prop · GS03108 · 2005-03-22 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag och bedömning: Syftet med ekono- miskt stöd från arbetsmarknadens parter via så kallade trygghetsråd eller trygghetsstiftelser är att underlätta omställning från ett arbete till ett annat. Enligt regeringens mening utgör det ekonomiska stödet därmed ett komplement till de statliga arbetsmarknadsåtgärderna. Remissinstanserna anser som ovan angivits att det är viktigt att personer som får ekonomisk ersättning från trygghetsråd bör omfattas av SGI-skydd och menar vidare att frågan bör lösas skyndsamt. Enligt företrädare för olika trygghetsråd verkar nuvarande bestämmelser hämmande för i första hand äldre perso- ner som av rädsla för att förlora sin SGI avstår från värdefull utbildning. Sammantaget anser regeringen därför att det finns goda skäl för att en försäkrad som uppbär månatlig ersättning som utges av trygghetsråd eller trygghetsfonder i enlighet med särskilda avtal som ingåtts mellan arbetsmarknadens parter skall omfattas av SGI-skydd. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall närmare ange vilka ersätt- ningar som omfattas av skyddsbestämmelserna. Förslaget innebär att en person som deltar i sådana aktiviteter och som helt avbryter dessa på grund av sjukdom återfår den SGI personen hade innan aktiviteterna påbörjades. En försäkrad som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program och får aktivitetsstöd från får vid sjukdom sin SGI beräknad på den inkomst av eget arbete som personen kan för- väntas få . Regeringen anser att samma regler bör gälla även för en försäkrad som uppbär viss månatlig ersättning som utges i enlighet med särskilda avtal som ingåtts mellan arbetsmarknadens parter. Ekonomiska och administrativa konsekvenser Regeringen bedömer att de administrativa och ekonomiska konsekvenser som kan uppkomma får anses vara av begränsad omfattning. Konsekvenser för den enskilde Genom att utöka kretsen för SGI-skydd till att omfatta försäkrade som uppbär ersättning som utges i enlighet med särskilda avtal som ingåtts mellan arbetsmarknadens parter förbättras förutsättningarna för att ta emot stöd från trygghetsråd och trygghetsstiftelser. Den enskilde riskerar därmed inte längre att förlora sin SGI han eller hon uppbär sådan ersättning. Arbetsskadelivränta enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) beräknas på ett livränteunderlag, som för den som är sjukpenning- försäkrad enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), utgörs av hans eller hennes sjukpenninggrundande inkomst (SGI) från vilken livräntan skall betalas ut, eller den inkomst som då skulle ha utgjort SGI. Vid beräkning av livränteunderlaget skall dock även andra skattepliktiga förmåner än pengar tas med, och sådana kostnadsersätt- ningar som inte undantas vid beräkning av skatteavdrag. Semesterlön och semesterersättning medräknas i livränteunderlaget utan de begränsningar som anges i AFL. Inkomst av skattepliktiga förmåner skall värderas på det sätt som är föreskrivet för beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. Vid beräk- ningen av livränteunderlaget bortses från inkomster som överstiger det prisbasbelopp som fastställts då liv- räntan skall börja utges. En fastställd livränta anpassas till den ekonomiska utvecklingen . Den omräkningsmetod som används innebär att livräntans årsbelopp, före samordning med eventuell sjukersättning eller aktivitetsersättning, räknas om med ett särskilt tal som visar den procentuella årliga förändringen av halva den reala inkomstförändring som har beräknats för inkomstindex i lagen om inkomstgrundande ålderspension. Till detta görs ett tillägg för den pro- centuella förändringen i det allmänna prisläget före det år livräntan omräknas och det allmänna prisläget året närmast före det året (6 kap. 2 § LAF). Enligt 4 kap. 12 § LAF skall ett beslut om livränta omprövas om änd- ring av betydelse har skett i de förhållanden som var avgörande för beslutet eller om den försäkrades möjlighet att bereda sig inkomst genom arbete har förbättrats väsentligt. Livränta som gäller för förfluten tid får dock inte minskas eller dras in. Det innebär att livräntan kan höjas eller sänkas framåt i tiden om inkomsten ändras. Som en riktpunkt gäller att omprövning skall ske om inkomständringen uppgår till minst 1/20 av den årliga inkomsten av förvärvsarbete som den skadade skulle ha uppnått om han eller hon inte blivit skadad. Vid beräkning av en ny livränta bör det göras en jämförelse mellan vad den försäkrade vid omprövnings- tillfället skulle ha haft som oskadad och den inkomst han eller hon fak- tiskt har trots skadan. Den som har rätt till livränta är skyldig att anmäla ändrade förhållanden till . I sammanhanget kan även nämnas att gällde enligt 4 kap. 5 § LAF att livränteunderlaget endast fastställdes från vilken livränta första gången skulle utges (prop. 1992/93:30). Bestämmelsen ändrades på Socialförsäkrings- utskottets initiativ till en återgång till de regler som gällde före (bet. 1992/93:SfU17). Dessa regler gäller fortfarande. har konstaterat att med nuvarande regler för beräkning av arbetsskadelivränta uppkommer problem som är av två slag. Ett problem är att utfallet vid beräkningen kan bli orättvist eftersom det blir olika beroende på om livräntan beviljas tills vidare eller tidsbegränsat. Det andra problemet är att nuvarande sätt att beräkna livränta medför stora administrativa svårigheter för handläggare. När livränta beviljas första gången fastställs livränteunderlaget efter den inkomst som är aktuell från vilken livränta skall utges. Någon särskild bestämmelse som reglerar beräkningen av livränta för förfluten tid finns inte i LAF. Enligt praxis från Försäkrings- överdomstolen (ref. FÖD 1989:15) skall varje nytt löneavtal beaktas som blir känt och börjar gälla som en retroaktiv livränta omfattar. Detta innebär att man i en situation när livränta skall bestäm- mas för förfluten tid måste beakta redan kända lönehöjningar och lägga dessa till grund för livränteunderlaget, under förutsättning att avtal om löneförhöjning träffats innan skilt sig från ärendet. Lönehöjningar beaktas då från avtalstidpunkten eller den senare tidpunkt som gäller för inkomständringen. En inkomständring till följd av ett ret- roaktivt verkande löneavtal kan enligt praxis beaktas först från och med den dag avtalet är undertecknat (ref. FÖD 1990:26). Utredningen uppger att i genomsnitt behöver cirka tio olika livräntor fastställas livräntan beviljas retroaktivt. av alla livräntor beviljas retroaktivt. Det nuvarande sättet att beräkna livränta medför att denna utfaller olika beroende på om beslutet avser livränta för förfluten tid eller inte. Även då en tidsbegränsad livränta prövas på nytt för ytterligare en period fastställs ett nytt livränteunderlag baserat på en uppskattning av vad den försäkrade skulle ha haft i sitt tidigare arbete som oskadad. Utfallet blir därmed olika om livräntan tidsbegränsas eller beviljas tills vidare. Beräkningen av livräntor är mycket tidskrävande för Försäkrings- kassan. Inkomstuppgifter skall hämtas in från arbetsgivare för en person som i regel inte har varit i arbete . De uppgifter som arbets- givaren kan lämna bygger oftast på ett hypotetiskt resonemang, eftersom Prop. 2004/05:108 individuella löner tillämpas inom de flesta områden. inte finns kvar måste uppgifter inhämtas från den fackliga organisatio- nen, vilken som regel lämnar inkomstuppgifter som bygger på lönestati- stik. Detta innebär att livräntan, istället för att grundas på den försäkrades inkomstförlust, kan bli beroende av uppgifter som arbetsgivare eller den fackliga organisationen bedömer som skäliga. hamnar i dessa fall närmast i ett förhandlingsläge med arbetsgivare eller fack- organisationen och den försäkrade. Ofta hävdas att den försäkrade skulle ha haft en löneutveckling över genomsnittet och därutöver regelbundet återkommande övertid och annan kostnadsersättning. Det finns nästan aldrig någon möjlighet att kontrollera om uppgifterna är riktiga. När livränteunderlaget är beslutat skall uträkning och eventuell sam- ordning med sjukersättning eller aktivitetsersättning göras, vilket också innebär ett omfattande administrativt arbete. Varje ändring av livränte- underlaget skall beräknas och samordnas samt därefter redovisas för den försäkrade i underrättelsen om beslut. Regeringens förslag: Livränteunderlaget skall endast fastställas vid den tidpunkt från vilken livränta utges och livräntan skall bestämmas på grundval av de inkomstförhållanden som gäller Löneavtal som träffats med retroaktiv verkan får beaktas när liv- ränteunderlaget fastställs, förutsatt att avtalet omfattar begynnelse- tidpunkten för livräntan. När en tidsbegränsad livränta skall prövas på nytt eller en livränta skall omprövas enligt 4 kap. 12 § lagen (1976:380) om arbetsskade- försäkring (LAF), skall det ursprungliga livränteunderlaget användas vid livränteberäkningen, efter att det har räknats om med samma sär- skilda tal som livräntan räknas om med enligt 6 kap. 2 § LAF. Även sjukersättning eller aktivitetsersättning är vilande enligt 16 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring, skall livränta beräknas på livränteunderlaget omräknat med de förändringar av det särskilda tal som livräntan räknats om med enligt 6 kap. 2 § LAF sedan livräntan senast fastställdes. Om det från vilken livränta skall utges för första gången är sannolikt att livränteunderlaget skulle bli väsentligen högre eller lägre , får nytt livränteunderlag fast- ställas och läggas till grund för beräkning av livränta vid ett sådant Bestämmelserna skall träda i kraft . bestämmelser skall fortfarande gälla för livräntor som beslutats före När de nya bestämmelserna om livränteunderlag skall tillämpas skall underlaget för år omräknas med den årliga förändringen av prisbasbeloppet. Utredningens förslag: Överensstämmer i princip med regeringens Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget om beräkning av arbetsskadelivränta för förfluten tid. Länsrätten i tillstyrker förslaget i huvudsak men avstyrker att det införs undantag från den föreslagna huvudregeln. Länsrätten förordar även vissa förändringar av lagförslaget. till- styrker förslaget. ser stora fördelar med det före- slagna beräkningssättet som förefaller mindre godtyckligt och också mer rättvist. () tycker det är intres- sant med ett förslag som skulle innebära stora administrativa vinster men menar att man i första hand måste se till effekterna för de enskilda. För mycket schablonisering kan innebära problem att hålla den försäkrade ekonomiskt skadeslös i samma utsträckning som i det nuvarande syste- met. TCO anser att det behövs betydligt mer analys av effekterna för de enskilda innan det är möjligt att ta ställning. anser att den administrativa förenklingen inte motiverar detta förslag. Arbetsskadeförsäkringen skulle då inte längre följa försäkringens inten- tioner om att i ekonomiskt hänseende försätta de skadade i samma skick som om skadan inte inträffat. anser att det är absolut nödvändigt att egenföretagarnas situation beaktas och att varje tvivel om vad som utgör den försäkrades inkomst av arbete, både vid fastställande av livränteunderlaget samt vid en eventuell omprövning undanröjs. Utredningens ambitioner att livränteunderlaget skall spegla det faktiska inkomstbortfallet uppnås genom Svenskt Näringslivs förslag att fastställa SGI på grundval av fak- tiskt intjänade inkomster under föregående år. anser att beviljandet av svensk livränta skall förutsätta att den försäkrade har varit försäkrad för arbetsbaserade förmåner i . Skälen för regeringens förslag: Som regeringen tidigare framhållit bl.a. i propositionen Vissa arbetsskadefrågor m.m. (prop. 2001/02:81), är det orimligt att livräntans storlek skall vara beroende av när Försäkrings- kassan fattar beslut i ärendet eller om livräntan beviljas tills vidare eller tidsbegränsat. Skillnader i ersättningsnivå mellan försäkrade bör inte bero på sådana faktorer. Det är enligt regeringens mening angeläget att skapa ett regelsystem som ger en försäkring med hög legitimitet där rättssäkerhet och likformighet är centrala faktorer. Nuvarande regler bör därför ändras. Ärenden om arbetsskadelivränta har den allra längsta genomström- ningstiden av alla ärenden som handläggs av . Genom- strömningstid är den tid det tar från det att ett ärende anhängiggörs hos till dess beslutet meddelas. En av orsakerna till den långa tiden är den omfattande och tidskrävande utredning som är nöd- vändig i de allra flesta fall för att fastställa den inkomst som läggs till grund för livränteunderlaget. Regeringen har i olika sammanhang fram- fört att den långa genomströmningstiden är oacceptabel. Det finns därför även av detta skäl anledning att genomföra ändringar som är ägnade att förkorta handläggningstiden så att de arbetsskadade kan få beslut om livränta i rimlig tid och till rimlig administrativ kostnad. Med hänvisning till det ovanstående föreslår regeringen att livränte- underlaget enligt huvudregeln endast fastställs från vil- ken livränta utges och att livräntan då skall bestämmas enbart på grundval av de inkomstförhållanden som gäller vid den tid- punkten, med tillämpning av bestämmelserna i 4 kap. 5 eller 6 § LAF. Det innebär att enligt huvudregeln fastställs endast ett livränteunderlag. Livränta som beviljas retroaktivt, och där retroaktivtiden sträcker sig över ett eller flera årsskiften, kommer att räknas om med tillämp- ning av gällande regler i 6 kap. 2 § LAF. Att endast ett livränteunderlag skall beräknas kan medföra att den för- säkrade kan få ett bättre eller ett sämre utfall än med nuvarande regler. Om den försäkrade skulle ha haft en mindre eller större inkomstökning som oskadad än omräkningen med det särskilda tal som bl.a. visar den procentuella årliga förändringen av halva den reala inkomstförändringen i samhället, blir hans eller hennes utfall med de nya reglerna bättre respektive sämre. Den ökade likformighet som förslaget medför samt de betydande administrativa fördelar förslaget om ett livränteunderlag har, anser regeringen dock uppväger dessa konsekvenser. Med den föreslagna nya regeln blir dessutom livräntans storlek inte avhängig av hur lång handläggningstid har för att fatta beslut. Regeringen delar vidare utredningens uppfattning att utdragna avtals- förhandlingar inte bör tillåtas drabba den arbetsskadade. Med hänsyn till livräntans syfte och karaktär bör retroaktiva löneavtal därför beaktas när livränteunderlaget skall fastställas, och ännu inte skiljt sig från ärendet, förutsatt att avtalet omfattar begynnelsetidpunkten för livräntan. Det får till följd att livräntan kommer att grundas på de faktiska inkomster som den försäkrade har då livräntan skall börja utges. När skall pröva den fortsatta rätten till livränta för en person som har beviljats en tidsbegränsad livränta eller när en livränta skall omprövas med stöd av 4 kap. 12 § LAF, kommer det ursprungliga livränteunderlaget användas vid livränteberäkningen, efter att det har räknats om med samma särskilda tal som en löpande livränta räknas om med enligt 6 kap. 2 § LAF. Ett beslut om livränta skall omprövas om ändring av betydelse har skett i de förhållanden som var avgörande för beslutet. Som en riktpunkt gäller att omprövning skall ske om inkomst- ändringen uppgår till minst 1/20 av den årliga inkomsten av förvärvs- arbete som den skadade skulle ha uppnått om han eller hon inte blivit skadad. Regeringen anser att inkomstjämförelsen bör göras efter att liv- ränteunderlaget räknats om med det särskilda talet. har uppgivit att det finns cirka 3 500 personer med tidsbegränsad livränta. Att livräntan tidsbegränsats kan t.ex. bero på att den försäkrade har beviljats livränta han eller hon genom- går arbetslivsinriktad rehabilitering eller att han eller hon har beviljats aktivitetsersättning eller tidsbegränsad sjukersättning. Cirka 1 500 tids- begränsade livräntor förlängs . Färre än 200 livräntor omprövas med stöd av 4 kap. 12 § LAF. Om en försäkrad uppbär livränta som är samordnad med sjukersättning eller aktivitetsersättning skall ett beslut om vilandeförklaring av denna ersättning även omfatta livräntan. vilandeförklaringen gäller skall , enligt nu gällande bestämmelser i 4 kap. 12 § LAF, besluta om livränta beräknad efter det livränteunderlag som legat till grund för den livränta den försäkrade hade rätt till före vilande- förklaringen och de inkomstförhållanden som råder ersätt- ningen är vilande. Livränteunderlaget skall omräknas med hänsyn till de förändringar av prisbasbeloppet som skett sedan livräntan senast fast- ställdes. För att denna grupp arbetsskadade inte skall bli särbehandlad i nu aktuellt hänseende, anser regeringen att det livränteunderlag som skall bestämmas, i stället skall omräknas med hänsyn till förändringarna av det särskilda tal som gäller enligt 6 kap. 2 § LAF sedan livräntan senast fast- ställdes. Det undantag för beräkning av livränteunderlag som regleras i 4 kap. 7 § LAF anser regeringen bör behållas. Det innebär att, om livränta skall börja utges sedan avsevärd tid har förflutit efter det att den försäkrade var utsatt för skadlig inverkan i arbetet, annan högre inkomst av förvärvs- arbete än den som följer av de ovan föreslagna beräkningsregler får användas som livränteunderlag, om det finns särskilda skäl för det. Enligt 4 kap. 9 och 10 §§ LAF gäller speciella regler för livränte- underlag dels för försäkrade som skadas innan de fyllt , respektive , dels för den som var och som genomgick yrkesutbildning när skadan inträffande. Regeringen anser att när det gäller dessa försäkrade är det inte tillfredsställande att fastställa en liv- ränta enbart på grund grundval av inkomstförhållandena vid skadetill- fället. Nuvarande bestämmelser bör därför behållas. Regeringen anser vidare, till skillnad från länsrätten i , att det utöver de befintliga undantagsbestämmelser som redovisats ovan även bör införas en bestämmelse som tar hänsyn till att livränte- underlaget grundats på tillfälligt höga eller låga inkomster. Det kan t.ex. gälla deltidsarbetande småbarnsföräldrar, vars ersättning kommit att grundas på deltidsarbetet, eller personer som för ersätt- ningsfallet utökat sin arbetsinsats eller på annat sätt utökat sin inkomst så att detta kommit att påverka beräkningen av livränte- underlaget. Utan ett sådant undantag från huvudregeln, kan beräkningen få till resultat att livränteunderlaget allt för mycket kommer att avvika från det inkomstbortfall den försäkrade får som skadad. Regeringen före- slår därför att om det då livränteunderlaget skall fastställas är sannolikt att detta skulle bli väsentligen högre eller lägre ett nytt livränteunderlag får fastställas och läggas till grund för beräkning av livränta . Detta synsätt står i överensstämmelse med gällande praxis på området. Sammantaget bedömer regeringen att det ovan föreslagna sättet att fastställa livränteunderlaget och beräkna arbetsskadelivränta vid förläng- ning eller omprövning av livräntan kan tillgodose berättigade krav på likabehandling och rättssäkerhet liksom på en effektiv handläggning. Den orättvisa som präglar dagens system minimeras och genomström- ningstiden för livränteärenden kortas vilket ger positiva effekter för den försäkrade och minskar administrationskostnaderna avsevärt. Regeringen föreslår att lagändringarna skall träda i kraft och att äldre bestämmelser skall gälla för beslut som fattats före den tidpunkten. Förslaget, att som huvudregel endast ett livränteunderlag skall beräknas, medför en väsentligt enklare administration för . Större delen av de problem som redovisats i avsnitt 6.1 kommer att försvinna. Detta får till följd att även genomströmningstiderna kommer att kortas. Nuvarande handläggning medför att ofta får vänta på att uppgifter från arbetsgivare och fackliga organisationer skall komma in till . Enligt uppgift från dåvarande Riksför- säkringsverket var genomströmningstiden för utredning av livräntor 2004 . Verket ansåg att ett rimligt antagande är att få ner tiden . Utredningen beräknar att förslaget leder till en besparing motsvarande kostnaden för 44 årsarbetare, vilket motsvarar omkring 17 miljoner kro- nor. Regeringen avser att återkomma i budgetpropositionen när det gäller användningen av dessa medel. Dåvarande har beräknat förslagens effekter på för- säkringskostnaderna på . Verket bedömde att förslaget medför minskade försäkringskostnader med 2006 och med 2010. Beräkningarna är baserade på antagandet att antalet nybeviljade livräntor uppgår till 6 500 och att genomströmningstiden är . Verket påpekade att beräkningarna i stor utsträckning påverkas av vilka antaganden som görs av den framtida utvecklingen av nybeviljade livräntor och i vilken utsträckning genom- strömningstiderna kan kortas. Den stora osäkerhetsfaktorn beror på hur beviljandefrekvensen kommer att utvecklas när i större omfattning beslutar i ärenden där de nya, mer generösa bevisreg- lerna tillämpas, som infördes . Konsekvenser för den enskilde Huvudskälet för regeringens förslag är att skapa ett regelsystem som ger en försäkring med hög legitimitet där rättssäkerhet och likformighet är centrala faktorer. De föreslagna ändringarna innebär att livräntans storlek i de allra flesta fall inte kommer att påverkas av handläggningstid. Utrymmet för skönsmässiga bedömningar av vilken löneutveckling som ägt rum minskar och alla försäkrade kommer att behandlas på samma sätt i likartade situationer. Dessutom blir reglerna tydligare och mer överskådliga och därmed enklare för enskilda att för- stå. Den omräkningsmodell som föreslås innebär att livränteunderlaget räknas om med ett särskilt tal som visar den procentuella årliga föränd- ringen av halva den reala inkomstförändringen samt ett tillägg för den procentuella förändringen i det allmänna prisläget. Det medför att det finnas en koppling till den allmänna inkomstutvecklingen i samhället, om än inte fullt ut och att inkomstbortfallsprincipen behålls. Förslaget att retroaktiva löneavtal skall beaktas när livränteunderlaget Prop. 2004/05:108 fastställs, förutsatt att avtalet omfattar begynnelsetidpunkten för liv- räntan, får till följd att livräntan kommer att grundas på den aktuella inkomst den försäkrade har då livräntan skall börja utges. Även den förkortade genomströmningstiden för livränteärenden medför att livräntan i högre utsträckning kommer att grundas på den enskildes faktiska inkomstförhållanden. För att undvika att regeringens förslag om ett livränteunderlag skall få oönskade konsekvenser föreslås en bestämmelse som tar hänsyn till att livränteunderlaget grundats på tillfälligt höga eller låga inkomster. Dess- utom föreslås att nuvarande specialregler för försäkrade som skadas eller under yrkesutbildning innan de fyllt skall bestå liksom den regel som gäller om en livränta skall börja utges sedan avsevärd tid har förflutit efter det att den försäkrade var utsatt för skadlig inverkan i arbetet. 7 Kombination av sjukskrivning och studier För personer som är sjukskrivna gäller reglerna om sjukpenninggrun- dande inkomst (SGI) i 3 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). I AFL anges att SGI:n, om särskilda förutsättningar är uppfyllda, inte får sänkas under vissa perioder. Att SGI:n inte får sänkas brukar betecknas som att den är skyddad. Reglerna i AFL kompletteras bland annat med en förordning (2000:1418) som anger att SGI-skydd skall tillämpas vid studier som bedrivs med studiestöd, med utbildningsbidrag för doktorander eller med rekryteringsbidrag för vuxenstuderande. SGI- skydd gäller även under vissa förutsättningar för en person som studerar inom det egna yrkesområdet. studierna bedrivs är SGI:n vilande och kan endast aktiveras när studierna avslutas eller om studierna avbryts helt. Detta medför att sjukpenning baserad på den vilande SGI:n inte kan lämnas som studier pågår, oavsett omfattning av dessa. Det är därmed inte möjligt att kombinera partiell sjukpenning och del- tidsstudier som finansieras med statligt stöd.