prop · GS03172 · 2005-05-31 00:00:00 — ga om omplacerade där barn är bland de som beviljats tillfälligt uppe- hållstillstånd bör permanent uppehållstillstånd beviljas om domstolen eller tribunalen anser att omplaceringstjänsterna är nödvändiga. Detta oavsett om utlänningen har vittnat inför den interna- domstolen eller tribunalen. Skälen för regeringens förslag: Enligt avtal med ICTY skall tribunalens registrator efter den dag då uppehålls- och ar- betstillstånd började gälla och därefter en gång pröva om den om- placerade är i behov av omplaceringstjänsterna. Om registra- torn vid den första prövningen finner att dessa tjänster är nödvändiga skall förlänga uppehålls- och arbetstillståndet. Det är således den eller tribunalen som fortlöpande skall pröva om ett skyddsbehov alltjämt föreligger för en utlänning som har överförts till och beviljats uppehållstillstånd här i landet. Re- geringen anser att den eller tribunalen i regel bör ha mycket goda förutsättningar att bedöma det fortsatta skyddsbeho- vet och att fortsatt uppehållstillstånd skall ges om domstolen eller tribu- nalen bedömer detta som nödvändigt. Denna bör dock fortlöpande in- formeras om sådana omständigheter i kring utlänningens person som kan antas vara av betydelse vid prövningen av behovet av fortsatt skydd, t.ex. att ett samboförhållande eller äktenskap har upphört. Rätten till fortsatt uppehållstillstånd skall dock inte vara undantagslös utan skall få vägras med hänvisning till rikets säkerhet eller på grund av brottslighet om det finns synnerliga skäl. Vad som här avses är i huvudsak omstän- digheter som hänför sig till tiden efter ankomsten till eller som först då blir kända. Om utlänningen ges ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd skall till- ståndstiden bestämmas till . Detta gäller som ett tidsbegränsat uppehållstillstånd förlängs. Enligt avtal med ICTY skall permanent uppehållstillstånd beviljas om tribunalens registra- tor vid utgången av av de prövningar som gjorts fram till dess finner att omplaceringstjänsterna är nödvändiga. Enligt reger- ingens mening bör emellertid permanent uppehållstillstånd, i enlighet med vad som annars gäller för beviljande av sådant tillstånd, kunna be- viljas även före utgången av en sådan i avtal angiven tidsperiod. Som regel bör permanent uppehållstillstånd inte beviljas utlänningen innan denne har vittnat inför den eller tribunalen. Permanent uppehållstillstånd bör dock under alla omständigheter beviljas senast som anges för detta i det ifrågavarande avtalet. Det bör påpekas att det i de avtal som har ingåtts med internationella domstolar och tribunaler anges olika tidsperioder härför (tre samt ). Det förhållandet att den eller tribunalen be- dömer att vittnet och dennes nära anhöriga är i behov av fort- satt omplacering skall självfallet inte utgöra hinder mot en prövning av en asylansökan eller en ansökan om uppehållstillstånd på annan grund, om utlänningen själv inkommer med en sådan ansökan. Såväl före som efter att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd har löpt ut skall de omplace- rade personerna ha rätt att få en ansökan om asyl eller om uppehållstill- stånd på annan grund prövad. Som tidigare nämnts grundar sig detta på att dessas tidigare uppehållstillstånd inte är en följd av de själva ansökt skall ta ställning till samtliga asylskäl och andra skäl för uppehållstillstånd som anförs samt överväga om det finns skäl att bevilja permanent eller fortsatt tidsbegränsat uppe- hållstillstånd. Undantag från kravet på att en ansökan om och beviljande av uppehållstillstånd skall ha skett före inresan i landet bör i sådana fall kunna medges med stöd av 5 kap. 19 § andra stycket 5 NIPU (2 kap. 5 § andra stycket 4 UtlL). Enligt regeringens mening är någon särskild reglering av de ärenden där barn är föremål för omplacering inte nödvändig. Principen om bar- nets bästa, såsom den kommer till uttryck i 1 kap. 1 § UtlL (1 kap. 4 § NIPU), omfattar även de nu föreslagna bestämmelserna och skall således alltid beaktas. Regeringens bedömning: Det saknas behov av att införa särskilda bestämmelser om återkallelse av uppehållstillstånd som beviljats vitt- nen och deras nära anhöriga. Bedömningen i promemorian överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter på förslaget i denna del. Skälen för regeringens bedömning: I avtalet med anges att får återkalla gällande uppehållstillstånd om den omplacerade har medverkat i oacceptabel verksamhet såsom allvarlig brottslighet, anstif- tan till våld eller liknande gärningar i eller utanför . Graden av den brottslighet som här avses kan inte anses klar. I de fall utlänningen har tidsbegränsat uppehållstillstånd och gör sig skyldig till sådan brotts- lighet som innebär att uppehållstillstånd får vägras enligt 5 kap. 1 § andra stycket 1 NIPU (3 kap. 4 § andra stycket 1 UtlL) bör dock en förlängning av uppehållstillståndet kunna vägras på denna grund vid den efterkom- mande prövningen av om förlängning av uppehållstillståndet skall ske. Utvisning av utlänningen torde vidare kunna ske om denne har befunnits skyldig till ett synnerligen grovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta honom eller henne stanna. Detta framgår av 8 kap. 11 § andra stycket NIPU (4 kap. 10 § tredje stycket UtlL) och föreslås gälla i motsvarande mån även för vittnen och deras nära anhöriga. nämnda bestämmelser möjliggör således för att vägra en utlänning fortsatt vistelse i landet i händelse av all- varlig brottslighet. Enligt regeringens bedömning bör det emellertid fin- nas möjligheter att återkalla uppehållstillstånd för vittnen och deras nära anhöriga med stöd av 7 kap. NIPU (2 kap. UtlL). Lagrådet har härvid påpekat att de möjligheter att återkalla uppehållstillstånd för tribunalvitt- nen som har enligt t.ex. avtalet med synes huvudsakligen begränsade till fall av brottslighet. Lagrådet har vidare påpekat att det i 7 kap. NIPU finns andra grunder för återkallelse som i och för sig kan vara tillämpliga i fråga om uppehållstillstånd för tribunalvittnen och att det därför kan ifrågasättas om möjligheterna att återkalla uppehållstillstånd enligt 7 kap. NIPU är så begränsade som ingångna avtal synes förutsätta. Enligt regeringens mening torde återkallelse av uppehållstillstånd på an- nan grund än brottslighet vara begränsat till fall där vittnet eller en nära anhörig till vittnet har fått uppehållstillstånd genom att lämna oriktiga uppgifter som varit av betydelse för att få tillståndet, eller medvetet förti- git omständigheter av sådan betydelse. I sådana fall kan det ifrågasättas om det finns behov av fortsatt omplacering. Om uppehållstillståndet är tidsbegränsat bör det i regel kunna ankomma på den internationella dom- stolen eller tribunalen att ta nämnda omständigheter i beaktande vid den följande bedömningen av om fortsatt omplacering är nödvändig. Om fortsatt omplacering inte bedöms nödvändig är inte skyldigt att förlänga uppehållstillståndet . Migra- tionsverket bör dock kunna besluta om återkallelse i de fall utlänningen har fått ett permanent uppehållstillstånd eller återstår av det tidsbegränsade uppehållstillståndet. Enligt skall tribunalens registrator skriftligen underrätta om en omplacerad person inte längre bedöms vara i behov av omplaceringstjänster. får avbryta omplaceringstjänsterna efter att en sådan underrättelse mot- tagits. Om registratorns bedömning grundar sig på att utlänningen har lämnat oriktiga uppgifter som har varit av betydelse för omplaceringen, torde en rimlig åtgärd från svensk sida kunna vara att återkalla uppehålls- tillståndet. Det bör i sammanhanget poängteras att samråd alltid skall ske innan omplaceringstjänster som är nödvändiga avbryts (se avsnitt 7.6.3) och att en samsyn kring alla sådana beslut självfallet bör eftersträvas. Ett beslut om återkallelse av uppehållstillstånd på annan grund än brottslighet bör inte fattas om den eller tribunalen motsätter sig detta. 7.2.7Utvisning på grund av brott Regeringens förslag: Samma regler om utvisning på grund av brott skall gälla för vittnen och deras nära anhöriga som för flyktingar. En särskild bestämmelse med denna innebörd skall införas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter på förslaget i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt avtalet med skall Sveri- ge tillhandahålla omplacerade personer samma lättnader, förmåner och rättigheter som tillkommer flyktingar enligt definitionen i Genèvekon- ventionen och dess tilläggsprotokoll. Av konventionen följer att utvis- ning av en flykting inte får ske på grund av brott annat än av skäl som kan hänföras till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen. Enligt 4 kap. 10 § tredje stycket UtlL (8 kap. 10 andra stycket NIPU) får en flykting utvisas på grund av brott endast om denne har begått ett syn- nerligen grovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmän ord- ning och säkerhet att låta honom stanna. Regeringen anser härvid att ett vittne och dennes nära anhöriga skall ges ett motsvarande skydd och att detta skall anges i en särskild bestämmelse. Regeringens bedömning: Det behöver inte införas särskilda bestäm- melser om hinder mot verkställighet av beslut om utvisning i fråga om vittnen och nära anhöriga till vittnen som har haft uppehållstillstånd här i landet. Bedömningen i promemorian överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter på förslaget i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Bestämmelser om verkställig- hetshinder återfinns i 8 kap. UtlL (12 kap. NIPU). Vad som däri sägs måste undantagslöst kunna tillämpas även när det gäller utlänningar som har haft uppehållstillstånd här i egenskap av vittne eller nära anhörig till vittne. Några särbestämmelser för dessa utlänningar kan således inte an- ses nödvändiga. Regeringens förslag: En särskild bestämmelse införs om att vittnen och deras nära anhöriga som har beviljats tidsbegränsat uppehållstill- stånd i skall ges arbetstillstånd som det tidsbe- gränsade uppehållstillståndet gäller. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter på förslaget i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt avtalet med skall om- placerade personer inledningsvis beviljas ettårigt uppehålls- och arbets- tillstånd. Tillstånden skall förlängas , om detta bedöms nödvändigt av tribunalen. Omplacerade personer som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd skall således beviljas arbetstillstånd un- der . I 2 a kap. 7 § UtlL (21 kap. 7 § NIPU) anges att en utlänning som givits uppehållstillstånd med tillfälligt skydd också skall ges arbetstillstånd för den tid uppehållstillståndet gäller. Regeringen anser härvid att en motsvarande bestämmelse bör införas i fråga om vitt- nen och deras nära anhöriga. 7.4Folkbokföring och sociala förmåner Regeringens bedömning: Genom att ett tidsbegränsat uppehållstill- stånd om skall ges till vittnet och dennes nära anhöriga kommer dessa regelmässigt att kunna folkbokföras vid ankomsten till och därigenom få tillgång till samma sociala förmåner som ut- länningar som har vistats här i landet . Ytterligare lag- stiftningsåtgärder på detta område behövs inte. Bedömningen i promemorian överensstämmer med regeringens be- Prop. 2004/05:172 dömning. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter på förslaget i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Av framgår att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd skall ges till vittne och dennes anhöriga om de tas emot i . Vidare framgår av avtalet att ompla- cerade personer skall beviljas lättnader och tjänster/rättigheter och för- måner på samma grund som de utlänningar som lagligen har vistats i . Genom att vittnet och dennes nära anhöriga, om de omplaceras till , skall ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd om bör folkbokföring kunna ske direkt vid ankomsten till Sveri- ge. Som en följd av detta kommer de omplacerade personerna att få till- gång till samma sociala förmåner som utlänningar som har vistats här i landet . Utgångspunkten bör vara att omplaceringen vis- telsen i kan komma att bli långvarig, även om tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas inledningsvis. De rättigheter och förmåner som de omplacerade personerna skall ges rätt till torde således kunna tillgodoses genom vad som har sagts, varför ytterligare lagstiftnings- åtgärder inte kan anses påkallade . Regeringens förslag: skall vara första instans i frå- gor som rör uppehålls- och arbetstillstånd för vittnen och deras nära beslut i fråga om beviljande samt för- längning av uppehållstillstånd för vittnen och deras nära anhöriga skall dock inte kunna överklagas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Riksåklagaren har anfört att argumenten för att dessa beslut inte skall kunna överklagas inte är helt övertygande, särskilt mot bakgrund av att beslut i andra fall regelmässigt synes kunna överklagas. har anfört att det inte fram- går i vad mån även nämnden kan beakta en domstols framställning om mottagande vid den asylprövning som nämnden har att göra om ett ären- Det framgår inte heller hur nämnden bör förfara om dom- stolen gör en framställning om mottagande först sedan en asylfråga över- Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna möjligheten för Mi- grationsverket att kunna bevilja ett vittne och dennes nära anhöriga up- pehållstillstånd i efter en framställan om omplacering från en internationell domstol utökar möjligheten för dessa utlänningar att erhål- Förslaget är självfallet inte avsett att innebära någon inskränkning i utlänningens rätt att själv ansöka om uppehållstillstånd på annan grund än den som anges i avtalet. Att en utlänning har beviljats uppehållstillstånd efter en framställan om omplacering från en interna- tionell domstol eller tribunal hindrar således inte att en ansökan som gjorts eller senare görs av utlänningen själv prövas. I samband med den sistnämnda prövningen skall utlänningen självfallet även åtnjuta alla de rättigheter som annars tillkommer utlänningar som ansöker om uppe- Prop. 2004/05:172 hållstillstånd i . Att denna rätt skall tillkomma utlänningen även vid prövning av rätten till uppehållstillstånd i samband med en internationell domstols eller tribunals framställan om omplacer- ing, liksom vid en vägran att förlänga uppehållstillståndet, kan dock inte anses påkallad. Någon rätt för utlänningen att själv ansöka om uppehålls- tillstånd med stöd av de nu föreslagna bestämmelserna, vilka har sin grund i avtalet med respektive domstol eller tribunal, föreligger inte och föreskrivs inte heller i de avtal som har ingått med inter- nationella domstolar och tribunaler. I detta förfarande saknar utlänningen ställning som part. Som nämnts skall dock utlänningen alltid ha rätt att själv ansöka om uppehållstillstånd på annan grund och få detta veder- börligen prövat. Det kan i sammanhanget nämnas att det i anges att registratorn skall rikta sin framställning om omplacering till senast före den dag då omplaceringen avses genom- föras. Om framställningen avslås kan registratorn istället vända sig till andra länder med vilka motsvarande avtal finns. Både den och utlänningen själv får antas ha ett starkt intresse av att om- placering sker relativt snabbt och med iakttagande av viss sekretess. Det kan därför ifrågasättas om en möjlighet att överklaga ett avslagsbeslut skulle ligga i domstolens och den enskildes intresse. Regeringen anser därför att beslut i fråga om uppehållstillstånd inte skall kunna överklagas. För det fall en framställan inkommer från en interna- tionell domstol eller tribunal rörande en person som redan har ett pågå- ende ärende under handläggning i eller efter överkla- gande i överinstansen, bör detta ärende vila i avvaktan på Migrationsver- kets prövning av den nya framställan. Härefter får utlänningens eget ärende prövas i ljuset av framställan av den eller tribunalen och beslut med anledning därav. Regeringens bedömning: Det är inte nödvändigt att som en följd av de föreslagna bestämmelserna skapa ett särskilt vittnesskyddsprogram för vittnen och deras nära anhöriga. Bedömningen i promemorian överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens bedömning: De avtal som redan in- gått om överföring av vittnen m.fl. innehåller inte några krav på tillhan- dahållande av särskilda vittnesskyddsprogram. saknar ett nationellt vittnesskyddsprogram och frågan bereds inom . En person som riskerar att utsättas för allvarlig brotts- lighet, vilken påverkar hans eller hennes personliga säkerhet, kan få fing- erade personuppgifter med stöd av lagen (1991:483) om fingerade per- En ansökan om att få fingerade personuppgifter handläggs av och underställs för beslut. 2004/05:172 Dessa samt andra möjligheter till skydd som finns att tillgå i bör självfallet även kunna erbjudas vittnet och dennes nära anhöriga. Om tillhandahållandet av ett omfattande skydd bedöms som nödvändigt får man utgå från att den eller tribunalen istället vänder sig till andra länder med vilka motsvarande avtal finns och som har större erfarenhet av nationella vittnesskyddsprogram. Regeringen vill härvid framhålla vikten av att verka för att så många länder som möjligt ingår avtal med internationella domstolar och tribunaler om omplacering av vittnen och deras nära anhöriga, i syfte att i större utsträckning kunna dela på ansvaret för dessa personer och för att kunna tillförsäkra dem erforderligt behov av skydd. Regeringens bedömning: Ärenden som rör uppehållstillstånd för vittnen vid internationella domstolar och tribunaler är mycket känsliga till sin natur. Det behov av sekretess för uppgifter rörande vittnen och deras nära anhöriga som kan antas föreligga bör kunna tillgodoses inom ramen för befintliga regelverk. Bedömningen i promemorian överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Ärenden som rör uppehållstill- stånd för vittnen vid internationella domstolar och tribunaler är mycket känsliga till sin natur. Sådana ärenden bör lämpligen handläggas av en begränsad krets inom utlänningsmyndigheterna på samma sätt som s.k. säkerhetsärenden. Berörda myndigheter bör dock själva kunna utarbeta sådana rutiner som bedöms erforderliga. Att införa några särskilda be- stämmelser i sekretesslagen (1980:100) rörande vittnen och deras nära anhöriga bedöms inte som nödvändigt. Det skydd som 7 kap. 14 § sekre- tesslagen bedöms vara tillfyllest. Framställningar om överföring från en internationell domstol eller tribunal torde också som regel omfattas av sekretess enligt 2 kap. 1 § sekretesslagen. Det bör i sammanhanget påpe- kas att uppgifterna i folkbokföringen normalt är offentliga. Som tidigare nämns bör den enskildes behov av skydd i detta avseende kunna tillgodo- ses genom medgivande att använda fingerade personuppgifter eller, om så bedöms tillräckligt, genom s.k. kvarskrivning med stöd av 16 § folk- bokföringslagen (1991:481). 7.6.3Samråd innan omplaceringsåtgärder avbryts. Regeringens bedömning: Några särskilda bestämmelser om samråd med den eller tribunalen innan omplacer- ingsåtgärder avbryts är inte nödvändigt. Det bör ankomma på de be- slutande myndigheterna att utarbeta rutiner för ett sådant förfarande. Bedömningen i promemorian överensstämmer med regeringens be- Prop. 2004/05:172 dömning. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Enligt avtalet med skall den part som önskar avbryta tjänsterna för en viss omplacerad person skriftligen underrätta den andra parten och samråda med denna. Detta gäller i de fall när behov av omplacering fortfarande anses nödvändigt. Detta innebär att skall underrätta och samråda med den interna- domstolen eller tribunalen i de fall en person som är i behov av uppehållstillstånd här bedöms kunna komma att utvisas på grund av brott, vägras fortsatt uppehållstillstånd eller få sitt uppehållstillstånd åter- kallat. Att utarbeta rutiner för att ett sådant förfarande skall kunna upp- rätthållas bör ankomma på i samråd med före- trädare i kontakten med den eller tribunalen enligt respektive avtal. Någon särskild bestämmelse om detta kan således inte anses nödvändigt. Regeringens bedömning: Det saknas anledning att införa särskilda bestämmelser om beviljande av svenskt medborgarskap för vittnen och deras nära anhöriga. I promemorian är frågan om medborgarskap inte närmare berörd. Remissinstanserna: har framhållit att det kan ifråga- sättas om inte medför en skyldighet att pröva en ansökan om svenskt medborgarskap . Eftersom huvudregeln enligt lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap är hemvist här bör antingen nu ifrågavarande personer behandlas i en särskild bestämmelse i denna lag eller vilket med hänsyn till att det sannolikt kommer att röra sig om mycket få personer det klargörs att det föreligger särskilda skäl (se 12 § 3) för att bevilja medborgarskap utan att avvakta tidsfristen. Skälen för regeringens bedömning: Av avtal med ICTY framgår att den omplacerade efter att ha vistats här i landet med uppe- hållstillstånd skall ha rätt att ansöka om svenskt medborgar- skap enligt svensk lag. Såsom avtalet i denna del är utformat är regering- ens bedömning att avtalet inte ålägger att tillse att vittnet och dennes nära anhöriga ges svenskt medborgarskap efter att ha vistats här i landet . Med hänsyn härtill samt till att gruppen av vittnen och dessas nära anhöriga kan antas vara mycket få till antalet, finner reger- ingen inte anledning att föreslå särskilda bestämmelser rörande dessa utlänningar i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap. Genomförande och ekonomiska konsekven- Prop. De ekonomiska konsekvenserna bör lämpligast bedömas i samband med att sluter avtal med en internationell domstol eller tribunal. Om- fattningen av de åtaganden som ett sådant avtal innebär kan variera. Be- hovet av omplacering av vittne inför en internationell domstol eller tri- bunal med ett kortare eller ett begränsat mandat kan, i förhållande till , t.ex. inskränka sig till en enda person. Det är fullt möjligt att avtal om överföring av ett vittne i ett sådant fall träffas ad hoc mellan domstolen eller tribunalen och . Om den internationella domsto- len eller tribunalen i stället har ett mer omfattande mandat som sträcker sig torde den eller tribunalen ha behov av att ingå avtal om omplacering av vittnen och deras nära an- höriga med ett större antal länder. Som exempel kan härvid nämnas att ICTY har ingått avtal om omplacering av vittnen med ett tiotal länder och att förhandlingar pågår med ytterligare ett antal länder om att ingå sådana avtal. Om ett omfattande behov av att omplacera vitt- nen och deras nära anhöriga kan antas uppkomma är det mindre lämpligt att ensamt åtar sig att tillgodose detta behov, inte minst med hän- syn till möjligheten att i ett sådant fall kunna tillförsäkra de omplacerade personerna erforderligt skydd. har i tidigare förda dialoger med internationella domstolar och tribunaler betonat att det är av vikt att avtal om omplacering av vittnen ingås med så många länder som möjligt. Det- ta är en linje som aktivt bör verka för även i fortsättningen. Som tidigare nämnts är det få personer som fått uppehållstill- stånd i med stöd av avtal om omplacering av vittnen. Det finns inte anledning att anta att det i fortsättningen skulle röra sig om ett större antal personer. De ekonomiska konsekvenserna av att vittnen beviljas uppehållstillstånd i på den nu föreslagna grunden kan således antas bli försumbara. Några övergångsbestämmelser har inte bedömts nödvändiga. 9.1Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:000) Ändringen är föranledd av förslaget att ytterligare ett kapitel, 22 kap., införs i lagen.