prop · GS03178 · 2005-09-02 00:00:00 — Situationen kompli- ceras dock av att dotterföretaget, om detta inte är ett aktiebolag av det nya slaget, i ett senare led kan föra över medel till någon annan utan att iaktta de särskilda värdeöverföringsbegränsningar som gäller för aktie- bolag med särskild vinstutdelningsbegränsning. Detta medför att medel som har upparbetats i ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegräns- ning kan komma att slussas ut ur koncernen. På grund av det nu sagda delar regeringen utredningens bedömning att det behövs en särskild regel som förhindrar att medel som har upparbe- tats i ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning slussas ut ur en koncern. Regeln bör lagtekniskt utformas så att den endast fyller ut de allmänna begränsningarna mot värdeöverföringar i 17 kap. 3 § och de ovan föreslagna särskilda begränsningsreglerna. Av regeln bör framgå att ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning inte i något fall till ett annat företag inom koncernen får föra över medel med ett belopp som, tillsammans med bolagets värdeöverföringar från en årsstämma till nästa, överstiger gränsen för tillåten värdeöverföring. På så vis åstadkoms också, vilket Kammarrätten i har efterfrågat, en koppling mellan utrymmet för värdeöverföringar och andra överfö- ringar inom en koncern. Som utredningen har angett bör begränsningarna inte hindra sedvan- liga affärsmässigt grundade transaktioner mellan företagen. Detta bör lämpligen uttryckas så, att en överföring dock får ske om den har rent affärsmässig karaktär för bolaget. Som exempel på en överföring som får anses ha rent affärsmässig karaktär kan nämnas att bolaget till ett företag i samma koncern betalar marknadsmässigt vederlag för en vara eller en tjänst. Formuleringen rent affärsmässig karaktär finns redan i 17 kap. 1 § första stycket 4. Frågan om en transaktion är av affärsmässig karaktär får avgöras i det enskilda fallet utifrån objektivt iakttagbara främst förekommande värdediskrepans mellan parternas prestationer (se prop. 2004/05:85 s. 370 f). Begreppet bör tolkas på liknande sätt här som i 17 kap. 1 §. En annan typ av transaktioner som bör uppmärksammas särskilt är lån från bolag av det nya slaget till andra företag inom koncernen. Enligt aktiebolagslagen gäller särskilda begränsningar för lån från ett aktiebolag till aktieägare eller ledamöter i bolagets ledningsorgan, förbudet mot s.k. närståendelån (se 21 kap. 1 § nya aktiebolagslagen). Av dessa be- stämmelser följer att ett aktiebolag inte får lämna penninglån till bl.a. den som äger aktier i bolaget eller i ett annat bolag i samma koncern och den som är styrelseledamot eller verkställande direktör i bolaget eller i annat bolag i samma koncern. Lagen innehåller dock flera undantag från för- budet. Ett av dessa undantag är det s.k. koncernundantaget (se 21 kap. 2 § första stycket 2). Av detta följer att förbudet mot närståendelån inte gäller om gäldenären är ett företag i en koncern i vilken det långivande bolaget ingår. Koncernundantaget har motiverats med att ett lån mellan koncernbolag från borgenärernas perspektiv inte innebär en lika riskfylld transaktion som lån till aktieägare i gemen (se prop. 2004/05:85 s. 429 f. och prop. 1973:93 s. 92 f.) Grundläggande för aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegräns- ning är att upparbetade medel huvudsakligen skall stanna kvar i verk- samheten och användas för att utveckla denna. När det gäller koncernför- hållanden finns det vissa risker för att lån från aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning kan utnyttjas i syften som knappast ligger i linje med de tidigare föreslagna begränsningsreglerna. Att förbjuda lån från ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning till ett annat företag i samma koncern framstår emellertid som alltför långtgående. För att underlätta kontrollen för t.ex. revisorn bör dock ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning var skyldigt att anteckna lån till andra företag i samma koncern i en särskild förteckning (jfr 21 kap. 10 § nya aktiebolagslagen). Regeringen föreslår därför att en skyldighet för styrelsen och den verkställande direktören att föra en sådan förteckning införs. Det är naturligt att förteckningen omfattar även säkerheter som har ställts för koncernlån (se 21 kap. 10 §). Regeringens förslag: Revisorn skall särskilt kontrollera att de tidigare föreslagna reglerna om värdeöverföringar och överföringar inom en koncern inte har överträtts och, om överträdelse har skett, genast sända en kopia av revisionsberättelsen till . Revisionsberättelsen för ett bolag av det nya slaget skall innehålla ett uttalande om huruvida en förteckning över vissa lån och säkerheter har upprättats i bolaget. Regeringens bedömning: Det bör inte skapas något särskilt kon- trollorgan för aktiebolag av det nya slaget. Utredningens bedömning och förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning och förslag, dock att utredningens förslag inte tog sikte på koncernförhållanden och inte innehöll något förslag om uttalande om förteckning över lån m.m. i revisionsberättelsen (se betänk- andet s. 122 f.). Remissinstanserna: Några remissinstanser, däribland Länsrätten i , , och , har ifrågasatt om utredningens förslag om kontrollmöjligheter är tillräckliga. Övriga remissinstanser har inte haft några invändningar mot utredning- Skälen för regeringens bedömning och förslag I det föregående har föreslagits regler som har till syfte att säkerställa att tillgångar och överskott i ett aktiebolag av det nya slaget huvudsakligen stannar kvar i bolaget. Som flera remissinstanser har påtalat finns det risker för obehöriga transaktioner och förtäckta värdeöverföringar i syfte att kringgå de begränsningar som här ställs upp. allmänna regler har revisorn vissa skyldigheter att kontrollera att bolaget uppfyller lagens krav. Detta sker t.ex. när revisorn granskar bolagets offentliga redovisning och bokföring (mer om detta nedan). dock om aktuella regler är tillräckliga för att säkerställa att de särskilda regler som ställs upp för det nya slaget av aktiebolag inte överträds eller Aktiebolagslagens regler om revision innebär i korthet följande. skall granska bolagets årsredovisning och bokföring samt styrelsens och den verkställande direktörens förvaltning. Granskningen skall vara så ingående och omfattande som god revisionssed kräver (se 9 kap. 3 § nya Revisorn skall för varje räkenskapsår lämna en revisionsberättelse till bolagsstämman (se 9 kap. 5 §). rättelsen skall innehålla uttalanden om årsredovisningen har upprättats i enlighet med lag (se 9 kap. 31 §), om bolagsstämman bör fastställa balans- och resultaträkningen, om bolagsstämman bör besluta om dispo- sitioner angående vinst och förlust enligt förslaget i förvaltningsberättel- sen och om styrelsen och den verkställande direktören har upprättat förteckning över lån och säkerheter samt om revisorn anser att balans- och resultaträkningarna inte bör fastställas (se 9 kap. 32 §). revisionsberättelsen innehålla bl.a. ett uttalande om styrelseledamöterna och den verkställande direktören bör beviljas ansvarsfrihet samt om revisorn har funnit att dessa har företagit någon åtgärd som kan medföra ersättningsskyldighet eller handlat i strid mot aktiebolagslagen, årsredo- visningslagen eller bolagsordningen (se 9 kap. 33 §). Om bolaget är ett moderbolag, skall revisorn även granska koncernre- dovisningen, om en sådan har upprättats, samt koncernföretagens in- bördes förhållanden (se 9 kap. 3 § andra stycket). Om bolaget är ett moderbolag som är skyldigt att upprätta koncernredovisning, skall revi- sorn även lämna en koncernrevisionsberättelse (se 9 kap. 5 § andra stycket och 38 §). Det nya slaget av aktiebolag innebär för revisorns del att han eller hon också måste uppmärksamma risken för att det förekommer överföringar som överstiger vad som är tillåtet enligt de tidigare föreslagna begräns- ningsreglerna från aktiebolaget till dess ägare eller andra. Revisorn skall alltså redan enligt aktiebolagslagens allmänna regler kontrollera att ett aktiebolag inte har gjort några värdeöverföringar m.m. i strid med lagens regler och i revisionsberättelsen anmärka konstaterade överträdelser (se 9 kap. 3 § och 33 § andra stycket). Frågan är då om det behövs någon särskild regel om revisorns granskning av värdeöver- föringar m.m. i ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning. Utredningen har föreslagit en sådan bestämmelse. De flesta remissin- stanserna, däribland FAR, har inte haft något att invända mot utred- ningens förslag. Även om det redan till följd av dagens regler kommer att ingå i revisorns granskning att kontrollera att reglerna om värdeöver- föringar m.m. inte har överträtts, anser regeringen att det finns skäl att lägga särskild vikt vid granskningen för den nya typen av aktiebolag. En särskild bestämmelse om detta bör därför införas. Av bestämmelsen bör framgå att revisorn i samband med den årliga revisionen särskilt skall kontrollera att de ovan föreslagna reglerna om värdeöverföringar och överföringar inom koncern inte har överträtts. Eftersom revisions- berättelsen enligt lagens allmänna bestämmelser skall innehålla uttalande om förslag till vinstdisposition (se 9 kap. 32 §, jfr ovan), kommer bestämmelsen i praktiken att ha självständig betydelse främst vid förtäckt vinstutdelning. Vad bör då revisorn göra om han eller hon konstaterar att de i denna remiss föreslagna reglerna om värdeöverföringar eller överföringar i en koncern har överträtts? Utredningen har föreslagit att revisorn om en sådan situation uppstår genast skall skicka en kopia av revisionsberättel- sen till . De flesta remissinstanserna har inte haft något att invända mot detta förslag. Länsrätten i och utveckling i (FKU) har dock ifrågasatt förslaget och bl.a. påtalat risken för intressekonflikter eftersom revisorn i första hand bör granska räkenskaperna för ägarnas räkning. Regeringen anser för sin del att en sådan underrättelseskyldighet som utredningen har före- slagit ligger väl i linje med de uppgifter som redan ligger på revisorn. Revisorn skall t.ex. sända en kopia av revisionsberättelsen till Skatte- verket, om revisionsberättelsen innehåller anmärkningar avseende vissa slags överträdelser. Regeringen föreslår således att revisorn skall vara skyldig att sända en kopia av revisionsberättelsen till om revisorn finner att bolaget har överträtt de tidigare föreslagna reglerna om värdeöverföringar och överföringar i en koncern. möj- ligheter att agera med anledning av en sådan underrättelse behandlas i det följande, se avsnitt 5.14. I det föregående har föreslagits att styrelsen och den verkställande direktören i ett aktiebolag av det nya slaget skall upprätta en särskild för- teckning över lån och säkerheter som lämnats till företag i samma kon- Prop. 2004/05:178 cern (se avsnitt 5.12). När det gäller vanliga aktiebolag skall revisions- berättelsen innehålla uttalanden om bl.a. huruvida styrelsen och den verkställande direktören har upprättat förteckning över lån och säkerheter lämnade enligt vissa bestämmelser i lagen (se ovan och 9 kap. 32 §). Det framstår därför som följdriktigt att motsvarande uttalanden i revisionsbe- rättelsen bör göras beträffande sådana lån och säkerheter som enligt för- slagen i denna remiss skall tas upp i en särskild förteckning. En be- stämmelse om detta föreslås därför. En särskild fråga är om det finns anledning att tillskapa ett nytt kontroll- organ för att säkerställa att aktiebolag av det nya slaget följer reglerna om begränsad vinstutdelning etc. Utredningen har gjort bedömningen att det nya slaget av aktiebolag kommer att få en mycket begränsad använd- ning (se betänkandet s. 123). Mot den bakgrunden, och med hänvisning till de kostnader som ett nytt kontrollorgan medför, har utredningen an- sett att något särskilt kontrollorgan inte bör skapas. Propositionen innehåller flera förslag som syftar till att säkerställa att reglerna om värdeöverföringar och överföringar inom koncerner inte överträds (t.ex. regler om revisorsgranskning, återbäringsskyldighet och tvångslikvidation). Som flera remissinstanser har varit inne på finns det ändå risker för kringgåenden. Frågan är därför om det finns skäl att skapa ett nytt kontrollorgan eller införa några ytterligare kontrollfunktioner. Regeringen vill i denna fråga framhålla följande. Det som föreslås är associationsrättsliga regler för ett nytt slag av aktiebolag. I det sammanhanget finns det knappast tillräckliga skäl att inrätta ett särskilt kontrollorgan eller att införa några ytterligare kontroll- funktioner. Om det skulle bli aktuellt att knyta möjligheten att få tillstånd eller förmåner till att en viss verksamhet drivs i ett annat syfte än att ge ägare vinst eller som ett aktiebolag av det nya slaget, kan det dock finnas anledning att för varje område pröva om några särskilda kontroll- funktioner bör tillskapas eller om kompletterande regler behövs. Ovan har angetts att det nya slaget av aktiebolag kan komma att användas för driften av sjukhus där ett landsting har överlämnat driften till en privat entreprenör (jfr ovan avsnitt 5.1). Som också nämnts i det föregående avser regeringen att tillsätta en utredning som skall ha till uppgift att se över hur hälso- och sjukvårdens regelverk bör anpassas till de här föreslagna reglerna för ett nytt slag av aktiebolag. Den utred- ningen kan komma att överväga frågor om tillsyn över offentligt finansi- erade sjukhus som drivs av t.ex. aktiebolag av det nya slaget. Regeringens förslag: Allmän domstol skall besluta att ett bolag skall gå i likvidation om bolaget brutit mot de regler om värdeöverföringar eller överföringar i en koncern som föreslås här. Frågan om likvidation skall prövas på anmälan av eller på ansökan av styrelsen, en styrelseledamot, den verkställande direktören, en revisor i bolaget eller en aktieägare. Om det under handläggningen vid tingsrätten visas att värdet av det som har överförts i strid med lagens bestämmelser har återburits till bo- laget, skall något beslut om likvidation inte meddelas. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag, dock att utredningens förslag inte omfattade olaglig överföring inom en koncern (se betänkandet s. 122 f.). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft några in- vändningar mot utredningens förslag. har framhållit att det bör klargöras vilka åtgärder verket skall vidta för att förmå bolaget att vidta rättelse. Skälen för regeringens förslag: Grundläggande för ett aktiebolag av det nya slaget skall vara att verksamheten drivs i ett annat syfte än att ge aktieägarna vinst. I det föregående har därför föreslagits regler om hur vinstutdelning och andra värdeöverföringar skall begränsas (se ovan av- snitt 5.5). För att säkerställa att dessa grundläggande regler efterlevs framstår det enligt regeringens mening som angeläget att bestämmelserna kringgärdas av sanktioner som på ett effektivt sätt motverkar kringgå- enden av värdeöverföringsbegränsningarna och upprätthåller respekten för dessa. Med hänsyn till det särskilda behovet av att skydda tillgångar i det nya slaget av aktiebolag från att föras över från bolaget till annan, bör således en särskild bestämmelse om tvångslikvidation införas för den situationen att ett bolag med begränsad vinstutdelning brutit mot reglerna om värdeöverföringar. Enligt regeringens mening framstår det, vilket också har varit inne på, som följdriktigt att samma sak bör gälla om ett bolag gjort en överföring i strid med reglerna om överfö- ring inom en koncern (se ovan avsnitt 5.12). Enligt aktiebolagslagen kan eller allmän domstol besluta att ett bolag skall gå i likvidation. beslutar om likvidation i sådana fall där det närmast är fråga om att konstatera förekomsten av faktiska förhållanden, t.ex. om bolaget inte har anmält någon behörig sty- relse, verkställande direktör eller revisor (se 25 kap. 11 § nya aktiebolagslagen). Den typ av ärenden som beslutas av allmän domstol har mer karaktär av tvister mellan olika intressenter (se prop. 2000/01:150 s. 53 f.). Allmän domstol beslutar således om likvidation bl.a. om bolaget enligt bolagsordningen är skyldigt att gå i likvidation (se 25 kap. 12 §), vid bolagets kapitalbrist (se 25 kap. 17 §) och vid majori- tetsmissbruk (se 25 kap. 21 §). Frågan om tvångslikvidation vid överträdelser av reglerna om värde- överföringar eller överföringar i en koncern är av sådan karaktär att all- män domstol bör pröva den. En särskild bestämmelse om detta bör in- föras. På vilket sätt och av vem bör då frågan om tvångslikvidation kunna initieras? Det framstår som naturligt att i dessa situationer bör kunna ge in en anmälan om tvångslikvidation av bolaget till allmän dom- stol (jfr 25 kap. 12 och 17 §). Den tidigare föreslagna skyldigheten för revisorn att sända en kopia av revisionsberättelsen till vid överträdelse av de särskilda reglerna om värdeöverföringar och över- föringar i en koncern utgör därvidlag ett värdefullt underlag för Bolags- Prop. 2004/05:178 verket. Någon skyldighet för att kontakta bolaget innan en ansökan om tvångslikvidation ges in finns inte och bör inte införas för den situation som är aktuell. Eftersom frågan om tvångslikvidation föreslås bli prövad av domstol bör det, liksom i andra sådana fall, åligga domstolen att kontakta bolaget (se nedan). Vid överträdelse av de här föreslagna reglerna om värdeöverföringar och överföringar i en koncern bör även revisorn kunna ansöka hos allmän domstol om tvångslikvidation av bolaget. Även styrelsen, en styrelse- ledamot, den verkställande direktören och en aktieägare bör kunna ansöka om likvidation. Detta överensstämmer med vad som gäller för ansökan om tvångslikvidation vid bolagets kapitalbrist (se 25 kap. 17 § andra stycket). Regeringen föreslår vidare att ett beslut om likvidation inte skall få meddelas om det under ärendets handläggning vid tingsrätten visas att värdet av det som överförts i strid med lagens bestämmelser har återbu- rits till bolaget. Liknande regler gäller i andra situationer där frågan om tvångslikvidation prövas (se 25 kap. 17 § tredje stycket). Beslutet om likvidation bör i likhet med andra beslut om tvångs- likvidation gälla . Överklagande av nu aktuella beslut om tvångslikvidation bör, i likhet med andra beslut om tvångslikvidation som fattas av allmän domstol (se 25 kap. 12 och 17 §§), regleras av lagen (1996:242) om domstolsären- den. Några särskilda regler om överklagande är därför inte påkallade (jfr utredningens bedömning, betänkandet s. 130). Byte av bolagskategori m.m. Regeringens förslag: I ett aktiebolag med särskild vinstutdelnings- begränsning skall det inte kunna beslutas att bolaget inte längre skall vara ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning. aktiebolag skall däremot kunna omvandlas till ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning efter stämmobeslut med särskilt kvalificerad Utredningens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag (se betänkandet s. 126 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot utredningens förslag. Skälen för regeringens förslag: Aktiebolagslagen innehåller vissa regler om byte av bolagskategori (se 26 kap. nya aktiebolagslagen). Beslut om att ett privat aktiebolag skall bli publikt fattas av bolags- stämman enligt bestämmelserna om ändring av bolagsordningen (se 26 kap. 1 §). Sedvanlig majoritet är tillräcklig för att beslutet skall vara Beslutet om byte av bolagskategori skall registreras och det pri- vata bolaget anses ha blivit publikt när beslutet om att bolaget skall vara publikt har blivit registrerat (se 26 kap. 4 §). Beslut om att ett publikt aktiebolag skall bli privat fattas av bolagsstämman. Beslutet är giltigt en- dast om det biträtts av samtliga närvarande aktieägare och dessa till- sammans företräder minst nio tiondelar av samtliga aktier i bolaget (se 26 kap. 6 §). Ett publikt aktiebolag anses ha blivit privat när beslutet om Prop. 2004/05:178 byte till privat aktiebolag blivit registrerat (se 26 kap. 8 §). Utredningen har föreslagit att ett aktiebolag av det nya slaget inte skall kunna övergå till att bli ett vanligt privat aktiebolag. Som utredningen har framhållit är det viktigt att bestämmelserna om värdeöverföringar i det nya slaget av aktiebolag inte med lätthet kan kringgås. En möjlighet till omvandling till vanligt privat aktiebolag skulle kunna utnyttjas för kringgåenden. Mot denna bakgrund delar regeringen utredningens be- dömning att ett aktiebolag av det nya slaget inte bör kunna omvandlas till ett vanligt privat aktiebolag. Inte heller bör det vara möjligt för ett aktie- bolag av det nya slaget att övergå till att bli ett publikt aktiebolag. Enligt regeringens mening bör det sagda komma till uttryck i en bestämmelse som anger att det i ett bolag av det nya slaget inte skall kunna beslutas att bolaget inte längre skall vara ett aktiebolag med särskild vinstutdelnings- begränsning. Tillräckliga skäl att, vilket en remissinstans har förordat, införa en möjlighet till dispens har inte framkommit. Det förfarande som står till buds, om aktieägarna inte längre vill driva bolaget som ett aktie- bolag med särskild vinstutdelningsbegränsning, är att besluta om att bolaget skall gå i likvidation. Som utredningen har angett framstår det inte som motiverat att hindra ett vanligt privat aktiebolag från att övergå till att vara ett privat aktie- bolag av det nya slaget. Eftersom aktieägarnas möjligheter att få utdel- ning då begränsas, bör det dock krävas att bolagsstämman fattar beslut om sådan omvandling med samma höga nivå av kvalificerad majoritet som vid övergång från publikt till privat aktiebolag (se 26 kap. 6 § nya aktiebolagslagen). Samma höga majoritetskrav gäller för övrigt vid sådant beslut om ändring av bolagsordningen som innebär att aktie- ägarnas rätt till bolagets vinst eller övriga tillgångar minskas genom en föreskrift enligt 3 kap. 3 § (se 7 kap. 43 § nya aktiebolagslagen). En bestämmelse om detta bör införas. Vidare bör föreskrivas att ett bolag av det nya slaget skall anses ha uppkommit när beslutet om byte har blivit registrerat. Ett publikt aktiebolag som vill övergå till att vara ett privat aktiebolag av det nya slaget kan med stöd av de generella reglerna om byte av aktiebolagskategori först ombildas från publikt till privat och se- dan övergå till att vara ett privat aktiebolag av det nya slaget. Något be- hov av särskilda regler om detta synes inte finnas. Regeringens förslag: Efter firman för ett aktiebolag av det nya slaget skall beteckningen (svb) anges, om det inte av firman framgår att det är ett bolag med särskild vinstutdelningsbegränsning. skall inte få användas av andra typer av aktiebolag. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag (se betänkandet s. 128). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot utredningens förslag. Skälen för regeringens förslag: För att åstadkomma en goodwill- skapande effekt har utredningen föreslagit att bolagets firma skall åtföljas av en särskild beteckning (bvu), att denna beteckning skall anges om det Prop. 2004/05:178 inte av firman framgår att det är ett bolag med särskild vinstutdelnings- begränsning samt att beteckningen skall förbehållas detta nya slag av aktiebolag. Remissinstanserna har inte haft något att invända mot för- slaget. I lagrådsremissen gjordes emellertid bedömningen att det var till- räckligt att ge bolag av det nya slaget en möjlighet att lägga till (svb) efter firman; att införa tvingande regler om detta ansågs vara alltför långtgående. Någon motsvarande skyldighet finns inte för de bolag vars verksamhet, enligt bolagsordningen, skall ha ett annat syfte än att ge vinst till fördelning mellan aktieägarna (se 3 kap. 3 § nya aktiebolags- lagen), vilket kan vara av nog så stor betydelse för enskilda aktörer.