prop · GT0342 · 2005-11-08 00:00:00 — Det innebär att, med den utformning brottet föreslagits få, försök till överlåtelse, framställning, förvärv, anskaffning, bearbetning, förpack- ning, transport och annan liknande befattning med narkotikaprekursorer som är avsedda för olovlig framställning av narkotika skall kriminalise- ras. Försöksbestämmelserna uppfyller därmed rambeslutets krav på kri- minalisering av försök till framställning, transport och distribution av narkotikaprekursorer. När det gäller narkotika är försöksbestämmelserna tillämpliga på nar- kotikabrott av normalgraden och ringa brott liksom grovt narkotikabrott. I fråga om narkotikaprekursorer torde det ringa brottet främst komma att omfatta sådan befattning som faller utanför rambeslutet. Det kan dock inte uteslutas att en gärning som avser sådan befattning som rambeslutet omfattar skulle kunna bedömas som ringa. Försök till ringa brott bör vi- dare kriminaliseras på samma sätt som gäller vid narkotikabrott. Det- samma bör givetvis gälla brott av normalgraden och grovt brott. Följakt- ligen föreslår regeringen att försök till olovlig befattning med narkotika- prekursorer av alla tre graderna skall vara straffbart. Något förslag om att straffbelägga förberedelse och stämpling lämnas inte. Förberedelse och stämpling till ett brott är stadier i planeringen av en brottslighet som ligger före försöksstadiet. Eftersom befattning med narkotikaprekursorer i sig är ett förstadium till befattning med narkotika, skulle det utsträcka kriminaliseringen för långt att straffbelägga förbere- delse och stämpling till det nya brottet. Rambeslutet innebär inte heller någon sådan skyldighet. Av artikel 3 följer att anstiftan av och medhjälp till prekursorsbrotten i artikel 2 skall vara straffbelagt. Av 5 § narkotikastrafflagen följer att om flera har medverkat till brott som avses i 14 §§ och gärningen inte innefattar endast innehav, brukan- de eller annan befattning enligt 1 § första stycket 6, gäller de generella medverkansbestämmelserna i . Alla tre föreslagna straffskalor för det nya brottet innehåller fängelse. Genom att brottet utgör ett självständigt brott på vilket fängelse kan följa men också eftersom brottet placeras framför hänvisningen i 5 § narkoti- kastrafflagen blir generella bestämmelser om anstiftan och Frågan är då om något undantag från dessa bör Prop. 2005/06:42 göras. Vid sidan av rambeslutets krav på kriminalisering är en utgångspunkt även beträffande medverkansbestämmelserna att det straffbara området i fråga om prekursorer inte skall gå längre än vad gäller narkotika. Med- verkan till innehav av och annan sådan mindre kvalificerad befattning med narkotika är inte kriminaliserad. Anstiftan och medhjälp till motsva- rande befattning med narkotikaprekursorer skall därför inte heller krimi- naliseras. Av samma skäl som anförts beträffande försökskriminalise- ringen bör undantas även ansvar för anstiftan och medhjälp till förvaring. Däremot bör av de skäl som redovisats i försöksavsnittet anstiftan och medhjälp till övriga befattningsformer samt till alla tre graderna av det nya brottet vara straffbelagda. Regeringen föreslår alltså att anstiftan och medhjälp till olovlig befatt- ning med narkotikaprekursorer av normalgraden, ringa sådant brott och grovt sådant brott kriminaliseras när gärningen avser överlåtelse, fram- ställning, förvärv, anskaffning, bearbetning, förpackning, transport och annan liknande befattning men inte när gärningen avser förvaring, inne- hav eller annan befattning. Regeringens förslag: Narkotikaprekursorer skall förverkas som Bestämmelserna om förverkande och beslag vid narkoti- kabrott skall också i övrigt i princip gälla vid olovlig befattning med Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erin- Skälen för regeringens förslag I avsnitt 5.4 har redogjorts för bestämmelserna om förverkande i 6 § nar- Enligt bestämmelserna skall narkotika som varit före- mål för brott förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. stället för narkotikan får dess värde förklaras förverkat. sådant brott skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller vad någon har tagit emot som ersättning för kostnader i samband med ett sådant brott eller värdet av det mottagna, om mottagan- det utgör brott enligt narkotikastrafflagen. Som utbyte av brott anses även egendom som trätt i stället för utbyte, avkastning av utbyte samt avkastning av det som trätt i stället för utbyte. Egendom som har använts som hjälpmedel vid brott enligt narkotikastrafflagen får förklaras förver- kad, om det behövs för att förebygga brott eller om det annars finns sär- Detsamma gäller egendom som varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott enligt lagen, om brottet har fullbordats eller om förfarandet har utgjort ett straffbart försök eller en straffbar förberedelse eller stämpling, samt egendom med vilken har tagits befattning som ut- Prop. 2005/06:42 gör brott enligt lagen. I stället för sådan egendom får dess värde förklaras Olovlig befattning med narkotikaprekursorer bedöms som förbe- redelse, försök eller medverkan till narkotikabrott eller grovt narkotika- brott. Narkotikaprekursorerna kan då förverkas som hjälpmedel vid det begångna brottet. När olovlig befattning med narkotikaprekursorer föreslås bli ett själv- ständigt brott kan narkotikaprekursorer inte längre betraktas som hjälp- medel vid ett sådant brott. De måste anses som brottsobjekt i det nya brottet. Regeringen föreslår därför att det på samma sätt som gäller i frå- ga om narkotika föreskrivs att narkotikaprekursorer skall förklaras för- verkade när de varit föremål för brott enligt narkotikastrafflagen och det inte är uppenbart oskäligt samt att i stället för prekursorerna får deras värde förklaras förverkat. Dessutom är det naturligt att också bestämmel- serna om utbyte, hjälpmedel m.m. skall gälla vid olovlig befattning med narkotikaprekursorer. En sådan reglering motsvarar också åtagandena i rambeslutet. Det föreslås därför att dessa bestämmelser om förverkande vid narkotikabrott skall gälla också vid olovlig befattning med narkotika- prekursorer. Enligt narkotikastrafflagen får injektionssprutor eller kanyler, som kan användas för insprutning i människokroppen, eller andra föremål, som är särskilt ägnade att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika, förklaras förverkade när de påträffas hos någon som har begått brott enligt lagen eller i ett utrymme som disponeras av honom eller i förbindelse med narkotika som har varit föremål för brott enligt lagen. Det gäller oavsett vem de tillhör och förutsatt att det inte är uppenbart oskäligt. Denna bestämmelse innebär en utvidgning av förverkandebe- stämmelserna på så vis att föremålen kan förverkas oavsett vem de tillhör och trots att de inte har en omedelbar koppling till det begångna brottet. Beträffande brott avseende narkotikaprekursorer torde de föremål som kan användas för olovlig narkotikaframställning ofta ha även legala an- vändningsområden. Det måste därför anses föra för långt att införa mot- svarande reglering för det fallet att sådana föremål påträffas i samband med brott. Dessutom kan det finnas en möjlighet till förverkande i sådana fall genom bestämmelser i (36 kap. 3 § 1). Enligt dessa får förverkande beslutas i fråga om föremål som på grund av sin särskilda beskaffenhet och omständigheterna i övrigt kan befaras komma till brottslig användning. Det föreslås följaktligen inte något tillägg i narko- tikastrafflagen som motsvarar den särskilda reglering som gäller i fråga om påträffade sprutor m.m. En annan sak är att bestämmelserna kommer att innebära att förverkande kan ske om exempelvis kanyler påträffas hos någon som begått olovlig befattning med narkotikaprekursorer, eller i utrymme som disponeras av denne, om det inte är uppenbart oskäligt. Denna förverkandemöjlighet bör gälla inte bara de nuvarande brotten enligt narkotikastrafflagen utan också det nya brottet. I 7 § narkotikastrafflagen anges att angående beslag av egendom, som kan antas vara förverkad enligt 6 §, gäller bestämmelserna om beslag i Detsamma skall givetvis gälla narkotikaprekursorer. Från denna regel görs de undantagen att bestämmelserna i 2 § 1 och 3 § lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. skall tillämpas på motsvarande sätt då beslag har skett av narkotika eller egendom som avses i 6 § fjärde stycket narkotikastrafflagen, dvs. tionssprutor, kanyler m.m. som påträffas i samband med brott. I 7 § ges vissa ytterligare kompletterande regler. De bestämmelser lag som det hänvisas till innebär bl.a. att beslagtagen alkohol och narkotika under vissa förutsättningar får förstö- ras eller försäljas innan förverkande skett. Anledningen till att bestäm- melsen omfattar narkotika är att förvaring av beslagtagen narkotika fram tills förverkande sker visat sig vara besvärligt för polismyndigheterna. lag innehåller vidare bl.a. bestämmelser om att staten skall beta- la ersättning om beslag går åter och egendomen då är förstörd eller för- När det gäller narkotikaprekursorer som kan komma att beslagtas p.g.a. det nya brottet torde också krav på säkerhet vid förvaring av pre- kursorerna göra sig gällande. På motsvarande sätt som gäller för narkoti- ka m.m. finns därför skäl att låta bestämmelserna i 2 § 1 och 3 § i 1958 års lag och de kompletteringar som anges i 7 § narkotikastrafflagen om- Det föreslås därför att denna reglering skall tillämpas då beslag har skett av narkotikaprekursorer. Enligt artikel 9 punkt 1 skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i rambeslutet . Regeringen föreslår därför att lagändringarna träder i kraft . Det krävs inte några särskilda övergångsbestämmelser. Enligt 5 § promulgationslag får de nya bestämmelserna inte ges retro- aktiv verkan till den tilltalades nackdel. I torde befattning med narkotikaprekursorer för olovlig fram- ställning av narkotika förekomma i endast begränsad omfattning. tika som finns i torde i huvudsak vara framställd utomlands. den anledningen finns skäl att anta att de brottsbekämpande myndighe- ternas utredningar och mål avseende narkotikaprekursorer enligt de nya bestämmelserna kommer att bli förhållandevis få. Flertalet av de gär- ningar som kommer att omfattas av det nya självständiga brottet utreds och lagförs dessutom som förberedelse, försök eller medver- narkotikabrott eller grovt narkotikabrott. De nya reglerna kan därför inte i sig antas leda till någon påtaglig ökad tillströmning av ären- Prop. 2005/06:42 den eller mål hos polis, åklagare och domstol. Av samma skäl kan inte heller kriminalvården antas drabbas av någon märkbar kostnadsökning. Sammantaget gör regeringen bedömningen att förslagen inte kommer att medföra några eller endast marginella kostnadsökningar för rättsvä- sendet. Eventuella merkostnader skall finansieras inom myndigheternas befintliga anslag. Förslaget till lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) Paragrafen är ny och innebär att ett särskilt brott med brottsrubriceringen olovlig befattning med narkotikaprekursorer införs. Vad som skall förstås med narkotikaprekursorer anges i 9 §. Förevarande paragraf är uppdelad i tre stycken. I första stycket straffbeläggs vissa förfaranden med narkoti- kaprekursorer. Där anges också straffskalan för brott av normalgraden. I andra och tredje styckena anges under vilka förutsättningar ett brott är att anse som ringa respektive grovt samt straffskalorna för dessa brott. Överväganden om kriminaliseringens omfattning har redovisats i avsnitt 6.2. Frågor om gradindelning och straffskalor har behandlats i avsnitt 6.3. I första stycket straffbeläggs i två punkter vissa uppsåtliga förfaranden med narkotikaprekursorer. Med uppsåt avses samtliga former av uppsåt. En förutsättning för straffansvar enligt båda punkterna är att narkotika- prekursorerna är avsedda för olovlig framställning av narkotika. Det krävs inte att den som tar befattning med prekursorerna är den som skall framställa narkotikan. Befattningen kan avse en eller flera narkotikapre- kursorer. Utanför bestämmelsens tillämpningsområde faller befattning med narkotikaprekursorer som skall användas för legal framställning av narkotika, exempelvis inom läkemedelsindustrin. Bestämmelsen träffar inte heller befattning med ämnen som visserligen utgör narkotikaprekur- sorer men som inte skall användas för att framställa narkotika. I första punkten straffbeläggs överlåtelse, framställning, förvärv, an- skaffning, bearbetning, förpackning, transport och annan liknande befatt- ning med narkotikaprekursorer som är avsedda för olovlig narkotika- framställning. Överlåtelse, framställning, förvärv, anskaffning, bearbet- ning, förpackning och transport skall förstås på samma sätt som dessa begrepp förstås när det gäller narkotikabrott enligt 1 § första stycket 14. Exempelvis avses med överlåtelse av narkotikaprekursorer försäljning, byte, gåva eller annat förfarande genom vilket äganderätten till prekurso- rerna överförs till någon annan. Även utlåning av narkotikaprekursorer omfattas, om inte samma prekursorer förutsätts bli återlämnade. Med annan liknande befattning avses att det skall vara fråga om ett förfarande som liknar de förut uppräknade. I detta ligger att tolkningen bör ske med restriktivitet och att förfarandet skall vara av aktiv natur. För ansvar en- ligt första punkten bör krävas att speciella och någorlunda ingripande åtgärder som i vart fall haft befattningen med narkotikaprekursorerna som ett väsentligt ändamål har vidtagits. I andra punkten kriminaliseras förvaring, innehav och annan befattning med narkotikaprekursorer. Punkten är subsidiär i förhållande till första punkten. Begreppen innehav och förvaring skall förstås så som dessa begrepp förstås i fråga om narkotikabrott enligt 1 § första stycket 4 och 6. Med annan befattning avses sådan befattning som inte faller in under punkterna i övrigt. Samma begrepp används i 1 § första stycket 6. Det torde främst röra sig om helt tillfällig befattning med narkotikaprekurso- rer. Brukande av narkotikaprekursorer eller innehav av narkotikaprekur- sorer för att bruka dem omfattas inte av andra punkten. Det följer av att prekursorerna då inte är avsedda för framställning av narkotika. När befattning med narkotikaprekursorer enligt första eller andra punk- ten övergår i åtgärder som innebär att narkotikaframställningen har på- börjats kan straffansvar för försök till narkotikabrott enligt 1 och 4 §§ i stället komma i fråga. Då kan befattningen inte längre anses avse narko- tikaprekursorer avsedda för narkotikaframställning. Exempelvis bör vid framställning av en typ av narkotika som framställs genom flera på var- andra följande kemiska processer försökspunkten i allmänhet anses upp- nådd när det första ledet i tillverkningsprocessen påbörjats (jfr NJA 1992 s. 524). Straffskalan för olovlig befattning med narkotikaprekursorer av nor- malgraden är fängelse i högst . Försök, anstiftan och medhjälp till gärningarna enligt första punkten är straffbelagt enligt 4 § andra stycket och 5 §. Däremot är försök, anstiftan och medhjälp till brott enligt andra punkten inte kriminaliserat. I andra stycket anges att om brottet med hänsyn till arten och mängden narkotika som avses framställas samt övriga omständigheter är att anse som ringa, döms till böter eller fängelse . Straffskalan innebär att normalstraffet bör vara böter. De omständigheter som skall beaktas vid bedömningen av om ett brott är ringa motsvarar de som gäll- er för narkotikabrott. På samma sätt som gäller för narkotikabrott bör utrymmet för att bedöma ett brott som ringa vara begränsat. Också i öv- rigt bör vid bedömningen ledning sökas i vad som gäller för narkotika- brott. Exempelvis bör som ringa brott anses befattning med narkotika- prekursorer avsedda för olovlig framställning av narkotika i så liten mängd för eget bruk att innehavet av den framställda narkotikan skulle bedömas som ringa narkotikabrott. Också t.ex. typen av befattning med narkotikaprekursorer bör i vissa fall kunna tillmätas särskild vikt. I tredje stycket föreskrivs att om brottet är att anse som grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt skall det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led i en verksamhet som har bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, av- sett framställning av särskilt stor mängd narkotika eller annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art. De omständigheter som skall beaktas motsvarar de som gäller för grovt narkotikabrott och bör tillämpas på motsvarande sätt. Bedömningen skall alltid grundas på en sammanväg- ning av omständigheterna i det enskilda fallet. Den som t.ex. tar befatt- ning med narkotikaprekursorer avsedda för olovlig framställning av nar- kotika i så stor mängd eller av en sådan typ att befattningen med den framställda narkotikan skulle bedömas som grovt narkotikabrott bör dö- mas för den grövre formen av olovlig befattning med narkotikaprekurso- rer. I paragrafens nya andra stycke kriminaliseras försök till olovlig befatt- ning med narkotikaprekursorer av alla grader enligt 3 b §, om gärningen avser annan befattning än som avses i första stycket 2. Försök till överlå- telse, framställning, förvärv, anskaffning, bearbetning, förpackning, transport och annan liknande befattning är alltså straffbart. Försökskriminaliseringen har behandlats i avsnitt 6.4. I paragrafen hänvisas till bestämmelserna i 23 kap. när flera har medverkat till brott. Ändringen innebär att anstiftan av och medhjälp till olovlig befattning med narkotikaprekursorer av alla tre grader enligt 3 b § är straffbar, om gärningen inte innefattar endast förvaring, innehav och annan befattning enligt första stycket 2. Medverkansansvaret har behandlats i avsnitt 6.4. Paragrafen innehåller bestämmelser om förverkande. Tillägget till paragrafens första stycke är en följd av att narkotikapre- kursorer utgör brottsobjekt enligt 3 b §. Det innebär att prekursorer eller deras värde kan förverkas och att även paragrafens bestämmelser i övrigt om förverkande av utbyte, hjälpmedel m.m. är tillämpliga avseende pre- kursorer. Som utbyte av brott anses enligt 36 kap. 1 a § även egendom som har trätt i stället för utbyte, avkastning av utbyte samt av- kastning av det som trätt i stället för utbyte. Förverkandefrågor har behandlats i avsnitt 7. Paragrafen innehåller bestämmelser om beslag. Av första stycket följer att bestämmelserna om beslag i rättegångsbal- ken gäller narkotikaprekursorer som kan antas vara förverkade enligt 6 §. Enligt andra stycket gäller dock vissa avvikelser från första stycket. Av ändringen i första meningen följer att bestämmelserna i 2 § 1 och 3 § lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. skall tillämpas på motsvarande sätt då beslag har skett av narkotikaprekurso- rer. Dessa bestämmelser innebär bl.a. att beslagtagna prekursorer får för- störas om värdet är ringa eller om det annars måste anses försvarligt. I annat fall får prekursorerna försäljas på sätt som är lämpligt. Genom änd- ringen i tredje meningen har regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer getts möjlighet att meddela närmare föreskrifter om förfarandet med narkotikaprekursorer som tagits i beslag. Ändringarna har behandlats i avsnitt 7. Paragrafen är ny och innehåller en definition av narkotikaprekursorer. Med narkotikaprekursorer förstås i lagen ämnen som kan användas vid framställning av narkotika och som är förtecknade enligt Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av 2004 om narkotikaprekursorer eller rådets förordning (EG) nr 111/2005 Prop. 2005/06:42 av om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer. ningarna definieras förtecknade ämnen. Definitionen har behandlats i avsnitt 6.1. Rambeslutet om olaglig narkotikahandel RÅDETS RAMBESLUT 2004/757/RIF av om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 31 e och artikel 34.2 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av yttrande2, och av följande skäl: (1)Den olagliga narkotikahandeln utgör ett hot mot unionsmedborgarnas hälsa, säkerhet och livskvalitet samt mot medlemsstaternas lagliga eko- nomi, stabilitet och säkerhet. (2)Behovet av en lagstiftningsinsats för att bekämpa den olagliga narko- tikahandeln har erkänts i bland annat rådets och kommissionens hand- lingsplan, antagen av rådet (rättsliga och inrikes frågor) i , om bästa sätt att genomföra bestämmelserna i fördraget om upprättande av ett område med frihet, säkerhet och rättvi- sa3, slutsatserna från Europeiska rådets möte i , särskilt punkt 48, Europeiska unionens strategi för narko- tikabekämpning (20002004) som godkändes av i Hel- singfors och Europeiska unionens handlings- plan för narkotikabekämpning (20002004) som fastställdes vid Europe- iska rådets möte i . (3)Det är nödvändigt att anta minimiregler för brottsrekvisit för olaga handel med narkotika och prekursorer, vilket möjliggör en samlad insats på unionsnivå i kampen mot denna handel. (4)Enligt subsidiaritetsprincipen bör Europeiska unionens insatser inrik- tas på de allvarligaste typerna av narkotikabrott. Att vissa typer av före- teelser som rör privat konsumtion utesluts från detta rambesluts räckvidd utgör inte något ställningstagande från rådet angående hur medlemssta- terna bör behandla sådana fall i sin nationella lagstiftning. (5)De påföljder som medlemsstaterna skall föreskriva bör vara effektiva, proportionerliga och avskräckande, och de bör omfatta frihetsstraff. När påföljdsnivån skall fastställas bör hänsyn tas till sådana faktiska omstän- digheter som vilka mängder och vilken typ av narkotika som är föremål för den olagliga handeln och huruvida brottet begåtts inom ramen för en kriminell organisation. 1EGT C 304 E, 30.10.2001, s. 172. 2Yttrande avgivet (EUT C 102 E, 28.04.2004, s. 479480). 3 EGT C 19, 23.1.1999, s. 1. (6)Medlemsstaterna bör tillåtas införa bestämmelser om en lindring av påföljderna om gärningsmannen gett behöriga myndigheter värdefull information. (7)Det är nödvändigt att vidta åtgärder som gör det möjligt att förverka av de brott som avses i detta rambeslut. (8)Åtgärder bör vidtas för att garantera att juridiska personer skall kunna ställas till ansvar för brott som avses i detta rambeslut och som begås för deras räkning. (9)Hur effektiva de ansträngningar som vidtas för att bekämpa olaglig narkotikahandel blir, beror i huvudsak på hur nationella åtgärder harmo- niseras vid genomförandet av detta rambeslut. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I detta rambeslut används följande beteckningar med de betydelser som här anges: 1. narkotika: alla ämnen som omfattas av följande : a)Konventionen ersättande äldre konventioner rörande narko- tika (i dess ändrade lydelse enligt protokollet ). b)Konventionen om psykotropa ämnen, 1971. Därutöver inbe- grips ämnen som kontrolleras inom ramen för gemensam åtgärd 97/396/RIF om informationsutbyte, riskbedömning och kontroll av nya syntetiska droger4. 2.prekursorer: alla ämnen som är förtecknade i gemenskapslagstiftning- en och som sätter de skyldigheter i kraft som följer av artikel 12 i konvention av mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen. 3.juridisk person: varje enhet som har denna status enligt tillämplig na- tionell lagstiftning, undantaget stater eller andra offentliga organ när de utövar sina offentliga maktbefogenheter samt offentliga internationella organisationer. Brott i samband med handel med narkotika och prekursorer Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att följande handlingar beläggs med straff när de begås uppsåtligen och orättmätigt: 4 EGT L 167, 25.6.1997, s. 1.