prop · GT031d3 · 2005-09-20 00:00:00 — har gjort tydliga prioriteringar av sin verksamhet, vilket inspektionen redovisat till regeringen. Kraven på tillsynen och regelgivningen har ökat och kommer att öka än mer . Reformer som ställer nya eller ökade krav på tillsyn och regleringar har beslutats eller kommer att föreslås inom flera områden, såsom finansiella konglomerat, penningtvätt, försäkringsförmedling, tjänstepensionsinstitut, marknadsmissbruk, prospekt och kapitaltäckning. Därutöver förutsätts viss systemutveckling. Tillsynen över företagen bör ske i den omfattning som krävs för att tidigt kunna identifiera förhållanden som kan riskera att minska tilltron och stabiliteten inom området. Även den marknadsinriktade tillsynen med avseende på bl.a. informationsgivning och övriga konsumentinriktade insatser ställer ökade krav. Verksamheten inom måste bedrivas på en nivå som gör det möjligt att uppfylla de aktuella kraven och utföra de nya och ändrade uppgifterna. För att skall kunna möta de tilltagande kraven föreslås en förstärkning med 2006, varav 12 miljoner utgör en permanent nivåhöjning. Därtill är det viktigt att det pågående effektiviseringsarbetet fortsätter inom myndigheten med oförändrad intensitet med inriktning på kostnadseffektivitet. I budgetpropositionen för föreslog regeringen att ett Finansmarknadsråd inrättas. Mot bakgrund av verksamhetsmässiga skäl och det finansiella läget har regeringen valt att flytta fram inrättandet av rådet till 2006. Regeringen anförde också i förra årets budgetproposition att rådets interna verksamhet bör finansieras över statsbudgeten. är tänkt att utgöra ett forum för ett kunskapsutbyte kring finansmarknadsfrågor mellan regeringen, myndigheter, marknadsaktörer och forskare. Rådet skall, utifrån både samhällets grundläggande behov av stabilitet och konsumentskydd samt behovet av en konkurrenskraftig och tillväxtskapande finansiell sektor, identifiera utvecklingstendenser, analysera och ge råd åt regeringen inom finansmarknadsområdet. Nämndens arbete är av stor betydelse när det gäller att fylla ut de områden som inte regleras i lag. De redovisningsnormer som meddelas bidrar till att förbättra kvaliteten på företagens bokföring och bokslut vilket i sin tur har stor betydelse för bl.a. skatteförvaltningens verksamhet. De ger också förutsättningar för analytiker och rådgivare att bättre kunna jämföra och analysera olika företags ekonomiska ställning. normgivning och information har gjorts mera lättillgänglig och begriplig samt har varit efterfrågad av småföretag och andra yrkesverksamma inom redovisnings- har ett första steg tagits mot att skapa redovisningsregler som är mer enkla att 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 tillämpa för företag samt finansiell information som är mer begriplig. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 omfattar den verksamhet som bedriver för upplåning och förvaltning av statsskulden. Målet för verksamhetsområdet anges i lagen (1988:1387) om statens upplåning och skuldförvaltning där det anges att statens skuld skall förvaltas så att kostnaden för skulden långsiktigt minimeras som risken i förvaltningen beaktas. Därtill skall förvaltningen ske inom ramen för de krav som penningpolitiken ställer. Processen för att utforma och följa upp statsskuldsförvaltningen regleras i lagen (1988:1387) om statens upplåning och skuldförvaltning och hanteras i huvudsak utanför den statliga budgetprocessen. I årliga riktlinjer styr regeringen främst hur statsskulden skall fördelas på olika skuldslag och vilka löptider som ska tillämpas. Det är även dessa storheter som, tillsammans med storleken på skulden, är bestämmande för vilka kostnader och risker som kan förväntas i förvaltningen av skulden. är den långsiktiga inriktningen i statsskuldspolitiken att valutaskuldens andel av statsskulden skall minska och den reala skuldens andel skall öka. I riktlinjerna för statsskuldens förvaltning 2005 valde regeringen att precisera detta genom att ange att andelen valutaskuld bör uppgå till och andelen realskuld till av den totala statsskulden. Som jämförelse kan nämnas att andelen valutaskuld uppgick till och andelen real skuld i svenska kronor till av statsskulden vid utgången av 2004. I riktlinjerna angavs även att skulden i utländsk valuta skall amorteras med och att den genomsnittliga löptiden i den nominella kron- och valutaskulden skall sänkas från till för åren 20052007. Löptidsförkortningen förväntas minska kostnaderna i statsskuldförvaltningen som risken i förvaltningen endast bedöms öka i begränsad omfattning. Statsskuldspolitikens inriktning och närmare utformning (20062008) sker i riktlinjebeslut . Regeringen har i skrivelsen Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20002004 (skr. 2004/05:104) redovisat sin bedömning av statsskuldsförvaltningen. Skrivelsen behandlar såväl regeringens riktlinjer som verksamhet. I det följande redovisas de viktigaste slutsatserna i utvärderingen. De mer övergripande och strategiska beslut som tagits av bedöms som väl motiverade och resultaten har fallit väl ut. Regeringen anser att kontorets beslut att skjuta 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 på amorteringar av valutaskulden var välgrundade och har inneburit kostnadsbesparingar på i storleksordningen . De bedömningar som gjorde i samband med en ökad upplåning i schweizerfranc 2000 har hitintills visat sig korrekta och sammantaget inneburit en kostnadsbesparing på ca . aktiva förvaltning av valutaskulden, dvs. positionering i utländska räntor och valutor, genererade en vinst på 2004. över en femårig utvärderingsperiod uppgick resultatet nästan till . Förvaltningen har därmed uppnått målet om lägre kostnader i förhållande till en passivt förvaltad valutaskuld. Kontoret har även bedrivit en kostnadseffektiv upplåning i utländsk valuta och flexibelt utnyttjat de möjligheter till sänkta upplåningskostnader som givits. Det preliminära resultatet för den reala upplåningen uppgick till 2004 och för perioden 2004. Real upplåning i svenska kronor har därmed uppnått det kvantitativa målet om att vara billigare än motsvarande upplåning i nominella statsobligationer. Regeringen bedömer att marknaden för realobligationer kommer att fortsätta att utvecklas och förbättras, bl.a. vad gäller prissättningen på marknaden. Den samlade kostnadsbesparingen i upplåningen från privatmarknaden uppgick till 20002004. har därmed uppnått de mål som ställts upp. Re- geringen konstaterar att det samlade resultatet i mycket hög grad är beroende av resultatutvecklingen i sparformen premieobligationer. Det är därför tillfredställande att emissionsverksamheten varit framgångsrik och att minskningen av premieobligationsstocken tycks ha stannat av. Vad gäller RiksgäldsSpar är tillväxten i antalet kunder och sparandevolymer, även om tillväxttakten avtog , lovande och indikerar att sparformen håller på att utvecklas till en attraktiv sparform på den svenska sparmarknaden. 13.4.2 Analys och slutsatser Regeringens riktlinjebeslut tillsammans med verksamhet bedöms ha inneburit lägre räntekostnader för statsskulden utan att risken ökat nämnvärt. Den årligt återkommande utvärderingen av skuldförvaltningen visar bl.a. att operativa förvaltning varit framgångsrik, med stora besparingar i realupplåningen, i förvaltningen av valutaskulden och i upplåningen från mindre placerare. Även kontorets strategiska beslut beräknas ha sparat miljardbelopp. Den samlade bedömningen är att staten för en genomtänkt och väl fungerande upplåning och skuldförvaltning och att verksamheten bedrivits i enlighet med det övergripande målet för statsskuldspolitiken. Regeringen anser även att styrningen och utvärderingen av statsskuldsförvaltningen successivt har utvecklats och förbättrats. Det gäller inte minst synen på kostnader och risk i skuldförvaltningen och den långsiktiga inriktningen av skuldens sammansättning. Regeringen vill betona att funktion som statens finansförvaltning är av stor betydelse med avsevärd påverkan på effektivitet och kostnadsutveckling i vitt skilda delar av statsförvaltningen. Det är därför av stor vikt att kontorets verksamhet håller en hög kvalité och professionalitet, särskilt i de delar som kan karaktäriseras som kärnverksamhet i förhållande till de uppgifter som tilldelats. Det sistnämnda avser främst den verksamhet som bedrivs inom institutionell upplåning, statens internbank samt garanti- och kreditverksamheten. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 14 Statliga garantier och särskilda åtaganden Statliga garantier och särskilda åtaganden omfattar de garantier och lån med kreditrisk som utfärdas och förvaltas av . Vid sidan av dessa garantier finns statliga garantier som utfärdas och förvaltas av , och . Regeringen redogör för dessa garantier under respektive utgiftsområde. De garantier som hanteras av redovisas i följande avsnitt. Förutom den ordinarie garantireserven för garantier som utfärdas av finns två särskilda reserver, dels en separat garantireserv för Venantius AB:s upplåning, dels en särskild garantireserv som omfattar åtaganden gentemot vissa internationella finansiella institutioner. skall bedriva garanti- och kreditverksamhet på ett effektivt sätt och verka för att andra statliga myndigheters garanti- och kreditverksamhet bedrivs effektivt. Garantier skall hanteras inom ramen för garantimodellen. En ny garantimodell för staten infördes (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:FiU1, rskr. 1996/97:53) och trädde garantiförordningen (1997:1006) i kraft. Avsikten med garantimodellen är dels att kostnaderna för statens garantigivning skall vara synliga, dels att verksamheten skall vara långsiktigt finansiellt självbärande. omfattar principerna i den nya garantimodellen även s.k. äldre garantier som utfärdats före införandet av den nya modellen. En närmare redovisning av garantimodellen och av statens totala garantigivning återfinns i regeringens skrivelse Årsredovisning för staten 2004 (skr. 2004/05:101, bet. 2004/05:FiU28, rskr. 2004/05:304). Genom att bedöma och värdera ekonomiska risker, sätta avgifter och bestämma villkor, bevaka och driva in fordringar och annan hantering skall se till att statens risk i samband med garantier begränsas, att statens rätt med anledning av garantier tryggas och att uppföljning och redovisning sker. Prissättningen av garantier skall ske enligt försäkringsmässiga principer så att statens ekonomiska resurser utnyttjas effektivt. Garantier skall även hanteras så att risken begränsas och att kostnaderna för verksamheten över en längre tidsperiod motsvaras av dess intäkter. Hanteringen av statens risktagande genom 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 garantier skall även fortsättningsvis utvecklas 14.5 har ställt ut en kreditgaranti till Fonden för den mindre skeppsfarten, 19 nya garantier för lånetransaktioner gjorda av samt 29 kreditgarantier till UD-anställda i samband med omstationering. Vidare har nya modeller för riskbedömning och prissättning samt nya rutiner för riskuppföljning införts. har i sin löpande bevakning av statens garantihantering bl.a. föreslagit en omvandling av Stockholmsleders och trafikleders statsgaranterade upplåning till direkta lån i . Omläggningen beräknas minska räntekostnaderna med . Regeringen har gett kontoret i uppdrag att möjligt genomföra omläggningen av lånen. lämnade sin årliga garanti- och kreditrapport där kontoret bl.a. redogör för vilka åtgärder som vidtagits för att begränsa statens risk vid garantier. Samma månad lämnades även en rapport om gemensam kostnads- och riskredovisning för statens garantimyndigheter. har tagits fram i samarbete med övriga garantimyndigheter och i den föreslås en rad åtgärder för en mer enhetlig och samlad garantiredovisning till regeringen och . Regeringen bereder de förslag som inkommit. har även fått i uppdrag att samordna ett arbete med , , , och i syfte att få till stånd en gemensam redovisning av kostnader och risker inom det statliga kreditområdet. Uppdraget skall redovisas till regeringen . garantiportfölj uppgick till 2004 varav avser den särskilda garantireserven för bostadsfinansieringsföretaget (se tabell nedan). Därtill tillkommer garantikapital till internationella finansieringsinstitutioner på som hanteras av och samt garantiåtaganden av affärsverken på . Kontorets portfölj är i hög grad koncentrerad till ett fåtal stora objekt; står för av åtagandena och ännu mer i riskhänseende. har i sin löpande bevakning av garantier reviderat ned förväntade förluster i garantiportföljen (motsvarande ) till . Förändringen beror på en positiv utveckling av trafiken över , den riskbuffert som Nordiska Investeringsbanken infört och en fortsatt avveckling av kreditgarantierna till bostadsfinansieringsföretaget . Tabell 14.1 Uppgifter om garantiverksamhet 2000-2004 1Ej periodiserade avgifter. 2Avsatta anslagsmedel motsvarande subventionerade avgifter . 3Avser utgifter för administration och infrianden. 4Avser de medel som avsatts på räntekonto i för framtida infrianden av garantier, inklusive räntor. Inbetalda avgifter till den ordinarie garantireserven uppgick till 2004 och till ett totalt ackumulerat belopp på . Anslagsmedel som ersätter garantiavgifter stod för huvuddelen av inkomsterna (). för administration sjönk jämfört till . återvanns i fodringar för infriade garantier. har total återvunnits. Resterande fodringar uppgår till där möjligheten till återvinning är mycket begränsad. I den separata garantireserven för uppgår behållningen till , medan reserveringarna för framtida kreditförluster uppgår till . har lån med kreditrisk på . De största låntagarna är (4,), Svensk- Danska broförbindelsen AB (, ), () och (). redovisar sina lån till verkligt värde i stället för till nominellt värde. Med anledning av stora risker för kreditförluster i viss utlåning har värdet på kreditportföljen skrivits ned (motsvarande ). Nästan hela nedskrivningsbeloppet, , berör utlåningen till där den förväntade återbetalningen är mot nominellt utlånat . Venantius AB:s huvudsakliga uppgift är att på ett ansvarsfullt sätt hantera obeståndssituationer i den övertagna stocken av bostadskrediter och att i det arbetet beakta statens totala kostnader i samband med låneförvaltningen. I uppdraget ingår att, i den takt det är möjligt, återföra kreditengagemang till den reguljära kreditmarknaden, så att staten kan få tillbaka det kapital som avsatts till verksamheten. Den separata garantireserven för upplåning utgörs av ett särskilt räntekonto. garantireserv är knutet ett kreditutrymme på , vilket också utgör ramen för garantier för företagets lån. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Tabell 14.2 Utveckling av resultat och eget kapital i Resultat, före skatt har fortsatt att minska sin nettoskuld genom att sälja fastigheter och avveckla delar av sin låneportfölj. Sannolikheten för att utställda kreditgarantier på totalt skall infrias minskar därmed. Reserveringarna på minskades till . De medel som finns avsatta i särskild garantireserv för Venantius AB:s del bedöms därmed som mer än tillräckliga. Regeringens ambition är att slutreglera den separata garantireserven när garantierna till helt har avvecklats. Den positiva utvecklingen i Venantius AB:s finanser innebär även att regeringen, inom ramen för kreditbemyndigande om , överväger att minska de ekonomiska förpliktelserna gentemot bolaget. Garantikapital till internationella finansiella institutioner Förutom garantireserven för Venantius finns en särskild reserv för garantikapital till internationella finansiella institutioner. Ett infriande av en sådan garanti medför att reserven belastas vartefter motsvarande belopp avräknas från anslag inom respektive departements ansvarsområde. Förfarandet innebär att saldot på denna särskilda garantireserv normalt kommer att vara noll kronor. Kostnaden för dessa åtaganden görs synlig genom att ändamålet för de anslag som täcker kapitaltillskottet har vidgats till att även gälla infrianden av garantikapital. 14.5.2 Analys och slutsatser bedöms ha uppfyllt målet om en ekonomiskt ansvarsfull prövning och hantering av garantier. Målet om långsiktig kostnadstäckning har varit styrande i garantiverksamheten och planenliga reservationer av medel för att täcka framtida infrianden har avsatts. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 utvecklat och förbättrat metoder för prissättning och riskbedömning. har även i övrigt fortsatt att utveckla garantihanteringen i staten och agera professionellt i de frågor som uppstått. Bland annat bedöms arbetet med en samordnad hantering av statens garantier leda till en ökad helhetsbild och överblick över statens samlade garantiåtagande. De synpunkter som i olika sammanhang förts fram av på statens hantering av garantier och krediter har i de delar som rör kontoret tagits om hand. Exempelvis redovisar sin utlåning till verkligt värde i stället för som tidigare till nominellt värde. har även fortsatt att utveckla kreditverksamheten och har bl.a. pekat på behovet av en kreditmodell med liknande principer såsom i garantimodellen. Modellen syftar främst till att synliggöra kostnader och uppnå full kostnadstäckning i den statliga långivningen. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 15 Övrig finansiell förvaltning Övrig finansiell förvaltning omfattar verksamhet som syftar till en effektiv finans- och kapitalförvaltning inom staten och verksamheten inom premiepensionssystemet, insättningsgarantin och investerarskyddet. Förvaltningen bedrivs av Statens internbank inom , () och (). Statens internbank i skall bidra till en effektiv likviditetsstyrning och finansförvaltning i staten. Mer specifikt skall sätta marknadsmässiga villkor på lån och placeringar till statliga myndigheter och vissa bolag med villkor som baseras på statens upplåningskostnader på kapitalmarknaden. Kontoret skall även verka för att det statliga betalningssystemet möjliggör effektiva betalningar, håller hög säkerhet, är anpassat till statens redovisningssystem, tillgodoser statens informationsbehov och är konkurrensneutralt. Därutöver skall verka för minskade räntekostnader i staten, vidareutveckla statens betalningssystem samt erbjuda myndigheter en god service. Målet för verksamhet är att bidra till konsumentskyddet avseende insättningar och till stabiliteten i det finansiella systemet. Nämnden skall också bidra till konsumentskyddet avseende värdepapper och andra medel som hanteras för kunders räkning. Målen för PPM är att: administration och förvaltning av premiepensionerna skall bedrivas med låga kostnader och till nytta för pensionsspararna, samt de erbjudna försäkringsprodukterna över tiden var för sig bär sina egna kostnader. IGN administrerar insättningsgarantin och investerarskyddet. Till IGN:s huvudsakliga uppgifter hör att fastställa, debitera och förvalta garantiavgifter samt att i förekommande fall hantera ersättningsfall. Regleringen avseende insättningsgarantin och investerarskyddet har sin utgångspunkt i varsitt EG-direktiv. Utifrån de minimikrav som fastställs i direktiven utformas de nationella garantisystemen. PPM:s verksamhet drivs inom ramen för det allmänna pensionssystemet som består av inkomst- och premiepension. PPM:s huvudsakliga uppgift är att hantera individuella konton för pensionsmedel i olika värdepappersfonder, att förvalta medlen i den traditionella försäkringen, att besluta om utbetalning av pensioner samt att informera om premiepensionssystemet. PPM ansvarar också för den tillfälliga förvaltningen av 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 PPM leds av en styrelse med fullt ansvar inför regeringen. Myndighetens centrala förvaltning är lokaliserad till . I bedriver PPM kundservice, pensionshandläggning och dokumenthanteringsverksamhet. Övriga delar av pensionssystemet administreras främst av . använder myndigheterna nya ramavtal för betalningsförmedlingstjänster där ersättningsformen float ersatts med avgifter. De nya avtalen ökar transparensen och konkurrensen i betalningssystemet vilket möjliggör förbättrad produktutveckling, lägre risker och lägre kostnader för staten. I övrigt har genomfört en rad olika aktiviteter som förbättrar kassahållningen i staten bl.a. ny modell för internstatliga betalningar, förbättrad uppföljning av statliga betalningar och nya avtal om betalkort och köpkort. söker även genom information och kommunikation stimulera myndigheter att effektivisera sin finansiella hantering, bland annat genom seminarieverksamhet och den årligt återkommande Finansdagen. Tidningen internbanksnytt informerar löpande om aktuella frågor och förhållanden. Regeringen tillsatte 2004 en utredning med uppdraget att göra en genomgripande översyn av systemen för insättningsgaranti och investerarskydd. Utredningen lämnade sitt betänkande (SOU 2005:16 Reformerat system för insättningsgaranti) . Betänkandet innehåller bl.a. förslag till ett reformerat garantisystem som i högre grad än bygger på de principer som gäller för statens övriga garantigivning. Utredningen har även föreslagit att statens samtliga garantiverksamheter läggs i en och samma myndighet. beslutade om proposition Ändrade avgifter för insättningsgarantin (prop. 2004/05:92, bet. 2004/05:FiU25, rskr. 2004/05:226). I propositionen föreslogs att den sammanlagda årliga avgiften som tas ut för insättningsgarantin låses fast på den nivå som tillämpas, dvs. av de garanterade insättningarna. Lagändringarna trädde i kraft . Syftet med ändringarna är att, fram till dess förslag har hunnit leda till lagstiftning, undvika en höjning av garantiavgiften vid flytt av större bestånd av insättningar till det svenska insättningsgarantisystemet. Ett exempel på detta är Nordeas planerade ombildning till europabolag som innebär att Nordeas kunder i , och kommer att omfattas av den svenska insättningsgarantin. Enligt tidigare regler skulle en sådan ombildning innebära att avgiften för insättningsgarantin höjdes, inte bara för Nordea utan också för de andra instituten inom insättningsgarantisystemet. Delvis mot bakgrund av de problem som uppmärksammats med anledning av Nordeas planerade ombildning till europabolag har det inom EU inletts en översyn av det EG-direktiv som ligger till grund för de europeiska insättningsgarantiordningarna. Den har inom ramen för denna översyn aktivt arbetat för att regelverket skall anpassas till en allt högre grad av integration på de finansiella marknaderna inom EU. IGN fick i regleringsbrevet i uppdrag av regeringen att se över formerna för förvaltningen av de avgifter som tas ut för insättningsgarantin. Bakgrunden var att avkastningen i den förvaltningsmodell som IGN valt inte nått upp till uppställda mål. IGN konstaterade i redovisningen av uppdraget att mot bakgrund av det icke tillfredsställande resultatet fanns skäl att ändra formerna för förvaltningen. Enligt beslut av nämnden förvaltas därför avgiftsmedlen av Kammarkollegiet, som fått i uppdrag att bedriva en passiv indexförvaltning (Fi2005/1351). Passiv indexförvaltning innebär att avgiftsmedlen placeras så att portföljsammansättningen blir densamma som för ett valt jämförelseindex. Regeringen har inlett ett arbete med granskning av administrationskostnaderna inom ålderspensionssystemet. En del i översynen rör frågan om att hitta en kostnadseffektiv myndighetsstruktur. Administrationen är uppdelad på flera myndigheter, främst PPM och . En utredning pågår med syfte att utvärdera premiepensionssystemets funktion inom ramen för pensionsreformens grundläggande principer och mål (dir. 2004:77). Utredaren skall bl.a. identifiera och lämna förslag avseende eventuella problem med den enskildes val och byte av fond, fondutbudets omfattning och avgifterna till fondförvaltarna. Uppdraget skall redovisas senast . De statliga betalningarna uppgick till 2004, en ökning . En ökad andel betalningar () sker via de nya ramavtal som trädde i kraft . Avtalen är tecknade med , Nordea och . Övriga betalningar sker via Danske bank, Svenska och som tillhandahåller tjänster som inte ingår i ramavtalen. Den enskilt största förändringen i de nya ramavtalen är att myndigheterna direkt faktureras för de betalningstjänster de utnyttjar. Detta har fått många myndigheter att anpassa sin efterfrågan av banktjänster till sina behov.