prop · GT0329 · 2005-10-18 00:00:00 — förs med Datain- spektionens tillstånd gäller be- stämmelserna i datalagen (1973:289) till och med den För ett sådant register skall dock 68 §§ gälla från ikraftträdandet. Om det i samband med utred- ningen av ett brott har tagits ett prov för DNA-analys, får provet inte användas för något annat än- damål än det för vilket det togs. 2.1 För de personregister som förs med Datainspektionens tillstånd gäller bestämmelserna i datalagen (1973:289) till och med den För ett sådant register skall dock 68 §§ gälla från ikraftträdandet. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2003:874. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , regeringsrådet Utvidgad användning av DNA-tekniken inom brottsbekämpningen Enligt en lagrådsremiss () har re- geringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i polisdatalagen (1998:622). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnessakkunniga Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Att ta prov, t.ex. i form av salivprov eller blodprov, för DNA-analys i samband med brottsutredning är en kroppsbesiktning, ett av de straffpro- cessuella tvångsmedel som regleras i 28 kap. (RB). Öv- riga sådana tvångsmedel är kroppsvisitation och husrannsakan. Ytterst regleras användningen av tvångsmedel av bestämmelserna till skydd för medborgarnas grundläggande fri- och rättigheter i 2 kap. re- geringsformen (RF) och i lagen (1994:1219) om den europeiska konven- tionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläg- gande friheterna. Enligt 2 kap. 6 § RF är varje medborgare gentemot det allmänna skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp (t.ex. kroppsbesikt- ning), kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång. Begränsning av detta skydd får enligt 2 kap. 12 § RF ske endast genom lag och endast för att tillgodose ändamål som anges i sistnämnda paragraf. Enligt 28 kap. 11 och 12 §§ RB får kroppsbesiktning ske av den som skäligen kan misstänkas för brott på vilket fängelse kan följa för att ut- röna omständigheter som kan vara av betydelse för utredning av brottet. Förutsättningarna för att genomföra kroppsvisitation av den som skäligen kan misstänkas för brott är väsentligen desamma. Kroppsvisitation får också ske beträffande annan person än den som skäligen kan misstänkas för brottet (t.ex. vid lägre grad av misstanke och i fråga om målsägande eller annan person), om det finns synnerlig anledning att anta att det därigenom kommer att anträffas föremål som kan tas i beslag eller att det annars är av betydelse för utredningen av brottet. Någon motsvarande möjlighet till kroppsbesiktning av annan person än någon som skäligen kan misstänkas för brottet ges inte i lagen. Det remitterade förslaget innebär att möjligheterna att genomföra kroppsbesiktning genom att ta salivprov för DNA-analys vidgas. Vad gäller person som skäligen kan misstänkas för ett brott skall salivprov också kunna tas om syftet är enbart att registrera analysresultatet i poli- sens utredningsregister eller DNA-register. Vidare blir det möjligt att ta salivprov på annan person än den som skäligen kan misstänkas för ett brott, om syftet är att underlätta identifiering vid utredningen av ett brott på vilket kan följa fängelse och det är av särskild vikt för utredningen av brottet. Det föreslås också vissa ändringar i polisdatala- gen (1998:622), som innebär dels att möjligheterna att registrera resulta- tet av DNA-analyser vidgas, dels en precisering av bestämmelserna om när prov som tagits för DNA-analys skall förstöras. Av förslaget framgår att DNA-analyser redan har fått en omfattande användning i brottsutredningar och efter hand också en allt större bety- delse i sådana utredningar. Såvitt nu kan bedömas kommer denna ut- veckling att fortsätta. Lagrådet instämmer i att det är väsentligt att ta till- vara de möjligheter DNA-tekniken erbjuder för att effektivisera samhäl- lets verksamhet för att beivra brott. Utvecklingen och användningen av undersökningsmetoderna måste emellertid ske så att man uppnår en lämplig avvägning mellan intresset av att skydda den enskildes integritet och intresset av att effektivisera verksamheten för att utreda brott. Vidare är det angeläget att gränserna för användningen av detta tvångsmedel är klart angivna. Mot denna bakgrund har Lagrådet synpunkter på det re- mitterade förslaget, främst vad gäller förutsättningarna för att ta saliv- prov på annan person än den som skäligen kan misstänkas för ett brott och i fråga om verkan av samtycke av den enskilde till DNA-prov. Förslaget till lag om ändring i 28 kap.12 b § I paragrafen anges under vilka förutsättningar som kroppsbesiktning ge- nom att ta salivprov för DNA-analys får ske på annan person än den som skäligen kan misstänkas för brott. Detta får ske om syftet är att genom en DNA-analys av provet underlätta identifiering vid utredningen av ett brott på vilket kan följa fängelse och det är av särskild vikt för utredningen av brottet. Enligt vad som sägs i författningskom- mentaren (s. 37) avses med uttrycket av särskild vikt för utredningen att det i det konkreta fallet på goda grunder kan antas att provtagningen för brottsutredningen framåt. Vad gäller tvångsmedlen husrannsakan och kroppsvisitation finns re- dan enligt gällande rätt möjlighet att genomföra dessa beträffande annan person än den som skäligen kan misstänkas för ett brott. I 28 kap. 1 § andra stycket RB föreskrivs att husrannsakan får göras hos annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet, bl.a. om synnerlig anledning förekommer att utredning kan vinnas om brottet. Vidare föreskrivs i 28 kap. 11 § andra stycket RB att annan person än den som skäligen kan misstänkas för brottet får kroppsvisiteras, bl.a. om det finns synnerlig anledning att anta att det är av betydelse för utredningen av brottet. Ut- trycket synnerlig anledning har, med utgångspunkt i ett antal beslut av ombudsmän (), ansetts böra tolkas så att det skall föreligga faktiska omständigheter som påtagligt visar att man med fog kan för- vänta sig att uppnå det avsedda resultatet med åtgärden (Polisrättsutred- ningen, SOU 1995:47 s. 298). Förutsättningarna enligt förslaget för att företa en kroppsbesiktning i form av salivprov för DNA-analys på annan än den som är skäligen misstänkt för brottet skiljer sig från vad som gäller för övriga tvångsme- del dels så att kravet ställts något högre vad gäller brottet (fängelse ), dels så att förutsättningarna i övrigt lagts på en något lägre nivå (särskild vikt). Innebörden av den föreslagna lydelsen är emellertid att det ställs lägre krav för att tvångsvis ta salivprov för DNA-analys än för att genomföra kroppsvisitation. Enligt Lagrådets bedömning finns det skäl att anta att ett tvångsvis ta- get salivprov i många fall uppfattas som ett längre gående intrång i den personliga integriteten än vad en kroppsvisitation innebär. Ytterligare en aspekt på frågan är att det kan vara av värde när det gäller den praktiska tillämpningen att regleringen rörande de processuella tvångsmedlen är någorlunda enhetlig. Mot bakgrund av vad som anförts anser Lagrådet att den reglering som gäller för kroppsvisitation och husrannsakan rörande annan person än den som skäligen kan misstänkas för brottet innefattar en avvägning mellan intresset av skydd för den enskildes integritet och intresset av effektivitet i den brottsutredande verksamheten som skulle vara lämplig också i fråga om kroppsbesiktning för att ta salivprov för DNA-analys. Lagrådet föreslår därför att 28 kap. 12 b § första stycket ges följande ly- delse: Kroppsbesiktning genom tagande av salivprov får ske på annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet, om 1.syftet är att genom DNA-analys av provet underlätta identifiering vid utredning av ett brott på vilket kan följa fängelse, och 2.det finns synnerlig anledning att anta att det är av betydelse för ut- redningen om brottet. Enskilds samtycke till provtagning Av förslaget framgår att prov för DNA-analys i stor omfattning tas efter samtycke av personer som lämnar prov. Det förutsätts att så skall kunna ske även fortsättningsvis, dock inte i vidare omfattning än vad som ligger inom ramen för de behovs- och proportionalitetsprinciper som utgör grunden för allt polisarbete (s. 24). I olika sammanhang (t.ex. , SOU 1995:47 s. 143 ff., JO:s ämbetsberättelse 2003/04 s. 77 ff.) har ifrågasatts om eller i vad mån den enskildes samtycke bör tillmätas någon verkan vid användning av ett tvångsmedel som kroppsbesiktning. I fråga om husrannsakan föreskrivs i 28 kap. 1 § tredje stycket RB att för husrannsakan hos den misstänkte inte i något fall får åberopas hans samtycke, om han inte själv begärt åtgärden. Vad gäller kroppsvisitation och kroppsbesiktning finns inte i 28 kap. RB någon motsvarande regler- ing av verkan av samtycke. Eftersom prov för DNA-analys i så stor utsträckning har tagits och förutses komma att tas efter samtycke av den enskilde bör, enligt Lagrå- dets mening, frågan om verkan av den enskildes samtycke tas upp till principiellt övervägande i detta sammanhang. Särskilt som frågan rör begränsning av en grundlagsskyddad rättighet talar starka skäl för att rättsläget klargörs genom uttrycklig lagreglering. Förslaget till lag om ändring i polisdatalagen (1998:622) I 27 a § andra stycket föreslås att det prov för DNA-analys som avser den registrerade skall gallras . mentaren (s. 39) är syftet att provet skall förstöras . I 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF) finns bestämmelser om all- Bl.a. föreskrivs i 18 § nämnda kapitel att grundläg- gande bestämmelser om bl.a. gallring av allmänna handlingar skall med- delas i lag. Det nära sambandet mellan allmänna handlingar och begreppet gall- ring kan enligt Lagrådets bedömning leda till tanken att ett DNA-prov skulle vara en handling i TF: s mening. Av 2 kap. 3 § första stycket TF framgår att med en handling förstås framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Regeringsrätten har funnit (RÅ 1994 not 465) att två blodprov som förvarades i det s.k. vid dåvarande inte utgjorde handling i TF: s mening. Enligt Lagrådets bedömning finns det inte skäl att i nu aktuellt hänse- ende uppfatta ett DNA-prov som kan lämnas t.ex. i form av blod eller saliv på något annat sätt än blodproven i . Genom Regeringsrättens avgörande får det anses klarlagt att ett DNA- prov inte utgör en handling i den mening som avses i 2 kap. 3 § första Det kan mot den angivna bakgrunden ifrågasättas om det är lämpligt att använda ordet gallra för att beskriva att ett DNA-prov skall förstöras. Visserligen är vanligen innebörden av ordet gallra att något skall förstö- Gallring brukar emellertid ta sikte på förstörande av allmänna hand- lingar och uppgifter i allmänna handlingar. För att undvika risk för miss- förstånd och för att underlätta tillämpningen av paragrafen förordar Lag- rådet att det direkt i lagtexten kommer till uttryck att ett DNA-prov skall förstöras vid en viss angiven tidpunkt. Lagrådet föreslår därför att 27 a § ges följande lydelse: Ett prov för DNA-analys som har tagits med stöd av bestämmelserna i 28 kap. skall förstöras senast efter det att provet togs. Om uppgifterna i utredningsregistret skall gallras vid en tidigare tid- punkt enligt 27 §, skall även det prov som avser den registrerade Om provet har tagits från någon som inte är skäligen misstänkt för brott, skall provet förstöras så snart målet eller ärendet slutligt har av- Enligt 23 § i det remitterade förslaget får ett DNA-register innehålla uppgifter om resultatet av DNA-analyser som har gjorts med stöd av be- stämmelserna i 28 kap. RB och som avser personer som genom laga- kraftvunnen dom har dömts till annan påföljd än böter eller har godkänt strafföreläggande som avser villkorlig dom. Varken av den föreslagna lagtexten eller av författningskommentaren framgår hur den situationen skall hanteras när en person har dömts till sådan påföljd som angetts i förslaget, men där provtagningen ligger i ti- den före de föreslagna lagändringarnas ikraftträdande. En annan fråga som rör övergångsbestämmelserna är vad som skall gälla för det fall en provtagning visserligen har skett efter ikraftträdandet, men där utredningen inte har lett till fällande dom och personen ifråga före ikraftträdandet har dömts för annat brott till annan påföljd än böter, dock inte av så allvarligt slag som krävs för registrering enligt de nu gäl- lande bestämmelserna i 23 §. Vid föredragningen i Lagrådet har upplysts att avsikten är att bestäm- melserna i den föreslagna paragrafen endast skall tillämpas på personer som har dömts efter ikraftträdandet. De angivna frågorna bör, enligt Lag- rådets mening, regleras i övergångsbestämmelser till lagen. Lagrådet föreslår att ikraftträdande- och övergångsbestämmelser till polisdatalagen ges följande lydelse: 1.Denna lag träder ikraft . 2.Äldre bestämmelser i 23 § gäller fortfarande om provet för DNA- analys har tagits före ikraftträdandet och i fråga om dom som har meddelats och strafföreläggande som har godkänts före ikraftträ- dandet. I övrigt lämnar Lagrådet förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , statsråden , , , , , Y. , , , , , Andnor, Nuder, , , , Regeringen beslutar proposition 2005/06:29 Utvidgad användning av DNA-tekniken inom brottsbekämpningen m.m.