prop · GS0373 · 2005-01-20 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2004/05:73 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redovisar regeringen sin syn på bevarande och hållbart nytt- jande av husdjursgenetiska resurser. Hållbar utveckling är ett övergripande mål för regeringens politik som handlar om att värna om och nyttja givna resurser på ett långsiktigt håll- bart sätt. Husdjursgenetiska resurser är en del av den biologiska mångfal- den och att säkerställa de genetiska resurserna för framtiden är därmed en del av en hållbar utveckling. Stor artrikedom och unika egenskaper mellan och inom arterna, dvs. en stor genetisk variation, har gjort det möjligt att utveckla förbättrade hus- djursraser. En minskad variation begränsar möjligheterna att hantera framtida globala utmaningar som kan utgöras av fattigdom, miljöförstö- ring, sjukdomar och hunger. Tillgången på husdjursgenetiska resurser har därför stor betydelse för den framtida livsmedelsförsörjningen men också för produktion av andra varor eller tjänster. Dessutom har de inhemska hotade raserna ett kulturhistoriskt värde och det finns även naturskydds- motiv för att bevara dessa raser. Regeringen lyfter i denna skrivelse fram fyra områden som bedöms ha särskild vikt för att målet om bevarande och hållbart nyttjande av de hus- djursgenetiska resurserna skall uppnås: långsiktiga planer för arbetet med organiserad och regelbunden upp- följning, samordning och samverkan mellan aktörer samt kunskap om husdjursgenetiska resurser. Regeringen avser att ge i uppdrag att med avse- ende på husdjursgenetiska resurser ta fram ett underlag för att möjliggöra en bedömning av mål, delmål och medel i den andra fördjupade översy- Skr. 2004/05:73 nen av miljömålskvalitetsarbetet. Regeringen avser dessutom att ge i uppdrag att inrätta respektive initiera ett antal formaliserade grupper för att förbätt- ra samordning och samverkan, kartlägga behovet av systematisk samling och lagring av genetiskt ma- terial, t.ex. sperma, embryon och ägg samt dels kartlägga och analysera konsekvenserna av hur nationella raser och små populationer kan påverkas vid katastrofer såsom allvarliga sjukdomsutbrott, dels föreslå en beredskapsplan för hur ett bevarande kan säkerställas i dessa populationer. Regeringen anser att ett krav på hänsynstagande beträffande bevarande och långsiktig förvaltning av husdjursgenetiska resurser bör införas i la- gen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. och avser att återkomma till med ett sådant förslag. Bevarande och hållbart nyttjande av husdjursgenetiska resurser är av stor vikt för att tillförsäkra nuvarande och kommande generationer möj- ligheter till livsmedelsförsörjning. Regeringen avser därför att noga följa utvecklingen på området såväl nationellt som internationellt. Ärendet och dess beredning............................................................... Vidtagna och pågående åtgärder ....................................................... Landsrapport och förslag till nationellt program ................ Nästa miljö- och landsbygdsprogram ............................... Utredning om djursjukdata ............................................... Bevarande, hållbart nyttjande och rättvis fördelning........ Miljökvalitetsmål för husdjursgenetiska resurser............................ Förstärkt samordning och samverkan för genetiska resurser .......... Lagändring för husdjursgenetiska resurser...................................... och lagring av genetiskt material................... Beredskapsåtgärder vid katastrofer ................................................. Förteckning över remissinstanser ............................................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... 1 Ärendet och dess beredning Betydelsen av att bevara och hållbart nyttja de husdjursgenetiska resur- serna slås fast i konventionen om biologisk mångfald som antogs vid om miljö och utveckling i . Inom FN:s jordbruks- och livsmedelsorganisation (FAO) pågår arbetet med en rapport om husdjursgenetiska resurser som skall vara klar (The First Report on the State of the for Food and Agriculture). Mot denna bakgrund beslutade regeringen att ge i uppdrag att utarbeta ett under- lag till bidrag till . över- lämnades till FAO (dnr Jo2002/1548). beslutade regeringen att ge i uppdrag att ta fram ett förslag till nationellt program för husdjursgenetiska resurser. presenterade sitt förslag till nationellt program för för- valtning av husdjursgenetiska resurser innehållande en rad åtgärdsförslag (dnr Jo2003/1335, Rapport 2003:13). Förslaget har remissbehandlats. Av 58 remissinstanser, se bilaga, har 31 instanser yttrat sig. En sammanställ- ning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Jo2003/1335). Denna skrivelse har tagits fram i samarbete med Miljöpar- tiet de Gröna och . Biologisk mångfald för hållbar utveckling Hållbar utveckling är ett övergripande mål för regeringens politik. stadgas i regeringsformen att det allmänna skall främ- ja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande och kommande generationer. Det innebär att alla politiska beslut skall utfor- mas på ett sätt som beaktar de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna i ett längre tidsperspektiv. Hållbar utveckling handlar om att värna om och nyttja givna resurser på ett hållbart sätt. Men hållbar utveckling handlar också om resurseffek- tivisering och om att långsiktigt förvalta och investera i mänskliga, socia- la och fysiska resurser. En miljömässigt hållbar utveckling ger positiva välfärdseffekter såsom en god livsmiljö, bevarad biologisk mångfald och skydd av natur- och kulturlandskapet men är också ett fundament för de- lar av den ekonomiska utvecklingen. Vår civilisation vilar på att vi för- mår förvalta, nyttja och skapa de resurser som utgör basen i samhällseko- nomin. Den biologiska mångfalden har alltid varit grunden för människans Ökad sårbarhet och minskad förmåga att klara störningar och förändringar i ekosystem genom minskad biologisk mångfald urholkar Skr. 2004/05:73 fundamentet för social och ekonomisk välfärd. nen innefattar variationen i naturen och samspelet i olika ekosystem och den finns på olika nivåer i form av genetisk variation, artrikedom och mångfald på ekosystemnivå. Skogarna, kusterna, jordbrukslandskapet, sjöar och hav är exempel på ekosystem som skapar förutsättningar för liv och hållbar utveckling. Den biologiska mångfalden försvinner i alarmerande takt, den stora ge- netiska variationen håller på att urholkas för alltid. Denna utveckling ut- gör ett allvarligt hot mot en uthållig och framtida livsmedelsförsörjning. FAO uppskattar att omkring tre fjärdedelar av den genetiska mångfalden bland jordbruksgrödorna har gått förlorad under det senaste århundradet. Många husdjursraser har redan försvunnit eller är hotade. rapporterade FAO att av jordens ca 6 300 husdjursraser var hotade med stor risk att vara utrotade och var redan utrotade. Takten i utarmningen har ökat kraftigt eftersom livsmedelsproduktionen koncentreras till ett fåtal arter och raser. Konventionen om biologisk mångfald Vid om miljö och utveckling i , slöt världens stater en bindande överenskommelse, konventionen om biolo- gisk mångfald. Konventionen syftar till att bevara livets variationsrike- dom på jorden och att komma till rätta med det stora problem som förlust av gener, arter och ekosystem utgör för livsmedelsförsörjning, hälsa och välfärd. bevarande av biologisk mångfald, hållbart nyttjande av dess beståndsdelar och rättvis fördelning av nyttan som kan uppstå vid nyttjande av genetiska resurser. Konventionen trädde i kraft och ratificerade den . Konventionen har 188 länder som parter. Regeringar som har undertecknat och ratificerat konventionen åtar sig att vidta åtgärder natio- nellt och att samarbeta internationellt för att uppnå målen. Konventionens övergripande målsättningar preciserades dels genom för hållbar utveckling som antogs av i Gö- teborg , dels vid världstoppmötet om hållbar utveckling i Jo- hannesburg . Vid dessa möten slogs fast att förlusten av den biolo- giska mångfalden skall minskas avsevärt till 2010. Bevarandet av biologisk mångfald har dessutom stor betydelse för de mål som sattes upp i millenniedeklarationen som FN antog 2000. Mål 1 är att utrota extrem fattigdom och hunger med delmålet halvering av an- talet fattiga och hungriga till 2015. Mål 7 är miljömässigt hållbar utveck- ling där ett av delmålen är att hindra förlusten av miljörelaterade resurser och att länder skall integrera principerna för hållbar utveckling i sitt ar- bete. Livsmedelsförsörjning, naturskydd och kulturvärde Inom jordbruket utgörs grunden för den biologiska mångfalden av artri- kedomen av odlade växter och domesticerade djur. De husdjursgenetiska resurserna är den biologiska mångfald av domesticerade husdjur som nyttjas av människan främst i jordbruk och då i huvudsak för livsmedels- försörjningen. Tillgången på husdjursgenetiska resurser har emellertid inte enbart betydelse för livsmedelsförsörjning utan också för produktion av andra varor eller tjänster, t.ex. ullproduktion och hästsport. De inhem- ska hotade raserna, i likhet med vissa byggnader och odlingslandskap, har kulturhistoriskt värde. Dessutom finns naturskyddsmotiv för bevaran- de, särskilt för de hotade inhemska raserna genom att vissa raser är sär- skilt lämpade för landskaps- och skogsvård. Mångfalden i djurvärlden är stor och beror på den under miljoner år skapade genetiska variationen. Det naturliga urvalet och människans ur- val har skapat denna mångfald. Sedan människan började bruka jorden för ca 10 har den genetiska variationen förvaltats genom ur- val av växter och djur som passat för de lokala förhållandena och männi- skans behov av bl.a. mat. Kunskaperna har överförts från generation till generation. De genetiska variationsmöjligheterna stor artrikedom och unika egenskaper mellan och inom arterna har gjort det möjligt att utveckla förbättrade raser. En mängd raser har bildats över tiden, alla med olika karakteristiska drag. Samtliga har sitt berättigande utifrån behovet att sä- kerställa den framtida livsmedelsförsörjningen. Viktiga genetiska egen- skaper finns hos såväl de hotade inhemska raserna som hos produktions- raserna. Med ras avses en gruppering inom en art utifrån definierbara och ur- skiljbara yttre egenskaper eller en grupp som genom geografisk och/eller kulturell isolering från andra liknande grupper har fått en egen identitet. En population är en grupp djur av en ras. Svenska inhemska raser är så- dana raser där är ursprungsland eller där det svenska avelsarbetet har påverkat populationen så mycket att den är unik i förhållande till ur- sprungslandets population. Med hotade inhemska raser avses dels de in- hemska raser som har en stadig populationsstorlek på under 5 000 djur, dels de inhemska raser som har en populationsstorlek som överstiger 5 000 djur men där hoten mot populationens livskraft ändå är överhängande. Med produktionsraser avses de raser där huvudsyftet är kommersiell produktion av livsmedel eller tjänster. En inhemsk ras kan tillhöra både gruppen hotade raser och produktionsraser. Produktionsförhållanden skiljer sig åt; de varierar mest mellan olika delar av världen men kan också skilja sig åt inom en del av världen, inom ett land eller t.o.m. lokalt. Produktionsförhållanden ändrar sig dessutom över tiden. Produktionssystemen kan vara intensiva eller extensiva, stor- skaliga eller småskaliga, ekologiska eller konventionella. Djuren kan an- Skr. 2004/05:73 vändas i betesdrift eller stå enbart på stall. Klimatet varierar mellan olika delar av världen. Temperatur och ljus kan variera mellan stallmiljöer. Fo- dersorter och utfodringssystem kan förändras. Det finns alltså behov av djur för olika miljöer. I ett globalt perspektiv är produktionsförhållande- na mycket skiftande, vilket ställer många olika krav på djurmaterialet. Också efterfrågan på produkter och tjänster ändras över tiden. Stigande levnadsstandard, kunskap om människans näringsbehov, ändrade matva- nor och mer fritid förändrar efterfrågan. Ökad handel påverkar konkur- rensen och kan leda till krav på sänkta produktionskostnader. Motstånds- kraft hos husdjuren mot vissa sjukdomar kan vara intressant. I utveck- lingsländerna kan det vara särskilt viktigt, t.ex. har N´damaboskapen i västra en medfödd tolerans mot Trypanosoma, en encellig blodpa- rasit som sprids med tsetse-flugor. Förändrade produktionsförhållanden och förändrad efterfrågan innebär förändrat behov av genetiskt material i avelsarbetet. Med stor genetisk variation finns goda möjligheter att genom urval i avelsarbetet kunna ut- veckla husdjuren för olika miljöer och ändrad efterfrågan. En utgångs- punkt i detta avelsarbete är djurens behov. En minskad genetisk variation begränsar möjligheterna att hantera framtida utmaningar som fattigdom, miljöförstöring, sjukdomar och hunger. 3 Vidtagna och pågående åtgärder har varit aktivt i bevarandearbetet . till- satte regeringen en utredning om långsiktigt bevarande av husdjursgene- tiska resurser. Utredningen följde på ett beslut fattat vid den internatio- nella naturvårdskonferensen i som innebär att varje land skall ansvara för sina egna husdjursraser och särskilt fästa uppmärksam- het på de raser som är på väg att försvinna. Den allmänna uppfattningen var att dessa raser kan besitta unika egenskaper som kan visa sig oersättliga för utvecklingen av nya produkter och produktionssystem. I utredningens betänkande Bevarandet av genresurser hos husdjur (Ds 1980:6) som lades fram , behandlas de olika rasernas ursprung, me- toder för bevarande av genresurser och möjligheterna att nyttja genresur- serna. Utredningen kan sägas vara startskottet för det egentliga arbetet med att bevara och hållbart nyttja de husdjursgenetiska resurserna i Sve- rige. Inledningsvis fokuserades arbetet på bevarande av de hotade inhem- ska raserna men har med tiden breddats till att även inkludera produk- tionsraserna. Utredningen resulterade i att dåvarande Lantbruksstyrelsen uppmana- des att utifrån utredningens överväganden och förslag beakta bevarande av inhemska husdjursraser i sin verksamhet. För att samordna bevarande- åtgärder inom bildades Nordiska Genbanken inom ramen för . Som en följd av konventionen om biologisk mångfald fattade riksda- gen 1993 beslut om en svensk strategi för bevarande och hållbart nyttjan- de av biologisk mångfald (prop. 1993/94:30, bet. 1993/94:JoU9, rskr. 1993/94:87). Därmed fastställdes att skulle ha an- svaret för den domesticerade delen av den biologiska mångfalden. 2004/05:73 skulle aktionsplaner tas fram för varje ras. för bevarande och hållbart nytt- jande av den biologiska mångfalden inom husdjursområdet (dnr Jo1995/ 2852). har arbetat utifrån denna aktionsplan. Man har bl.a. inventerat och registrerat de raser som finns i . fattade beslut om de 15 miljökvalitetsmålen (prop. 1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183). har dessutom beslutat om delmål och åtgärdsstrategier för respektive miljö- kvalitetsmål (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). Miljökvalitetsmålen utgör grunden för den nationella miljöpolitiken. Må- len beskriver den kvalitet och det tillstånd för miljö och dess na- tur- och kulturresurser som är hållbara på lång sikt och preciserar därige- nom kraven på den ekologiska dimensionen för att hållbar utveckling skall kunna uppnås. Målen beskriver inriktningen på miljöarbetet på alla nivåer i och arbete i såväl EU som i internationella sammanhang. Delmålen anger inriktning och tidsperspektiv för det kon- kreta miljömålsarbetet. Biologisk mångfald, bl.a. inom husdjursområdet, omfattas av miljö- kvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. Målet är formulerat som att od- lingslandskapet och jordbruksmarkens värde för biologisk produktion och livsmedelsproduktion skall skyddas som den biologiska mångfalden och kulturmiljövärdena bevaras och stärks. Ett delmål är att det skall finnas ett tillräckligt antal individer för att långsik- tigt säkerställa bevarandet av de inhemska husdjursraser som finns i . rapporterar regeringen till hur arbetet med att uppnå miljökvalitetsmålen fortgår. skall regeringen göra en för- djupad utvärdering och bedöma om medel eller mål behöver korrigeras (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). Den första fördjupade utvärderingen skall lämnas till . Miljö- målsrådet, ett organ för samråd och samverkan i arbetet med att uppnå miljökvalitetsmålen, tar dels fram underlag inför den årliga rapportering- en till , dels en s.k. syntesrapport inför de fördjupade utvärde- ringarna. har det övergripande ansvaret för miljökvalitetsmå- len medan har ansvaret för att bevara den biologiska mångfalden inom jordbruket i enlighet med miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. Den svenska ambitionen är att aktivt delta i det internationella samarbe- tet. På nordisk nivå har samarbete skett och detta be- drivs nu inom ramen för genom Nordiska genre- sursrådet och Nordiska Genbanken . har arbe- tet inom genresursrådet fokuserats på att ta fram en strategi för att bevara och hållbart nyttja genetiska resurser i . EU beslutade att inrätta ett gemenskapsprogram för beva- rande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser in- om jordbruket (förordning (EG) nr 870/04). Programmet har som syfte Skr. 2004/05:73 att stimulera till samarbetsprojekt mellan intressenter som genbanker, fö- retag och organisationer i olika medlemsländer och därmed skapa förut- sättningar för att unionens resurser utnyttjas på ett effektivare sätt än om varje medlemsland skulle arbeta på egen hand. Inom FAO finns ett permanent forum, Kommissionen för genetiska re- surser för livsmedel och jordbruk (CGRFA), där stater diskuterar och för- handlar om frågor om bevarande och uthålligt nyttjande av genetiska re- surser. Inför mötena i CGRFA hålls förberedande möten. deltar såväl i EU-koordineringen inför mötena som i de förberedande mötena och CGRFA-mötena. har vikten av att beslutsfattare deltar i processen med att bevara och hållbart nyttja de genetiska resur- serna kommit mer i fokus. Dessutom pågår i FAO:s regi arbete med rap- porten om tillståndet för husdjursgenetiska resurser i världen med åt- gärdsprioriteringar för framtiden. har en liknande rapport gjorts på det växtgenetiska området. Rapporten planeras vara klar . 3.2Landsrapport och förslag till nationellt program presenterade 2002 en Landsrapport om husdjursgenetiska resur- ser i , som ett underlag till FAO:s arbete med rapporten om till- ståndet för husdjursgenetiska resurser i världen. Rapporten togs fram av i samverkan med bl.a. SLU, , , , Naturhistoris- ka , Svensk Mjölk och representanter för de rasbevarande fö- reningarna. I rapporten beskrivs allmänt den husdjursgenetiska situatio- nen i liksom det internationella samarbete i vilket deltar på det husdjursgenetiska området. Den innehåller även en analys av framtida trender och behov och vissa prioriteringar för ett nationellt pro- gram för husdjursgenetiska resurser föreslås. I rapporten framhålls att det är särskilt viktigt att arbeta för ökad infor- mationsspridning, att tydliggöra ansvaret för husdjursgenetiska resurser, att analysera hur de husdjursgenetiska resurserna bäst kan nyttjas och be- varas samt att utifrån analysen vidta åtgärder. En uthållig förvaltning av genetiska resurser kräver enligt rapporten ett gott samarbete mellan sta- ten och andra berörda aktörer. I rapporten fastslås bl.a. att den kommer- siella livsmedelsproduktionen måste vara kostnadseffektiv för att över- leva. Former måste hittas för att djurägare skall vilja hålla hotade djurra- ser. Med anledning av rapporten har på regeringens upp- drag tagit fram ett förslag till nationellt program för förvaltning av hus- djursgenetiska resurser. presenterade sitt förslag, inne- hållande en rad åtgärdsförslag av olika karaktär, . Det före- slagna programmet omfattar följande 7 områden; förutsättningar för en ändamålsenlig förvaltning, avelsmål och avelsplaner, riktade åtgärder för att stödja bevarandet av raser, kompetensuppbyggnad, ansvarsfördelning och samordning, resursbehov och finansiering samt uppföljning av pro- grammet. Nästa miljö- och landsbygdsprogram Det svenska miljö- och landsbygdsprogrammet för perioden 20002006 är ett brett program för landsbygdsutveckling. Åtgärderna inom program- met skall medverka till att uppnå ett ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart samhälle. Tyngdpunkten i programmet ligger på åtgärder som syftar till att stödja en ekologiskt hållbar utveckling främst genom ersätt- ningar för de kollektiva nyttigheter som jordbruket producerar. En liten del av miljö- och landsbygdsprogrammet har som syfte att bidra till att bevara de hotade inhemska raserna. För att tillräckligt stora populationer skall kunna säkerställas är det av yttersta vikt att djurägare ser motiv till att hålla de inhemska hotade ra- serna. Många ursprungliga husdjursraser är lågproducerande och växer långsamt. Till skillnad från produktionsraserna är de ofta anpassade till en småskalig och lågintensiv djurhållning. representerar de ho- tade inhemska raserna kulturhistoriska värden och utgör värdefulla ge- netiska resurser med stort bevarandevärde. För de raser där det ekono- miska utbytet av djurhållningen är lågt kan djurägare av utrotningshotade husdjursraser därför inom ramen för miljö- och landsbygdsprogrammet få en miljöersättning som kompensation för lägre intäkter. De raser som ingår i programmet är fjällko, rödkulla, allmogeko, gutefår, ryafår, fin- ullsfår, allmogefår, lantrasget, allmogeget och linderödssvin. Ersättning- en är per djurenhet för nötkreatur, får och getter och per djurenhet för grisar. Kostnaden bedöms bli runt för hela programperioden. Det övergripande målet för insatsen är miljökvalitetsmålet Ett rikt od- lingslandskap. Det specifika målet är att uppnå ett tillräckligt stort antal vuxna renrasiga djur av alla utrotningshotade husdjursraser som ingår i programmet för att säkra rasernas långsiktiga överlevnad och bevara deras genetiska variation. Det operativa målet är att bevara de utrotningshotade husdjursraser som ingår i programmet motsvarande en omfattning av ca 5 000 djurenheter. beräknas att det målet uppnås. Avels- och rasföreningar kan även få medel för rådgivning, kursverk- samhet, informationsmaterial och nyhetsblad från den del av miljö- och landsbygdsprogrammet som omfattar kompetensutveckling av lantbruka- re inom miljöområdet, den s.k. KULM-verksamheten. Åtgärder för kom- petensutveckling kan förhöja effekten av andra åtgärder. Ännu är inte de ekonomiska och innehållsmässiga förutsättningarna för det nya miljö- och landsbygdsprogrammet för perioden 20072013, be- slutade. Förhandlingarna inom EU pågår och väntas bli helt klara tidigast . Förberedelsearbetet för det nya programmet har emeller- tid påbörjats. Bland annat har regeringen uppdragit åt att redovisa ett tekniskt inriktat underlag. Uppdraget skall i huvudsak redo- visas . En del i arbetet med det nya programmet är att ta ställning till hur djurägare fortsättningsvis kan stimuleras att hål- la utrotningshotade inhemska husdjursraser. Avelsarbete för friska och hållbara djur är en förutsättning för att långsik- tigt kunna bevara de husdjursgenetiska resurserna, dvs. ett hållbart nytt- jande av de genetiska resurserna förutsätter friska och fertila djur. Ett så- dant avelsarbete krävs också för att kunna hålla djur på ett etiskt försvar- bart sätt och det förbättrar livsmedelssäkerheten. Ett gott hälsoläge inne- bär t.ex. lägre antibiotikaförbrukning som i sin tur minskar risken för re- sistensutveckling. Utformningen av avelsarbetet är grunden för den goda djurhälsositua- tionen i . Genetiska defekter som kan innebära lidande för djuren selekteras bort, vilket har stor betydelse dels genom att djuren på så sätt hålls vid god hälsa, dels genom att djurskyddet tillgodoses.