prop · GS03101 · 2005-04-15 00:00:00 — Ett annat skäl till skillnader mel- lan olika redovisningar är att olika principer till- lämpas i räkenskaperna och i statsbudgeten. Be- roende på utgångspunkt kan en enskild ekono- misk händelse få delvis olika konsekvenser och utfallet kan därmed skilja sig åt mellan redovis- ningarna. I detta kapitel redovisas en fördjupad beskrivning av skillnaderna mellan resultaträk- ningen och statsbudgeten. Den särskilda sammanställningen av verksam- heter som staten har ett väsentligt inflytande över i kapitel 9 omfattar en vidare definition av staten än de konsoliderade resultat- och balans- räkningarna och statsbudgeten. Den inkluderar även statliga bolag, banker och finansinstitut samt (), AP- fonderna och . Syftet med den redo- visningen är att ge en samlad och översiktlig bild av samtliga verksamheter där staten har ett vä- sentligt inflytande. I fråga om bolag, banker och finansinstitut har väsentligt inflytande definierats som att staten har en ägarandel på minst 20 pro- cent i de aktuella organisationerna. Informationen om det ekonomiska utfallet i staten utgör även underlag för nationalräkenska- perna (NR) som är en statistisk sammanställning i kontoform över den samlade svenska ekono- min. NR:s avgränsning av staten utgår från defi- nitioner etc. som följer rekommendationer från samt EU:s förordning (EG nr 2223/96) om det europeiska national- och re- avgränsning skiljer sig från de ovan nämnda bl.a. genom att affärsverken inte ingår i dess avgränsning av staten. 6.2Skillnader mellan resultat- räkningen och statsbudgeten Statsbudgeten och resultaträkningen skiljer sig åt avseende såväl avgränsning och struktur som re- dovisningsprinciper. Ett exempel på skillnader i avgränsningen är affärsverken som ingår i resul- taträkningen men till helt övervägande del ligger utanför statsbudgeten. Ett annat exempel är att avgifter och bidrag som myndigheterna får dis- ponera redovisas i resultaträkningen medan de endast påverkar statsbudgeten i den mån dessa verksamheter har en inverkan på statens lånebe- hov (se nedan). Detsamma gäller affärsverkens verksamheter. När det gäller redovisningsprinciper upprättas statsbudgeten enligt de principer som anges i la- gen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetla- gen), dvs. redovisning av in- och utbetalningar (kassamässigt) eller av utgifter och inkomster. I resultaträkningen sker redovisningen enligt bokföringsmässiga grunder, dvs. redovisning av intäkter och kostnader. Avseende strukturen har statsbudgeten en ändamålsstruktur där indel- ningen är utgiftsområden och anslag respektive politikområden. Resultaträkningen är däremot indelad i intäkts- och kostnadsslag. Jämförelser av poster i resultaträkningen och statsbudgeten låter sig därmed ofta inte göras, utan dokumen- ten kompletterar i stället varandra. Resultaträkningen visar verksamhetens totala kostnader och intäkter . Balansräk- ningen visar den ekonomiska ställningen, dvs. tillgångar och skulder per . Som framgår av beskrivningarna i följande avsnitt på- verkas ibland endast balansräkningen av vissa händelser i statsbudgeten medan resultaträk- ningen är oförändrad. I tabellen nedan ges ex- empel på både skillnader och likheter. Redovis- ningsprinciperna för resultaträkning beskrivs i kapitel 4. Tabell 6.1 Jämförelse mellan resultaträkningen och statsbudgeten som redovisas på inkomst- Avgift av tillfällig natur (lämnat bidrag m.m.) Kostnad (intäkt) Löner, varor, tjänster m.m. -förlust och upplupen ränta Skatter redovisas i princip med intäkter i resul- taträkningen. I resultaträkning och balansräk- ning tas underskott på skattekonto (debiterade, obetalda belopp) upp som fordran och intäkt, och överskott på skattekonto (odebiterade, be- talda belopp) upp som skuld och inte som in- täkt, vilket innebär en begränsad periodisering. Dessutom justeras intäkterna för befarade för- luster. Någon fullständig periodisering, i me- ningen att skatterna redovisas det år de är hän- förliga till, görs inte i resultaträkningen. På statsbudgeten redovisas debiterade belopp (enligt beslut eller deklaration) på de olika in- komsttitlarna, medan en särskild inkomsthuvud- grupp innehåller justeringsposter, s.k. betal- ningsdifferenser, så att de totala inkomsterna av skatter på statsbudgeten blir kassamässiga. I kapitel 5 Statsbudgetens utfall ingår även en re- dovisning av prognostiserat utfall för statens pe- riodiserade skatteintäkter på statsbudgeten, vil- ket innebär att debiterade skatter hänförs till ett specifikt inkomstår (se vidare 6.4 nedan). I resultat- och balansräkningarna redovisas i princip statens samtliga avgifter och bidrag enligt bokföringsmässiga principer, vilket bl.a. innebär att endast utgifter som avser årets förbrukning redovisas som kostnader i resultaträkningen. På statsbudgeten redovisas endast avgiftsinkomster som berörd myndighet inte får behålla, vanligen avser detta offentligrättsliga avgifter. Därutöver redovisas vanligen de avgiftsinkomster som myndigheter får ta ut enligt 4 § avgiftsförord- ningen (1992:191), dvs. avgifter av tillfällig natur eller av mindre värde, som en utgiftsreduktion på anslaget. Övriga avgifter är sådana från offentligrättslig verksamhet och från uppdragsverksamhet som myndigheten får behålla. Dessa avgifter, liksom bidrag som myndigheten får behålla samt kost- nader i den verksamhet som finansieras med dessa medel, redovisas som intäkt/kostnad i re- sultaträkningen medan de vanligen inte har nå- gon påverkan på utfallet på enskilda anslag och inkomsttitlar på statsbudgeten. Nettobetalningar från avgifts- och bidragsfinansierad verksamhet påverkar dock saldot på myndigheternas ränte- konton i () och därmed nettoutlåning, vilket i sin tur påverkar statsbudgeten och statens lånebehov. Transfereringar redovisas på statsbudgeten när betalning sker (kassamässigt). I resultaträk- ningen redovisas de i princip enligt bokförings- mässiga grunder. Vanligen är det dock inte aktu- ellt med periodiseringar, utan kostnad och ut- betalning sammanfaller i de flesta fall. Periodi- seringar görs i fall där en kostnad tydligt är hänförbar till ett visst år. Exempel på detta är avgift till Europeiska unionen (EU). Avsättning för framtida åtaganden I resultaträkningen redovisas förändringen av av- sättningar för åtaganden som leder till utgifter som kostnad, medan statsbudgeten belastas normalt först när utgiften uppstår, dvs. i praktiken vanligen när betalning sker. Löner, varor och tjänster m.m. Löner, varor och tjänster och andra driftkostna- der redovisas utgiftsmässigt, dvs. vid anskaff- ningstillfället, på statsbudgeten, medan endast utgifter för förbrukning redovisas som kostnad i resultaträkningen. Andel av företags vinst/förlust Andelar i dotter- och intresseföretag redovisas enligt den s.k. kapitalandelsmetoden, vilket in- nebär att statens andel av företagens vins- ter/förluster redovisas som en intäkt/kostnad i resultaträkningen. På statsbudgeten redovisas en inkomst först när staten erhåller utdelning från ett företag. Orealiserad valutavinst/förlust och upplupen räntekostnad Räntor på statsskulden redovisas på olika sätt på statsbudgeten och i resultaträkningen. Orealise- rade valutaförluster och upplupna räntekostna- der för nollkupongobligationer påverkar exem- pelvis resultaträkningen men inte statsbudgeten. För att komma fram till statsbudgetens saldo som motsvarar statens lånebehov, har två poster införts på statsbudgeten som inte har någon motsvarighet i resultaträkningen: Riksgälds- kontorets nettoutlåning och kassamässig korrigering. RGK lånar bl.a. ut medel till stat- liga investeringar som inte finansieras via anslag. Dessutom placerar myndigheter överskottslikvi- ditet i RGK. Nettobetalningsströmmarna från denna verksamhet redovisas på en egen rad på statsbudgeten som benämns nettoutlåning. Den kassamässiga korrigeringen utgör skillnaden mellan å ena sidan saldot av ut- fallet på statsbudgetens anslag och inkomsttitlar och å andra sidan nettot av in- och utbetalningar över statsverkets checkräkning. Eliminering av interna mellanhavanden När resultat- och balansräkningarna konsolideras elimineras samtliga interna transaktioner inom staten. Ett exempel är att i inkomsterna på statsbudgeten ingår sociala avgifter för statens anställda och anslagen belastas med motsvarande utgifter. Det medför att den del av sociala avgifter som inte överförs till AP-fonderna är bruttoredovisad på statsbudgeten men är eliminerad i resultaträkningen. Ett annat exempel gäller redovisningen av statens lokalkostnader, som skiljer sig åt mellan statsbudgeten och resultaträkningen. Interna hy- resintäkter hos och elimineras mot myndigheters lo- kalkostnader i resultaträkningen. På statsbud- geten belastas anslagen med internt fakturerade hyror. Detsamma gäller andra avgifter för köp och försäljning mellan myndigheterna. Statsbud- getens anslag belastas med intern fakturering, men i resultaträkningen elimineras dessa kostna- der liksom motsvarande intäkter. 6.3Härledning av statsbudgetens saldo från resultaträkningen Av föregående avsnitt framgår att det finns vä- sentliga skillnader mellan resultaträkningen och statsbudgeten och att det därför inte är möjligt att på ett heltäckande sätt skapa jämförelse mel- lan enskilda rader i statsbudgetens utfall respek- tive i resultaträkningen eller i finansieringsanaly- sen. Eftersom det finns ett samband mellan utgif- ter/inkomster, kostnader/intäkter och betal- ningar är det möjligt att utifrån resultaträk- ningen via finansieringsanalysens saldo (statens nettoupplåning) komma fram till statsbudgetens saldo. Med hjälp av tabell 6.2 är det möjligt att förklara sambanden mellan resultaträkningens saldo, finansieringsanalysens saldo och statsbud- getens saldo (statens lånebehov). För att komma från resultaträkningens saldo till statsbudgetens saldo måste flera justeringar göras. Dessa kan grupperas i justeringar för transaktioner i resultaträkningen som inte med- för betalningar, justeringar för förändringar av fordringar och skulder i balansräkningen, övriga transaktioner som påverkar betalningar samt ju- steringar hänförbara till statsskulden. Justeringar för transaktioner som inte medför betalningar I resultaträkningen ingår vissa poster som inte medför betalningar, t.ex. avskrivningar och orea- liserade valutakursförändringar, som måste tas bort för att komma fram till statsbudgetens saldo. Av de orealiserade valutakursvinsterna på var hänförbara direkt till statsskulden och 5,1 mil- jarder kronor till skuldskötselinstrument och terminskontrakt. Avskrivningar, avsättningar och förändring av fonder medför inte några betalningar och påver- kar således inte statsbudgetens saldo. Detsamma gäller för resultatandelar i dotter- och intresse- företag och realisationsvinster/förluster. Justeringar av förändringar av skulder och fordringar Förändringar av skulder och fordringar påver- kade statsbudgetens saldo med , varav -3,är hänförbara till förutbetalda och upplupna poster kopplade till statsskulden och -9,var hänförbara till fordringar och skulder som rör skatter och transfereringar. Statens betalnings- netto har således påverkats positivt av föränd- ringar av skulder och fordringar. Mer informa- tion om orsakerna till förändringar av skulder och fordringar ges i balansräkningen och i finan- sieringsanalysen. Tabell 6.2 Samband mellan resultaträkningens under-/överskott och statsbudgetens saldo Resultaträkningens under-/överskott Justeringar för poster som (not 11 till BR) Avskrivningar och nedskrivningar m.m. inkl. nedskrivning av studielån (summan av not 9 till RR och del av not 56-57 till FA) Avsättningar och fondering m.m. (förändring i BR i not 41-43 samt del av not 56-57 till Resultatandelar (not 10 till RR) (del av not 57 till FA) Justering för förändring av Skatter och transfereringar (del av not 34 och del av not 46 till BR, motsv. info i not 54 och 56 till FA) (not 63 till FA) Övriga förändringar (not 58 samt del av not 62 till FA) Investeringar (not 59 till FA) anläggningstillgångar (enl. FA) Nettoutlåning (enl. FA spec. i not 60 till FA) Utdelningar från statliga bolag (not 55 till FA) Nettoökning av statens lån (=Finansieringsanalysens saldo) kortfristiga placeringar, myndigheters innehav av statsskuldpapper samt Anm. RR = Resultaträkningen Övriga transaktioner som påverkar betalningar Några transaktioner som medför betalningar, exempelvis investeringar, statens utlåning och utdelningar på statens aktier, redovisas i balans- räkningen men inte i resultaträkningen och måste således läggas till resultaträkningens saldo för att komma fram till statsbudgetens saldo. Investeringar i anläggningstillgångar uppgick till . Nettoökningen av statens lån, dvs. statens net- toupplåning , uppgick till 36,9 mil- jarder kronor. Denna post är identisk i absoluta tal med saldot i finansieringsanalysen, dvs. sta- tens nettoupplåning. Justeringar som är hänförbara till Statsskulden Statens nettoupplåning var 16,5 miljarder lägre än statsbudgetens saldo. Skillnaden mellan sta- tens nettoupplåning och statsbudgetens saldo beror på att det finns transaktioner som påverkar statsskulden men som inte påverkar statsbudge- tens saldo. Det gäller t.ex. förändringar av RGK:s fordringar och skulder som är hänförbara till statsskuldsförvaltningen. Exem- pelvis förklarar ökningen av skulder avseende s.k. 6,3 miljarder av skillnaden på . Å andra sidan finns det trans- aktioner som påverkar statsbudgetens saldo men som påverkar statsskulden först efterföljande pe- rioder, exempelvis RGK:s kortsiktiga placeringar på marknaden av betalningsöverskott på stats- verkets checkräkning. Förändringen av kortsik- tiga placeringar förklarar ytterligare av skillnaden mellan statens nettoupplå- ning och statsbudgetens saldo. Kärnavfallsfondens och Insättningsgaranti- nämndens köp och försäljningar av statspapper påverkar statsverkets checkräkning, men elimi- neras i årsredovisningen för staten. Därför måste även ett netto av dessa läggas till för att komma till lånebehovet. I den konsoliderade resultaträkningen för staten redovisas skatterna för till . I statsbudgeten redovisas emellertid skatterna till . Skillnaden gentemot statsbudgetens skatteinkomster förklaras till stor del av att skat- terna, som de redovisas i resultaträkningen, in- kluderar medel som överförs till pensionssys- temet samt att arbetsgivaravgifter för statligt an- ställda konsolideras. En detaljerad redovisning av utfallet presenteras i avsnitt 5.2.6, statsbudgetens skatter 2004. Tabell 6.3 Beräkning av skatter enligt resultaträkningen med utgångspunkt från skatterna i statsbudgeten 1000 Skatter m.m. i statsbudgeten Återläggning av skatter till RR Medel som i SB förs till AP-fonderna Medel som i SB förs till RGK Skatter som inte ingår i RR -24,6 -24,0 -22,2 -21,7 -2,3 -2,2 -0,1 -0,1 Återläggning i RR av transfereringar i SB Kompetenssparmedel som förs till RGK Avgifter som redovisas som skatter i RR AB Svenska Spels överskott -1,3 Periodiserade intäkter av skatter Periodisering, övriga myndigheter -0,4 Upplupna kostnader, kommunalskatt -8,7 -10,0 Skatter m.m. enligt resultaträkningen Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . RR = Resultaträkningen SB = Statsbudgeten Redovisningen av pensionssystemet sker vid si- dan av statsbudgeten, men utgör en del av skat- terna i resultaträkningen. Således återläggs de överförda medlen till AP-fonderna och till Riks- gäldskontoret i beräkningen av skatterna som ingår i resultaträkningen. Arbetsgivaravgifter och särskild löneskatt som betalas av statliga myndigheter m.fl. konsolideras i resultaträkningen, dvs. de subtraheras från skatterna redovisade på statsbudgeten i syfte att beräkna skatter enligt resultaträkningen. På statsbudgetens inkomstsida redovisas ett flertal nedsättningar vilka är att betrakta som transfereringar. Hit räknas t.ex. sysselsättnings- stödet till kommuner och landsting som redo- visas under inkomsthuvudgruppen 1700 Nedsätt- ningar. Även kompetenssparmedlen som förs till och kompensationen för mervärdesskatt till kommuner och landsting återfinns bland transfereringarna. I resultaträk- ningen återläggs dessa transfereringar. Överskotten från och AB Sven- ska Spel redovisas som avgifter i statsbudgeten, men som skatter i resultaträkningen. Samma klassificering gäller även andra avgifter under in- komsttypen 2000, t.ex. ränteinkomster. Dessa adderas därför till skatterna i resultat- räkningen. Betalningsdifferenser och anstånd avser dels skatter som har debiterats , men som ännu inte har betalats, dels kompletteringsbetalningar för skatter som avser 2003, men som ännu inte har debiterats. Periodiseringarna av statens skatter på stats- budgeten som redovisas kapitel 5 (se bl.a. tabell 5.15) innehåller bl.a. skillnaden mellan debite- ringar avseende inkomståret och debiteringar bokförda under budgetåret. Dessutom ingår det periodiseringar till följd av slutregleringar av kommunalskattemedel, samt värdereglering av utestående fordringar. Korrigeringar för upp- bördsförluster avser dels restförda skatter som inte redovisas över skattekontot, dels avskriv- ningar av tidigare restförda skatter. Restföringar av skatter som inte redovisas över skattekontot återläggs eftersom det enbart är den kassamäs- siga inbetalningen som har bokförts på budgeten. En återvunnen restföring blir därför en merinkomst på statsbudgeten. Avskrivna fordringar måste återläggas eftersom dessa medel har redovisats som restförda skatter på statsbudgeten. Statliga garantier och krediter 7 Statliga garantier och krediter Staten har garantiåtaganden i form av insätt- ningsgaranti och investerarskydd, garantier om tillförsel av kapital, exportgarantier och u-kredit- garantier, andra slags kreditgarantier samt pen- sionsgarantier. Flera av åtagandena är mycket stora och förknippade med relativt hög risk. Därtill kommer att åtagandena eller grupper av åtaganden till stora delar utsätts för samma risk- faktorer (t.ex. ränteutvecklingen). Garantiport- följen är därmed varken balanserad eller diversi- fierad. I avsnitt 7.1.1 redovisas garantiportföljen. Riskerna i portföljen analyseras i avsnitt 7.1.2. Avsnitten 7.1.37.1.5 behandlar dels vilka av- sättningar som görs för framtida garantiförlus- ter5, dels vilka tillgångar som finns i garanti- verksamheten och slutligen hur dessa förhåller sig till varandra. Betalningsflödena i garantiverk- samheten och hur dessa påverkar statens finanser redovisas i avsnitt 7.1.6. Statens garantiportfölj uppgår till . I summan ingår inte kapitaltäckningsga- rantier eftersom dessa är obegränsade till tid och belopp och därför inte värderas. Inte heller ingår investerarskyddet där uppgifter saknas om storleken på de skyddade tillgångarna. Garantierna hanteras av fem myndigheter: (), Riksgäldskon- toret (RGK)6, (), () samt samarbete (Sida). Störst av åtagandena är insättningsgarantin (), garantier om tillförsel av kapital (), exportgarantier och u-kreditgarantier () samt kreditgarantier av olika slag (61 miljarder kro- nor). Övriga åtaganden, främst pensionsgaran- tier, uppgår till . 5 I texten används termerna förväntad kostnad och förväntad förlust. Skillnaden mellan dessa är att i förväntad kostnad ingår även de administrativa kostnaderna vilka inte ingår i förväntad förlust. 6 För garantikapital gäller att RGK endast rapporterar åtagandets storlek. I övrigt hanteras dessa åtaganden av respektive ansvarigt departement. Skr 2004/05:101 Därutöver redovisas utfästelser om att ställa ut garantier på för i huvudsak exportgarantier. Tabell 7.1 Statliga garantiåtaganden och utfästelser finns ramar för enskilda projekt och några mindre program. Storleken på den statliga garantiportföljen har uppgått till ca . till och med ökade åtagan- dena tillfälligt genom flyggarantiförsäkringarna utfärdade av RGK. Diagram 7.1 Garantiåtaganden 2004 Garantier om tillförsel av kapital2 Syftet med insättningsgarantin är att stärka kon- sumentskyddet för allmänhetens insättningar i 1 Åtagandet för insättningsgarantin avser . banker och värdepappersbolag. skyddet saknas uppgift om storleken på de skyddade tillgångarna. gas innebära att konsumenterna erbjuds ett sä- 2 För de två kapitaltäckningsgarantierna har inte några värden uppskattats efter- som garantierna är obegränsade till tid och belopp. 3 Åtagandet avser . tas också minska risken för uttagsanstormningar. Av åtagandena ovan redovisas 561 miljarder kro- De garanterade insättningarna har under de nor som ansvarsförbindelser inom linjen efter- som åtagandena inte riskbedömts och inga av- fattning och utformning styrs av regelverk inom sättningar gjorts för framtida förluster. Maximalt belopp som betalas ut har beslutat att EKN som ersättning är per kund och staten för exportgarantier upp till 200 miljarder Samma ersättningsbelopp gäller för in- vesterarskyddet, vilket omfattar värdepapper och EKN att av denna ram använda 175 miljarder medel som banker och värdepappersbolag hante- För EKN:s investeringsgarantier finns rar för kunders räkning. en särskild ram på och den Insättningsgarantin har ännu inte behövt tas i s.k. Baltramen har en ram på . anspråk sedan den infördes . ramen för Sidas garantiåtaganden inträffade de första ersättningsfallen inom inve- uppgår till , varav 1 miljard kronor får användas för Sidas fristående garan- Ramarna för BKN:s kreditgarantier till både och annat land finns behov av sam- kommunala åtaganden är 1 respektive 3 miljarder Ramen för BKN:s s.k. nya garantier är Regeringen tillsatte en utred- finns en garanti som innebär en rätt ning som skulle se över insättningsgarantisyste- met och investerarskyddet med inriktning på att () att tillföras kapital inom föreslå en framtida utformning av systemet. en begränsad ram. Denna ram, som från början redningen, som blev färdig (SOU var , minskar med 1 miljard 2005:16), föreslår att insättningsgarantin i högre och uppgick till . grad anpassas till den statliga garantimodellen Återbetalning av utnyttjat belopp skall ske inom och att värdering, prissättning och redovisning den ovan nämnda ramen. skall göras på liknande sätt som för övriga ga- Utredningen förslår att investerarskyd- det även fortsättningsvis skall ligga utanför det EKN skall främja svensk export genom att mot en premie erbjuda företag, banker och andra fi- Garantier om tillförsel av kapital nansieringsinstitut statliga garantier mot förlus- ter vid exportaffärer och utlandsinvesteringar. I stället för att staten direkt tillför kapital till ett Garantierna fungerar som en försäkring där företag kan garantier ställas ut där staten åtar sig svenska staten tar vissa risker, exempelvis att att under vissa betingelser tillskjuta kapital. betalning inte erhålls enligt avtal. sådan garanti är en relation mellan två parter: fö- tier kan även användas som säkerhet hos banker retaget och staten som utfärdare av garantin. och underlättar på så sätt konkurrenskraftig fi- Men garantin skyddar i praktiken tredje part, nansiering av exportaffärer. företagets kunder och intressenter. ställde EKN ut nya garantier om En kapitaltäckningsgaranti innebär att staten , en ökning med åtar sig att ovillkorligen tillskjuta kapital till ett Engagemanget i exportgarantier in- bolag i ett utsatt läge. Sedan införandet av garan- klusive utfästelser uppgick vid slutet av året till timodellen har inga nya kapitaltäckningsga- Garantier som är obegränsade för små och medelstora företag har fortsatt. till tid och belopp är nämligen inte förenliga med vidgningen av EU har medfört re- garantimodellen eftersom det i praktiken inte går striktioner för EKN:s garantigivning. att prissätta risker för obegränsade åtaganden. förhindrad att utfärda nya garantier för s.k. korta Det finns två kapitaltäckningsgarantier kvar, affärer (kredittid understigande ) på dessa båda inom infrastruktursektorn (avseende Ar- landabanan och de svenska landförbindelserna Engagemanget inklusive utfästelser inom den särskilda garantiramen för , En grundfondsförbindelse är i likhet med kapi- med flera länder (Baltramen) har minskat med