prop · GS0346 · 2005-03-16 00:00:00 — Det faktum att den ansökande och den anmodade staten har olika system för skydd av uppgifter (t.ex. att den ansökande staten inte har något som motsvarar en dataskyddsmyndighet) eller olika metoder för att skydda personuppgifter (t.ex. att den ansökande staten använder andra medel än radering för att skydda integriteten och korrektheten hos de personuppgifter som mottas av de brottsbekämpande myndigheterna) får inte i sig införas som tilläggsvillkor enligt artikel 9.2 a. I artikel 14 föreskrivs det att detta avtal inte skall utesluta att bilaterala avtal mellan en medlemsstat och förenta stater ingås efter detta avtals ikraftträdande, förutsatt att de är förenliga med detta avtal. Europeiska unionens officiella tidning L 181/42 Om någon bestämmelse i detta avtal ger upphov till en tillämpningssvårighet för antingen förenta stater eller en eller flera medlemsstater bör en sådan svårighet i första hand om möjligt lösas genom samråd mellan den eller de berörda medlemsstaterna och förenta stater eller, om så är lämpligt, genom de samrådsförfaranden som anges i detta avtal. När det inte är möjligt att hantera en sådan tillämpningssvårighet uteslutande genom samråd, är det förenligt med avtalet att låta framtida bilaterala avtal mellan den eller de berörda medlemsstaterna och förenta stater fastställa en operativt genomförbar alternativ mekanism där syftet med den särskilda bestämmelse i förhållande till vilken svårigheten har uppstått. Bilaga 5: Avtal om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan och förenta staters regering Artikel 1 Tillämpningsområde för rättslig hjälp Artikel 2 Centralorgan Artikel 3 Begränsningar i rättslig hjälp Artikel 4 Framställningens form och innehåll Artikel 5 Verkställighet av framställningar Artikel 6 Kostnader Artikel 7 Begränsningar i användningen Artikel 8 Sekretess Artikel 9 Bevisupptagning i den anmodade staten 10 ...Allmänna handlingar Artikel 11 ...Inställelse i den ansökande staten 12 ...Överförande av frihetsberövade personer Artikel 13 ...Transitering av frihetsberövade personer Artikel 14 ...Efterforskning eller identifiering av personer eller föremål Artikel 15 ...Delgivning Artikel 16 ...Husrannsakan och beslag Artikel 17 ...Återlämnande av föremål Artikel 18 ...Rättslig hjälp i förverkandeförfaranden Artikel 19 ...Inledande av straffrättsligt förfarande i den anmodade staten Artikel 20 ...Förenlighet med andra avtal Artikel 21Samråd Artikel 22 ...Ratificering, ikraftträdande och uppsägning INTYG OM AVSAKNADEN AV INTYG GÄLLANDE AVSAKNADEN AV INTYG RÖRANDE BESLAGTAGNA FÖREMÅL Förenta Staters regering, som önskar förbättra de båda ländernas rättsvårdande myndigheters effektivitet i fråga om utredning och lagföring av brott genom samarbete och ömsesidig rättslig hjälp i brottmål, har kommit överens om följande: Tillämpningsområde för rättslig hjälp 1.De avtalsslutande parterna skall enligt bestämmelserna i detta avtal lämna ömsesidig rättslig hjälp i samband med utredning av och lagföring för brott och i rättsliga förfaranden som hänför sig till brott. 2.Rättslig hjälp skall inbegripa: a)att efterforska och identifiera personer eller föremål, b)delgivning av handlingar, c)bevisupptagning eller hållande av förhör, d)att överföra frihetsberövade personer för förhör eller i annat syfte, e)att tillhandahålla handlingar, uppteckningar och föremål, f)att verkställa framställningar om husrannsakan och beslag, g)att biträda i rättsliga förfaranden som gäller kvarhållande samt förverkande av egendom och dess återlämnande, h)att inleda straffrättsliga förfaranden i den anmodade staten, samt i)att lämna varje annat slag av rättslig hjälp som är förenlig med detta avtals syfte och inte förbjuden enligt den anmodade statens lagstiftning. 3.Rättslig hjälp skall lämnas utan hänsyn till om det handlande som är föremål för utredning, lagföring eller rättsligt förfarande i den ansökande staten skulle utgöra ett brott enligt den anmodade statens lagstiftning. Om en framställning gäller överförande av frihetsberövade personer enligt artikel 12, husrannsakan och beslag enligt artikel 16 eller biträde i ett förverkandeförfarande enligt artikel 18, kan dock den anmodade staten kräva att den ifrågavarande gärningen skulle kunna beivras enligt dess straffrättsliga eller administrativa lagstiftning. 4.Detta avtal gäller enbart för ömsesidig rättslig hjälp mellan de avtalsslutande parterna. Bestämmelserna i detta avtal skall inte ge upphov till någon rätt för någon enskild person att erhålla, undertrycka eller utesluta någon bevisning eller att hindra att en framställning verkställs. 1.Var och en av de avtalsslutande parterna skall utse ett centralorgan som skall göra och ta emot framställningar enligt detta avtal. 2.Amerikas Förenta Staters centralorgan skall vara justitieministern eller en person som utsetts av justitieministern. centralorgan skall vara . 3.Respektive centralorgan skall göra framställningar på de myndigheters vägnar som enligt lag är ansvariga för utredning, lagföring eller rättsliga förfaranden som hänför sig till brott. Dessa myndigheter är i Förenta Stater åklagare, utredare med straffrättslig behörighet och organ eller enheter med särskild författningsreglerad behörighet att överlämna ärenden till åtal. Dessa myndigheter är i domstolar, allmänna åklagare och andra myndigheter med behörighet att leda förundersökningar i brottmål. 4.Centralorganen skall ha direkt kontakt med varandra i och för detta avtal. Begränsningar i rättslig hjälp 1.Den anmodade statens centralorgan får vägra att lämna rättslig hjälp om: a)framställningen hänför sig till en gärning enligt militär lagstiftning som inte också är ett brott enligt den allmänna strafflagstiftningen, b)framställningen hänför sig till ett politiskt brott, c)framställningen hänför sig till en gärning för vilken straffet i den ansökande staten är frihetsberövande eller mindre, d)verkställighet av framställningen skulle skada den anmodade statens säkerhet eller andra väsentliga intressen (ordre public), eller e)framställningen inte gjorts i överensstämmelse med avtalet. 2.Innan rättslig hjälp vägras i enlighet med denna artikel, skall den anmodade statens centralorgan samråda med den ansökande statens centralorgan för att överväga om rättslig hjälp kan lämnas på sådana villkor som den finner nödvändiga. Om den ansökande staten godtar rättslig hjälp på dessa villkor, skall den rätta sig efter dessa villkor. 3.Om den anmodade statens centralorgan vägrar rättslig hjälp, skall den underrätta den ansökande statens centralorgan om skälen till detta. Framställningens form och innehåll 1.En framställning om rättslig hjälp skall göras skriftligen; den anmodade statens centralorgan kan dock godta en framställning i annan form i brådskande fall. I sådant fall skall framställningen bekräftas skriftligen om inte den anmodade statens centralorgan går med på annat. En framställning och till denna fogade handlingar skall vara på den anmodade statens språk eller åtföljas av en översättning till detta språk om inte annat överenskommits. 2.En framställning skall innehålla följande: a)uppgift om den myndighet som handlägger utredningen, lagföringen eller det rättsliga förfarande som framställningen hänför sig till, b)en beskrivning av vad saken gäller och vad slags utredning, lagföring eller rättsligt förfarande som pågår inklusive uppgift om de fakta och lagbestämmelser som är tillämpliga på de brottsliga gärningar som hänför sig till ärendet, c)en beskrivning av de bevis, den information eller annat biträde som begärs, samt d)uppgift om syftet med begärda bevis, information eller annat biträde och dess anknytning till omständigheterna i ärendet. 3.I den utsträckning som det är nödvändigt och möjligt skall en framställning också innehålla: a)uppgift om en eftersökt persons identitet och förmodade adress, b)uppgift om identiteten på och adressen till den som skall delges, vederbörandes anknytning till det rättsliga förfarandet samt det sätt på vilket delgivning skall ske, c)uppgift om identiteten på och adressen till den som skall tillhandahålla bevis, d)en noggrann beskrivning av den plats eller den person som skall bli föremål för husrannsakan respektive kroppsvisitation samt av de föremål som skall tas i beslag, e)en beskrivning av muntlig bevisning som begärs, eventuellt innehållande en lista på de frågor som skall ställas till ett vittne, f)en beskrivning av det sätt på vilket muntlig bevisning eller utsaga skall tas upp och redovisas, g)en beskrivning av eventuellt särskilt förfarande enligt vilket framställningen skall verkställas, h)uppgift om traktamente och kostnadsersättning som en person som ombetts inställa sig i den ansökande staten har rätt till för sin inställelse, samt i)varje annan upplysning som den anmodade staten kan behöva för att verkställigheten skall underlättas. 1.Den anmodade statens centralorgan skall skyndsamt verkställa en framställning eller, i förekommande fall, översända den till den myndighet som är behörig att göra det. Den anmodade statens behöriga myndigheter skall göra allt de kan för att verkställa framställningen. Den anmodade statens domstolar skall ha behörighet att utfärda föreläggande, förordna om husrannsakan eller meddela varje annat beslut som är nödvändigt för att verkställa framställningen. 2.Den anmodade staten skall vidta de åtgärder som krävs för att företräda den ansökande statens intressen i rättsliga förfaranden i den anmodade staten som härrör från en framställning om rättslig hjälp samt stå för kostnaderna för detta. 3.Framställningar skall verkställas i enlighet med den anmodade statens lagstiftning om inte annat föreskrivs i detta avtal. Om ett särskilt förfarande har angetts i framställningen skall dock detta följas i den mån det inte är förbjudet i den anmodade statens lagstiftning. 4.Om den anmodade statens centralorgan konstaterar att verkställighet av framställningen skulle inkräkta på en pågående brottsutredning, lagföring eller rättsligt förfarande i denna stat, kan den, efter samråd med den ansökande statens centralorgan, skjuta upp verkställigheten eller göra verkställigheten beroende av de villkor som anses nödvändiga. Om den ansökande staten godtar rättslig hjälp på angivna villkor, skall den rätta sig efter dessa villkor. 5.Den anmodade statens centralorgan skall besvara rimliga förfrågningar från den ansökande statens centralorgan angående hur verkställandet av framställningen framskrider. 6.Den anmodade statens centralorgan skall underrätta den ansökande statens centralorgan om resultatet av framställningen. Om framställningen inte kan fullgöras på grund av faktisk omöjlighet, därför att kraven i den anmodade statens inhemska lagstiftning inte är uppfyllda eller av något annat skäl, skall den anmodade statens centralorgan underrätta den ansökande statens centralorgan om skälen till att den inte kan verkställa framställningen. 1.Den anmodade staten skall stå för alla kostnader som hänför sig till verkställigheten av en framställning om rättslig hjälp med undantag för följande som skall betalas av den ansökande staten: a)ersättning till sakkunniga, b)kostnaderna för översättning, tolkning och utskrift, samt c)traktamenten och kostnadsersättningar som hänför sig till resor som företas av personer som reser i den anmodade staten till förmån för den ansökande staten eller i enlighet med artiklarna 11 och 121. 2.Om det under verkställigheten av en framställning blir uppenbart att en fullständig verkställighet skulle medföra extraordinära kostnader, skall centralorganen samråda för att bestämma på vilka villkor verkställigheten kan fortsätta. 1.Den anmodade staten kan ställa som villkor för verkställighet att uppgifter eller bevismaterial som erhållits inte utan föregående medgivande från dess centralorgan får användas eller överlämnas av den ansökande statens myndigheter för annan utredning eller rättsligt förfarande än vad som angivits i framställningen. 2.Ingenting i denna artikel skall utesluta att, i den utsträckning som krävs enligt den ansökande statens konstitution, uppgifter eller bevisning röjs eller används i ett straffrättsligt förfarande. Den ansökande staten skall i förväg underrätta den anmodade staten om ett sådant röjande eller användning. 3.Uppgifter eller bevismaterial som har offentliggjorts i den ansökande staten under det normala förloppet av det rättsliga förfarande för vilket det tillhandahållits eller som har röjts i enlighet med punkt 2, kan därefter användas i vilket syfte som helst. Den anmodade staten skall göra sitt bästa för att sekretessbelägga en framställning och dess innehåll om den ansökande statens centralorgan har begärt sådan sekretess. Om framställningen inte kan verkställas utan att bryta en sådan sekretess, skall den 1 Enligt den engelska språkversionen hänvisas även till artikel 13. Den versionen har följts i den konsoliderade versionen, se bilagan till bilaga 2. anmodade statens centralorgan upplysa den ansökande statens centralorgan om detta, som därefter har att besluta om framställningen trots detta skall verkställas. 2.Den anmodade statens centralorgan får begära att uppgifter eller bevismaterial som lämnats enligt detta avtal skall sekretessbeläggas eller endast får röjas på sådana villkor som den anger. Om den ansökande staten tar emot uppgifter eller bevismaterial på dessa villkor, skall den ansökande staten göra sitt bästa för att rätta sig efter villkoren. Bevisupptagning i den anmodade staten 1.En person i den anmodade staten, med vilken bevisupptagning har begärts i enlighet med detta avtal, skall, om nödvändigt, åläggas att inställa sig för förhör eller för att avlägga vittnesmål eller för att tillhandahålla föremål inbegripet handlingar, uppteckningar och bevisföremål. Den som under verkställigheten av en framställning lämnar falskt vittnesmål eller en osann utsaga, skall vara underkastad lagföring och straff i den anmodade staten i enlighet med dess strafflagstiftning. 2.På begäran skall den anmodade statens centralorgan på förhand informera om när och var bevisupptagning enligt denna artikel kommer att äga rum. 3.Den anmodade staten skall tillåta personer som är angivna i framställningen att närvara när framställningen verkställs och skall låta sådana personer fråga, eller lämna frågor att ställas till, den person som är föremål för bevisupptagning. 4.Den som är föremål för bevisupptagning får göra sådana anspråk på immunitet, inhabilitet eller privilegier som är medgivna enligt endera statens lagstiftning. Om en person gör ett sådant anspråk enligt den ansökande statens lagstiftning, skall den anmodade staten i detta hänseende förlita sig på uppgift från den ansökande statens centralorgan som bevis på förekomsten av immunitet, inhabilitet eller privilegier. Om bevisupptagning har genomförts i den anmodade staten, kan personen i fråga på nytt göra anspråket för att få det bedömt av den ansökande statens rättsliga myndigheter. 5.Den ansökande staten får begära att föremål som tillhandahållits i den anmodade staten i enlighet med denna artikel, eller artikel 16, eller som är föremål för vittnesmål eller utsaga som avgivits i enlighet med denna artikel, legaliseras genom intyg. Den ansökande staten får begära att avsaknaden av sådana föremål bekräftas genom intyg. Om sådana föremål är affärsdokument kan intygandet ske: a)genom ett intyg enligt formulär A eller A-1 fogade som bilagor till detta avtal, b)genom en skriftlig sammanfattning av bevisupptagningen som innehåller de väsentliga uppgifter som anges i formulär A eller A-1, eller c)genom en handling som innehåller de väsentliga uppgifter som begärts av den ansökande staten. Uppteckningar som på detta sätt legaliserats i eller dokumentation som på detta sätt intygar avsaknaden av sådana uppteckningar skall vara tillåtna som bevisning i för att styrka sanningen av däri lämnade uppgifter. 1.Den anmodade staten skall tillhandahålla den ansökande staten kopior av allmänna handlingar som är tillgängliga för allmänheten, inklusive handlingar eller uppgifter av vad slag som helst, som förvaras hos offentliga myndigheter i den anmodade staten. 2.Den anmodade staten får i samma utsträckning och på samma villkor som sådana kopior av uppteckningar skulle vara tillgängliga för dess egna offentliga myndigheter, tillhandahålla kopior av uppteckningar, innefattande handlingar eller uppgifter i någon form, som förvaras hos offentliga myndigheter i den staten men som inte är tillgängliga för allmänheten. Den anmodade staten får efter eget skön helt eller delvis avslå en framställning enligt denna punkt. 3.Den ansökande staten får begära att allmänna handlingar, som tillhandahållits i den anmodade staten enligt denna artikel, legaliseras i enlighet med bestämmelserna i konventionen om avskaffande av kravet på legalisering av utländska allmänna handlingar eller av en tjänsteman som har till uppgift att förvara dem genom användning av formulär B som bifogats detta avtal. Ingen ytterligare legalisering skall vara nödvändig. Den ansökande staten får begära att avsaknaden eller obefintligheten av sådana uppteckningar bekräftas genom att använda ett intyg enligt formulär B fogat som bilaga till detta avtal. Uppteckningar som legaliseras på detta sätt i eller formulär B-1 som intygar avsaknaden av sådana uppteckningar skall vara tillåtna som bevisning i för att styrka riktigheten av däri lämnade uppgifter. Inställelse i den ansökande staten 1.Den anmodade staten skall uppmana en person i den staten att inställa sig inför den behöriga myndigheten i den ansökande staten. Den anmodade statens centralorgan skall underrätta den ansökande statens centralorgan om hur personen i fråga ställer sig till uppmaningen. 2.Framställningen skall ange i vilken utsträckning som den som uppmanats inställa sig kommer att ersättas för sina kostnader. På begäran av personen i fråga får den ansökande staten betala ut förskott för dessa kostnader genom sin ambassad i den anmodade staten. 3.Den som uppmanats inställa sig, som ej är misstänkt eller svarande, får inte åtalas, frihetsberövas eller underkastas någon inskränkning i sin personliga frihet i den ansökande staten på grund av gärningar eller domar från tiden innan han reste från den anmodade staten. En person som uppmanats inställa sig, som är misstänkt eller svarande, får ej åtalas, frihetsberövas eller underkastas någon inskränkning av sin personliga frihet i den ansökande staten på grund av gärningar eller domar från tiden före avresan ifrån den anmodade staten som inte angivits i framställningen. Beträffande kan sådan immunitet även omfatta verkan av delgivning av stämning. Beträffande skall immunitet som anges i denna punkt bara tillämpas i den utsträckning som medgivits av centralorganet. centralorgan skall informeras om sådan immunitet som medgivits av centralorgan. 4.Immunitet som anges i föregående punkt skall upphöra efter det att personen i fråga har blivit underrättad om att hans närvaro inte längre krävs eller när han, efter att ha lämnat den ansökande staten, frivilligt återvänder dit. Överförande av frihetsberövade personer 1.En person som är frihetsberövad i den anmodade staten och vars närvaro behövs i den ansökande staten för rättslig hjälp enligt detta avtal, skall i detta syfte överföras från den anmodade staten till den ansökande staten om såväl personen i fråga som den anmodade staten samtycker. 2.En person som är frihetsberövad i den ansökande staten och vars närvaro behövs i den anmodade staten för rättslig hjälp enligt detta avtal, får överföras från den ansökande staten till den anmodade staten om personen i fråga samtycker och båda staterna kommer överens om detta. 3.För denna artikels syften skall: a)den mottagande staten ha behörighet och förpliktelse att hålla den överförde frihetsberövad om inte den sändande staten bestämmer annat, b)den mottagande staten återföra den överförde till den sändande statens förvar så snart som omständigheterna medger, om inte båda staterna kommit överens om annat, c)den mottagande staten inte, för att återföra den överförde, kräva att den sändande staten inleder ett utlämningsförfarande, eller något annat förfarande, samt d)den överförde från den påföljd som ådömts honom i den sändande staten få avräkna den tid som han varit frihetsberövad i den mottagande staten. 4.En person som överförts i enlighet med denna artikel får inte medan han befinner sig i den mottagande staten: a)på annat sätt än som följer av punkt 3 åtalas, frihetsberövas eller underkastas någon inskränkning i sin personliga frihet på grund av gärningar eller domar från tiden innan han reste från den sändande staten, eller b)åläggas att vittna i rättsliga förfaranden som inte angivits i framställningen. 5.Den immunitet som föreskrivs i föregående punkt skall upphöra när en person, som försatts på fri fot i enlighet med punkt 3, frivilligt kvarstannar i den mottagande staten efter det att han blivit underrättad om att hans närvaro inte längre krävs eller han, efter att ha lämnat den mottagande staten, frivilligt återvänder dit. 6.En person som inställer sig vid rättegång i den ansökande staten enligt bestämmelserna i denna artikel får inte åtalas i denna stat på grundval av sitt vittnesmål annat än för domstolstrots eller mened. Transitering av frihetsberövade personer 1.Den anmodade staten kan medge att en av tredje stat frihetsberövad person, vars personliga närvaro begärts av den ansökande staten för förhör eller för att avlägga vittnesmål eller för att på annat sätt lämna rättslig hjälp i brottmål eller i andra rättsliga förfaranden som hänför sig till brottmål, får föras genom dess område. 2.Den anmodade staten skall ha behörighet och förpliktelse att hålla personen frihetsberövad under transiteringen. Efterforskning eller identifiering av personer eller föremål Den anmodade staten skall göra sitt bästa för att ta reda på var personer eller föremål som angivits i framställningen finns samt deras identitet. 1.Den anmodade staten skall göra sitt bästa för att ombesörja delgivning av en handling som helt eller delvis hänför sig till en framställning om rättslig hjälp som gjorts av den ansökande staten enligt bestämmelserna i detta avtal. 2.Den ansökande staten skall översända en framställning om delgivning av en kallelse till inställelse inför myndighet i den ansökande staten i rimlig tid och, beträffande en svarande, minst före inställelsedagen. 3.Den anmodade staten skall återsända bevis om delgivning på det sätt som angivits i framställningen eller som är godtagbart enligt bestämmelserna i om delgivning i utlandet av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur, gjord i . 1.Den anmodade staten skall verkställa en framställning om husrannsakan, beslag och överlämnande av föremål till den ansökande staten, om framställningen innehåller de uppgifter som krävs för att en sådan åtgärd skall kunna vidtas enligt den anmodade statens lagstiftning. 2.Den ansökande staten får begära att varje tjänsteman som har ett beslagtaget föremål i sitt förvar, genom att använda formulär C bifogat detta avtal, intygar föremålets identitet, att det stått under kontinuerligt förvar och att det är i orubbat skick. Ingen ytterligare legalisering skall krävas. Föremål som har bestyrkts på detta sätt i , skall vara tillåtna som bevisning i . 3.Den anmodade statens centralorgan får kräva att den ansökande staten går med på sådana villkor som anses nödvändiga för att skydda tredje mans intresse i föremål som skall överlämnas. Den anmodade statens centralorgan kan kräva att den ansökande statens centralorgan återlämnar föremål som överlämnats till det vid verkställighet av en framställning enligt Rättslig hjälp i förverkandeförfaranden 1.Om en avtalsslutande parts centralorgan får kännedom om att utbyte av eller hjälpmedel vid brott finns på den andra partens område och kan bli föremål för förverkande eller på annat sätt underkastat kvarstad eller beslag enligt denna parts lagstiftning, får den underrätta den andra partens centralorgan om detta.