prop · GS03116 · 2005-03-24 00:00:00 — uttalade därvid i sitt av godkända betänkande att det alltjämt ansåg att underhållsstödssystemet har brister i den meningen att reglerna om återbetalningsskyldighet inte är helt anpassade till situationer med påtagliga inkomstminskningar, t.ex. i form av perioder med arbetslöshet. Mot bakgrund av att situationen för- bättrats något genom att grundavdraget höjts från till () och pågående Prop. 2004/05:116 arbete ansåg utskottet dock att det saknades anledning för att vidta någon åtgärd i frågan. Skälen för regeringens bedömning: I de fall den bidragsskyldiges inkomst har minskat väsentligt kan det nuvarande systemet medföra svå- righeter för den bidragsskyldige att fullgöra sin återbetalningsskyldighet eftersom återbetalning då skall ske utifrån den högre inkomst han eller hon hade . I dessa situationer finns det möjlighet för den bidragsskyldige att begära anstånd och eftergift. De problem som är för- knippade med de nuvarande reglerna bör därför inte överdrivas. Reger- ingen anser dock att det finns anledning att undersöka vilka tänkbara lös- ningar som kan finnas. Fördelarna med ett system där återbetalnings- skyldigheten fastställs till ett belopp som i större utsträckning motsvarar den faktiska betalningsförmågan skulle vara till fördel för såväl de bi- dragsskyldiga som för staten. Risken för att den bidragsskyldige vid en inkomstminskning får betala ett högre belopp än han eller hon har förmåga till skulle minska och där- med också risken för skuldsättning. För staten skulle en sådan ordning medföra att återbetalningsbeloppen generellt sett ökar, eftersom den no- minella inkomsten för de flesta bidragsskyldiga ökar . Nuvarande regler för återbetalningsskyldighet har den fördelen att de är förhållandevis enkla att administrera. Den bidragsskyldige behöver inte lämna några uppgifter om sin inkomst till . Kassan får alla erforderliga uppgifter om den bidragsskyldiges inkomst m.m. från och , CSN (se 7 § förord- ning [2001:588] om behandling av uppgifter i skatteverkets beskatt- ningsverksamhet och 5 § förordning [1996:1036] om underhållsstöd). Uppgifterna lämnas på medium för automatiserad databehandling och någon inmatning eller bearbetning av uppgifterna är således inte nödvändig. har på uppdrag av utredningen undersökt i vil- ken utsträckning de nuvarande beräkningsreglerna medför ett högre eller ett lägre återbetalningsbelopp jämfört med om beräkningen skulle ha grundats på aktuella förhållanden. Undersökningen visar att en föränd- ring av reglerna om inkomstberäkning så att denna skulle avse den aktu- ella inkomsten skulle medföra att (24 737) av de bidragsskyl- diga skulle få betala ett lägre belopp än enligt dagens bestämmelser och (46 796) skulle få ett högre återbetalningsbelopp fastställt. Resten, (104 042), skulle få betala ett i stort sett oförändrat belopp. Siffrorna avser inkomstsituationen . Utredningen har undersökt sju olika alternativ där återbetalningsun- derlaget baseras på en aktuell inkomst i stället för taxerad inkomst. Ut- redningen anser inte att någon av de olika alternativen är idealisk. Vissa modeller kan skapa stor osäkerhet för den bidragsskyldiga föräldern om vilket belopp som slutligen skall betalas. Det finns också risk att den bi- dragsskyldiga föräldern kan få en betydande skuld till staten efter det att taxering föreligger. Flera av alternativen kräver också mer bear- betning och mer administration än nuvarande ordning, samt bygger på att den bidragsskyldiga föräldern till skall lämna uppgif- ter om aktuell eller förväntad inkomst. Något som den bidragsskyldiga föräldern inte har något eget intresse av eftersom denne själv inte ansöker om underhållsstöd. Regeringen anser att dagens system, där inkomstuppgifterna uteslu- tande hämtas från olika databaser, är väsentligt enklare och billigare att administrera än en ordning som bygger på uppgifter som lämnas av den bidragsskyldige och som måste hanteras manuellt. En övergång till ett system med uppskattad aktuell inkomst som sedan stäms av mot den tax- erade inkomsten kan också vara svår att förena med utfyll- nadsbidrag i kombination med direktbetalning. Dagens regler kan visser- ligen ge otillfredsställande resultat, t.ex. då beslutar att ändra den bidragsskyldiges taxerade inkomst, men nackdelarna blir tyd- ligare och kommer att drabba fler bidragsskyldiga om man övergår till att basera beräkningarna på en aktuell inkomst. En bidragsskyldig som upp- skattat sin inkomst för lågt skulle då kunna få en stor retroaktiv skuld vid avstämningen. En situation som ytterst kan gå ut över barnet. Regeringen konstaterar att den nuvarande ordningen är administrativt enkel och att inkomsten för de allra flesta bidragsskyldiga är ungefär densamma som . Vid inkomstminskning finns också, som nämnts ovan, möjligheten att få anstånd samt att beviljas eftergift. Vid en samlad bedömning anser regeringen att övervägande skäl talar för att den nuvarande återbetalningsskyldigheten som är baserad på den bidrags- skyldiges taxerade inkomst inte bör ändras. Regeringen är emellertid medveten om att gruppen bidragsskyldiga vars aktuella inkomst väsentligt understiger den taxerade inkomsten, kan få svårigheter med att fullgöra sin återbetalningsskyldighet. En inkomst- sänkning med anledning av arbetslöshet eller sjukdom eller för framtiden, behöver inte alltid medföra en sådan försämring att den bidragsskyldige inte kan fullgöra sin återbetalningsskyldighet. Om den bidragsskyldige inte kan försörja sig själv genom förvärvsarbete, träder vanligtvis den allmänna försäkringen eller andra stödformer in. Frågan är då om bidragsskyldiga i sådana situationer ändå kan anses ha en väsentligt försämrad ekonomisk situation. Det kan därmed finnas skäl att ytterligare se över hur vanligt det är att bidragsskyldiga får en väsent- ligt försämrad betalningsförmåga. Regeringen avser därför att ge Försäk- ringskassan i uppdrag att kartlägga i vilken omfattning bidragsskyldiga har en väsentligt försämrad aktuell inkomst jämfört med taxerad inkomst, samt att redovisa eventuella förslag till förändringar av nuvarande regler. Ändrade regler för anstånd Regeringens förslag: får vid prövning av frågor om anstånd ta hänsyn till att den bidragsskyldige har andra lätt reali- serbara tillgångar än lön eller annan ersättning. Sedan anståndsbeslutet upphört skall den bidragsskyldige till För- säkringskassan betala ett belopp som motsvarar 1,5 gånger det åter- betalningsbelopp som fastställts eller, om återbetalningsskyldigheten för något barn har upphört, skulle ha fastställts, dock per barn och månad. Den bidragsskyldige är dock inte skyldig att be- tala ett högre belopp än vad som följer av bestämmelserna i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken. Utredningens förslag: Skiljer sig från regeringens förslag så till vida att utredningen inte lämnade något förslag om att hänsyn skall tas till tillgångar som är lätt realiserbara. I övrigt överensstämmer utredningens förslag med regeringens. Remissinstanserna: och i kommun tillstyrker utredningens förslag. holms län anser att det av lagtexten bör framgå vilka tillgångar som hän- syn kan tas till. anser att reglerna om anstånd bör föras in i USL i stället för att utgå från reglerna i utsökningsbalken. ringsutredningen anser att problem med ny skuldsättning som uppkom- mer efter beslut om skuldsanering, som t.ex. anståndsskulder, bör lösas genom att reglerna för hur återbetalningsbeloppet skall bestämmas an- passas efter de regler som gäller vid en löneutmätning. redningen anser vidare att det lämnade förslaget inte är tillräckligt för att komma till rätta med de problem rörande återbetalning av underhållsstöd som uppkommer i skuldsaneringssammanhang. gasätter om betalningsviljan ökar om den bidragsskyldige efter anstånd tvingas återbetala 1,5 gånger det belopp som annars skulle ha fastställts. avstyrker utredningens förslag och anser att anståndsförfarandet bör upphöra. I stället bör jämkning av återbetal- ningsbeloppet ske när en bidragsskyldig hamnar under skälig levnads- Bakgrund: får på ansökan av en bidragsskyldig förälder bevilja honom eller henne anstånd (helt eller delvis) med att fullgöra återbetalningsskyldigheten (32 § USL). Anstånd innebär att För- säkringskassan i den utsträckning som anståndsbeslutet anger låter bli att vidta åtgärder för att driva in fordringen. Reglerna om anstånd gäller även för de fall där inträtt i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag (31 § USL). Har anstånd beviljats skall ränta betalas på skulden (36 § USL). för uppgår till . Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för eget och familjens underhåll. skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsök- ningsbalken (UB) tillämpas. Anstånd får också beviljas om det annars finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden (32 § USL). Det är de aktuella förhållandena som ligger till grund för beslut om anstånd. De uppgifter som ligger till grund för ansökan skall styrkas av den bidragsskyldige (prop. 1995/96:208 s. 53). Ett beslut om anstånd gäller för högst i taget (33 § första stycket USL). Skyldigheten att betala för barnet upphävs inte genom ett beslut om anstånd, utan den bidragsskyldige förväntas återbetala beloppet när den ekonomiska situationen har förbättrats. På detta sätt markerar sam- hället att föräldern skall bidra till sitt barns försörjning och utgångs- punkten är att skulderna skall betalas. Det belopp som beslutet om anstånd avser skall betalas före återbetal- ning som avser senare tid (33 § andra stycket USL). Det innebär att de återbetalningsbelopp som löpande förfaller till betalning i många fall blir en tillkommande skuld. Den bidragsskyldige är sedan beslutet om anstånd upphört, inte skyldig att på grund av anståndet betala mer till än det månadsbelopp som återbetalningsskyldigheten fastställts till, eller skulle ha fastställts till enligt 2428 §§ USL. För överskjutande belopp skall ett nytt beslut om anstånd meddelas, s.k. fortsatt anstånd (33 § andra stycket USL). Syftet med bestämmelsen är att ge den bidragsskyldige möjlighet att återbetala skulden i en rimlig takt (prop. 1995/96:208 s. 53). Skälen för regeringens förslag Utredningen har övervägt om 32 § USL bör kompletteras med en be- stämmelse om att vid prövningen av en ansökan om anstånd skall kunna beakta även andra tillgångar hos den bidragsskyldige än lön m.m. (har lämnat förslag därom i RFV Anser 1998:2). Uttalanden i förarbetena till USL tyder på att denna ordning var avsedd att gälla redan från början (prop. 1995/96:208 s. 53 och 97). I RFV:s vägledning anförs att en ansökan om anstånd kan avslås med hänsyn till att den bidragsskyldige förutom sin nettoinkomst har andra tillgångar t.ex. andelar i aktiefond (RFV:s vägledning 2001:2 Återbetalning av un- derhållsstöd s. 61). USL bör förtydligas på denna punkt. Regeringen föreslår därför att 32 § USL kompletteras med en bestämmelse som innebär att Försäk- ringskassan vid beslut om anstånd kan ta hänsyn till att den bidragsskyl- dige har andra lätt realiserbara tillgångar än lön och annan ersättning. Någon uppräkning i lagtexten av vilka slags tillgångar som avses kan inte anses vara nödvändig. Vid avgränsningen måste man ha i åtanke att det inte är fråga om att avskriva en skuld utan endast att ge ett uppskov med betalningen. I de av regeringen tillagda orden lätt realiserbara ligger en betoning på att det skall vara fråga om bankmedel eller annan lös egen- dom som utan svårighet eller risk för värdeförstöring kan omsättas av den bidragsskyldige såsom aktier, obligationer eller andra värdepapper. Det kan därför normalt inte krävas att den bidragsskyldige säljer lösa saker (lösöre) som används i den bidragsskyldiges hushåll såsom dennes bil. Fast egendom eller bostadsrätt till lägenhet som tillhör den bidrags- skyldige faller också normalt utanför. Skärpta regler för betalning av anståndsskulder Ett beslut om anstånd innebär att det finns en skuld till staten som blir större ju längre anståndsbeslutet varar. Enligt dagens regler behöver en bidragsskyldig som har haft anstånd inte betala mer till Försäkringskas- san än det belopp som fastställts eller skulle ha fastställts enligt 21 § USL. För överstigande belopp skall ett nytt beslut om anstånd meddelas (33 § USL). Bestämmelsen om fortsatt anstånd innebär som sagt att skulden till staten kommer att öka trots att den bidrags- skyldiges betalningsförmåga förbättrats. Betalda belopp avräknas ju i första hand på upplupen ränta. Och det belopp den bidragsskyldige skall betala överstiger inte löpande återbetalningsbelopp förrän underhållsstöd upphört att utges för något barn. Enligt regeringens uppfattning är det knappast tillfredsställande att en bidragsskyldig som har en högre faktisk betalningsförmåga än det åter- betalningsbelopp som fastställts eller, efter det att underhållsskyldigheten upphört, skulle ha fastställts, inte behöver betala mer än detta. Det får ses som ett rimligt krav att en skuld skall regleras så snart förhållandena medger det. Utan att för den skull göra avkall på principen att skulden skall åter- betalas i rimlig takt skulle det enligt regeringen kunna införas en skyl- dighet för en bidragsskyldig att betala mer än vad han eller hon kan avkrävas enligt 33 § USL. Det gäller naturligtvis under förutsättning att han eller hon har förmåga att göra detta. Utredningen har övervägt flera möjliga lösningar för att komma till rätta med problemet. Flera av dessa har dock nackdelen att de innebär en återgång till en mer resurskrävande handläggning. Regeringen anser emellertid att en av dessa lösningar och som också utredningen har förordat är lämplig. Förslaget innebär att det görs ett påslag på det belopp som den bidrags- skyldige kan åläggas att betala enligt dagens regler. En sådan ordning tillgodoser på ett bättre sätt rättviseaspekten än en av de lösningar som utredningen har övervägt, och som innebär att den bidragsskyldige i första hand skall förpliktas att betala per barn och månad till dess skulden är betald. Det förslag som regeringen förordar innebär att den bidragsskyldiges betalningsförmåga tas i anspråk på ett bättre sätt och att skulden därmed betalas av i snabbare takt. Regeringen föreslår därför att reglerna om fortsatt anstånd utformas efter den modellen. Det är lämpligt att påslaget bestäms till av det återbetal- ningsbelopp som fastställts eller skulle ha fastställts för den bidragsskyl- dige. En bidragsskyldig som haft anstånd och betalar , skulle med den föreslagna ordningen i stället bli skyldig att betala . Förslaget innebär alltså att en bidragsskyl- dig som haft anstånd skall betala ett belopp som motsvarar 1,5 gånger det återbetalningsbelopp som fastställts eller, om återbetalningsskyldigheten för något barn har upphört, skulle ha fastställts enligt 21 § USL. Situatio- nen kan liknas med att den bidragsskyldige amorterar ned den skuld som uppstått när han eller hon haft anstånd. över en längre tidsperiod än kan förslaget innebära följder som kan liknas med marginaleffekter i den meningen att bidragsskyldiga får ett dåligt utbyte av en inkomstökning. Det är dock osäkert i vilken grad det skulle påverka den bidragsskyldiges beteende. Det skall i detta Prop. 2004/05:116 sammanhang poängteras att det fastställda återbetalningsbeloppet baseras på det senaste taxeringsbeslutet för den bidragsskyldige vilket avser in- komsten . kan den bidragsskyldiges in- komst ha förbättrats väsentligt. Den nackdel det innebär att en bidragsskyldig får dåligt utbyte av en inkomstökning sett över en längre tidsperiod måste dock vägas mot syftet med den nu föreslagna anståndsregeln, dvs. att bidragsskyldiga som får en förbättrad ekonomisk situation skall få möjlighet att betala av den skuld som uppstått som anståndet har varat samt att åter- betalningsbeloppet i en större utsträckning överensstämmer med den bi- dragsskyldiges betalningsförmåga. Dessa ändamål måste i detta sam- manhang anses väga tyngre. (Se mer om förslagets ekonomiska konse- kvenser för bidragsskyldiga under avsnitt 12.) En bidragsskyldig som inte har ekonomiskt utrymme att betala det stadgade avbetalningsbeloppet måste givetvis efter begäran kunna få beloppet nedsatt utifrån vad som gäller om förbehållsbelopp enligt reg- lerna i 7 kap. 4 och 5 §§ UB. Regeringen anser att det är rimligt att även bidragsskyldiga vars återbetalningsbelopp uppgår till noll kronor eller är mycket lågt skall betala av på anståndsskulden. I dessa fall bör den bi- dragsskyldige åläggas att betala per barn och månad. Kan han eller hon inte betala beloppet görs i stället, efter begäran, en prövning enligt reglerna i UB. 9.2Försäkringskassan får på eget initiativ efterge statens fordran Regeringens förslag: får också på eget initiativ efterge statens fordran på återbetalningsskyldighet och ränta. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , Försäkringskasseför- bundet, samt tillstyrker Övriga remissinstanser lämnar förslaget utan in- Bakgrund: Möjligheterna att få skulder som avser återbetalningsskyl- dighet eftergivna är små och medges endast i undantagsfall. eftergiftsregler som ställer krav på att det föreligger synnerliga skäl för att eftergift skall medges motsvarar denna utgångspunkt. för eftergift kan föreligga om den bidragsskyldige medgivits anstånd och det kan antas att den ekonomiska situationen inte kommer att förbättras inom överskådlig tid. Skälen för regeringens förslag: gäller att inte får besluta om eftergift utan att det inkommit en ansökan om detta från den bidragsskyldige. Inom bidragsförskottssystemet kunde Försäk- ringskassan ta upp ett ärende om eftergift ex officio, dvs. Detta framgick inte uttryckligen av lagtexten men angavs i förarbetena 1978/79:12 s. 205). Eftergiftsmöjligheten utnyttjades bl.a. i de fall en bidragsskyldig avlidit eller flyttat utomlands och gjorde bedömningen att skulden inte skulle kunna drivas in. I olika sammanhang har efterfrågats en möjlighet för Försäkrings- Prop. 2004/05:116 kassan att själv kunna ta initiativ till beslut om eftergift. av värde om kunde besluta om eftergift även om någon ansökan därom inte har lämnats in. Möjligheten skulle kunna an- vändas t.ex. i de fall en bidragsskyldig på grund av sjukdom eller lik- nande inte kan medverka till att en ansökan om eftergift kommer till stånd. Regeringen föreslår därför att en sådan regel införs. En sådan regeländring innebär inte lättnader i möjligheten att beviljas eftergift utan även i fortsättningen skall det krävas synnerliga skäl. 10Återbetalningsskyldighet i ärenden med utlandsanknytning 10.1Ökade möjligheter för att träda in i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag m.m. Regeringens förslag: skall kunna träda in i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag om den bidragsskyldige uppbär lön eller annan ersättning i eller från utlandet och ersättningen därmed inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken. skall kunna förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få fastställt ett underhållsbidrag som inte uppenbarligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala i under- håll. Om det underhållsbidrag som fastställs uppenbarligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala och detta kan läggas boföräldern till last skall inte underhållsstöd lämnas med högre belopp än under- hållsbidraget. Har det redan när underhållsbidraget fastställdes beaktats att den bi- dragsskyldige till någon del fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig, skall underhållsstödet sättas ned med en andel som får anses motsvara umgängets inverkan på underhållsbidraget. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , , Försäk- ringskasseförbundet och i kommun tillstyrker utredningens förslag. är positiv till att kan förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få ett underhållsbidrag fastställt som inte uppenbarligen understigen vad den bidragsskyldige bör betala. Bakgrund: Den ökade rörligheten över gränserna innebär att det inte är ovanligt att bidragsskyldiga föräldrar bor i ett annat land än . Det är inte heller ovanligt att bidragsskyldiga föräldrar visser- ligen bor i men arbetar i utlandet och får lön därifrån. Särskilt vanligt är detta i gränstrakterna mot , och . I de fall där lön eller annan ersättning betalas ut i eller från utlandet kan den inte tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsöknings- balken (UB). Möjligheten att utomlands driva in statens fordran avseende återbetal- ningsskyldighet enligt USL är små (se prop. 1995/96:208 s. 68 f., bet. 1996/97:SfU3). Situationen är en annan när det gäller fordringar som vilar på civilrättslig grund. När det gäller civilrättsliga fordringar har tillträtt ett antal konventioner om erkännande och verkställighet av avgöranden om underhållsbidrag: -om erkännande och verkställighet av avgö- randen om underhåll till barn, -konvention mellan , , , och angående indrivning av underhållsbidrag (nordiska indrivningskonvention), -Brysselkonvention om domstols behörighet och om verkstäl- lighet av domar på privaträttens område, -om erkännande och verkställighet av avgö- randen angående underhållsskyldighet, -Luganokonvention om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område. Underhållsbidrag omfattas också av den s.k. I-förordningen (rådets förordning [EG] nr 44/2001 om domstols behörighet och om er- kännande och verkställighet på privaträttens område), se även EG-dom- stolen, mål nr C-271/00/00, (NL) mot L. Baten, dom . Här kan också konvention om in- drivning av underhållsbidrag i utlandet (New ), som är en konvention om rättslig hjälp, nämnas. Mot den angivna bakgrunden föreskrivs i USL att kan låta bli att fastställa någon återbetalningsskyldighet om den bidrags- skyldige är bosatt utomlands (21 och 31 §§ USL). Har ett beslut om åter- betalningsskyldighet redan fattats när den bidragsskyldige flyttar utom- lands får beslutet upphävas helt eller delvis (30 § USL). I dessa fall träder in i barnets rätt till fastställt un- derhållsbidrag till den del som svarar mot utbetalt underhållsstöd. Är något underhållsbidrag inte fastställt kan förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få ett underhålls- bidrag fastställt (31 § USL). Om boföräldern utan giltigt skäl låter bli att följa föreläggandet lämnas inte något underhållsstöd (4 § USL). Skälen för regeringens förslag För att inte staten skall bära omotiverade kostnader för underhållsstödet är det givetvis av intresse att fordringar som avser utbetalt underhållsstöd kan drivas in också om den bidragsskyldige är bosatt i ett annat land eller får sin lön utbetald i eller från utlandet. Om en bidragsskyldig som är bosatt i får sin inkomst i eller från något annat land kan lönen eller ersättningen inte tas i anspråk ge- nom utmätning enligt 7 kap. UB. Trots detta finns det med dagens regler inte någon möjlighet för att låta bli att fastställa åter- betalningsskyldighet eller att upphäva ett beslut om återbetalningsskyl- dighet. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att 31 § USL kompletteras med en bestämmelse som ger möjlighet att i dessa fall träda in i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag på samma sätt som om den bidragsskyldige var bosatt i utlandet. Därmed blir det också möj- ligt att med stöd av internationella instrument driva in statens fordran i det land där utbetalningen sker. Regeringen föreslår också att ett tillägg görs till 30 § USL så att För- säkringskassan får möjlighet att upphäva beslut om återbetalningsskyl- dighet i de fall den bidragsskyldige får sin inkomst i eller från något an- nat land som inte kan tas i anspråk genom utmätning.