prop · GT035 · 2005-09-29 00:00:00 — som har ett naturligt samband med myndighetsutövningen. mare precisering av myndighetsservicens innehåll redovisas dock inte. I föreskrifter för verksamhet vid statlig lantmäteri- myndighet (LMVIR 1996:4) anges de uppdrag som lantmäterimyndig- heterna får utföra som lokal myndighetsservice, nämligen rådgivning och utbildning, nybyggnadskarta, utsättning, kontrollmätning, mät- och kartunderlag, förslag till enkla planer av genomförandekaraktär i direkt samband med fastighetsbildning, de fastighetstekniska delarna av genomförandebeskrivning, ajourhållning av kommunala storskaliga kartverk, grafiska databaser och stomnät, ajourhållning av kommunala system för fastighetsinformation, fastighetsrättslig service av typ fastighetsinformation, upprättande av avtal, lagfartspaket och värdeintyg för lagfart i sam- band med fastighetsbildning, tillhandahållande av allmänna kartor, arbete med militärgeografiska verk och upprättande av avtal enligt 43 § anläggningslagen. Intäkterna från den lokala myndighetsservicen har ökat de senaste uppgick intäkterna till . Regeringen menar att det ur regionalpolitisk synvinkel finns starka motiv för att bedriva lokal myndighetsservice. att ge ekonomisk bärkraft åt lantmäterikontoren i de delar av landet som är glest befolkade, framför allt i inland. gränsade omfattning i dessa delar av landet är också sådan att det i regel saknas någon alternativ utförare av uppdrag som kräver lantmäterikom- Ett väl förgrenat kontorsnät i hela landet har ansetts betydelsefullt för att ge lokalkännedom och därmed hög kvalitet och god service inom Självfallet skall dock inte lantmäterimyndigheterna bedriva sådan verksamhet som kan påverka förtroendet för myndighets- Lika självklart är att den uppdragsverksamhet som myndig- heten bedriver skall ske på ett konkurrensneutralt sätt. Utredningen konstaterar att det inte finns belägg för att problem med rättsäkerhet och opartiskhet har uppkommit efter omorganisationen 1995/96. Verksamheten har inte heller väckt misstro hos sakägarna. Regeringen delar utredningens bedömning att det är viktigt att inne- börden av begreppet myndighetsservice klarläggs. Vi menar i likhet med flertalet remissinstanser att ett sådant klarläggande bör utgöra en preci- sering och ett tydliggörande snarare än en avsevärd begränsning av verk- Utredningen anser att begreppet lokal myndighetsservice bör ut- Begreppet bidrar till otydlighet genom att inte lyfta fram att det rör sig om uppdragsverksamhet. Det kan också ge intryck av att det rör sig om en myndighets allmänna serviceskyldighet eller att verksamheten enbart riktar sig till andra myndigheter. Utredningen föreslår istället att begreppet fastighetsbildningsanknuten uppdragsverksamhet används för den uppdragsverksamhet som skall kunna bedrivas vid Regeringen delar utredningens bedömning men ändrar begreppet till uppdragsverksamhet i anslutning till fastig- Regeringen avser att förtydliga och avgränsa uppdragsverksamheten i anslutning till fastighetsbildning genom föreskrifter i instruktionen för det statliga lantmäteriet. För att upprätthålla förtroendet för den kon- kurrensutsatta verksamheten är det vidare viktigt att lantmäterimyndig- Prop. 2005/06:5 heternas uppdragsverksamhet hålls strikt åtskild från sådan uppdrags- verksamhet som bedrivs i , Metria. Regeringen vill i detta sammanhang peka på att lantmäterimyndig- heterna enligt 20 § förordningen (1995:1418) med instruktion för det statliga lantmäteriet och 7 § verksförordningen (1995:1322) skall verka för att myndigheten genom samarbete med andra myndigheter och på annat sätt tar tillvara de fördelar som kan vinnas för staten som helhet. har således både en rättighet och en skyldighet att inom hela sitt kompetensområde bistå andra statliga myndigheter. Denna samverkan har som regel karaktären av uppdrag då den sker mot avgift. Någon ändring av den nuvarande ordningen på detta område är inte aktuell. 7Grundläggande geografisk information och fastighetsinformation Regeringens bedömning: Det utökade samordningsansvar som aviserats i propositionen Från IT-politik för samhället till politik för IT-samhället (prop. 2004/05:175) bör utvärderas efter en treårsperiod. Långsiktiga strategiska planer för informationsför- sörjning är av stor vikt för utvecklingen inom många samhällssektorer. Utredningens förslag: föreslog att Lantmäteri- verket bör ges ett nationellt samordningsansvar för produktion, sam- verkan och utveckling inom området grundläggande geografisk informa- tion och fastighetsinformation och att verket bör utarbeta långsiktiga planer för informationsutveckling och finansiering. Förslaget överens- stämmer med den bedömning som regeringen tidigare gjort i proposi- tionen Från IT-politik för samhället till politik för IT-samhället (prop. 2004/05:175). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som kommenterat för- slaget är positiva till ett utpekat samordningsansvar för grundläggande geografisk information och fastighetsinformation. Några anser dock att samordningsansvaret skall ligga direkt under regeringen. Statens geo- tekniska institut anser att är den naturliga organisa- tionen att ha ett nationellt samordningsansvar. En bred användning och ökad samhällsnytta med stöd av geografisk information förutsätter en väl fungerande samverkan mellan stat, kommun och privata aktörer. Detta gäller såväl för nationell informationsförsörjning som i ett europeiskt perspektiv. anser att samordningsansvaret kräver ett tydligt mandat, t.ex. i myndighetens instruktion. Samverkansformer med andra myndigheter bör vidare regleras i respektive myndighets instruk- tion. är positivt till förslaget om en långsiktig plan och anser att den långsiktiga inriktningen av verksamheten kräver en ut- vecklad dialog med . En fastställd plan måste också åt- följas av långsiktig finansiering som gör planen möjlig att genomföra. liksom kommun ser det som naturligt att är navet i ett system för datainsamling och leveranser och välkomnar den samordningsroll som föreslås för . Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har i propositionen Från IT-politik för samhället till politik för IT-samhället (prop. 2004/05:175) översiktligt redovisat sin bedömning att bör ges ett nationellt samordningsansvar för produktion, samverkan och utveckling inom området grundläggande geografisk information och fast- Behovet av samordning och samverkan mellan aktör- erna inom området geografisk information och fastighetsinformation har också tidigare lyfts fram. I propositionen Finansiering m.m. av lant- mäteri- och fastighetsdataverksamhet (prop. 1994/95:166) pekade reger- ingen på stora och ökande centrala samverkansbehov för att nå en effektiv försörjning med geografisk information och fastighetsinforma- Initiativ har därefter tagits såsom att tillsätta arbetsgruppen inom för samverkan kring geografiska data och geografiska informationssystem (REGGIT) och (SOU 1997:146) med uppdrag att utreda vissa centrala databasers tillgänglig- het, service och kvalitet. Ett annat exempel är e-infogruppen, en intern arbetsgrupp inom med uppdrag att inventera och analysera det allmännas ansvar för spridning av offentlig basinformation i elektronisk form (Ds 2000:34). (dir. 1998:38) arbete kan också ses som en del av regeringens strävan att samordna betonar i betänkandet Digitala tjänster (SOU 2003:55) att samsyn, samverkan och samordning på olika nivåer och en infrastruktur för informationsförsörjningen är centralt för en framgångsrik utveckling av tjänster inom IT-området. Samordningsfrågan aktualiseras ytterligare genom initiativ inom EU. Europeiska kommissionen har föreslagit ett direktiv om upprättande av en infrastruktur för geografisk information i gemenskapen (INSPIRE), KOM (2004) 516, med syftet att bl.a. stödja EU:s miljöarbete. innefattar bl.a. krav på att en offentlig instans i varje medlemsland utses som ansvarig för kontakter med kommissionen i samband med direk- tivets genomförande m.m. och rådets direktiv om vidareutnyttjande och kommersialisering av handlingar från den offent- liga sektorn (2003/98/EG) ställer också krav på samverkan och samsyn på olika nivåer för att möjliggöra en effektiv användning. Behovet av samordning och samverkan mellan aktörer inom området geografisk information och fastighetsinformation ökar i takt med att spridningen och användningen av informationen ökar. databaser är centrala för att tillgodose de behov av grundläggande geo- grafisk information och fastighetsinformation som finns i stora delar av Utvecklingen av informationen är en viktig framtidsfråga för Till en del råder , inom ramen för till- gänglig finansiering, användarsamråd och regeringens styrning, över ut- Det gäller t.ex. en övergång till objektorienterade databaser som leder till en samordning av de två informationsslagen och möjlig- heter till ett mer flexibelt tillhandahållande av informationen. Ett framtida mål bör vara att skapa en effektiv nationell infrastruktur för geografisk information och fastighetsinformation, där informationen registreras på det lämpligaste stället och där en användare inte behöver Prop. 2005/06:5 söka och anpassa information från olika källor. I många europeiska länder finns redan samordningsorgan för geo- grafisk information med uppgiften att samordna och bereda frågor kring sådan information och infrastruktur av vikt för utvecklingen inom om- rådet. Det utökade samordningsansvaret bör utvärderas efter en treårs- period. informationsförsörjning med behov av en längre framförhållning har delvis samma karaktär som utbyggnaden av viss infrastruktur, t.ex. vägar. Inom både den offentliga och den privata sektorn finns ett starkt beroende av informations- försörjning. Alla användare som investerar i systemlösningar m.m. som bygger på grundläggande geografisk information och fastighetsinforma- tion är beroende av långsiktighet, kontinuitet och förutsägbarhet för att kunna göra långsiktiga nyttobedömningar och för att kunna planera för en anpassning av verksamhetssystem. Vidareförädlare på området är för den egna affärsutvecklingen lika beroende av kända och långsiktiga planer för utvecklingsverksamhet. Om en utveckling av informationen skall få ett snabbt genomslag i form av ökad använd- ning i samhället, nya tjänster etc., måste utvecklingen vara förankrad och känd på förhand. I lyfts också fram be- tydelsen av allmänt kända långsiktiga utvecklingsplaner för information och infrastruktur som en av de främsta framgångsfaktorerna för tillväxt och utveckling inom tjänstesektorn information. Den av beslutade (prop. 1993/94:100 bil. 15, bet. 1993/94: BoU10, rskr. 1993/94:185) nioåriga planen för upp- byggnad av geografisk information är nu genomförd. Regeringen bedömer att långsiktiga strategiska planer för informa- tionsförsörjning är av stor vikt för utvecklingen inom många samhälls- sektorer. har på regeringens uppdrag föreslagit en ny långsiktig plan för informationsutvecklingen som remissbehandlats och fortsatt bereds inom . Kostnaderna för den verksamhet som samordningsansvaret medför skall rymmas inom ramen för myndighetens nuvarande finansiering och medför inget behov av ökade anslag. Verksamheten bedöms redan i ett kortare tidsperspektiv kunna medföra betydande samordningsvinster både för producenter och för användare av den grundläggande informa- tionen. 7.2Ett råd som stöd för samordningsfunktionen Regeringens bedömning: Ett rådgivande organ bör inrättas vid Lant- mäteriverket för att bereda frågor som rör samord- ningsroll. Rådet bör ansvara för att en nationell strategisk plan för den samlade informationsförsörjningen inom geodataområdet tas fram. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ett stort antal remissinstanser stödjer förslaget att inrätta ett Geodataråd. tveksam till förslaget. Några instanser anser att rådet skall lyda direkt anser att en viktig uppgift Prop. 2005/06:5 för ett Geodataråd bör vara att verka för ökad användarnytta och ta fram en strategisk plan för en nationell geografisk informationsstruktur. Lant- mäteriverket anser att ett Geodataråd skulle vara en betydelsefull del av producentsamverkan och värdefullt för användarinflytandet. Rådets roll och ställning bör vara att stödja och övriga deltagares verksamheter, men inte inkludera egna beslutsfunktioner. Rapportering från rådet bör ske till som sedan i sedvanliga processer för frågorna vidare till . liksom kommun anser att funktionen med ett råd för samordning är något som länge saknats och som kan få en viktig roll . Den kommunala representationen i rådet bör företräda både producent- och konsumentrollen hos kommunerna. Skälen för regeringens bedömning: Utredningens förslag att inrätta ett råd för att utarbeta en nationell strategisk plan för geografisk infra- struktur är väl underbyggt. Det har vunnit gehör hos berörda remiss- instanser. Regeringen avser därför att till stöd för samordningsfunktionen inrätta ett sådant råd vid . Rådets ledamöter bör utses av regeringen. Rådet bör vara ett rådgivande organ för att samlat behandla frågor av principiellt och gemensamt nationellt intresse inom området. Rådets verksamhet bör i likhet med det nationella samordningsansvaret utvärderas . Kostnaderna för det rådgivande organ som regeringen avser att inrätta som stöd för samordningsroll är marginella och skall rymmas inom ramen för myndighetens nuvarande anslag. Rådet skall också ses som ett led i att effektivisera verksamheten inom området. 7.3Registrering i fastighetsregistrets allmänna del Bemyndigande att utse behöriga myndigheter Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att meddela föreskrif- ter om att andra myndigheter än lantmäterimyndigheten skall föra in eller ta bort uppgifter i fastighetsregistrets allmänna del. skrifter får endast avse uppgifter som enligt annan lagstiftning än fastighetsbildningslagen (1970:988) skall redovisas i fastighetsregist- rets allmänna del. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Det fåtal remissinstanser som kommenterat för- slaget är positiva. och flera kommuner till- Datainspektionen pekar på personuppgiftsansvaret och vikten av att integritetsfrågor beaktas. Skälen för regeringens förslag Fastigheter registreras i fastighetsregistret. framför allt i lagen (2000:224) om fastighetsregister och förordningen (2000:308) om fastighetsregister. Registrets ändamål är att tillhandahålla uppgifter för verksamheter för vilka staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan författning. Uppgifterna avser sådan egendom som registreras i fastighetsregistret Prop. 2005/06:5 eller som för att kunna utföras förutsätter tillgång till fastighetsanknuten information eller avser fullgörande av underrättelseskyldighet. Vidare har registret till ändamål att tillhandahålla uppgifter för omsätt- ning av sådan egendom som registreras i fastighetsregistret; för kredit- givning, försäkringsgivning eller annan anmälan eller enskild verksamhet där fastighetsanknuten information utgör underlag för prövningar eller beslut; för fastighetsförvaltning, byggande eller annan liknande åtgärd; för aktualisering, komplettering eller kontroll av fastighetsanknuten in- formation som finns i kund- eller medlemsregister eller liknande register; eller för uttag av urval av personuppgifter för direkt marknadsföring, dock med den begränsning som följer av personuppgiftslagen (1998:204). Den fastighetsanknutna informationen är uppdelad i en allmän del, en inskrivningsdel, en adressdel, en byggnadsdel och en taxeringsuppgifts- del. får även innehålla annan information som har samband med information som ingår i någon av registrets delar, s.k. tilläggsinformation. Tilläggsinformationen skall redovisas skild från re- gistrets delar. Regeringen är bemyndigad att meddela närmare före- skrifter om innehållet i de olika delarna av fastighetsregistret och om tilläggsinformation. är personuppgiftsansvarig enligt personuppgiftslagen för alla delar i fastighetsregistret. skall se till att det inte uppkommer otillbörligt intrång i registrerade personers personliga inte- gritet eller risker från säkerhetssynpunkt. Uppgifter i fastighetsregistret registreras av flera myndigheter. Uppgif- terna i den allmänna delen registreras av lantmäterimyndigheten (19 kap. 6 § fastighetsbildningslagen jämförd med 4 § lagen om fastighets- register). registrerar inskrivningsärenden i fas- tighetsregistrets inskrivningsdel (19 kap. jordabalken jämförd med 4 § lagen om fastighetsregister). Beslut som eller annan myndighet har meddelat en- ligt lagen om fastighetsregister eller enligt föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av denna lag får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Vad som skall redovisas i registrets allmänna del och av vem I förordningen (2000:308) om fastighetsregister anges att det i fastighets- registrets allmänna del skall redovisas fastigheter och samfälligheter, koordinater, planer m.m., kvarter, gemensamhetsanläggningar m.m., samt registerkarta (registerkarta som förs med automatiserad behand- ling). Bland dessa är det framförallt den information som skall redovisas under punkten planer m.m. som är av intresse i detta ärende. Där redo- visas enligt förordningen: regionplan eller översiktsplan, detaljplan, områdesbestämmelser eller fastighetsplan eller motsvar- ande äldre planer, bestämmelse om marks användning som har meddelats enligt miljö- balken, väglagen (1971:948), lagen (1988:950) om kulturminnen m.m., lagen (1995:1649) om byggande av järnväg eller motsvarande äldre för- utredning om tillämpning av 6 kap. 19 § (1987:10) eller motsvarande äldre utredning, beslut om ersättning för gator och allmänna platser enligt eller utredning om engångsavgift enligt lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar eller beslut eller utredning av motsvarande art enligt äldre bestämmelser, skydd för ytvattentäkter och enskilda grundvattentäkter enligt 40 § första stycket 5 förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd eller motsvarande äldre bestämmelse, bearbetningskoncession enligt minerallagen (1991:45) eller lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter, och Uppgifter får även redovisas om jaktvårdsområden och fiskevårdsom- råden. Som tilläggsinformation till uppgifter om planer m.m. i allmänna delen får en kommun eller länsstyrelse redovisa uppgifter som för myndigheten underlättar identifiering av planer m.m.; ytterligare uppgifter om planer, bestämmelser, beslut eller utredningar; samt förslag till sådana planer m.m. som skall redovisas av myndigheten i den allmänna delen. Riks- antikvarieämbetet får redovisa uppgifter om fasta fornlämningar. Informationen härrör från många olika platser och myndigheter i landet. Följande exempel kan nämnas. Beslut att förklara ett område som natur- eller kulturreservat, som djur- eller växtskyddsområde eller som vattenskyddsområde fattas enligt av länsstyrelse eller kommun. Detsamma gäller när ett naturföremål skall förklaras som naturminne och vissa frågor om strandskydd. Frågor enligt om biotopskyddsområde beslutas av eller Skogsvårdsstyrel- sen. Alla dessa olika beslut skall sedan enligt förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. sändas över till lantmäteri- myndigheten. fattar beslut om miljöriskområden enligt 10 kap. miljö- balken, om täkttillstånd enligt 12 kap. och om stängsel- genombrott enligt 26 kap. . Även dessa beslut skall i de flesta fall sändas till lantmäterimyndigheten. Olika typer av planbeslut enligt fattas av kom- muner eller regionplaneorgan. alternativt kommunen sänder information om besluten till lantmäterimyndigheten. Genom en hänvisning i lagen (2000:224) om fastighetsregister (4 §) till 19 kap. fastighetsbildningslagen (1970:983) framgår att lantmäterimyn- digheten skall föra in och ta bort uppgifter i fastighetsregistrets allmänna del. Motsvarande befogenhet har inskrivningsmyndigheten i fråga om uppgifter i fastighetsregistrets inskrivningsdel (19 kap. jordabalken). Regeringen får enligt lagen om fastighetsregister föreskriva om vem som får föra in och ta bort uppgifter i fastighetsregistrets övriga delar liksom vem som får föra in och ta bort tilläggsinformation. Enligt förordningen om fastighetsregister ansvarar för drift och förvaltning av fastighetsregistret. Sedan en uppgift enligt fastighetsbildningskungörelsen (1971:762) och inskrivningsförordningen (2000:309) har anmälts till för registrering i allmänna delen eller inskrivningsdelen, ansvarar verket för att registreringen verkställs. Det finns även förordningsbestämmelser om i vilken ordning vissa uppgifter som anmälts skall föras in. Det framgår av uppräkningen ovan att det är information av vitt skilda slag som kommer in till för att föras in i fastighets- registrets allmänna del. Det rör sig om information från många olika be- har tagit ställning för principen om registrering vid källan 1994/95:166, bet. 1994/95:BoU17, rskr. 1994/95:313). innebär att registrering av information normalt skall ske endast en gång och data nyttiggöras så långt som möjligt i övriga databaser. verkets grundläggande databaser är centrala för att tillgodose de behov av grundläggande geografisk information och fastighetsinformation som finns i stora delar av samhället. Utvecklingen av informationen är en viktig fråga för många parter. Behovet av samverkan mellan olika aktörer inom området geografisk information och fastighetsinformation ökar i takt med att spridningen och användningen av informationen ökar. ramen för tillgänglig finansiering, användarsamråd och regeringens styr- ning råder över utvecklingen. Det gäller t.ex. en över- gång till objektorienterade databaser som leder till en samordning av information och möjligheter till ett mer flexibelt tillhandahållande. andra delar är omvärldsberoendet större. kvalitet är beroende av en rad olika källor som kommun, lant- mäteri- och inskrivningsmyndigheter, banker, , Statistiska Utveckling av redan etablerade rutiner och processer för effektivare uppdateringar, högre kvalitet och aktualitet är en viktig del i den framtida utvecklingen. Det finns även ett starkt behov av en ökad informationssamverkan med andra aktörer än de redan eta- Som tidigare nämnts är det endast lantmäterimyndigheten som för in eller tar bort uppgifter i fastighetsregistrets allmänna del. hinder mot ajourhållning vid källan av planer och bestämmelser m.m. Den gällande lagstiftningen omöjliggör således att beslut kan re- gistreras vid den beslutsfattande myndigheten (källan). länsstyrelsernas och kommunala myndigheters beslut om planer som nämnts tidigare, vilka registreras av lantmäterimyndigheterna. en svaghet såtillvida att information i fastighetsregistrets allmänna del inte fullt ut i alla delar är aktuell om det blir en fördröjning med in- förandet av nya eller ändrade uppgifter. Nuvarande författningsreglering utgör således ett hinder mot att fastig- hetsregistrets allmänna del ajourhålls vid källan. Ett mål för framtiden bör vara att skapa en effektiv nationell infrastruktur för geografisk infor- mation och fastighetsinformation, där informationen registreras på det lämpligaste stället och där en användare inte behöver söka och anpassa information från olika källor. I en sådan infrastruktur ingår grund- läggande information från en rad offentliga aktörer. Regeringen föreslår därför en ändring som öppnar för att vissa beslut skall kunna registreras av den beslutande myndigheten och inte endast av Det bör öppnas en möjlighet för regeringen att föreskriva att uppgifter skall föras in eller tas bort av andra myndigheter än lantmäterimyndigheten genom ett tillägg i 19 kap. 6 § fastighetsbild- ningslagen (1970:988). Ett bemyndigande som berör uppgifter i fastighetsregistrets allmänna del bör enligt regeringens mening införas i direkt anslutning till huvud- bestämmelsen om registerföring i respektive registerdel.