n=17500) 2002 (n=18050) 2003 (n=18051) 2001 (n=17500) 2002 (n=18050) 2003 (n=18051) Vidare framkom att det i huvudsak rör sig om unga män som druckit eller köpt smugglad alkohol. Genomsnittsåldern bland de män och kvin- nor som köpt, respektive, druckit de olika insmugglade alkoholdryckerna framgår av tabell 4.6. Lägsta genomsnittsåldern bland kvinnorna upp- visade köparna av smuggelsprit () och för männen köpare av smuggelöl (). De kvinnliga köparna och brukarna av smugglad alko- hol var för samtliga tre alkoholdrycker yngre än de manliga. Av tabellen framgår också att en inte obetydlig andel av köparna och bru- karna var . Exempelvis var av de män som köpt och av dem som druckit smuggelöl under . Ungefär samma andelar framkom bland köparna och brukarna av smuggelsprit. Bland de, jämfört med männen, klart färre kvinnliga köparna och brukare var andelen under ännu större: av samtliga som druckit smuggelöl och av samtliga som druckit smuggelsprit hade inte fyllt . Tabell 4.6 Genomsnittsålder och andel ej fyllda bland köpare och brukare av smugglad alkohol Män som uppger att de köpt respektive druckit smugglade alkoholdrycker under de senaste 30 % av köpare ej fyllda Genomsnittsålder bland de som druckit % av brukare ej fyllda Alla intervjuade 1680-åriga män: m=44 år Kvinnor som uppger att de köpt respektive druckit smugglade alkoholdrycker under de % av köpare ej fyllda % av brukare ej fyllda Alla intervjuade 1680-åriga kvinnor: m=45 år Tabell 4.7 visar alkoholkonsumtion och antal intensivkonsumtionstill- fällen (dryckestillfällen med konsumtion av stora mängder alkohol mot- svarande minst en flaska vin eller motsvarande i sprit och/eller öl) bland män och kvinnor i olika åldersgrupper, dels för köpare och brukare av in- smugglad alkohol, dels för övriga som inte sagt sig vare sig ha köpt eller druckit smugglad alkohol. Bland männen är både den uppgivna alkohol- konsumtionen och antalet intensivkonsumtionstillfällen (genomsnitt per ) överlag ca dubbelt så hög för köparna och brukare av smugg- lad alkohol jämfört med övriga. Den allra högsta alkoholkonsumtionen och frekvensen av intensivkonsumtionstillfällen uppvisar den yngsta åldersgruppen (1629-åringar) manliga köpare och brukare av insmugg- lad alkohol. Skillnaderna i alkohol- och intensivkonsumtionen mellan köpare/bru- kare och icke köpare/brukare är ännu större för kvinnorna. För alla kvin- nor () är konsumtionen ca 2,6 gånger högre och antalet intensiv- konsumtionstillfällen mer än 4 gånger så stort bland brukarna och, fram- förallt, bland köparna av smugglad alkohol. Den allra högsta konsumtio- nen och flest intensivkonsumtionstillfällen uppvisar de yngsta kvinnorna (1629 åringarna) som köpt smugglad alkohol. I detta avseende är de kvinnliga köparna/brukarna av smugglad alkohol således mer avvikande från övriga av samma kön än motsvarande grupp bland männen. dock påpekas att andelen köpare och brukare av smugglad alkohol är Prop. 2004/05:126 klart lägre bland kvinnor än bland män. Tabell 4.7 Alkoholkonsumtion och antal intensivkonsumtionstillfällen under senaste 20022003 bland köpare, brukare och de som varken köpt eller druckit smugglad alkohol. Män och kvinnor i olika åldersgrupper Ej köpt och ej Män: 1629 år Alla män () Alla kvinnor () Det går inte att, med hjälp av dessa data, uppskatta hur mycket mindre mängder alkohol dessa köpare skulle konsumera totalt sett givet att smugglad alkohol inte fanns att tillgå. av smuggel- köparna bland männen var och har alltså tillgång till alkohol också på . Avgörande för val av insmugglad alkohol är i stället det lägre priset. Detta leder sannolikt till större inköp jämfört med om inköpen istället skulle ha gjorts i . Det rör sig om såpass stora skillnader i alkoholkonsumtion mellan de som köpt/druc- kit och de som ej köpt/druckit att det är högst sannolikt att tillgången till insmugglad alkohol är en viktig bidragande orsak till denna skillnad. De alkoholrelaterade problemen såväl medicinska som sociala har en betydande utbredning i befolkningen. I allmänhet skiljer man mellan akuta problem (t.ex. skador, olyckor och rattfylleri) och kroniska (skrumplever och demens etc.). Risken för problem för den enskilde ökar med ökad konsumtion och påverkas också av dryckesmönstret. De som konsumerar stora mängder alkohol vid konsumtionstillfällena riskerar i särskilt stor utsträckning att drabbas av akuta problem ett viktigt konstaterande i där berusningsdrickande är vanligt. Den stora gruppen låg- och måttlighetskonsumenter svarar dock för de flesta akuta och lindriga sociala och medicinska problemen i befolkningen. Förkla- ringen är att även om den individuelle storkonsumenten löper större risk än den individuelle måttlighetskonsumenten är den senare gruppen mycket större. Detta förhållande kallas ibland preventionsparadoxen. Dock svarar storkonsumenterna för majoriteten av många kroniska sjuk- domar, t.ex. skrumplever. Flera konsumtionsstudier visar att andelen storkonsumenter i ökat i takt med att den totala alkoholkonsumtionen ökat. Detta leder i sin tur till en ökning av olika alkoholskador, vilka inte enbart drabbar alkoholkonsumenterna själva utan också tredje person. Sett ur ett rent ekonomiskt perspektiv påverkar det också alla skattebetalare, som får stå för de ökade utgifterna inom exempelvis sjukvården och . Den ökade alkoholkonsumtionen är således inte oproblematisk. Studier genomförda inom ramen för den omfattande jämförande studien om alkoholpolitik, alkoholkonsumtion och alkoholskador mellan EU- länderna, European Comparative Alcohol Study (ECAS), visar till och med att effekterna av en ökad alkoholkonsumtion på olika alkohol- relaterade problem är starkare i de nordiska länderna än i länderna i Syd- och . Sannolikt har detta att göra med det fortsatta stora inslaget av berusningsdrickande i de nordiska länderna, inte minst i . Barn och ungdomar tillhör en särskilt sårbar grupp om de börjar med alkohol . Alkoholrelaterad dödlighet och slutenvård Utvecklingen av den alkoholrelaterade dödligheten har studerats av Där har ett index konstrue- rats, som inkluderar samtliga personer som avlidit med en eller flera explicita alkoholrelaterade diagnoser nämnda på dödsorsaksintyget, t.ex. alkoholförgiftning, alkoholpsykos, alkoholbetingad levercirros. diagnoser speglar endast en del av alla de sjukdomar och skador som orsakas, eller förvärras, av alkoholmissbruk. Syftet med att redovisa utvecklingen av detta alkoholindex är inte att kartlägga förändringar i faktisk alkoholskadenivå, utan att belysa om det finns tecken på att den alkoholrelaterade dödligheten och därmed alkoholproblematiken i samhället, ökar eller inte. Den neråtgående trend i den alkoholrelaterade dödligheten som pågått verkar ha avstannat. orsaksstatistiken för visar på en nedgång av de alkoholrelaterade dödsorsakerna för männen med jämfört med . nedgång 2002 föranleddes dock av en uppgång av de alkoholrelaterade dödsorsakerna för män . Överlag har andelen män som dött av alkoholrelaterade orsaker varit relativt stabil . Bland kvinnorna var nivån i stort sett oförändrad 2002 jämfört med . Andelen kvinnor som dör av alko- holrelaterade orsaker har generellt varit långsamt ökande . Om de alkoholrelaterade orsakerna studeras utifrån ålder utmärker sig följande grupper; andelen kvinnor har ökat , däremot har alkoholdödligheten minskat bland såväl de yngre kvinnorna som männen. tar regelbundet fram uppgifter om omfattningen av den slutna och öppna beroendevården inom . Fördelen med dessa data är att de är avsevärt mer aktuella i tiden med uppgifter tillgängliga fram till föregående månad. Den allmänna nackdelen med slutenvårdsdata, såväl för som hela riket, är dock att dessa påverkas av förändringar i vårdutbudet och omstruk- tureringar inom vården. Uppgifterna om den slutna sjukhusvården inom visade på en mindre ökning av antalet patienter vårdade för leversjukdomar , från 669 till 713 patienter men därefter en kraftig ökning. uppgick antalet till 740, till 842 och 2003 till 905, alltså en ökning . Den alkoholspecifika leversjukligheten har ökat från 467 patienter 1997 till 601 patienter 2003, en ökning . Ökningar fram- kommer också i antalet individer vårdade för pankreatit och i synnerhet alkoholspecifik sådan från 99 patienter 1996 till 153 patienter 2003. Det återstår att se om denna utveckling också ägt rum i andra delar av landet. När det gäller de akuta alkoholskadorna i landet som helhet kan utvecklingen sägas vara minst lika oklar som för de kroniska skadorna. För alkoholförgiftningar kan en generell nivåhöjning ses efter 1995. Ökningen sågs först i antal dödsfall och efter en tidsförskjutning även i antal vårdade inom den slutna sjukhusvården. har antal dödsfall i alkoholförgiftning tenderat att minska. Hur den alkoholrelaterade dödligheten förändrats i sju regioner framgår av tabell 4.8. Värt att notera är att kvinnor ligger på en klart lägre nivå än män i denna statistik. Kvinnor i har legat klart över riksgenomsnittet. En sådan förändring i relation till hela landet som helhet har inte ägt rum i någon annan av regionerna. Kvinnor i ligger genomgående över genomsnittet. Under genomsnittet återfinns länen , och , övriga län i , samt övriga län i . har dock övriga län i legat över genom- snittet. Den alkoholrelaterade dödligheten för kvinnor i följer i stort den för hela landet. Tabell 4.8 Alkoholrelaterad dödlighet för kvinnor och män (per 100 000) i sju olika svenska regioner 19932002 För män i har en tydlig uppåtgående trend i alkoholrelaterad dödlighet setts och ligger efter 1998 över riksgenomsnittet. och ligger klart över genomsnittet , förutom då legat under. Övriga län i och samt , och ligger under genomsnittet. De sist- nämnda tre länen låg dock över riskgenomsnittet . Norrlandslänen har nära följt genomsnittet för hela landet, men har en kraftig ökning skett. Även om man bör vara för- siktig vid tolkningen av dödstal , är det värt att uppmärk- samma att den högsta nivån i alkoholrelaterad dödlighet bland män i här analyserade data står att finna i tätt följt av för . Antalet polisanmälda rattfylleribrott ökade för att fram till och med minska med i genomsnitt . anmäldes drygt 26 000 fall och drygt 12 000 fall. Därefter har antalet polisanmälda rattfylleri- brott ökat med drygt 3 000 eller . En viss ökning fram- kommer också i antalet misstänkta för rattfylleri för att därefter fram plana ut. Eftersom rattfylleri till stor del är ett s.k. proaktivt brott beror utveck- lingen av de polisanmälda rattfylleribrotten i stor utsträckning på föränd- ringar i rutiner i polisens arbete. Lägger polisen ner mer resurser och, kanske, genomför en större andel riktade kontroller under vissa tider eller veckan då sannolikheten är större att möta rattfyllerister, ökar också antalet anmälda brott. Detta alltså utan att det faktiska antalet rattfylleribrott nödvändigtvis har ökat. Därför behövs det fler indikatorer på utvecklingen av rattfylleri. En sådan indikator är trafikolyckor. Olyckor i trafiken är ett snabbt mått på utvecklingen av negativa konsekvenser av alkohol, då tiden mellan alkoholintaget och olyckan är kort. Studier visar att en större andel av alla förare är alkoholpåverkade i dödsolyckor än i icke-dödsolyckor lik- som i singelolyckor jämfört med icke-singelolyckor. Utvecklingen av dödsolyckor och singelolyckor brukar därför användas som en indikator på utvecklingen av rattfylleri, även om det givetvis finns en mängd andra faktorer som också orsakar dessa olyckor. I en svensk studie visade det sig att mer än varannan person som omkom i singelolyckor var alkoholpåverkad. gör i rapporten av nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador en genomgång av olika skadeindikatorer , däribland rattfylleri och singelolyckor. Antalet singelolyckor med personbil eller motorcykel ökade med 700 fall, från ca 3 400 till 4 100 och hela ökningen har ägt rum . Enligt rapporten uppvisade också antalet singelolyckor med dessa fordon en ökning. Rattfylleriutvecklingen kan också studeras genom uppgifter om alko- hol i blodet bland avlidna förare. av alla avlidna förare obduceras. Andelen av samtliga dödade förare som obducerats och visat sig ha alkohol i kroppen har ökat från , , år . Fram till och med ökade det totala antalet dödsolyckor för att därefter minska. Ökningen i andelen är därför, till viss del, resultatet av en totalt sett sjunkande dödlighet bland förare i trafiken. Uppgifter från visar också att graden av alkoholpåverkan hos dem som avlider är klart högre . Dessa data återspeglar dessutom bara de fall där den avlidne föraren varit alkoholpåverkad. De dödsfall där ej påverkade personer dödats av berusade förare, t.ex. barn som blir påkörda av rattfyllerister, finns inte med i statistik, varför siffrorna över dödsolyckor som har samband med alkohol i trafi- ken med all säkerhet är högre. Sammanfattningsvis visar dessa indikatorer på en sannolik ökning av rattfylleri . Indikatorerna är dock inte problem- fria, varför en viss försiktighet bör iakttas vid tolkningen. Tillförlitliga uppgifter om regionala skillnader i rattfylleri finns inte att tillgå. En orsaksfaktor till förändrat faktiskt våld är alkoholkonsumtionen och förekomsten av ett orsakssamband mellan våld och alkohol har konstate- rats i olika experiment. Inom den kriminologiska forskningen får detta Prop. 2004/05:126 samband sitt uttryck på åtminstone tre sätt. För det första visar studier av lagförda misshandelsbrott att av gärningsmännen och av offren var alkoholpåverkade vid brottstilfället. Samma tendens, nämligen att storkonsumenter oftare kommer i våldsutlösande konflikter med personer i omgivningen, framför allt i dryckessituationer, har konstaterats i intervjustudier. Den andra indikationen för orsakssam- bandet mellan alkoholkonsumtion och våldsbrott är att de polisanmälda våldsbrotten dag för dag, enligt statistiken, sammanfaller med uppgifter om den dagliga alkoholkonsumtionen. Med undantag för den polisan- mälda barnmisshandeln följer alla typer av misshandelsbrott ungefär samma rytm över veckans dagar som alkoholkonsumtionen gör. Detta gäller oavsett om offret är kvinna eller man, om gärningsmannen är bekant eller obekant för offret och oavsett om misshandeln sker utomhus eller inomhus. Den tredje indikationen, slutligen, gäller för utvecklingen av både alkoholkonsumtionen och våldsbrottsligheten . Många undersökningar visar att alkoholkonsumtionen per invånare varierar sys- tematiskt med den polisanmälda misshandelsbrottsligheten och i ännu högre grad med det polisanmälda dödliga våldet. I BRÅ:s redovisning för utvecklingen av våldsbrottsligheten och fram- förallt misshandelsbrotten, som utgör den stora majoriteten av samtliga våldsbrott anges att anmäldes över 65 000 misshandelsbrott till polisen. Utvecklingen innebar en konsekvent ökning av brottsanmälningarna då kurvan planade ut. Stagnationen i tillväxten har, för såväl kvinnor som män, gett vika för en ökning . Denna utveckling gäller i stort sett för alla kategorier av misshandels- brott, vilket redovisas i figur 4.5. Figur 4.5 Polisanmäld misshandel mot män och kvinnor per 100 000 invånare Källa: Brottsutvecklingen, BRÅ. Ökningen har alltså inte bara inträffat i den största kategorin inom kvin- nomisshandeln, nämligen där offret och gärningsmannen kände varandra, utan också i den med för offret okända gärningspersoner. Detsamma gäl- ler för männen, men i motsats till kvinnorna är det för männen mycket vanligare att gärningsmannen är obekant än bekant med offret. Visserligen är en ökad alkoholkonsumtion endast en av flera faktorer som kan förklara ökningen av våldsbrottsligheten under . Icke desto mindre, anges i rapporten den ökade alkoholkon- sumtionen i som den viktigaste orsaken . har, i tidsserieanalyser, avseende perioden 19601994, stude- rat det kausala sambandet mellan alkoholkonsumtion och våldsbrott. Effekten av en liters ökning (alkohol) av den registrerade alkoholkonsumtionen på våldsbrottsligheten skattades till . har alkoholkonsumtionen ökat med i runda tal . Detta skulle, enligt skattning, leda till en ökning av antalet våldsbrott , från 53 665 faktiska anmälda våldsbrott till uppskattningsvis 63 2003. Det faktiska antalet uppgick till 65 177, alltså högre än det predi- cerade värdet. Allt talar således för att den ökade våldsbrottsligheten i stor utsträckning kan förklaras av den ökade alkohol- konsumtionen. Som framgår av figur 4.6 uppvisade län högre antal polis- anmälda misshandelsbrott (per 100 000 invånare) under samtliga år för- utom . Mer intressant är dock att både län och övriga landet uppvisade likartade ökningar . Möjligen är ökningen något större för län vilket möjligen, men långtifrån säkert, skulle kunna förklaras av att alkohol- konsumtionsökningen var kraftigare i län jämfört med resten av landet. Konsumtionsuppgifterna för indi- kerade något minskade regionala skillnader jämfört med , inte minst mellan län och övriga landet. Det är intressant att notera att Prop. 2004/05:126 så även tycks vara fallet för misshandelsbrotten. Polisanmälda misshandelsbrott i län och i övriga 1990-2003 per 100 000 invånare I och med de senaste årens kraftiga ökning av sjukfrånvaron och den ökning som har skett av alkoholkonsumtionen har frågan om eventuella samband mellan alkohol och sjukskrivning aktualiserats. Vad gäller frågan om alkoholens betydelse för sjukskriv- ning kan det intuitivt förefalla högst rimligt att personer som är storkon- sumenter av alkohol, eller som har alkoholproblem, av olika skäl kan tänkas få svårare att fungera i yrkeslivet och därmed löpa ökad risk att bli sjukskrivna. Dels ställer själva yrkesutövningen som sådan mestadels stränga krav på nykterhet, dels kan en alltför hög alkoholkonsumtion eller ofta återkommande berusningsdrickande också innebära negativa hälsomässiga konsekvenser och därmed sjukskrivning för den enskil- de individen. Man kan dock konstatera att mer systematisk forskning om sambanden mellan alkoholkonsumtion och sjukskrivning till stora delar saknas. I en rapport inom ramen för den s.k. har man jäm- fört alkoholvanorna bland sjukskrivna med de bland icke sjukskrivna personer. (är en samverkansgrupp för , , och som arbetar med att sammanfatta den kunskap och forskning som finns tillgänglig när det gäller orsaker till sjukfrånvaro). I denna framkommer att de sjukskrivna har mer polariserade alkoholvanor jämfört med icke sjukskrivna. Bland sjukskrivna män var det således vanligare att inte dricka alkohol alls, men också vanligare med riskkon- sumtion och att ha fått behandling för alkoholproblem. det vanligare att inte dricka alkohol alls om man var sjukskriven, där- Prop. 2004/05:126 emot framkom inga skillnader mellan sjukskrivna och icke sjukskrivna kvinnor vad gäller riskkonsumtion av alkohol. I samma undersökning studerades vidare om riskkonsumenter av alko- hol löpte ökad risk att vid en senare uppföljning vara sjukskrivna. Resultaten från dessa analyser visade att män som klassificerats som riskkonsumenter av alkohol vid ett första undersökningstillfälle löpte en högre risk att vara sjukskrivna. Mot- svarande riskökning för kvinnorna uppgick till . I en äldre stu- die, med data från fyra primärvårdskommuner i , fram- kom liknande resultat. Män och kvinnor som klassificerades som hög- konsumenter enligt en frågeundersökning 1984 visade sig ha fler sjuk- skrivningsperioder om minst åren 19881991 jämfört med låg- och mellankonsumenter. Sammantaget talar dessa resultat för ett orsakssamband mellan riskfyllda alkoholvanor och ökad risk för sjukskrivningar och att den ökade alkoholkonsumtionen i varit en bidragande orsak till den ökade sjukfrånvaron. Det är också möjligt att tänka sig ett omvänt samband, dvs. att sjuk- skrivning kan inverka på alkoholkonsumtionen. Hur ett eventuellt sådant samband skulle se ut är dock inte alldeles självklart. Både ett minskat och ett ökat intag skulle kunna vara rimliga konsekvenser. Försämrade eko- nomiska resurser kan tänkas verka dämpande på konsumtionen, medan exempelvis leda och nedstämdhet som kan följa av att man går sysslolös hemma skulle kunna medföra en ökad konsumtion av alkohol. I ovan nämnda undersökning belystes även denna frågeställning, dvs. om sjuk- skrivning hade någon inverkan på senare alkoholkonsumtion. Det som framkom var att män som vid ett första undersökningstillfälle varit sjuk- skrivna löpte lägre risk att klassificeras som riskkonsument. Även för kvinnor framkom samma mönster (20 pro- cent lägre risk). I denna undersökning fanns således inget stöd för något omvänt samband dvs. att sjukskrivning skulle leda till ökad alkohol- konsumtion. 5Tullens och polisens arbete mot alkoholrelaterad brottslighet Regeringens bedömning: Arbetet med att beivra brott mot alkohol- lagen (1994:1738) och bekämpa smuggling av alkohol är angeläget. Berörda myndigheter skall själva styra och utveckla metoderna för sin verksamhet utifrån de mål som regeringen anger samt ske inom myndigheternas befintliga ramar. förslag: Två grupper av tulltjänstemän och poliser, om totalt 35 personer, bildas för att i och uteslutande arbeta med att beivra brott mot alkohollagen och smuggling av alkohol. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till utredningens förslag då förslaget anses kunna påverka brottslighetens ut- är dock negativ till förslaget och menar att det är statens ansvar att ange målet för myndigheternas verksamhet men att respektive myndighet bör själv kunna välja medlen för att nå målet. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen gav och i uppdrag (Ju2004/5479/PO) att gemensamt göra en kriminalunderrättelsebaserad kartläggning av illegal tillverkning av alkohol, illegal införsel samt vidareförsäljning av alkohol, illegal försäljning av alkohol till ungdomar, illegal lagring av alkohol, samt