prop · GS0360 · 2005-03-17 00:00:00 — Uppdraget ska redovisas . Ändring i direktiv om förpackningsstorlekar. överlämnade kommissionen ett förslag (KOM (2004) 708 slutlig) till rådet och parlamentet avseende direktiven om fast- ställande av bestämmelser för färdigpackade varors nominella mängder (dvs. Förslaget innebär att två äldre direktiv upphävs (75/106/EEG och 80/232/EEG) och ett tredje (76/211/EEG) ändras. Området har vari föremål för förenklingsarbete inom ramen för ett s.k. SLIM-projekt (Simplification of Legislation). Ändringarna pla- neras bli beslutade vid rådsmötet . En redogörelse för förslaget har lämnats i faktapromemoria 2004/05:FPM35. Fri rörlighet för varor Alltsedan rådet i en resolution (EUT 2003/C 305/01) besvarade kommissionens meddelande till rådet, och Ekonomiska och sociala kommittén, KOM (2003) 452 om en enkel och pappersfri miljö för tullen och handeln (e- ) har breda diskussioner förts i en rad berörda EU- instanser. förväntas det att kommissionen lägger fram ett formellt förslag om en grundlig omstöpning av gemenskapens tullag- stiftning (tullkodex). Det mer begränsade förslag till ändringar i tull- kodex som kommissionen lade fram , KOM (2003) 452, behandlades vidare i rådet och . Således antog rådet gemensam ståndpunkt varefter Europaparlament- ets andra behandling vidtog. Åtgärdsprogrammet för tullfrågor inom EU (beslut 253/2003/EG) 2007-programmet löper och präglas i bety- dande grad av frågor som har drivits konsekvent från svensk sida, såsom förenkling och modernisering, användning av IT och utveckling av nya, rationella arbetsmetoder i tullverksamheten. Rådet nådde en politisk överenskommelse om gemensam ståndpunkt angående kommissionens förslag till förordning om kontroller av kontanta medel som kommer in i eller lämnar gemen- skapen, KOM (2002) 328. Förslaget avser stävja penningtvätt genom att deklarationsplikt införs för gränsöverskridande förflyttningar av stora summor kontanta medel. Rådet ansåg dock att det av kommissionen föreslagna tröskelvärdet för deklarationsplikten borde sänkas från till . I nästa steg tas ärendet upp i för en andra behandling. Den reviderade rådsförordningen om tullåtgärder mot immaterialrättsliga intrång (förordning (EG) nr 1383/2003) trädde i kraft . Alla länder ställer säkerhetskrav på varor för att bl.a. skydda medborg- arnas liv och hälsa eller miljön. Dessa krav kan avse varors utförande eller egenskaper. Om kraven skiljer sig åt mellan länder kan tekniska handelshinder uppstå. Sådana hinder kan också uppstå genom de krav på provning, certifiering eller märkning en vara måste genomgå innan den släpps på marknaden. För att få en fungerande inre marknad har EU strävat efter att eliminera dessa tekniska handelshinder. För detta använder man två olika metoder, harmonisering och ömsesidigt erkännande. Harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning Det mest verksamma instrumentet för att undanröja tekniska handels- hinder inom unionen är harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning. Harmonisering innebär normalt att samma krav ställs i hela gemen- skapen. Medlemsstaterna får inte avvika från de överenskomna kraven. En vara som uppfyller de harmoniserade kraven får därigenom tillträde till marknaden i hela unionen. Den harmoniserade EU-lagstiftningen är i huvudsak på plats. Huvuddelen av den nya lagstiftning som antas innebär skärpning av kraven, modernisering av äldre lagstiftning eller att nya risker beaktas. Två metoder för harmonisering tillämpas. Den ena, äldre, metoden innebär att man i direktiv i detalj anger de tekniska krav som ska gälla för en viss vara. Denna metod används främst på livsmedels- och for- donsområdena. Enligt den nya metoden fastställs endast kortfattat de väsentliga kraven som varorna måste uppfylla i direktivet. De tekniska detaljkraven återfinns i frivillig europeisk standard. En vara som upp- fyller en europeisk standard förutsätts uppfylla de tvingande kraven i ett direktiv. Tillverkaren kan använda andra lösningar om denne på annat sätt kan visa att de väsentliga kraven i direktiven uppfylls. Totalt publicerade gemenskapen harmoniseringsdirektiv varav 90 berörde den inre marknaden. Av dessa rör 64 tekniska krav på varor. Det övervägande flertalet av dessa direktiv innebär en anpassning till den tekniska utvecklingen av existerande direktiv enligt den gamla metoden, företrädesvis på fordons-, livsmedels- och kemikalieområdena. Motsvarande anpassning av direktiv enligt den nya metoden sker normalt genom att standarderna omarbetas. antog rådet ett direktiv /22/EG om mätinstrument samt ett reviderat direktiv (2004/108/EG) om elektromagnetisk kompatibilitet. Direktivet om mätinstrument har ett brett anslag och berör flertalet apparater vars mätning ligger som underlag för debitering t.ex. el-, vatten-, gas- eller bensinmätare. Direktivet om elektromagnetisk kompa- tibilitet berör all elektrisk och elektronisk materiel. Utöver ovan nämnda direktiv nåddes en politisk överens- kommelse om en revision av rådets direktiv /37/EG om säkerhet hos maskiner. Den inledda översynen av den nya metoden har fortsatt. Något konkret förslag till nya eller ändrade direktiv har ännu inte lagts fram men medlemsstaterna får regelbundet lämna synpunkter på kom- missionens arbete. har man därvid bl.a. diskuterat striktare förfaranden vid ackreditering av certifieringsorgan, snabbare förfaranden när produkter hittas som inte uppfyller kraven samt striktare krav på marknadskontroll. 28.2.2Ömsesidigt erkännande av varor Ömsesidigt erkännande innebär att en vara som kan säljas i en medlems- stat enligt detta lands lagstiftning inte kan stoppas i en annan medlems- stat bara på den grunden att varan inte uppfyller kraven i den senare medlemsstaten. Den senare medlemsstaten måste i så fall kunna visa att varan hotar väsentliga samhällsintressen (en princip fastslagen av EG- domstolen i det s.k. Cassis de Dijon-målet). Denna princip har dock visat sig svår att tillämpa, både för myndig- heter och för industri. Dessa svårigheter har rönt en allt större politisk uppmärksamhet. Kommissionen har konsulterat berörda parter om principens tillämpning men det i strategin för den inre marknaden 20032006 förutskickade förslaget till förordning har inte lagts fram. Rådets direktiv /34/EG om ett informationsförfarande beträffande tek- niska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informa- tionssamhällets tjänster genererade 609 förslag . Av dessa inkom 52 från EFTA-länderna. De områden som föranledde flest anmäl- ningar var livsmedel/jordbruk, telekommunikationer och byggområdet. anmälde 23 förslag i proceduren varav sju föranledde reaktioner, och reagerade på tre förslag från andra medlemsstater. Direktivet utgör ett viktigt instrument för kontroll av utformningen av nationella regler. All statistik visar att anmälningsproceduren är ett mycket effektivt sätt att motverka skapandet av nya handelshinder. Förutom krav på varors egenskaper och beskaffenhet anges i EG:s har- moniseringsdirektiv också vilken provning och certifiering varorna ska genomgå för att bekräfta överensstämmelse med kraven. Kraven på provning och certifiering ställs i relation till de risker som är förknippade med varorna. Ofta räcker det att tillverkaren själv utför föreskriven provning, i andra fall krävs provning av ett oberoende organ, s.k. tredje- partsprovning. En vara som befunnits uppfylla ställda krav ska kunna säljas i hela unionen utan krav på ny provning. Detta förutsätter att både ansvariga myndigheter och användarna har förtroende för systemet. Särskilt gäller detta de fall då varorna är förknippade med betydande risker och provning hos oberoende organ föreskrivs. Det är av stor vikt att de oberoende organen har tillräcklig kompetens och integritet, särskilt då organen ofta drivs som privata företag i konkurrens med andra på samma område. Frågor kring kontrollorganens skyldigheter och kompe- tens samt tillsynen av organen är en av huvudpunkterna vid översynen av den nya metoden. I harmoniseringsdirektiven åläggs medlemsstaterna att tillse att endast varor som uppfyller de harmoniserade kraven släpps på marknaden. Ett viktigt instrument för denna tillsyn är s.k. marknadskontroll, dvs. stick- provsmässig kontroll på marknaden av att varorna uppfyller ställda krav. Skyldigheter att utföra marknadskontroll har formulerats allt tydligare i EU:s nyare produktdirektiv. har ett betänkande om den svenska marknadskontrollens organisation och omfattning överlämnats (SOU 2004:57, Tillsyn för säkra varor och öppna marknader). I betänk- andet föreslås bl.a. en bättre samordning av marknadskontrollen. antogs en resolution om integrering av miljöaspekter i europeisk standardisering och antogs rådsslutsatser om den europeiska standardiseringens roll i gemenskapens lagstiftning och politik. Standarder är frivilliga, privaträttsliga dokument utarbetade av intressenterna inom berört område (tillverkare, handel, myndigheter och organisationer). Den nya harmoniseringsmetoden innebär att standarder även ges en viktig roll i lagstiftningsarbetet. Ett ökat politiskt intresse riktas därför mot standardiseringsprocessen och de europeiska standardi- seringsorganen. Av särskild vikt är öppenheten i processen och organens opartiskhet liksom möjligheterna för resurssvaga grupper såsom kon- sument-, arbetstagar- och miljöorganisationer att delta i arbetet. Efter en utvärdering av den existerande europeiska läkemedels-lagstift- ningen beslutade rådet och om för- ändringar i denna. Vissa förändringar, som berör den centraliserade be- slutsprocessen om godkännande av läkemedel och den europeiska läke- medelsmyndigheten i (), finns i förordningen nr 3612/04 och har till vissa delar redan trätt i kraft. Direktiven /27/EG och 2004/28/EG innehåller i sin tur bestämmelser om bl.a. förfarandet för godkännande för försäljning och för ömsesidigt erkännande, giltig- hetstiden för ett godkännande, god tillverkningssed, säkerhetsöver- vakning, tillsyn och sanktioner. Direktivet 2004/24/EG innehåller be- stämmelser om ett särskilt registreringsförfarande för växtbaserade läke- medel som inte uppfyller kriterierna för att godkännas som läkemedel eller att registreras som homeopatika. 28.4Särskilt förslag om läkemedel för barn Kommissionen lade fram ett förslag till förordning (KOM (2004) 599 slutlig) som syftar till att påskynda utvecklingen av nya läke- medel avsedda för behandling av barn. Förslaget ska också säkerställa att dessa håller hög kvalitet, är föremål för etisk forskning och på ett lämpligt sätt godkänns för användning på barn. Förordningen syftar även till att öka kunskapen och informationen om redan godkända läkemedel samt stimulera till utveckling av beredningsformer anpassade till barn. Beredningen i rådet inleddes . En faktapromemoria, 2004/05:FPM41, har överlämnats till . Fri rörlighet för tjänster och kapital 29.1En strategi för tjänster på den inre marknaden Det åtgärdspaket för en samordnad och effektiv inre marknad för tjänster som aviserades i kommissionens tjänstestrategi konkretisera- des genom att kommissionen presenterade ett förslag till direk- tiv om tjänster på den inre marknaden (tjänstedirektivet). Tjänstedirektivet ingår som ett led i Lissabonstrategin, där en väl fun- gerande inre marknad för tjänster är ett viktigt inslag för att uppnå målet att vara världens mest kunskapsbaserade och konkurrenskraftiga eko- nomi . Tjänstedirektivet är en horisontell rättsakt som täcker flertalet tjänste- sektorer. Syftet är att underlätta etableringen för tjänstetillhandahållare och den fria rörligheten för tjänster. Förslaget presenterades i faktapro- memoria 2003/04:FPM60. Under det irländska respektive nederländska ordförandeskapet var tjänstedirektivet föremål för diskussioner i rådet. gjorde en övergripande genomgång över vilka tjänstesektorer som kan komma att beröras. Dessa presenterades närmare i en rådspromemoria som överlämnades till inför mötet i konkurrenskraftsrådet . I korthet anser att det är nödvändigt med en reglerad tjänstemarknad med klara och tydliga regler, men att det behövs justeringar i det nu liggande förslaget för att säkerställa grundläggande svenska intressen. har en allmän granskningsreservation gällande förslagets samtliga artiklar. Även en grupp med representanter från arbetsmarknadens parter, myn- digheter och näringslivet har bildats som har träffats regelbundet. Handlingsplaner för finansiella tjänster och riskkapital I syfte att uppnå integrerade finansiella marknader lade kommissionen fram en riskkapitalplan, SEC(1998) 552, och en handlingsplan för finansiella tjänster, KOM (1999) 232. Vid toppmötet i beslutade att en integrerad värde- pappersmarknad skulle vara genomförd 2003 och en integrerad inre marknad för finansiella tjänster finnas på plats . Arbetet med riskkapitalplanen avslutades formellt med att antog slutsatser om det fortsatta arbetet på området. De sista åtgärderna på EU-nivå avseende handlingsplanen för finansiella tjänster kunde antas och ett uppföljningsarbete har även här tagit vid. Det uppföljningsarbete som påbörjades beträffande hand- lingsplanerna fortsatte både inom ramen för rådet och kommissionen. tjänster (FSC) uppfyllde det mandat den fick vid rådets möte genom en rapport kring den finansiella integrationen som lämnades till ministrarna vid rådsmötet . De fyra forumgrupper (Bank, Försäkring, Värdepappershandel och Kapital- förvaltning) som kommissionen inrättade rapporte- rade också . Dessutom arrangerade kommissionen en konferens i frågan . Kommissionen lämnade rappor- terna öppna för konsultation till och med och aviserade att man avsåg komma med en sammanfattande rapport samt förslag till framtida arbete . Handlingsplanen för riskkapital har följts upp ytterligare med en rap- port från FSC till rådsmötet . Utvidgning av Lamfalussy-processen på det finansiella tjänsteområdet På värdepappersmarknadsområdet tillämpas en särskild reglerings- modell benämnd Lamfalussy-processen. Processen innebär att rådet och beslutar om rambestämmelser (nivå 1), medan mer detaljerade föreskrifter delegeras till kommissionen (nivå 2). Kommis- sionen biträds här av kommittéer med representanter från medlemsstat- erna. Vidare finns kommittéer med företrädare för tillsynsmyndigheter som bl.a. bistår nivå 1 och 2 med råd (nivå 3). Kommissionen ansvarar för uppföljning av genomförandet av reglerna på nationell nivå (nivå 4). Arbetet med att utvidga processens tillämpningsområde till bank-, värdepappersfonds- och försäkringsområdena fortsatte. Rådet antog ett direktivförslag, KOM (2003) 659 med detta syfte. Förslaget finns beskrivet i faktapromemorian 2003/04:FPM40. tjänster (FSC) bistår med råd och översyn av finansmarknads- och stabilitetsfrågor gentemot kommissionen och, via den Ekonomiska och finansiella kommittén (EFK), gentemot rådet och de informella mötena mellan finansministrarna och riksbanksföreträdare. Arbetet inom kommittén har sedan första mötet fokuserats kring fem huvudområden: finansmarknadsintegration, finansiell stabilitet och krishantering, reglerings- och tillsynsarrangemang, internationella frågor samt särskilda finansmarknadsfrågor. har FSC bl.a. lämnat en rapport till rådet om den finansiella integrationen. En ny rättslig ram för betalningar på den inre marknaden Arbetet med förberedelser av ny rättslig ram för betalningar på den inre marknaden i enlighet med kommissionens förslag (KOM (2003) 718) fortsatte. Bakgrunden är att det, trots införandet av euron, inte existerar något gemensamt betalningsområde på den inre marknaden för icke- kontanta betalningar. Tekniska och rättsliga problem hindrar fortfarande EU-medborgare, företag och tillhandahållare av betalningstjänster från att till fullo dra nytta av ett fullständigt integrerat område för icke- kontanta betalningar. Den inre marknaden för varor och tjänster kan inte fungera fullt ut utan billiga, effektiva och säkra betalningstjänster. Kommissionen ville därför samråda med alla berörda parter om de allmänna mål och principer som bör ligga till grund för moderniseringen och förenklingen av den rättsliga ram som gäller för betalningstjänster i detaljistledet på den inre marknaden. Kommissionen har härefter arbetat med frågorna i grupper med experter från medlemsstaterna och från branschen. Kommissionen väntas lägga fram ett förslag till direktiv . Nya kapitaltäckningsregler för kreditinstitut och värdepappersbolag arbete lade kommissionen fram ett direktivförslag till nya kapitaltäckningsregler för kreditinstitut och värdepappersbolag, KOM (2004) 486. Direktivförslaget är i stort baserat på en ny rekom- mendation om kapitaltäckningsregler som den s.k. för banktillsyn beslutade (den s.k. II). Det föreslagna nya regelverket är mer riskkänsligt jämfört med det som gäller . Det innebär att instituten ska beräkna kapitalkrav som bättre avspeglar riskerna i deras verksamheter. Det innebär också att instituten ges incitament att förbättra sin riskhantering. Syftet med ett mer riskkänsligt regelverk är att främja stabiliteten i det finansiella systemet. En närmare redogörelse för förslaget finns i faktapromemorian 2004/05:FPM02. Det nederländska ordförandeskapet tog fram ett paket av kompromiss- förslag som accepterades av flertalet medlemsstater. En allmän inriktning beslöts härefter på rådets möte . Det nederländska ord- förandeskapets bedömning var att en uppgörelse skulle kunna uppnås med redan efter första behandlingen. Det innebär att direktivet skulle kunna antas tidigast . Kampen mot penningtvätt och terroristfinansiering lade kommissionen fram ett direktivförslag om förhindrande av att det finansiella systemet används för penningtvätt och terroristfi- nansiering, KOM (2004) 448. Förslaget är till en del en kodifiering av nuvarande direktiv samt innehåller ett antal nya för- slag som syftar till att uppdatera direktivet i linje med de reviderade 40 rekommendationer mot penningtvätt som antagits av Financial Action Skr. 2004/05:60 Task Force on Money Laundering (FATF). Även några av om terroristfinansiering införlivas genom för- Till övervägande del är det fråga om en modernisering och skärp- ning av reglerna i tidigare direktiv. Förslaget innebär en form av minimi- harmonisering och medlemsstaterna har möjlighet att uppställa strängare krav än de som föreskrivs i direktivet. En faktapromemoria om direktiv- förslaget är överlämnad till (2004/05:FPM26). har förhandlingar ägt rum i rådet men Europa- parlamentet har ännu inte inlett sin behandling av förslaget. Vid rådets möte nåddes en gemensam inriktning som kan ligga till grund för kommande diskussioner med parlamentet. Därutöver arbetar kommissionen med att ta fram en förordning för genomförandet av FATF:s specialrekommendation nr 7 om elektroniska penningtransaktioner. Rekommendationen reglerar den information som ska följa med en sådan betalningstransaktion. Förord- ningsförslaget väntas . Arbetet med nya rörelseregler för försäkringsföretag Kommissionen bedriver inom ramen för det s.k. solvens arbete med att ta fram reformerade rörelseregler för försäkringsverk- samhet. Arbetet är inriktat på att skapa en mer riskrelaterad reglering, en mer förebyggande tillsyn samt en ökad marknadsdisciplin. Ett utkast till ramdirektiv väntas tidigast . Arbetet har främst varit inriktat på att utforma uppdrag till tillsynskommittén på området, CEIOPS, avseende en rad tekniska frågor om systemets uppbyggnad (se MARKT/2506/04). presenterade kommissionen ett direktivförslag, KOM (2004) 273, om tillsynen över återförsäkringsverksamhet. Direktivför- slaget arbetades fram av kommissionen i ett så kallat påskyndat förfar- ande och bygger i stor utsträckning på nuvarande regler om tillsyn över direktförsäkringsföretag. Förhandlingarna i rådet inleddes och direktivet förväntas bli antaget . En redovisning av för- slaget finns i faktapromemorian 2003/04:FPM120. har bl.a. röstat igenom den andra omgången av genomförandeåtgärder när det gäller marknads- missbruksdirektivet (se nedan). Vidare har kommittén tagit över frågor från för fondföretag, dvs. frågor rörande värdepap- persfonder. Av Europeiska värdepapperstillsynskommitténs verksamhet är särskilt att notera kommitténs arbete med att ta fram tekniska råd som ska ligga till grund för kommissionens kommande förslag till genomför- andeåtgärder avseende direktivet om marknader för finansiella instru- ment (se nedan). och rådets direktiv /6/EG av om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknads- missbruk) har kompletterats med ytterligare ett genomförande- direktiv från kommissionen (2004/72/EG). Såväl marknadsmissbruks- direktivet som genomförandeåtgärderna skulle ha införlivats . har blivit försenade med införlivandearbetet och har för avsikt att ha de nya reglerna på plats . Direktivförslaget om marknader för finansiella instrument och rådets direktiv /39/EG av om marknader för finansiella instrument är ett led i arbetet med att skapa en integrerad marknad för finansiella tjänster inom EU. Det syftar till att skapa förutsättningar för effektiva och väl fungerande marknader för finansiella instrument, till att öka konkurrensen på dessa marknader samt till att säkerställa ett gott investerarskydd. Direktivet ska vara genomfört i svensk rätt . Arbetet med genomförande- åtgärder har inletts i . och rådets direktiv /71/EG av om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel kompletterades med en genomförandeförordning från kommissionen, kommissionens förordning (EG) nr 809/2004. Direktivet ska genomföras i medlemsstaterna . Direktiv om öppenhetskrav för noterade bolag antogs och rådets direktiv /109/EG om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad. Direktivet innehåller regler om bl.a. finansiell information från bolagen, till exempel hel- och delårsrapporter, samt om offentliggörande av ändringar av större innehav (s.k. flaggning). Handlingsplan för clearing och avveckling Kommissionen lade fram en länge emotsedd handlingsplan för clearing och avveckling, dvs. formerna för hantering och avslut av värdepapperstransaktioner, KOM (2004) 312. Området är oregle- rat på EU-nivå och högt prioriterat för . Rådet antog slutsatser avseende handlingsplanen. Ett direktivförslag på området är att vänta till tidigast . Det upphovsrättsrelaterade arbetet inom EU kom att främst inriktas på samordning av gemenskapens ståndpunkter i förhandlingar i för den intellektuella äganderätten (). Dessa förhandlingar gällde framför allt en konvention till skydd för radio- och TV-företag och om tillskapande av ett skydd för traditionella kulturella uttryck (folklore). Vidare hölls sammanträden i den särskilda kontakt- kommitté som under kommissionens ledning hanterar frågor om genom- förandet av direktiv /29/EG om upphovsrätten i informationssam- hället. 30.2.1 Förslag till förordning om gemenskapspatent överlämnade kommissionen ett förslag till en förordning om gemenskapspatent (KOM (2000) 412 slutlig). att det skapas en ny skyddsform på immaterialrättsområdet kallad Syftet är att möjliggöra för den som gjort en upp- finning att genom en enda ansökan få ett patent som gäller i hela gemenskapen (se närmare om förslaget i skr. 2003/04:60 s. 201 f). Flera av de frågor som rättsakten behandlar har visat sig svårförhand- Inför rådets möte lade ordförandeskapet fram ett kom- promissförslag i frågan om vilken rättslig betydelse som ska tillmätas översättningarna av patentkraven i förhållande till patentets originaltext. 2004/05:60 Någon politisk överenskommelse kunde dock inte nås. lades ytterligare ett kompromissförslag fram i denna fråga. Inte heller kunde medlemsstaterna ena sig, vilket rapportera- des till . Förordningsförslaget var därefter inte föremål för några formella förhandlingar. Samråd med ägde rum inför de båda rådsmötena. 30.2.2Förslag till beslut om inrättandet av ett domstolssystem för gemenskapspatent