prop · GS03144 · 2005-04-04 00:00:00 — Åklagare får ansöka hos en utländsk myndighet om rättslig hjälp eller tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning av någon som befinner sig i en annan stat eller i . Om den andra staten kräver att ansökan först skall prövas av domstol i , får tingsrätten på begäran av svensk åklagare besluta att tillåta den hemliga teleavlyssningen eller hemliga teleövervakningen som ansökan enligt första stycket avser. Av ansökan enligt första stycket skall det framgå åtgärden önskas och sådana uppgifter som behövs för att åtgärden skall kunna genomföras. Om den andra staten kräver ett tillstånd enligt andra stycket, skall ansökan innehålla en bekräftelse på att ett sådant tillstånd har meddelats. Befinner sig den person som åtgärden avser inte i den stat där rättslig hjälp eller tekniskt bistånd söks, skall det av ansökan framgå att ett sådant tillstånd som avses i 26 c § har lämnats av den stat där personen finns. Tillstånd till gränsöverskridande hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning Tillstånd i till gräns- överskridande hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning En ansökan från en stat som är medlem i Europeiska unionen eller från eller om tillstånd till att, utan svenskt bi- träde, i en brottsutredning genom- föra hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning av någon som befinner sig i , hand- läggs av åklagare. Av ansökan skall det framgå åtgärden beräknas pågå. Ansökan skall också innehålla en bekräftelse på att ett beslut om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning har meddelats i den ansökande staten. Åklagaren skall genast pröva om det finns förutsättningar för hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd till åtgärden. De förutsättningar som gäller enligt 27 kap. 1822 §§ skall tillämpas vid tillståndsprövningen. Rätten skall även tillämpa motsvarande förfarande som anges i 27 kap. 26 och 2830 §§ samma balk. Tingsrättens beslut får inte över- klagas. Ett beslut enligt 26 a § skall meddelas från det att ansökan inkom eller, om det finns särskilda skäl inom från ansökan. Åklagaren skall genast under- rätta den ansökande staten när ett beslut enligt 26 a § har meddelats. Om tillstånd vägras, skall underrättelsen ange att teleavlyss- ningen eller teleövervakningen inte får ske eller skall upphöra. I sådant fall skall under- rättelsen även ange att det mate- rial som tagits upp eller hämtats in inte får användas eller att det endast får användas på de villkor som åklagaren ställer. Tillstånd från en annan stat till gränsöverskridande hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning Om svenska myndigheter genomför eller avser att inleda hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning av telemeddelanden som befordras till eller från någon som befinner sig i en stat som är medlem i Europeiska unionen eller befinner sig i eller och om åtgärden kan genomföras utan biträde från den staten, skall åklagaren söka tillstånd till åtgärden från den stat där personen befinner sig. Av ansökan skall det framgå åtgärden beräknas pågå. Ansökan skall också innehålla en bekräftelse på att ett svenskt beslut om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning har meddelats. Om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning redan har inletts när en ansökan görs enligt första stycket, får teleavlyssningen prövas i den andra staten. Har en svensk myndighet i ett ärende om rättslig hjälp fått uppgifter eller bevisning från en annan stat enligt en internationell överenskommelse som är bin- dande för och som innehåller villkor som begränsar möjligheten att använda upp- gifterna eller bevisningen vid utredning av brott eller i ett rättsligt förfarande med anledning av brott, skall svenska myndig- heter följa villkoren oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Om en svensk myndighet i ett ärende om rättslig hjälp har fått uppgifter eller bevisning från en annan stat för att användas vid utredning av brott eller i ett rättsligt förfarande med anledning av brott och gäller på grund av en internationell överenskommelse som är bindande för villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna eller bevisningen, skall svenska myn- digheter följa villkoren oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Bestämmelserna i första stycket skall även tillämpas beträffande villkor som en annan stat ställer upp för att på eget initiativ, utan samband med ett ärende, lämna rättslig hjälp i form av uppgifter eller bevisning för att användas vid utredning av brott eller i rättsligt förfarande med anledning av brott. Rättslig hjälp som lämnas enligt denna lag får i enskilda fall förenas med villkor som är påkallade av hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Rättslig hjälp som lämnas enligt denna lag får i enskilda fall förenas med villkor som är påkallade med hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Detsamma gäller när rättslig hjälp, utan samband med ett ärende, lämnas till en annan stat i form av uppgifter och bevisning för att användas vid utredning av brott eller i ett rättsligt förfarande med anledning av brott. Villkor som avses i första stycket får inte ställas upp om de strider mot en internationell överenskommelse som är bindande för . Bestämmelser om uppgiftsskyldighet finns i 1 kap. 11 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, 1 kap. 8 a § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 2 kap. 9 § lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet, 7 kap. 13 a § lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag, 8 kap. 2 a § lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument, 4 kap. 5 § lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar och 2 kap. 20 § lagen (2004:46) om investeringsfonder. 1 kap. 8 a § lagen (1991:981) 2 kap. 9 § (1992:543) om börs- och 7 kap. 13 a § exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag, 8 kap. 2 a § lagen (1998:1479) om kontoföring 4 kap. 5 § lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar, 2 kap. 20 § lagen (2004:46) om investeringsfonder och 1 kap. 11 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. I de lagar som anges i första stycket finns även bestämmelser om meddelandeförbud och ansvars- bestämmelser för den som bryter mot ett sådant förbud. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2004:327. 8Förslag till lag om ändring i lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar Härigenom föreskrivs att det i lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar skall införas två nya paragrafer, 4 kap. 6 och 7 §§, samt närmast före 4 kap. 6 och 7 §§ nya rubriker av följande lydelse. Den undersökningsledare eller åklagare som begär uppgifter en- ligt 5 § får förordna att institutet, dess styrelseledamöter och anställda inte får röja för kunden eller för någon utomstående att uppgifter har lämnats enligt 5 § eller att det pågår en förunder- sökning eller ett ärende om rättslig hjälp i brottmål. Ett sådant förbud får meddelas om det krävs för att en utredning om brott inte skall äventyras eller för att uppfylla en internationell överenskommelse som är bindande för . Förbudet skall vara tidsbegränsat, med möjlighet till förlängning, och får inte avse än vad som är motiverat med hänsyn till syftet med förbudet. I ett ärende om rättslig hjälp i brottmål får dock förbudet tidsbegränsas endast om den stat eller mellanfolkliga domstol som ansökt om rättslig hjälp samtycker till detta. Om ett förbud är motiverat med hänsyn till syftet med förbudet skall undersökningsledaren eller åklagaren besluta att förordnandet skall upphöra. Till böter döms den som upp- såtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot ett meddelandeförbud enligt 6 §. Denna lag träder i kraft . 2. angelägenhet som avser användning av hemlig teleavlyss- ning eller hemlig teleövervakning enligt 27 kap. 18 eller 19 § , tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning enligt 4 kap. 25 b § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. 9Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Härigenom föreskrivs att 6 kap. 8 och 21 §§ lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation skall ha följande lydelse. Bestämmelserna i 57 §§ gäller inte 1. när en myndighet eller en domstol behöver tillgång till sådana uppgifter som avses i 5 § för att lösa tvister, 2. för elektroniska meddelanden 2. för elektroniska meddelanden som befordras eller har expedierats som befordras eller har expedierats eller beställts till eller från en viss eller beställts till eller från en viss adress i ett elektroniskt kommuni- adress i ett elektroniskt kommuni- kationsnät som omfattas av beslut kationsnät som omfattas av beslut om hemlig teleavlyssning eller om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning, eller hemlig teleövervakning, beslut om 3. i den utsträckning uppgifter som avses i 5 § är nödvändiga för att förhindra och avslöja obehörig användning av ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikationstjänst. Tystnadsplikt enligt 20 § första stycket gäller även för uppgift som hänför sig till 1. åtgärden att kvarhålla försändelser enligt 27 kap. 9 § , och 2. angelägenhet som avser användning av hemlig teleavlyss- ning eller hemlig teleövervakning enligt 27 kap. 18 eller 19 § . Denna lag träder i kraft . 10Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1174) om gemensamma utredningsgrupper för brottsutredningar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:1174) om gemensamma utredningsgrupper för brottsutredningar dels att rubriken till lagen samt 1, 3 och 57 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas sju nya paragrafer, 1016 §§, samt närmast före 10 och 14 §§ nya rubriker av följande lydelse, dels att det närmast före rubriken före 2 § skall införas en ny rubrik som skall lyda Gemensamma utredningsgrupper för brottsutredningar. Lag om gemensamma utred- ningsgrupper för brottsutred- ningar Denna lag gäller för sådana gemensamma utredningsgrupper för brottsutredningar som inrättas mellan myndigheter i och myndigheter i en eller flera medlemsstater i Europeiska unionen med stöd av rådets rambeslut /465/RIF av om gemensamma utredningsgrupper. Lag om vissa former av inter- nationellt samarbete i brotts- utredningar Bestämmelserna i 29 §§ gäller för sådana gemensamma utred- ningsgrupper för brottsutredningar som inrättas mellan myndigheter i och myndigheter i en eller flera andra stater med stöd av 1.rådets rambeslut /465/RIF av om gemensamma utrednings- grupper, 2.konventionen av om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater1, eller 3.avtalet av mellan Europeiska unionen och och om tillämp- ningen av vissa bestämmelser i konventionen av om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater och 2001 1 EGT C 197, , s. 1(Celex 32000FO712(02)) års protokoll till denna2. I 1013 §§ finns bestämmelser om internationellt samarbete med myndigheter i en annan stat om samarbete som avser åtgärder i en tjänstemän med skyddsidentitet. En överenskommelse om att inrätta en gemensam utredningsgrupp får, om förundersökning pågår i avseende brottslighet som gruppen skall utreda, ingås av den åklagare eller myndighet som leder Om en gemensam utrednings- Om en gemensam utrednings- grupp inte kan inrättas med stöd av grupp inte kan inrättas med stöd av första stycket får en överens- första stycket får en överens- kommelse om att inrätta en sådan kommelse om att inrätta en sådan Av överenskommelsen skall det framgå vilka tjänstemän som ingår i den gemensamma utredningsgruppen och gruppen skall vara verksam. Har en svensk myndighet fått uppgifter genom en gemensam utredningsgrupp som inrättats med stöd av denna lag och innehåller rambeslutet villkor som begränsar möjligheten att använda upp- gifterna skall myndigheten följa villkoren oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. Om en svensk myndighet har fått uppgifter genom en gemensam utredningsgrupp som inrättats med stöd av denna lag och gäller enligt en överenskommelse som anges i 1 § villkor som begränsar möjlig- heten att använda uppgifterna skall myndigheten följa villkoren oav- sett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. 2 EUT L 26, 29.1.2004, s. 3 (Celex 22004A0129 (01)) Överlämnande av uppgifter eller bevisning från en svensk myndighet till en gemensam utredningsgrupp som inrättats med stöd av denna lag får i enskilda fall förenas med villkor som är nödvändiga av hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Villkor som avses i första stycket får inte ställas upp om de stycket får inte ställas upp om de strider mot rambeslutet. strider mot den överenskommelse enligt 1 § som är tillämplig. Den svenska myndighet som överlämnat uppgifter eller bevis- ning och ställt villkor enligt 6 § får på begäran av en myndighet i den andra staten medge undantag från villkoret. Detsamma gäller i fråga om villkor som följer direkt av rambeslutet. Den svenska myndighet som överlämnat uppgifter eller bevis- ning och ställt villkor enligt 6 § får på begäran av en myndighet i den andra staten medge undantag från villkoret. Detsamma gäller i fråga om villkor som följer direkt av den överenskommelse enligt 1 § som är tillämplig. En ansökan från en myndighet i en annan stat om biträde med en kontrollerad leverans i skall handläggas av åklagare. bestämmer vilka åklagare som är behöriga att handlägga ett sådant ärende. En ansökan om att en kontrollerad leverans skall företas utomlands får göras av åklagare eller, sedan behörig åklagare har lämnat sitt tillstånd till åtgärden, av polismyndighet, eller . I fråga om uppgifter som en svensk myndighet har fått i ett ärende om kontrollerad leverans enligt denna lag, skall bestäm- melserna i 5 § tillämpas om detta följer av en internationell överens- kommelse som är bindande för . Bestämmelserna i 6 och 7 §§ gäller även för ärenden om kontrollerad leverans enligt denna lag. Villkor enligt 6 § får dock inte ställas upp om de strider mot en internationell överenskommelse som är bindande för . Bestämmelserna om skadestånd i 8 och 9 §§ skall tillämpas i ett ärende om kontrollerad leverans enligt denna lag, om detta följer av en internationell överens- kommelse som är bindande för . Brottsutredningar med användning av skyddsidentitet En överenskommelse om bistånd i en brottsutredning som genom- förs av tjänstemän med skydds- identitet får, om en förundersökning pågår i om den brottslighet åtgärden avser, ingås av den åklagare eller polismyndighet som leder förundersökningen. Om det inte pågår eller inleds någon förundersökning i om den brottslighet åtgärden avser, får en överenskommelse som avses i första stycket ingås av 1.Åklagarmyndigheten eller den åklagare som bestämmer, eller 2.Rikspolisstyrelsen eller den polismyndighet som Rikspolis- styrelsen bestämmer. Åtgärdens varaktighet och övriga praktiska frågor skall framgå av överenskommelsen. I fråga om uppgifter som en svensk myndighet har fått i ett ärende om samarbete enligt 14 §, skall bestämmelserna i 5 § tillämpas om detta följer av en internationell överenskommelse som är bindande för . Bestämmelserna i 6 och 7 §§ gäller även för ärenden om samarbete enligt 14 §. Villkor enligt 6 § får dock inte ställas upp om de strider mot en internationell överenskommelse som är bindande för . Bestämmelserna om skadestånd i 8 och 9 §§ skall tillämpas vid samarbete enligt 14 §, om detta följer av en internationell överens- kommelse som är bindande för . Denna lag träder i kraft med undantag för bestämmelserna i 1 § första stycket 3 som träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 11Förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) om investeringsfonder Härigenom föreskrivs att det i lagen (2004:46) om investeringsfonder skall införas två nya paragrafer, 2 kap. 20 a och 20 b §§, samt närmast före 2 kap. 20 a och 20 b §§ nya rubriker av följande lydelse. Den undersökningsledare eller åklagare som begär uppgifter enligt 20 § får förordna att fond- bolaget eller förvaringsinstitutet, dess styrelseledamöter och anställda inte får röja för kunden eller för någon utomstående att uppgifter har lämnats enligt 20 § eller att det pågår en förunder- sökning eller ett ärende om rättslig hjälp i brottmål. Ett sådant förbud får meddelas om det krävs för att en utredning om brott inte skall äventyras eller för att uppfylla en internationell överenskommelse som är bindande för . Förbudet skall vara tidsbegränsat, med möjlighet till förlängning, och får inte avse än vad som är motiverat med hänsyn till syftet med förbudet. I ett ärende om rättslig hjälp i brottmål får dock förbudet tidsbegränsas endast om den stat eller mellanfolkliga domstol som ansökt om rättslig hjälp samtycker till detta. Om ett förbud är motiverat med hänsyn till syftet med förbudet skall undersökningsledaren eller åklagaren besluta att förordnandet skall upphöra. Till böter döms den som upp- såtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot ett meddelandeförbud enligt 20 a §. Denna lag träder i kraft . 12Förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse Härigenom föreskrivs att det i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse skall införas två nya paragrafer, 1 kap. 12 och 13 §§, samt närmast före 1 kap. 12 och 13 §§ nya rubriker av följande lydelse. Den undersökningsledare eller åklagare som begär uppgifter enligt 11 § får förordna att kreditinstitutet, dess styrelseleda- möter och anställda inte får röja för kunden eller för någon utom- stående att uppgifter har lämnats enligt 11 § eller att det pågår en förundersökning eller ett ärende om rättslig hjälp i brottmål. Ett sådant förbud får meddelas om det krävs för att en utredning om brott inte skall äventyras eller för att uppfylla en internationell överenskommelse som är bindande för . Förbudet skall vara tidsbegränsat, med möjlighet till förlängning, och får inte avse än vad som är motiverat med hänsyn till syftet med förbudet. I ett ärende om rättslig hjälp i brottmål får dock förbudet tidsbegränsas endast om den stat eller mellanfolkliga domstol som ansökt om rättslig hjälp samtycker till detta. Om ett förbud är motiverat med hänsyn till syftet med förbudet skall undersökningsledaren eller åklagaren besluta att förordnandet skall upphöra. Till böter döms den som upp- såtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot ett meddelandeförbud enligt 12 §. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , f.d. regeringsrådet och justitierådet . Internationell rättslig hjälp i brottmål Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 2.lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 3.lag om ändring i lagen (1992:543) om börs- och clearingverk- samhet, 4.lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag, 5.lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård, 6.lag om ändring i lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument, 7.lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 8.lag om ändring i lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar, 9.lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, 10.lag om ändring i lagen (2003:1174) om gemensamma utred- ningsgrupper för brottsutredningar, 11.lag om ändring i lagen (2004:46) om investeringsfonder, 12.lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansierings- rörelse. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål 2 kap. 7 § I paragrafens nuvarande andra och tredje stycken finns bestämmelser om behörig åklagare för handläggning av sådana ansökningar som enligt lagen skall handläggas av åklagare och om behörighet för en åklagare att vidta begärda åtgärder. De båda styckena föreslås nu bli ersatta av ett nytt andra stycke i vilket det föreskrivs att bestämmer vilka åklagare som är behöriga att handlägga ärenden enligt lagen. Enligt vad som upplysts under föredragningen i Lagrådet är avsikten att skall meddela föreskrifter i ämnet. på regeringen att i förekommande fall överlåta åt myndigheter att meddela föreskrifter (8 kap. 13 § tredje stycket regeringsformen). Lagrådet förordar att andra stycket formuleras om enligt följande: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om vilka åklagare som är behöriga att handlägga ärenden enligt denna lag. 4 kap. 25 b § Paragrafen, som är ny, behandlar frågor om tekniskt bistånd i med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning av någon som befinner sig i en främmande stat. Paragrafen bör enligt Lagrådets mening skrivas om, så att innebörden blir tydligare. paragrafen utformas på följande sätt: Tekniskt bistånd i form av omedelbar överföring av telemeddelanden eller uppgifter om telemeddelanden får lämnas i enligt denna Tekniskt bistånd lämnas på ansökan av en annan stat som är medlem i Europeiska unionen eller av eller , om 1.teleavlyssningen eller teleövervakningen avser någon som befinner sig i en av dessa stater, 2.ansökan innehåller en bekräftelse på att ett beslut om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning i en brottsutredning har meddelats i den ansökande staten, och 3.omedelbar överföring av telemeddelanden eller uppgifter om telemeddelanden kan ske under betryggande former till den ansökande staten. Om den person som ansökan avser inte befinner sig i den ansökande staten, skall det framgå av ansökan att ett sådant tillstånd som avses i 26 a § har lämnats av den stat där personen finns. Av ansökan skall framgå åtgärden önskas. Ansökan skall också innehålla sådana uppgifter som behövs för att åtgärden skall kunna genomföras. Ansökan skall prövas av åklagare. För beslutet om tekniskt bistånd tillämpas bestämmelserna i 27 kap. 18 § första stycket, 19 § första stycket, 20 § andra stycket, 21 § andra och tredje styckena och 23 § . Om omedelbar överföring av telemeddelanden sker, får upptagning eller uppteckning inte göras i . 4 kap. 25 c § Paragrafen, som är ny, handlar om fall då en stat har begärt tekniskt bistånd enligt 25 b § men en sådan överföring inte kan ske. Första meningen bör enligt Lagrådets mening förtydligas och ges följande lydelse: Om en stat har begärt tekniskt bistånd enligt 25 b § men ett överförande inte kan ske, skall åklagaren erbjuda sig att behandla framställningen som en ansökan enligt 25 §. Paragrafen, som likaledes är ny, reglerar fall då ett beslut om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning har meddelats i och den person som åtgärden avser befinner sig i en annan EU-stat. eller i eller . Enligt paragrafen kan, under vissa angivna förutsättningar, en direkt teleavlyssning eller teleövervakning genomföras i den främmande staten, utan bistånd därifrån. En av förutsättningarna är att den andra staten, på ansökan av en svensk åklagare, har lämnat sitt tillstånd. När det gäller den tidpunkt då ansökan skall göras, skiljer paragrafen mellan två fall. Om det redan när det svenska beslutet om avlyssning eller övervakning meddelas är känt att den person som beslutet avser befinner sig utomlands, skall tillståndsansökningen hos det andra landet göras innan avlyssningen eller övervakningen inleds. Om emellertid avlyssningen eller övervakningen redan har hunnit inledas när det blir känt att personen i fråga har lämnat , finns det en möjlighet för åklagaren att få till stånd en fortsatt avlyssning eller övervakning i det land där personen befinner sig, utan något avbrott. Det krävs emellertid då att tillståndsansökningen görs .