prop · GS03150d2 · 2005-05-10 00:00:00 — Det handlar om hur en stad utifrån miljömässiga utgångspunkter kan förena en god livsmiljö med tillväxt och utveckling samt hur den täta energieffektiva staden kan förenas med bevarande av grönområden och med krav som ställs i de nationella miljömålen om bl.a. klimat och ren luft. Det handlar också om hur vi utifrån ekonomiska utgångspunkter kan skapa förutsättningar för ett dynamiskt näringsliv. Från sociala utgångspunkter är det viktigt att motverka social segregation, bostadsbrist och otillräcklig transportkapacitet. I arbetet med att motverka social segregation är erfarenheter från arbetet med de storstadspolitiska lokala utvecklingsavtalen av stor vikt och bör tas till vara i det framtida fysiska planeringsarbetet. Städer i tillväxt behöver bygga ändamålsenliga bostäder i trygga och tillgängliga miljöer som kan garantera hälsa och säkerhet och är öppna för alla samt bygga infrastruktur och samhällsservice på ett miljöanpassat sätt. Överskott på bostäder, underutnyttjad service och infrastruktur skapar däremot andra problem i samhällen med en stagnerande eller negativ befolkningsutveckling. Miljön måste förbättras genom insatser för minskade utsläpp, minskat buller, ökad tillgänglighet, goda inomhusmiljöer och tätortsnära naturområden. Delmålet om planeringsunderlag under miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö berör flera viktiga frågor som har anknytning till den fysiska planeringen, bl.a. behovet av grönområden och kulturmiljön, men också hur energianvändningen kan effektiviseras. Grönområdena har stor betydelse för den biologiska mångfalden men också och inte minst för människors möjlighet till utevistelse och rekreation. En särskilt angelägen fråga att hantera i planering och byggande är att begränsa bullerstörningar. Buller är ett utbrett miljöproblem och är den störning som berör flest antal människor i vårt land. Den fysiska planeringen är ett viktigt instrument i arbetet med att långsiktigt komma till rätta med detta problem. Dessa frågor behandlas samlat i kapitel 19 God bebyggd miljö. presenterade Europeiska kommissionen ett meddelande om en temainriktad strategi för stadsmiljö (KOM (2004) 60 slutlig). I strategin presenteras ett antal förslag till hur städer och länder mer aktivt bör arbeta med de miljöproblem som finns i städerna. Det handlar bl.a. om att skapa en mer sammanhållen plan- och bygglagstiftning samt att utarbeta planer för städernas transporter och utveckling. anser att mycket av det som kommissionen efterfrågar tas fram i de svenska kommunerna och utgör viktiga underlag i samband med kommunernas översiktliga planer. bör de tankar som förs fram av kommissionen övervägas i det nationella arbetet kring hållbar stadsutveckling. Planer, program och beslut som kan påverka miljön måste prövas och bedömas utifrån om deras miljöpåverkan är acceptabel och om miljökvalitetsmålen främjas eller motverkas. Miljöbedömningarna bör redan från början vävas in i arbetet med att ta fram de slutliga besluten. De är viktiga instrument för en verkningsfull integrering av miljöhänsyn i planerings- och beslutsprocesserna. De hör till de viktigaste verktygen i arbetet med strategierna för att uppnå miljökvalitetsmålen. Inom såväl EG-rätten som i införs allt mer heltäckande krav på miljöbedömningar av olika slags beslut. genomförde 2004 ett EG-direktiv om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (2001/42/EG) genom ändring i , PBL m.fl. lagar. Tillämpningen av reglerna om miljöbedömningar kommer i främst att avse de kommunala fysiska planerna. Den miljökonsekvensbeskrivning som ingår i miljöbedömningen skall bl.a. innehålla en beskrivning av hur relevanta miljökvalitetsmål beaktas i planen eller programmet. Genom att berörda kommuner och myndigheter och allmänheten har möjlighet att yttra sig över miljöbedömningen ges garantier för att frågan om hur miljökvalitetsmålen beaktats blir grundligt genomlyst. Med en utvecklad tillämpning av systemet med miljöbedömningar av planer och program och miljökonsekvensbeskrivningar av projekt får det regionala utvecklingsarbetet, samhällsplaneringen och tillståndsgivningen en ännu tyngre roll i arbetet med att uppnå miljökvalitetsmålen. Det miljöbegrepp som skall användas i miljöbedömningarna är brett och innefattar bl.a. hälsa, befolkning, kulturarv, biologisk mångfald och materiella tillgångar. Med komplettering av ytterligare aspekter på ekonomisk och social hållbarhet kan miljöbedömningarna utvidgas till att utgöra heltäckande hållbarhetsbedömningar och bli kraftfulla verktyg i arbetet för en hållbar samhällsutveckling. Regeringen avser att ge i uppdrag att senast redovisa hur påverkan på den biologiska mångfalden kan ges en ändamålsenlig behandling i miljökonsekvensbeskrivningar. Eftersom tillämpningen bl.a. kommer att gälla de kommunala fysiska planerna kommer samtliga kommuner i landet att behöva ta ställning till hur hänsyn kan tas till den biologiska mångfalden. För att en ändamålsenlig och enhetlig tillämpning av dessa nya regler skall kunna växa fram krävs utveckling av metoder och kunskapsunderlag. Regeringen avser vidare ge i uppdrag att senast redovisa hur kulturmiljöaspekterna på ett ändamålsenligt sätt kan behandlas i miljöbedömningar och miljökonsekvensbeskrivningar. En naturlig utgångspunkt för detta arbete utgörs av projektet med kulturvärde, som bedrivit under 20012003. Natur- och kulturmiljön en tillgång för folkhälsan Tillgång till bostadsnära natur är enligt regeringens bedömning en av flera viktiga faktorer för att åstadkomma ökad fysisk aktivitet och välbefinnande. Möjlighet till vistelse i natur- och kulturmiljön är viktig för att främja en god folkhälsa, men även som en tillgång i hälso- och sjukvården. Regeringen vill lyfta fram följande åtgärder i detta sammanhang. Dessa är även ett svar på åtaganden under konventionen om biologisk mångfald, framför allt avseende ekosystemansatsen och riktlinjerna för hållbart nyttjande. och har på regeringens uppdrag tagit fram ett underlag till en nationell handlingsplan för goda matvanor och ökad fysisk aktivitet. Underlaget remissbehandlas och en handlingsplan kommer därefter att utarbetas. I handlingsplanen avser regeringen återkomma och närmare utveckla hur bl.a. tillgång till och vistelse i naturmiljön, inte minst bostadsnära natur, kan bidra till en god folkhälsa. Modeller för att åstadkomma tillgång till bostadsnära natur och hur de kan tillämpas på nivå i den fysiska planeringen skall tas fram. Regeringen avser att ge i uppdrag till att utveckla sådana modeller, med utgångspunkt i den erfarenhet som redan finns från flera kommuner och . Denna åtgärd har beröring med delmål 1 om planeringsunderlag under God bebyggd miljö. I förlängningen bör dessa modeller tillämpas av kommunerna i den fysiska planeringen. Kommunerna får därmed ett nytt verktyg som kan användas integrerat i den pågående planeringen, särskilt i större städer och tätorter där behovet är störst. Utbildningsväsendet har en viktig roll Värdet av att använda skolans uterum, skolgården, närmiljön och naturen i den pedagogiska verksamheten bör strykas under. I förskole- och fritidsverksamheten finns många hängivna och naturintresserade personer. Skolan skall inte endast förmedla teori utan också ge möjlighet att omsätta den i praktisk verksamhet. Undervisning och pedagogisk verksamhet bör inte vara hänvisad enbart till skolans innemiljö. Skolgården och närmiljön, liksom annan natur, utgör via utomhuspedagogik den naturliga resursen för samspelet mellan teoretiska studier och praktisk verksamhet. Lärande i kontakt med natur- och kulturmiljön, genom friluftsliv och annat nyttjande av naturresurser, kan förutom att berika lärandet, möjliggöra en konkret upplevelse av växt- och djurliv i närnaturen. På köpet får man ofta också ökad fysisk aktivitet och därmed en förbättring av elevers hälsa. För att öka kunskapen om naturen, samt bevarandet och nyttjandet av den biologiska mångfalden som del av en miljömässigt hållbar utveckling, är det viktigt att utomhuspedagogik används i ökad utsträckning i skolan. Trots skrivningarna i läroplanen (Lpo94) utnyttjas naturmiljön i skolundervisningen i huvudsak i tidiga år men i mindre utsträckning för de senare åren av . Myndigheten för skolutveckling stöder utvecklings- och fortbildningsinsatser inom detta område. har rekommenderat att ytterligare öka tillgången till naturen för alla invånare och öka deras kunskaper om naturens betydelse för hälsa och välbefinnande (rekommendation nr 17, se bilaga 2). Rekommendationen inkluderar även att uppmuntra till ekoturism. har också uttryckt en rekommendation om att bör skydda fler grönområden i eller nära städerna och prioritera områden som kan erbjuda fritids- och friluftsmöjligheter som naturmiljön skyddas (rekommendation nr 35). Vidare har lämnat en rekommendation om att fortsätta att utveckla allmänhetens deltagande och uppmuntra medborgarinitiativ på regional och lokal nivå, t.ex. i miljökvalitetsmålen och Agenda 21- processer (rekommendation nr 27). Regeringen bedömer att åtgärderna ovan kommer att bidra till att uppfylla dessa rekommendationer. Åtgärderna är även ett svar på åtaganden under konventionen om biologisk mångfald, framför allt avseende ekosystemansatsen och riktlinjerna för hållbar utveckling, vilka bl.a. poängterar vikten av decentralisering, lokalt deltagande och lokal kunskap. Flera av regeringens initiativ som tar sikte på miljöförbättringar har ett tydligt utvecklingsperspektiv. Det gäller bl.a. att regionala utvecklingsprogram med en tvärsektoriell helhetssyn för hållbar utveckling skall utarbetas för alla län. Genom att det i alla län utvecklas ett övergripande strategiskt styrinstrument för hållbar regional utveckling ökar förutsättningarna att förverkliga de miljöpolitiska målen. Regeringen har gett 13 myndigheter, däribland Verket för näringslivsutveckling och , i uppdrag att redovisa förslag till metoder som bidrar till att förstärka arbetet med regionala utvecklingsprogram. Inom ramen för uppdraget kommer myndigheterna att utreda hur miljökvalitetsmålen kan kopplas till det regionala utvecklingsprogrammet. Uppdraget innefattar även att redovisa hur det regionala utvecklingsprogrammet kan fungera som strategiskt instrument för att på regional nivå bryta ned och konkretisera den nationella hållbarhetsstrategin. I propositionen En politik för tillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4) tog regeringen initiativ till att regionala tillväxtprogram upprättas. Dessa program syftar till att samordna insatser där sektorssamverkan skapar en hållbar tillväxt och bidrar till en hållbar utveckling. Regeringen konstaterar att det finns ett behov av bl.a. informations- och utbildningsinsatser i breda kretsar för att öka kunskapen, ändra attityder och skapa intresse för att se miljö-, natur- och kulturförutsättningarna som drivkrafter och möjligheter för att skapa hållbar tillväxt och en god och attraktiv livsmiljö. Regeringen beslutade att tillsätta en kommitté med uppdrag att utarbeta en långsiktig strategi för den nationella politiken för landsbygdens utveckling (dir. 2004:87). Denna strategi skall ta ett samlat grepp om landsbygdsfrågorna och utgå från målet om en hållbar utveckling av landsbygden. Med de areella näringarna och natur- och kulturmiljön som bas är strategin tänkt att skapa förutsättningar för ökad tillväxt och ett mer mångsidigt företagande på landsbygden. Det svenska genomförandet av EG-rekommendationen om genomförande av en integrerad förvaltning av kustområden är en viktig del av denna strategi, inte bara när det gäller kustområdena utan även för att utveckla samordnande och sektorsövergripande arbetssätt som förenar miljö- och hushållningsaspekter med insatser för regional utveckling. Syftet med rekommendationen är att skapa en miljömässigt och ekonomiskt hållbar kustzonsförvaltning som främjar social rättvisa och sammanhållning. De hot mot värdena i kustområdena och de problem för en hållbar utveckling som anges i rekommendationen återfinns även i . Som en inledande del av genomförande av rekommendationen har regeringen gett och ett antal berörda verk i uppdrag att till redovisa hur samhällsplaneringen för en hållbar utveckling av Sveriges kustområden överensstämmer med de principer och uppgifter som anges i EG-rekommendationen. I uppdraget ingår bl.a. att beskriva hur väl de kommunala översiktsplanerna i kustområdet är anpassade till den utveckling som sker i dessa områden och hur väl de överensstämmer med de strategier och program som har relevans för kustområdet. Det ingår även att göra en genomgång av hur de riksintresseområden enligt 4 kap. som finns i kustområdena beaktats i kommunernas översiktplaner. Regionala miljö- och hushållningsprogram Regionala miljö- och hushållningsprogram för landets fyra större skärgårdsområden har på regeringens uppdrag tagits fram av de berörda länsstyrelserna. Syftet var bl.a. att utveckla den potential för ökad sysselsättning och tillväxt som finns i resurshushållning och miljöanpassning och att uppmärksamma sådana områden där miljö- och hushållningsproblemen har regional räckvidd. Genom detta arbete har myndigheter, kommuner, organisationer och enskilda genomfört ett betydelsefullt arbete som bidrar till att uppnå miljökvalitetsmålen, särskilt målet Hav i balans samt levande kust och skärgård. Ett motsvarande miljö- och hushållningsprogram för fjällområdet tas på regeringens uppdrag fram av de fyra länsstyrelserna i fjällänen och skall redovisas . Arbetet med programmen visar på bredden hos de frågeställningar som blir aktuella när ett samlat grepp tas på frågor om miljötillstånd, hushållning och regional utveckling. De pekar även på behovet av ett mer samordnat kunskapsunderlag och arbetssätt såväl för det dagliga arbetet hos myndigheter, kommuner m.fl. som för utvecklingen av de strategier, handlingsprogram och planeringsinsatser som krävs. Ett fortsatt sådant utvecklat regionalt och lokalt arbete blir en viktig del i genomförandet av strategin för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö. 21.4.6Genetiskt modifierade organismer och främmande arter Regeringens bedömning: Användningen av genetiskt modifierade organismer (GMO) inom de areella näringarna kan påverka förutsättningarna för arbetet med att uppnå vissa miljökvalitetsmål. bör få i uppdrag att efter samråd med berörda myndigheter belysa hur användningen av GMO påverkar förutsättningarna att uppnå miljökvalitetsmålen. En utgångspunkt för denna belysning bör vara gällande regelverk på GMO-området. bör regelbundet rapportera resultaten av övervakning och tillsyn samt utvärdera detta i samarbete med och andra berörda myndigheter. Berörda myndigheter bör beakta inverkan på introduktionen av GMO vid sin regelbundna uppföljning av miljökvalitetsmålen. Skälen för regeringens bedömning Användningen av genetiskt modifierade organismer (GMO) inom de areella näringarna kan påverka förutsättningarna att uppnå vissa miljökvalitetsmål. förekommer relativt småskaliga försöksodlingar av GMO i . Användningen av GMO kan innebära både möjligheter och risker för miljön. Ett hållbart brukande av mark och vatten innebär enligt regeringens mening att introduktionen av GMO, i likhet med annat brukande, skall bidra till att miljökvalitetsmålen uppnås liksom till att bidra till jordbrukets effektivitet och lönsamhet. De miljökvalitetsmål som i första hand berörs är de mål som behandlas i denna strategi. Eftersom användningen av GMO kan påverka vissa miljökvalitetsmål både positivt och negativt är det viktigt att dessa mål fortlöpande beaktas i utvecklingen av regelverk, rutiner och praxis på området. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att efter samråd med berörda myndigheter belysa hur användningen av GMO påverkar förutsättningarna för att uppnå miljökvalitetsmålen. En utgångspunkt för denna belysning bör vara gällande regelverk på GMO- området. pågår inom arbetet med en departementsskrivelse om hur frågor kring samexistens mellan odling av genetiskt modifierade grödor, konventionella grödor och ekologisk odling skall lösas. Enligt det s.k. utsättningsdirektivet (2001/18/EG) skall godkännanden av GMO alltid föregås av en omfattande miljöriskanalys. Inom ramen för direktivet pågår en utveckling av bl.a. gemensamma rutiner för övervakning. har dessutom tillsynsansvar för odling av GMO. Regeringen anser därför att regelbundet bör rapportera resultaten av övervakning och tillsyn samt utvärdera detta i samarbete med och andra berörda myndigheter. Det är också viktigt att kontinuerligt följa vilken inverkan introduktionen av GMO i svenskt jord- och skogsbruk har för uppfyllandet av miljökvalitetsmålen. Regeringen anser därför att berörda myndigheter bör ta med dessa aspekter i sin regelbundna uppföljning av miljökvalitetsmålen. Frågan om eventuella miljöeffekter av genmodifierade grödor som är resistenta mot växtskyddsmedel, t.ex. herbicidtoleranta grödor, är viktig. En stor andel av de aktuella GMO-ansökningarna, som väntas bli aktuella för godkännandeförfarande inom EU, rör odling av sådana grödor. Grunden för bedömningen av ansökningarna bör vara densamma som praktiserats när det gäller GMO- ansökningar, dvs. ansökningarna skall bedömas från fall till fall av expertis inom området. Regeringen anser att det är viktigt att berörda myndigheter på GMO-området samarbetar så att eventuella effekter på biologisk mångfald utvärderas på ett adekvat sätt. Främmande arter ett växande problem som kan förebyggas Introduktionen av främmande arter kan ha såväl positiva som negativa effekter. Det svenska jordbruket och trädgårdsnäringen är till största delen baserat på arter från andra delar av världen. kan införda arter utgöra ett hot. Det finns underlag och erfarenheter som tyder på att detta är ett växande problem även för , inte minst i den miljön. Mot denna bakgrund vill regeringen, i linje med vad som uttalats i skrivelsen En samlad naturvårdspolitik, ta ett samlat, förebyggande grepp på detta område. I skrivelsen uttryckte regeringen att en fortsatt restriktiv syn på introduktionen av främmande arter bör gälla och att, mot bakgrund av att viktig kunskap samt information ofta saknas, försiktighetsprincipen måste tillämpas. Ytterligare ett skäl till att ta tag i detta är åtagandena om främmande arter inom ramen för konventionen om biologisk mångfald. Regeringen avser att genom såväl nationella insatser som fortsatt arbete inom EU och internationellt, tillskapa ett regelverk och ett system för hantering av införsel, förflyttning och utsättning av främmande arter och genotyper. Vidare bör säkerställas att spridningsvägar för oavsiktliga introduktioner är identifierade och underkastade riskanalyser och att de spridningsvägar som medför störst risker är brutna. Detta är av stor betydelse för att kunna nå samtliga miljökvalitetsmål knutna till en viss naturtyp. För att genomföra ett sådant system krävs att: i förväg identifiera sådan införsel, utsättning och förflyttning som riskerar att bidra till förlust av biologisk mångfald i , genom tillämpning av riskanalyser samt ett listsystem där arter och genotyper klassas i tre klasser med avseende på risk samt komplettera regelverket så att de brister som påtalats i () redovisning åtgärdas. Beträffande oavsiktlig och olaglig införsel bygger arbetet på att: identifiera spridningsvägar och genomföra riskanalyser av dessa samt bryta de spridningsvägar där riskerna är störst. Fortsatt samarbete inom EU liksom insatser i olika internationella fora och processer är viktiga delar i ett sådant system. Systemet byggs genom ett åtgärdspaket i fyra delar: Ta fram en nationell sektors- och myndighetsövergripande strategi och aktionsplan. Införsel, utsättning och förflyttning av arter och genotyper berör ett stort antal sektorer och näringar och därmed myndigheter. Regeringen avser att ge en samordningsroll för att tillsammans med en rad andra myndigheter och andra berörda aktörer ta fram en nationell strategi och aktionsplan. Upprätta listor över olika riskkategorier och en konsekvent tillämpning av riskanalyser. För att kunna hantera de risker invasionsbenägna arter och genotyper för med sig är det nödvändigt att skapa sig en bild av vilka de potentiellt besvärliga arterna är. Regeringen anser att en förteckning över inhemska och främmande arter bör tas fram inom ramen för Svenska artprojektet. Utforma ett ändamålsenligt regelverk. Som framhålls i CBM:s redovisning har många av frågorna som rör brister i regelverket stark beröring med EU-samarbetet genom kopplingen till direktiv eller andra gemenskapsbeslut eller genom beröringspunkter med handelsfrågor och i synnerhet principer om frihandel och fritt flöde av varor. Det är därför regeringens bedömning att en stor del av arbetet med att tillskapa ett bättre regelverk måste ske via samarbetet inom EU. Det kan dock finnas brister även i vårt nationella regelverk som kan och bör åtgärdas ensidigt i . I förlängningen är även fortsatt arbete inom relevanta internationella fora och processer av stor vikt, helst samordnat via EU. Riktad övervakning och beredskap för kontrollinsatser. Främmande arter och genotyper bör integreras i den utsträckning som bedöms nödvändig i vårt nationella miljöövervakningsprogram. bör tillsammans med övriga berörda myndigheter och aktörer se över existerande program och analysera om och i vilken utsträckning området främmande arter behöver förstärkas inom dessa. De omedelbara konsekvenserna av dessa åtgärder är begränsade till arbete på de aktuella myndigheterna och berörda institutioner. Nyttan av åtgärden är att förhindra att främmande arter som riskerar att hota eller utarma biologisk mångfald i introduceras. Om inte åtgärder vidtas i syfte att förebygga och minimera skada kan de negativa konsekvenserna i form av kostnader för t.ex. fiske-, jordbruks- och skogsnäring bli avsevärda. 22 Länsstyrelser och kommuner Regeringens bedömning: Länsstyrelserna bör i bred förankring i länen utveckla regionala åtgärdsprogram för att nå miljökvalitetsmålen. De utvecklade regionala målen och arbetet med åtgärdsstrategier och åtgärdsprogram bör enligt regeringens mening kunna ge tydligare och mer anpassat underlag för länsstyrelsernas arbete med prövning och tillsyn enligt som en del i arbetet med att nå målen. Arbetet med vattenförvaltning bör samordnas med arbetet med att nå miljökvalitetsmålen. Möjligheterna att samordna och utnyttja synergier mellan miljömålsarbetet och det regionala tillväxt- och utvecklingsarbetet bör tas till vara. Ett utbildningsuppdrag riktat mot länsstyrelser, regionala självstyrelseorgan och samverkansorgan om miljöstrategiskt arbete och hållbarhet i det regionala utvecklingsarbetet bör initieras. Ett syfte med uppdraget bör vara att utveckla samarbetsformerna för att stödja och stärka sambandet mellan länsstyrelsernas strategiska miljöarbete och det regionala utvecklingsarbetet vid de regionala självstyrelseorganen och samverkansorganen samt att utveckla hur miljömålsarbetet konkret kan kopplas till de regionala utvecklingsprogrammen. De myndigheter som främst berörs är och . Remissinstanserna: Många länsstyrelser tar upp problemet med resursbrist i arbetet med miljökvalitetsmålen och genomförandet av åtgärder. De anser att både länsstyrelser och kommuner har mycket begränsade resurser för detta arbete och att det behövs resursförstärkning inom området. Flera länsstyrelser framhåller vikten av kommunernas engagemang för att uppnå målen och fler åtgärder behövs än det stöd och den uppmuntran länsstyrelserna kan ge. Flera länsstyrelser föreslår att ett bidrag införs som ger kommunerna möjligheter att förstärka arbetet på den lokala nivån. i framhåller att det är avgörande för om och när målen kan nås att det avsätts tillräckliga resurser för arbetet med målen och genomförandet av åtgärder. råder resursbrist på både lokal och regional nivå.