prop · GT032 · 2005-09-29 00:00:00 — särskilt som ett hinder för att skriva mer begripligt. Vi anser att det är viktigt att myndigheterna fortsätter sitt klarspråks- arbete och att det också sker en förstärkning av insatserna. Klarspråks- arbete bör ingå som en självklar del i myndighetens verksamhet där ansvaret för detta arbete är tydligt. Utöver Statskontorets undersökning har det inte skett någon fortlöpande uppföljning av hur myndigheterna följer språkbestämmel- serna i förvaltningslagen och verksförordningen. Vi anser därför att det bör ingå i den nya språkvårdens uppgifter att göra sådana uppföljningar och utvärderingar. De bör även omfatta de språkbestämmelser som rör de nationella minoritetsspråken, främst de som gäller i de s.k. förvaltnings- områdena för samiska, meänkieli och finska. förslag att styra myndigheternas klarspråksarbete genom mål i regleringsbrev och krav på återrapportering, bör bedömas när den nya organisationen arbetat . Det utökade stödet tillsammans med nämnda utvärderingar bör göra det möjligt för myndigheterna att prioritera en verksamhet som leder fram till lättbegripliga texter och ett vårdat, enkelt och begripligt myndighetsspråk. Om det senare upp- kommer behov av skärpta krav på klarspråksarbetet, bör det vara en upp- gift för den nya språkmyndigheten och andra berörda myndigheter att i samråd bedöma och föreslå detta. Regeringens bedömning: Statligt verksamhetsstöd bör även i fortsätt- ningen lämnas till AB . petens bör också finnas i den nya språkvårdsorganisationen liksom en funktion för språkteknologifrågor. förslag: Överensstämmer till viss del med reger- heten ska utgöra ett separat verksamhetsområde inom en ny språkvårds- Ett språkteknologiskt sekretariat inrättas inom den föreslagna nya språkmyndigheten i syfte att stärka statens insatser och samordna dessa med andra insatser inom det språkteknologiska området. vården ges i uppdrag att kartlägga myndigheternas begreppsansvar och att lämna förslag till regeringen om hur myndigheternas ansvar kan tas in i myndigheternas instruktioner. Den nya språkvården bör bistå Stats- kontoret att bedöma den språkliga kvaliteten på språkteknologiska pro- dukter och tjänster vid offentlig upphandling av sådana. Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser som univer- sitet, , Kungl. Tekniska Högskolan, Svenska Biotermgruppen, , , , SIS Swedish är mycket tveksamma till eller har vissa invändningar mot förslaget om terminologiverksamhetens organisation. remissinstanser är huvudsakligen positiva till kommitténs förslag om att inrätta ett språkteknologiskt sekretariat. och Termi- nologicentrum TNC ställer sig dock tveksamma till om det mest lämpliga är att lägga ansvaret för det språkteknologiska sekretariatet på den före- slagna nya myndigheten. Flertalet remissinstanser betonar allmänt vikten av ett aktivt terminologiarbete och att samordning av terminologiarbete kommer till stånd. Skälen för regeringens bedömning Ett väl fungerande fackspråk inom olika områden med entydiga termer och begrepp ger tydligare texter och regelverk som i sin tur bidrar till en effektiv kommunikation. Precisa och överenskomna termer är också nödvändiga för att man ska kunna söka och förlita sig på information i olika databaser och på Internet. Det är också nödvändigt att fortlöpande underhålla terminologin och i vissa fall skapa termer inom olika fack- områden för att undvika domänförluster för svenskan. Den snabba sam- hällsutvecklingen kräver ett arbete med att bearbeta och till- gängliggöra överenskomna terminologier inom allt fler områden. Gränsen mellan den mer allmänna språkvårdens rekommendationer om lämpliga ord och uttryck och den specialiserade fackspråkstermino- login är inte alltid helt skarp. En term kan förekomma i såväl allmän- som fackspråk. EU:s svenska översättare och terminologer och Reger- ingskansliets språkexperter har en viktig roll i utvecklingen av nya svenska ord och uttryck både i EU-sammanhang och för svenska myndigheters inhemska verksamhet. De behöver ofta samråda med terminologisk expertis och andra språkvårdsorgan. Ett sådant samarbete mellan språkvårdens olika organ finns för övrigt i den s.k. Språkvårdsgruppen och även genom EU- språkvård. Dokumentationen och spridningen av de rekommendationer som lämnas behöver emellertid förbättras. har stor betydelse för den terminologiska utvecklingen AB (), se avsnitt 4.1, har lång erfarenhet och ett väletablerat internationellt kontaktnät på terminologiområdet. Centrumets verksamhet har stor betydelse för det nationella terminologi- arbetet och för att resultatet av detta arbete ska få acceptans och sprid- ning. Vi anser att ett statligt verksamhetsstöd även i fortsättningen bör utgå direkt till TNC och gör bedömningen att terminologisk kunskap även bör finnas inom ramen för den nya språkvårdsorganisa- tionen för att det i det allmänna språkvårdsarbetet ska kunna finnas insikter i och förståelse för terminologiarbetets villkor. Likaså är det angeläget att den nya språkvården har en terminologisk kompetens för att få till stånd en bättre samverkan mellan olika specialområden. Eftersom terminologiarbetet är styrt av behov från olika fackområden i näringslivet och i offentlig sektor är det viktigt att dessa fackområden också fortsättningsvis tar ett ansvar för TNC:s verksamhet. Det bör vidare vara en uppgift för fackexperter att i samråd med terminologer inrätta särskilda grupper inom olika fackområden eller att i projektform utarbeta ordlistor inom olika områden. Den modell för samarbete mellan fackexperter, terminologer och andra språkvårdare i s.k. termgrupper Prop. 2005/06:2 som tillämpas, och där TNC också medverkar, är flexibel och I den beslutade propositionen om IT-politiken, Från IT-politik för samhället till politik för IT-samhället (prop. 2004/05:175), har vi framhållit att det kan behövas särskilda stödinsatser till TNC för att modellen med termgrupper ska kunna spridas till andra fackområden som också har behov av nya entydiga begrepp och termer. En rikstermbank behövs för att säkra tillgång till termer av hög kvalitet I IT-propositionen har vi också framhållit att uppbyggnaden av en natio- nell central termbank, en rikstermbank, är en förutsättning för en smidig tillgång till och kvalitetssäkring av svenska termer inom olika verksam- hetsområden. En bra utformad och kvalitetssäkrad termbank kan bli ett effektivt verktyg för fackexperter, medier, företag, myndigheter, universitet och högskolor och översättare, som snabbt kan behöva få till- gång till aktuell svensk terminologi, samt för utvecklingen av nya IT- tjänster. I arbetet med en central termbank är det viktigt att myndig- heterna också medverkar. Det bör därför i myndigheternas språkvårds- arbete ingå ett ansvar för begrepp och termer inom det egna verksam- hetsområdet. I IT-propositionen redovisar vi närmare våra överväganden om en rikstermbank. Vi anser att den nya språkmyndigheten i samråd med bl.a. bör bedöma om sektorsmyndig- heternas ansvar för begrepp och termer behöver regleras på annat sätt än vad som gäller för det övriga språkvårdsarbetet. Samråd med den nya förvaltningspolitiska myndigheten bör också ske när så är lämpligt. Informationsteknik och språklig kvalitet måste gå hand i hand Informationstekniken har fått stor betydelse för framställningen av texter. Genom exempelvis språkstödsprogrammen etableras nya normer och standarder. Inom detta område bör den nya språkvårdsorganisationen verka för ökad kvalitet och även vara aktiv genom exempelvis samarbete och informationsinsatser. Även datorkulturens effekter på språket bör vara en uppgift för språkvården. Språkteknologisk kompetens behövs i en ny språkvårdsmyndighet Forskning och utveckling inom språkteknologin bedrivs vid lärosäten och institut med varierande inriktning och olika tillämpningsområden. Centralt för att främja en god utveckling på språkteknologiområdet är att systematiskt bygga upp stora text- och taldatabaser och att utveckla programvaror. I text- och taldatabaser lagras mycket stora mängder autentiskt tal- och skriftspråk på ett sätt som gör det åtkomligt för datoriserad, språkveten- skaplig analys. En sådan analys är i sin tur en förutsättning för att utveckla program för automatisk översättning, för överföring av text till tal (och vice versa), för datoriserad taligenkänning m.m. Uppbyggnaden av text- och taldatabaser är kostsamt och arbetskrävande samt fordrar långsiktig planering och handlar om att skapa språkteknologiska bas- resurser för att utveckla välfungerande språkteknik. Det är således inte Prop. 2005/06:2 möjligt för den nya språkvårdsorganisationen att själv genomföra detta arbete, men den bör ha kompetens att inventera och överblicka behoven samt ta initiativ till nödvändiga samarbetsprojekt. Utveckling av programvaror m.m. sker på marknaden och bör anpassas till svenska för- hållanden när det finns behov av det. Statens roll bör vara att samordna och på olika sätt stödja anpassningsarbetet genom att bl.a. ta initiativ till samarbete mellan näringsliv, forskning, kommuner, landsting och myndigheter. Vi anser därför att en funktion för samordning av språkteknologi bör finnas hos den nya språkvårdsorganisationen så att resurser bättre kan samordnas och förutsättningarna för att medverka inom större sam- verkansprogram inom och EU förbättras. Språkvårdsorganisa- tionen bör exempelvis långsiktigt verka för att uppmärkta och represen- tativa text- och taldatabaser utvecklas. En första uppgift i det arbetet kan vara att inventera dagens resurser för svenska språket, på vilket sätt och till vilken eventuell kostnad de är tillgängliga och därefter göra ange- lägna prioriteringar. En sådan inventering bör även göras för våra natio- nella minoritetsspråk och vanligaste invandrarspråk. I sina förslag som rör informationsteknikens användning hos myndig- heterna har språkkommittén bedömt att Statskontoret i sitt arbete med upphandling och ramavtal för den offentliga förvaltningens IT- och tele- användning bör ta hänsyn till den språkliga kvalitet som utrustningen och tjänsterna har. Vi anser att det följer av kraven på myndigheters språk- vårdsarbete att hänsyn måste tas till den språkliga kvaliteten även när det gäller t.ex. ordbehandlingsprogram och andra språkteknologiska produkter och tjänster. När det gäller att bedöma den språkliga kvaliteten bör språkmyndigheten kunna bistå med experthjälp om det behövs. Regeringens bedömning: Den nya språkvårdsorganisationen bör aktivt delta i det nordiska samarbetet och verka för att den nordiska språk- förslag: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: Remissinstanserna har inga invändningar. Skälen till regeringens bedömning: Det finns en lång tradition av samarbete inom olika områden i , och den nordiska språkgemen- skapen är central i det arbetet. Den nordiska språkgemenskapen stärker också svenska språket liksom andra nordiska länders språk. nas den nordiska språkgemenskapen omfatta ca 20 miljoner människor. stimulerar samarbete inom kultur, medier, utbildning och forskning genom olika insatser. Det sker bl.a. genom nät- verksbildning, genom satsningar på olika projekt med stark nordisk Inom ramen för kultursamarbetet finns två stora fonder: Nordiska kulturfonden och Nordiska film- och TV-fonden. inom kultur- och mediesamarbetet är frågor om digitalisering, distri- bution, upphovsrätt och grannlands-TV. Vidare verkar den nordiska litte- ratur- och bibliotekskommittén () för att utveckla samarbetet Prop. 2005/06:2 inom litteratur- och biblioteksområdet, bl.a. finns ett översättningsstöd och ett nordiskt litteraturpris. Utbildnings- och forskningssamarbetet är resursmässigt sett det största nordiska samarbetsområdet, där större delen går till generella s.k. mobilitetsprogram och stödordningar, gemensamma nordiska institutio- ner och tidsbegränsade projekt. finns en ny program- struktur (Nordplus Junior, Nordplus Vuxen, Nordplus Nabo och Nord- plus Språk). Programmen innebär utvecklade möjligheter till nordisk språkförståelse och nordiskt språksamarbete. Skolelever, studenter och lärare kan ansöka om stipendier för att tillbringa en termin eller två i ett annat nordiskt land. Även kortare vistelser är möjliga att få bidrag till. Nordplus Språk, som är ett resultat av att ministerrådet samordnat sin språkverksamhet till ett eget tvärgående program, innebär utöver ovan- stående program även andra språkinriktade aktiviteter och språkpolitiska initiativ inom ministerrådets utbildningssektor. Nordplus Språk kommer att utvärderas . språkråd som är ledningsgrupp för nordiskt språksamarbete, har föreslagit en ny nordisk språkpolitik. Utgångspunkten för den är att främja internordisk språkförståelse, stärka kunskapen om språken i , främja en demokratisk språkpolitik och språksyn i samt stärka de nordiska språkens ställning i och utanför . session beräknas kunna ta ställning till den föreslagna nordiska språkpolitiken. Vi bedömer att den nordiska språkgemenskapen och det nordiska sam- arbetet är en tillgång och styrka. Den nya språkvårdsorganisationen i bör därför aktivt delta i det nordiska samarbetet och verka för att den nordiska språkgemenskapen stärks. 7 Svenska språkets ställning och bruk i EU 7.1Svenska riktlinjer har fastställts Sammanfattning: utfärdar riktlinjer för svenskans användning inom och i förhållande till EU:s institutioner. Hur bruket av svenska utvecklas redovisas till i regeringens årliga skrivelse om verksamheten i EU. förslag: Överensstämmer i stora delar med reger- ingens åtgärder. föreslår även att en studie av dokumentanvändning och informationsströmmar bör göras så att endast relevanta dokument översätts. Remissinstanserna: Ingen av de remissinstanser som kommenterar dessa frågor avstyrker något av kommitténs förslag. Bland dem som till- styrker kommitténs förslag kommenteras särskilt vikten av att EU-doku- ment ska finnas tillgängliga på svenska och att kvaliteten måste garante- ras genom att man främjar utbildning av tolkar och översättare. I EU finns 21 officiella språk och arbetsspråk i EU. Det har också skapats möjligheter att i begränsad omfattning och efter särskilda arrangemang använda andra språk i vissa sammanhang. Att ett språk har ställning som officiellt språk och arbetsspråk innebär bl.a. att , som är gällande rätt för EU-medborgarna, finns tillgängligt på detta språk. Vidare har varje medborgare rätt att kunna skriva till en EU-institution och få svar på sitt eget officiella språk. Möjligheterna för folkvalda politiker och andra företrädare i andra EU- organ på hög nivå att delta i EU-arbetet får inte heller begränsas av deras språkkunskaper. Detta är principer som gällt före utvidgningen och också gäller . I riktlinjer för handläggning av EU-frågor ingår ett cirkulär nr 6 med Riktlinjer för att främja svenska språkets ställning i EU-samarbetet. Dessa riktlinjer ska tillämpas i förhållande till samtliga organ i EU där den representeras, oavsett om företräds av medlemmar av regeringen eller tjänstemän från eller en myndighet. Olika lösningar har tillämpats I det dagliga arbetet på tjänstemannanivå i rådet har det varit nödvändigt att tillämpa olika lösningar. Hänsyn har tagits till hur både det svenska språket och sakfrågan bäst främjas samt till tillgången på tolkar och översättare, budgetaspekter och andra praktiska aspekter. En viktig utgångspunkt är att svenska språket inte ska behandlas sämre än jämför- bara språk (t.ex. danska, finska, grekiska och portugisiska). På samma sätt måste t.ex. tolkning vid informella möten bestämmas av praktiska behov och de resurser som värdlandet kan ställa till förfogande. Vid de viktiga bilaterala kontakterna med andra medlemsstater i samband med möten måste man naturligtvis använda de språk man kan. I vissa EU-organ finns det etablerade arbetssätt. I Ständiga represen- tanternas kommitté (Coreper) talas engelska, franska och tyska med tolk- ning. I flera kommittéer och grupper, särskilt på det utrikespolitiska området och för övergripande frågor, talar man engelska och franska utan tolkning. I en rad andra grupper har det av tradition bara skett tolkning till och från, i vissa fall enbart från, ett begränsat antal språk. Tolkning till och från alla språk inklusive svenska förekommer i praktiken bara i ett mindre antal grupper. I det fall det funnits en etablerad praxis med ett begränsat antal språk i vissa grupper redan vid det svenska EU-inträdet, har tills vidare tolererat den. Dessa ordningar är dock oförenliga med EU:s grund- läggande språkprinciper. har strävat efter att olika arbetsgrupper arbetar antingen på samtliga språk eller enbart på engelska och franska. I praktiken har det visat sig att tolkning från och till svenska inte har tillhandahållits i den utsträckning som har begärts från svensk sida. Detta har ofta motiverats med att tolkar inte har funnits tillgängliga eller med budgetskäl. Det är självfallet en fördel om representanter kan använda sig av svenska i arbetet. Alla kan naturligtvis uttrycka sig mest exakt och nyanserat på sitt eget språk. Många anser därför att möjlig- heten att kunna tala sitt eget språk är helt avgörande. Även vid den bästa tolkning går emellertid alltid något av precisionen och nyanserna för- lorat, liksom mycket av betoningen i framförandet. Vid tolkning till eller från svenska har deltagarna inte sällan haft syn- punkter på kvaliteten. Det kan bl.a. hänga samman med att tolkning ofta sker som s.k. relätolkning, dvs. från svenska via ett andra språk, till ett tredje. Enligt språkkommittén och tidigare utredningar har tolkning från svenska tidigare oftast skett via tyska, danska, nederländska eller finska och alltså inte direkt till de mest använda språken engelska eller franska. Bl.a. av dessa skäl har svenska deltagare ibland föredragit att inte tala svenska, när man bedömt att det finns risk att det svenska budskapet i sakfrågan inte skulle nå fram, och att förutsättningarna är bättre om man talar t.ex. engelska. Ny tolkningsordning nödvändig efter utvidgningen När nya språk tillförs ökar i princip behovet av tolkning med nästan kvadraten på antalet språk, eftersom varje språk ska tolkas till varje annat. Frågan om språkanvändningen väckte stor uppmärksamhet inför EU:s senaste utvidgning. tog därför initiativ till en diskussion om dessa problem inom rådet. En ordning som till stor del bygger på de svenska tankarna har genomförts. Den går ut på att tolkning mellan alla språk ska tillhanda- hållas vid möten på ministernivå, och i ett begränsat antal arbetsgrupper på tjänstemannanivå där behovet är särskilt stort. Detta finansieras av EU:s budget. Antalet arbetsgrupper som arbetar utan tolkning utökas. Det handlar om flera arbetsgrupper på det utrikespolitiska området och för övergripande frågor, där alla deltagare förväntas kunna engelska och franska. För övriga arbetsgrupper på tjänstemannanivå infördes ett system där medlemsländerna i förväg får ange vilken tolkning de önskar och sedan betala för det. Fullt pris enligt en schablon betalas för aktiv tolkning, dvs. den svenska representanten kan tala svenska och även lyssna till övriga deltagares inlägg på svenska. För passiv tolkning, dvs. den svenska representanten kan tala svenska men får lyssna på övriga deltagares inlägg på något annat språk betalas , för den händelse inte tolkarna ändå kan språket. Varje medlemsland tilldelas en pott ur EU:s budget som bör räcka för att täcka en avsevärd del av kost- naderna. Vill medlemsländerna ha tolkning därutöver, får de bekosta den själva. Om ett land inte fullt utnyttjar sin pott, kan huvuddelen av åter- stående medel användas för att bidra till att täcka landets kostnader för resor till möten i rådet. Fullgoda översättningar måste finnas inför samråd och beslut Översättning sker av alla förslag till rättsakter inför beslut, liksom av arbetspapper under beslutsprocessen och av andra diskussionsunderlag och policydokument som vitböcker, grönböcker m.m. Det är viktigt att det finns fullgoda svenska översättningar av doku- menten särskilt vid beredning med inför beslut i rådet. Det är också oftast nödvändigt att ha en svensk språkversion om det ska ske en bredare remissbehandling i inför beslut i rådet. samma sätt är det normalt nödvändigt att det finns en svensk översättning i beslutsprocessen, t.ex. inom det utökade offentliga sam- råd som kommissionen nu har inlett som ett led i ökad öppenhet, beträf- fande bl.a. grönböcker, vitböcker och meddelanden. riktlinjer anger att en fullt godtagbar svensk över- sättning ska finnas tillgänglig inom rimlig tid före det rådsmöte då ett formellt beslut om förslaget förutses. Enligt rådets arbetsordning ska texterna finnas tillgängliga minst före beslut. detta kan bara accepteras om flera andra länder i samma enskilda fall visar samma flexibilitet eller om det finns andra särskilda skäl. Huvuddelen av översättningarna är från originalet på engelska eller När det gäller förslag till rättsakter från kommissionen finns det alltid en svensk text tillgänglig när rättsakten kommer till rådet för att behandlas av medlemsstaternas delegater i någon arbetsgrupp där. löpande arbetet i rådet kommer reviderade dokument oftast först på engelska eller franska och en svensk text först något senare, vilket inne- bär en nackdel för . är kvaliteten på de svenska översätt- ningarna inte heller tillräckligt hög. Det innebär att det i praktiken ofta är en engelsk eller fransk text som används i ett väsentligt skede av arbetet såväl i rådsarbetsgruppen som i . I många fall blir det alltså nödvändigt att utgå från texter på engelska eller franska i det anser att en större selektivitet bör tillämpas när det gäller vilka dokument som översätts. En mer systematisk tillämpning av ett sådant system bör övervägas, så att de texter som behöver bli över- satta faktiskt också blir det, medan texter med mindre användning lämnas Därför vore det önskvärt menar kommittén att man inom EU:s ram genomförde sådana undersökningar. Kommittén föreslår att man från svensk sida studerar EU-dokuments bruk i med tanke på medborgarnas rätt till insyn och påverkan men också för att undersöka om EU-medlemskapet ger upphov till domänförluster inom området politik och administration. En sådan rationalisering har redan genomförts inom EU. med utvidgningen gav kommissionens vice ordförande ut ett meddelande (Matching supply and demand for translation. SEK (2004) 638) om att endast vissa typer av texter ska översättas i kommissionen och att texternas sidantal måste minska. finns en förteckning över vilka dokument som ska översättas och deras Denna ordning ska gälla till , dvs. tills man hunnit rekrytera tillräckligt många översättare till de nya språken. Även i övriga institutioner har liknande Regeringen anser att det är rimligt med en sådan rationalisering men att det är angeläget att följa utvecklingen och bedöma om rationaliseringen träffar rätt dokument. Eftersom alla EU:s rättsakter finns på svenska och normalt används i det dagliga arbetet hos bl.a. departement, myndigheter, rättsväsendet och branschorgan finns goda förutsättningar för att svenskan inte tappar användningsområden inom offentlig förvaltning på grund av EU- Däremot är det viktigt att verka för att höja EU-texternas kvalitet och läsbarhet. Regeringen anser därför att uppmärksamheten bör koncentreras på att påverka institutionerna att dels vidta åtgärder för att Prop. 2005/06:2 källtexterna på engelska eller franska utformas så klart och enkelt som möjligt, dels samverka med de svenska översättarna för att få översätt- ningar av bra kvalitet. bör i det löpande arbetet särskilt bevaka detta. Jämför även avsnitt nedan om EU-språkvården i . Regeringens bedömning: bör bl.a. genom sin EU- språkvård fortsätta att verka för att EU:s institutioner arbetar för enklare, begripligare och klarare texter. EU-språkvården bör även fortsätta sitt arbete med att förbättra svenska EU-texter genom rådgivning, riktlinjer och utbildning. Språkvård med anknytning till EU är en naturlig uppgift för . förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning.