prop · GT0360 · 2005-12-29 00:00:00 — I den folkhälsopolitiska rapport som Statens folkhälso- institut överlämnande till regeringen rapporteras utveck- lingen av bestämningsfaktorerna samt de insatser som myndig- heter, landsting och kommuner gör för att påverka folkhälsan. Rege- ringen har för avsikt att återkomma till med en folkhälsopolitisk skrivelse. konstaterar regeringen i propositionen Ny smittskyddslag m.m. att den samlade uppföljningen av det övergripande folkhälsomålet har till syfte att ge en övergripande bild av utvecklingen på folkhälso- området. Den uppföljningen har därför inte förutsättningar att i egentlig mening ge något samlat underlag för beslut om smittskyddsverksam- heten. Det är enligt regeringens bedömning angeläget att vid sidan av den mer övergripande uppföljningen av den samlade folkhälsopolitiken få till stånd en fördjupad uppföljning av smittskyddsverksamheten i syfte att åstadkomma ett samlat underlag för beslut om lagstiftning och verksam- het inom smittskyddsområdet. I ansvar för att samordna smittskyddet på nationell nivå ligger därför att styrelsen i samråd med Prop. 2005/06:60 berörda myndigheter, kommuner och landsting har ett ansvar att initiera ett utvecklingsarbete i syfte att utveckla metoder och rutiner för en natio- nell uppföljning och utvärdering av landets smittskydd. Uppföljning och utvärdering av insatserna mot hiv/aids har i förhållandevis stor utsträckning genomfört, eller låtit genomföra, utvärderingar av större projekt/insatser som bedri- vits i egen regi eller av annan med bidrag från institutet. Dessa utvärde- ringar har vanligen presenterats i form av en tryckt rapport som funnits tillgänglig för såväl de närmast berörda som för andra intressenter. Några ämnesvisa utvärderingar över eller metaanalyser avseende vissa likartade insatsers effekter och utfall har dock inte genomförts vid institutet. Nationella uppföljnings- och utvärderingssystem planeras redan inom områden som mer eller mindre berör arbetet med att förebygga hivinfek- tion och andra sexuellt överförbara sjukdomar. Inget av dessa system omfattar dock hela vidden av de åtgärder som tillsammans konstituerar samhällets insatser mot hiv/aids och andra sexuellt överförbara sjuk- domar. Ett sådant mer precist styrnings- och uppföljningsinstrument är viktigt för att kunna göra riktiga avvägningar av insatser inom hela fältet. På den konkreta genomförandenivån finns givetvis ett stort behov av uppföljning och utvärdering av enskilda projekt eller insatser oberoende av utförare och finansiär. En sådan utvärdering bör från början ingå i projektets/insatsens genomförandeplan och belasta kostnaden för pro- jektet. Likaså bör en uppföljning och utvärdering av måluppfyllelser i ett planeringsdokument vara en integrerad del av ett sådant planeringsarbete. Parallellt med detta bör den för planering och uppföljning ansvariga myndigheten bedriva ett kontinuerligt uppföljningsarbete på en mer över- gripande nivå där planeringsinriktningen och genomförandestrategier ställs mot reellt utfall. Denna uppföljning och utvärdering bör bedrivas i nära samarbete mellan biomedicinsk, epidemiologisk samt kommunika- tions- och beteendevetenskaplig expertis. Vad avser uppföljning och utvärdering på nationell nivå så anser regeringen att den på nationell nivå skall vara nära kopplad till plane- ringsprocessen och att samma statliga aktör därmed bör vara huvud- ansvarig för såväl den övergripande uppföljningen som för samord- ningen. Det är viktigt att poängtera att det vid en nationell uppföljning av detta slag krävs att en rad instanser, såväl statliga och kommunala myn- digheter som frivilligorganisationer, engageras i arbetet på olika nivåer och uppföljningen bör därvid äga rum på olika nivåer igenomförande- processen. Uppföljning/utvärdering av enskilda metoder/insatser (t.ex. interventionsmetoder) bör vara nära kopplad till den kunskapsuppbygg- nad som förväntas äga rum inom de olika områdena. Uppföljning av deklarationen från kommer att hålla ett möte för att följa upp genomförandet av den deklaration som antogs . För att följa upp deklarationen från har FN:s hiv- program () tagit fram ett antal indikatorer som alla medlems- länder rekommenderas att följa och ha som utgångspunkt i en regelbun- den uppföljning och rapportering till FN-organet om hur bekämpningen av hiv/aids-epidemin framskrider i respektive land. Uppföljningar avser landets åtagande och handlande globalt, åtagande och handlande natio- nellt, nationella program och beteenden, samt effekter på nationell nivå. Metoder för datainsamling samt tidsintervall för återrapportering speci- ficeras också. överlämnade sin första uppföljning vilken avsåg ett delmoment i uppföljningen av nationellt åtagande och handlande i form av ett självvärderingsformulär avseende strategisk plan, prevention, mänskliga rättigheter samt vård och stödinsatser. I till- lämpliga delar motsvarar de svenska satsningarna i stort sett åtagandena enligt deklarationen. Regeringen anser att ansvaret för att ta fram under- lag till de återkommande uppföljningarna framgent skall åvila den sam- ordningsfunktion som enligt vad som redovisas i avsnitt 10.1. bör inrättas vid för att på så vis utgöra en integrerad del av den konti- nuerliga uppföljningen och utvärderingen. 8.6Samarbete inom Europeiska unionen och internationellt Regeringens bedömning: Ett utvecklat internationellt samarbete är avgörande för att kunna förebygga och minska konsekvenserna av hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. Det är angeläget att det internationella samarbetet kan fortsätta att utvecklas med utgångs- punkt i FN-deklarationen om hiv/aids såväl i närområde och inom Europeiska unionen som i ett globalt perspektiv. Utredningens bedömning: Överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Ett par landsting, Svenska Röda Korset och efterlyser en tydligare internationell anknytning. konstaterar att det bör göras tydliga hänvis- ningar till hivepidemins globala karaktär och en analys av spridnings- vägar och sociala bestämningsfaktorer ur ett globalt perspektiv. Svenska Röda Korset poängterar att hiv/aids utgör en global risk och att det behövs insatser såväl internationellt som nationellt för att de mål som ställs upp skall kunna nås. framhåller att den traditionellt strikta uppdelningen mellan förebyggande och behandlande insatser på nationell nivå och internationellt utvecklingssamarbete är i fas med internationell utveckling. Skälen för regeringens bedömning Den globala spridningen av hiv/aids utgör ett växande socialt och eko- nomiskt problem. FN:s hivprogram, , uppskattar att omkring 40 miljoner människor (varav 17,5 miljoner kvinnor och 22,5 miljoner män) i världen lever med hivinfektion . I avsnitt 7.1 har regeringen konstaterat att hivepidemin i till stora delar är beroende av den globala hivepidemin. har det in skett en ökning av antalet personer med hivinfektion huvudsakligen hetero- sexuellt smittade som beror på invandring av personer från områden där hivinfektionen är mer utbredd i befolkningen, s.k. högendemiska om- råden. Denna tendens har dessutom stärkts betänkligt . Även hivutvecklingen i vår närmaste omvärld är oroande. Det är främst den snabba spridningen av hivinfektion bland personer med injektions- missbrukare och kvinnor och män som utsätts för prostitution i och som inger oro. Även om det inte finns tecken på någon omfattande spridning till vårt land från dessa områden så innebär de ökade kontakterna med våra grannländer i öst att vår bered- skap måste vara hög. Den globala spridningen av hiv/aids och utvecklingen i när- område bör naturligtvis uppmärksammas i första hand på grund av de sociala och ekonomiska problem som uppkommer i de länder som drab- bas. De överväganden som denna utveckling ger upphov till ligger huvudsakligen utanför de frågor som berörs i denna proposition. I detta avsnitt lämnas dock en kortfattad redovisning av det samarbete som sker på global nivå, inom EU och i närområde samt det bistånds- inriktade forskningssamarbetet. Samarbete på global nivå Den globala spridningen av hiv/aids har uppmärk- sammats på högsta politiska nivå såväl inom FN-systemet som i andra internationella organ. I slås det fast att ett av de så kallade millennieutvecklingsmålen skall vara att bekämpa hiv/aids, malaria och andra sjukdomar. hölls en särskild session om hiv/aids i FN:s generalförsam- ling. Vid denna session antogs en deklaration om behovet av omedelbara åtgärder för att bekämpa den globala spridningen av hiv/aids. I deklara- tionen slås fast att de förebyggande insatserna måste vara grundbulten i detta arbete. måste de smittade ges vård, stöd och behandling och deras mänskliga rättigheter säkerställas. Särskilt viktigt är det att minska utsatta människors sårbarhet. Det konstateras även att det behövs nationella sektorsövergripande handlingsplaner mot hiv/aids för att kunna möta dessa utmaningar. I deklarationen uttalas även stöd för ett skyndsamt bildande av en glo- bal hiv/aids- och hälsofond. Efter förhandlingar kunde den Globala fonden mot aids, tuberkulos och malaria (GFATM) inleda sin verksamhet . stöd i kampen mot hiv/aids kommer även framöver i hög grad att kanaliseras via multilaterala aktörer såsom FN och den Globala fon- I det multilaterala arbetet är det som är grundbulten för allt hiv/aids-arbete. har det svenska stödet till FN:s insatser mot hiv/aids ökat väsentligt. Detta stöd kommer att fort- sätta att höjas, framför allt till men också till andra internatio- nella organ. Detta gäller även den Globala fonden, där en internationell påfyllnadskonferens resulterde i löften om bidrag på . uppgår åtagande till . Regeringen har för avsikt att presentera en strategisk handlingsplan för bidrag till den globala bekämpningen av smittsamma sjukdomar för åren 20062008. Handlingsplanen kommer att innehålla åtgärder för att bekämpa infektionssjukdomar som är av betydelse för den globala utvecklingen. Handlingsplanen skall särskilt inriktas på biståndsinsatser som rör forskning, förebyggande och behandling av sjukdomar som hiv/aids, malaria, tuberkulos och mässling samt på insatser för att mot- verka uppkomsten av resistens mot antimikrobiella läkemedel. tillsattes en utredning med uppgift att utforma ett förslag till en sådan handlingsplan. Utredningen presenterade sitt förslag . Den 31 maj2 kommer att hålla ett möte för att följa upp genomförandet av församlingens särskilda session om hiv/aids . Den deklaration om hiv/aids som antogs är ett utomordentligt viktigt steg för den globala kampen mot hiv/aids. Uppföljningsmötet kommer att bygga dels på en rapport från FN:s generalsekreterare, dels rapporter från FN:s medlemsländer om genom- förandet av de åtaganden som världens länder gjort i deklarationen . kommer i uppföljningsarbetet att verka för att genomförandet av redan överenskomna åtaganden i deklarationen fortsätter och påskyn- das. Ett globalt genomförande av åtagandena i deklarationen skulle vara ett mycket betydelsefullt bidrag till arbetet mot hiv/aids. kommer i uppföljningsarbetet också att värna om de framsteg som gjordes i för- handlingarna och som kommer till uttryck i FN-deklarationen om hiv/aids. Insatserna mot hiv/aids handlar om betydligt mer än endast det direkta arbetet mot pandemin. Inte minst handlar det om fattigdomsbekämpning. Även en hel rad åtgärder av indirekt natur har stor, kanske avgörande, betydelse för detta arbete. Stärkande av hälsosystemen i fattiga länder är oftast en förutsättning för framgångar på hälsoområdet överhuvudtaget. I detta ligger också behovet av att öka möjligheterna för dessa länder att få tillgång till antiviral behandling. På samma sätt kan åtgärder för att öka andelen barn och ungdomar som går i skolan bidra genom att de på så vis får kunskaper om sexuellt överförda sjukdomar och inte minst om hur man skyddar sig mot dem. Insatser för att förbättra livsmedelsförsörj- ningen bidrar också genom att människor kan få en bättre nutritionsstatus vilket minskar deras sårbarhet för hiv/aids. Samordningen av biståndsinsatser är en viktig del av den svenska poli- tiken för global utveckling. Ett effektivt arbete mot hiv/aids kräver både väl fungerande harmonisering med andra givare och aktörer samt att det internationella stödet anpassas till partnerländernas prioriteringar och system. Ett viktigt steg på vägen i att öka effektiviteten av arbetet på hiv/aids- området var utarbetandet av den s.k. Three Ones principen. bär att det på landnivå skall finnas en gemensam hiv/aids-politik, en Prop. 2005/06:60 sammanhållande institution och ett gemensamt uppföljningssystem. annat steg utgörs av rapporten från som innehåller rekommendationer om hur det multilaterala systemet och andra internationella aktörer med verksamhet på hiv/aids-området skall kunna fungera på ett mer samordnat sätt, med utgångspunkt från natio- nella behov, prioriteringar och system. kommer att, tillsammans med andra aktörer, driva att dessa rekommendationer översätts till prak- tisk handling på landnivå. Samarbete inom Europeiska unionen Hiv/aids var en av de första frågor där ett samarbete utvecklades inom ramen för EU:s samarbete på folkhälsoområdet. Sedan den särskilda ses- sionen i och i takt med att fler medlemsländer med pågående hivepidemier anslutit sig till unionen har allt mer fokus riktats mot frågan. Samarbete sker även med länder i EU:s närområde med en hög förekomst av hiv/aids. anordnades en ministerkonferens i för berörda ministrar inom EU där man enades om en deklaration som ligger till grund för EU:s arbete mot hiv/aids och som utgör ett europeiskt ramverk för de åtaganden som världens länder gjorde genom den deklaration som antogs under den särskilda sessionen i . anordnades en ministerkonferens i där ministrar från EU och från EU:s östra grannländer träffades för att närmare diskutera möjligheterna att utöka samarbetet i fråga om kampen mot hiv/aids. Ministrarna enades om en deklaration som ligger till grund för det arbetet. Samarbete sker även i de särskilda strukturer som bildats för smitt- skyddssamarbetet inom EU. fattade rådet och Europaparlamen- tet beslut om att inrätta ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar (2119/1998/EG). fattade rådet och beslut om ett folkhälsoprogram som löper (1786/2002/EG). Programmet är inriktat på tre övergripande åtgärdsområden: bättre information för att förbättra folkhälsan, snabba åtgärder vid hälsorisker samt arbete med bestäm- ningsfaktorer i hälsa. Inom ramen för bägge dessa beslut pågår fort- löpande ett intensivt samarbete i frågor som rör hiv/aids. beslutade rådet och även om att inrätta ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdom (Euro- pean , ECDC), vilket är förlagt i . Centrets huvuduppgifter är epidemiologisk övervakning, tidig varning och tidiga åtgärder, vetenskapliga yttranden, teknisk assistans till medlemsstaterna och tredje land samt stöd och utveckling för EU-bered- skap vid hälsohot. beräknas centret var full utbyggt och kommer då att spela en viktig roll för arbetet mot hiv/aids inom EU genom sin samordnande roll och genom nära samarbete med den expertis som finns i medlemsländerna. såg de nordiska och andra västliga länder med oro hur de ekonomiska omvälvningarna i forna förde med sig en försämrad social situation för befolkningen vilket ledde till en kraftig ökning av smittsamma sjukdomar, inte minst av hiv/aids och resistent tuberkulos. dess har intagit en aktiv roll i arbetet med att motverka den negativa sociala utvecklingen. Sida finansierar de svenska projekten under samarbetet i regionen. Det övergripande målet är att stödja en fortsatt reformprocess som bidrar till en rättvis och håll- bar utveckling samt en minskning av fattigdomen i dess olika dimensioner. Att minska spridningen av hiv/aids utgör härvid ett strate- giskt mål. inrättade statsministrarna i medlemsländerna för Östersjö- staternas råd en aktionsgrupp för smittskydd i . Ett antal programgrupper bildades, däribland en fokuserad på arbetet mot hiv/aids. Ett viktigt resultat av aktionsgruppens arbete är att medvetenheten bland experter och på politisk nivå har ökat. Aktionsgruppens mandat löpte ut . Motsvarande samarbete pågår även inom som bildades och som är ett forum för det mellanstatliga samarbetet i . Ett stort antal aktörer har sökt sig till vårt närområde för att bland annat bidra till arbetet mot hiv/aids och tuberkulos. I syfte att förbättra samord- ningen upprättades Partnerskapet för hälsa och socialt välbefin- nande inom ramen för EU:s nordliga dimension. Partners är framför allt , men även och är medlemmar, lik- som en rad internationella och regionala samarbetsorgan. Partnerskapets prioriterade områden är bland annat att förebygga och minska smitt- samma sjukdomar, främst hiv/aids och tuberkulos. Avsikten är att Part- nerskapet skall samordna allt samarbete i regionen rörande hälsa och sociala frågor. En särskild strategi för hiv/aids-arbetet har antagits. Forskningen kring hivvaccin är komplex och en stor del av forskningen utförs inom ramen för internationella samarbeten. Att utveckla hivvac- ciner är ett arbete som berör såväl svenska som internationella aktörer. På hiv/aidsområdet står för den absolut största delen av den inter- nationella forskningen. har även ett antal globala och euro- peiska initiativ uppstått. Exempel på dem som är involverade i arbetet är forskare och forskningsfinansiärer både i och utomlands samt myndigheter och organisationer som arbetar med bistånd. Ytterligare aktörer som är involverade är organisationer inom det övergripande glo- bala samarbetet samt företrädare för näringslivet, särskilt läkemedels- industrin. På grund av de stora kostnader som läkemedelsutveckling innebär väljer läkemedelsindustrin att satsa på utveckling av mediciner som är kommersiellt intressanta och lönsamma , som t.ex. hjärtmediciner, och där inte en resistensutveckling hotar att snabbt göra läkemedlet ineffektivt och därmed olönsamt. Utvecklingen av nya hivläkemedel och av hivvaccin utgör exempel på kommersiellt ointressanta läkemedel, dvs. industrin har små möjligheter att få igen sina investeringar. Samhället kan ha ett stort intresse av att vidareutveckla grundforskningsresultat till produkter också när det gäller kommersiellt ointressanta läkemedel och produkter, till exempel hivvacciner. För produktion och vidareutveckling av sådana är det enligt regeringens mening viktigt att hitta olika sätt att närma politiska beslutsfattare och övriga berörda aktörer i arbetet. För att möjliggöra utveckling av kommersiellt ointressanta läkemedel möjlig- göra regeringen genom samverkan både inom EU och internationellt, aktivt undersöka möjligheterna för nya forsknings-, produktions- och handelsinitiativ samt nya former av finansiering och partnerskap mellan den privata och den offentliga sektorn medlemskap i gör det möjligt för svenska forskare att delta i breda internationella projekt inom områden som de själva anser viktiga och intressanta. får genom deltagande i EU-finansierade projekt del av värdefull kunskap och kan knyta betydelsefulla kontakter. I EU:s sjätte ramprogram för forskning och teknisk utveckling, som löper , är genforskning och bioteknik för förbättrad hälsa ett prioriterat tematiskt område. Inom detta tematiska område har särskilda medel avsatts till forskningsinsatser i kampen mot de stora fattigdomsrelaterade smittsamma sjukdomarna. Det strategiska målet är att försöka göra något åt det globala hot som utgår från de tre stora smittsamma sjukdomarna hiv/aids, malaria och tuberkulos. Stöd till detta område sker på olika sätt. Utvecklingen av vaccin, läkemedel och mikrobicider för de tre sjukdomarna stöds genom grundforskningsprojekt, prekliniska försök samt tidiga kliniska försök på människor. EU stöder även ett särskilt initiativ för kliniska prövningar i samverkan mellan länder inom EU och utvecklingsländer (European and Developing Countries Clinical Trial Partnership Programme, EDCTP). Inom ramen för EDCTP utvecklas nya kliniska interventioner mot hivinfektion, mala- ria och tuberkkulos. Ett viktigt mål är att stödja kliniska prövningar i nära samverkan med utvecklingsländerna. Forskningssamarbete inom biståndet kring hiv/aids är en central del av de samlade svenska ansträngningarna mot hiv/aidsepidemin. Den ökade ambitionsnivå som finns på alla verksamhetsområden vad gäller hiv/aids gäller också forskningssamarbetet. Från svensk sida har regering och riksdag understrukit betydelsen av att är med och stöder hela kedjan av insatser i kampen mot hiv/aids från det förebyggande arbetet till vård, behandling och omsorg samt åtgärder för att mildra effekterna av epidemins härjningar. I detta samlade arbete innefattas i hög grad forskning och produktutveckling av ny teknologi, t.ex. kring vacciner. Liksom för all annan verksamhet på hiv/aids-området är det angeläget att arbetet även vad gäller forskning och utveckling kring ny teknologi sker så samordnat som möjligt. Inom samlade satsningar på hiv/aids spelar den forsknings- verksamhet som sker genom och administreras av Sida/Sarec en mycket viktig roll. Detta är och blir än mer uppenbart med tanke på den tydlighet regeringen har haft i sitt besked om att svenska satsningar måste avse hela kedjan av insatser, däribland forskning. Sida/Sarec fick ett uppdrag att satsa på stöd till såväl medicinska som sam- hällsvetenskapliga forskningsinsatser med bäring på hiv/aids. sten i Sida/Sarec arbete är uppbyggnaden av egen forskningskapacitet i Prop. 2005/06:60 fattiga länder. Forskningssamarbetet är en del av den samlade syn på insatser som framfördes i strategin för reaktion på det internationella planet på hiv/aids-epidemin, Investing For Future Generations. Förutom vacciner har allt större uppmärksamhet kom- mit att ges även till utvecklingen av så kallade mikrobicider. Detta är kemiska substanser som förhindrar överföring av hiv-viruset och applice- ras på slemhinnan i vagina i form av en gel. En mycket viktig aspekt kring såväl vacciner som mikrobicider är att de, till skillnad mot kondo- mer, är metoder som kvinnor själva kan kontrollera, något som kan vara av avgörande betydelse i det förebyggande arbetet. Pådrivande i arbetet och starkt bidragande till det ökade internationella intresset som finns för mikrobicider har i hög grad varit International Partnership for Microbicides (IPM). har bidragit med ekonomiskt stöd till ett flertal internationella organisationer för utvecklingen av mikrobicider. 9Särskilda smittskyddsåtgärder för personer med personer med injektionsmissbruk Ett program som innebär att personer med personer med injektionsmiss- bruk kan byta sina använda sprutor och kanyler mot rena sådana har fun- nits i , då en sprututbytesverksamhet startade vid Året därpå etablerades motsvarande verksam- Syftet är att förebygga spridning av hivinfektion och andra blodburna infektionssjukdomar, samt att motivera personer med personer med injektionsmissbruk till behandling. karaktär av försöksverksamhet. fattning är det nu hög tid att i lag reglera vad som skall gälla för verk- samhet där personer med injektionsmissbruk kan byta använda sprutor och kanyler mot nya. Ett narkotikafritt samhälle är den övergripande principen för narko- tikapolitiken, och den skall också genomsyra missbrukarvården. med att förse personer med injektionsmissbruk med rena sprutor för att de skall kunna undvika hivinfektion och andra blodburna infektioner är Sprututbytesverksamhet kan uppfattas som en åt- gärd som inte är i samklang med förbudet mot missbruk av narkotika och att den tydliga signalverkan som den skarpa narkotikalagstiftningen har riskerar att försvagas. Det är enligt regeringen av största vikt att samhällets samlade narkotikapolitik är tydlig och att dess olika delar samverkar för att det gemensamma resultatet skall bli så bra som möjligt. I bedömningen av olika inslag i den samlade narkotikapolitiken måste emellertid ett flertal intressen vägas mot varandra.