prop · GS03178 · 2005-09-02 00:00:00 — Oklarheter kan även uppstå om bolagsordningen inte innehåller någon uppgift om att bolaget skall vara ett bolag av det nya slaget trots att firman åtföljs av beteckningen (svb) (se nedan avsnitt 5.16). har i samband med registreringen att kontrollera att bolagsordningen har det speciella innehåll som krävs (se 2 kap. 23 § 5). Uppfyller inte bolagsordningen lagens krav eller innehåller den motstridiga uppgifter, föreligger hinder mot registrering. skall då enligt aktiebolagslagens generella regler förelägga den som gjort registreringsanmälan att yttra sig i frågan eller vidta rättelse (se 27 kap. 2 §). I sista hand skall i ett sådant fall vägra registrering av bolaget. Några särskil- da regler om registrering av aktiebolag av det nya slaget synes emellertid inte vara nödvändiga. När ett aktiebolag registreras, antecknar uppgift om bo- lagskategori i aktiebolagsregistret (se 2 kap. 14 § första stycket 4 nya aktiebolagsförordningen [2005:559]). Det framstår som ändamålsenligt att beträffande aktiebolag av det nya slaget antecknar också uppgift om att bolaget är ett aktiebolag med särskild vinstutdel- ningsbegränsning. Någon bestämmelse om detta i lag framstår dock inte som nödvändig. Efter att har tagit ställning till förslagen i denna proposition, avser regeringen i stället att återkomma med förordningsändringar som tillgodoser detta. 5.5Vinstutdelning och annan värdeöverföring från bolaget, m.m. Regeringens bedömning: De allmänna reglerna om värdeöverföringar i 17 kap. nya aktiebolagslagen bör gälla även för ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning. Regeringens förslag: från en årsstämma till näst- följande årsstämma får vinstutdelning och annan värdeöverföring inte överstiga summan av 1.ett belopp, motsvarande räntan beräknad som den statslåneränta som gällde vid föregående räkenskapsårs utgång med tillägg av en procentenhet på det kapital som aktieägare vid föregående räkenskaps- års utgång har tillskjutit till bolaget som betalning för aktier, och 2.ett belopp, motsvarande vad som beräknat enligt punkten 1 har varit tillgängligt för värdeöverföring vid årsstämma under vart och ett av de fem föregående räkenskapsåren. Ett aktiebolag av det nya slaget skall inte få ta upp kapitalandelslån eller vinstandelslån. Utredningens bedömning och förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning och förslag, dock att utredningens förslag inte omfattade annan värdeöverföring än vinstutdelning (se betänkandet s. 111 f.). Utredningen har vidare föreslagit att underlaget för tillåten värdeöverföring skall beräknas utifrån det aktiekapital som aktieägarna har tillskjutit till bolaget. Utredningen, som utgick års aktie- bolagslag, har inte haft anledning att överväga något förbud mot kapital- andelslån, eftersom lagen redan innehöll ett principiellt förbud mot sådana lån. Utredningen har inte heller föreslagit något förbud mot vinst- andelslån. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inte haft några in- vändningar mot utredningens bedömning och förslag. Länsrätten i har ifrågasatt om inte medel till följd av fondemission bör ingå i beräkningsunderlaget. har tagit upp frågan om hur aktieägar- tillskott skall behandlas samt föreslagit att medel som har tillskjutits på grund av att aktier getts ut till överkurs skall räknas med i underlaget. Skälen för regeringens bedömning och förslag Begreppet värdeöverföring bör utgöra utgångspunkt Begreppet värdeöverföring införs i nya aktiebolagslagen som en gemensam beteckning på affärshändelser som för bolaget inte har rent affärsmässig karaktär och som medför att bolagets förmögenhet minskar (se prop. 2004/05:85 s. 370). Med värdeöverföring avses följaktligen vinstutdelning, förvärv av egna aktier, minskning av aktiekapitalet eller reservfonden för återbetalning till aktieägarna samt annan affärshändelse som medför att bolagets förmögenhet minskar och inte har rent affärs- mässig karaktär för bolaget (se 17 kap. 1 §). Till skillnad från borgenärs- skyddsreglerna aktiebolagslag, som enligt sin lydelse gäller endast vinstutdelning till aktieägare, blir den nya aktiebolagslagens borgenärsskyddsregler tillämpliga på värdeöverföringar till aktieägare eller annan. Att märka är att till begreppet värdeöverföring hänförs även sådant som att bolaget avhänder sig egendom till underpris, förvärvar egendom till överpris, betalar lön eller arvode för tjänster eller arbeten som inte alls eller endast delvis motsvars av utbetalningen, lånar ut me- del till en i förhållande till marknadsräntan låg ränta eller upptar lån till högre ränta än marknadsräntan, skriver av fordringar eller låter ford- ringar preskriberas m.m. (se a. prop. s. 747 f.). För värdeöverföringar gäller vissa begränsningar (se 17 kap. 3 och 4 §§). En allmän aktiebolagsrättslig princip är att regler, som uteslutande är uppställda till aktieägarnas skydd, kan frångås om samtliga aktieägare samtycker till det. Begränsningar som gäller omfattningen av värdeöver- föringarna syftar till att skydda bolagets borgenärer. Sådana bestämmel- ser är tvingande i så motto att de inte kan frångås ens med samtliga aktie- ägares medgivande (se prop. 2004/05:85 s. 369 f. och 372 f.). Av aktiebolagslagens värdeöverföringsbegränsningar följer att ett bolag inte får genomföra värdeöverföringar om det inte finns full täck- ning för det bundna egna kapitalet efter överföringen (den s.k. beloppsspärren, se 17 kap. 3 § första stycket). Beräkningen skall grunda sig på den senast fastställda balansräkningen med beaktande av de ändringar i det bundna egna kapitalet som har skett mellan balans- dagen och tidpunkten för det aktuella värdeöverföringsbeslutet (se 17 kap. 4 §). Vidare gäller att en värdeöverföring, oavsett vad en tillämp- ning av beloppsspärren ger för resultat, får ske endast om den framstår som försvarlig med hänsyn till bl.a. de krav på det egna kapitalet som verksamhetens art och omfattning ställer samt med beaktande av bolagets konsolideringsbehov m.m. (den s.k. försiktighetsregeln, se 17 kap. 3 § andra stycket). En grundtanke med det nya slaget av aktiebolag är att skapa garantier för att upparbetade överskott huvudsakligen stannar kvar i företaget och inte delas ut till aktieägarna. Detta medför att det finns ett behov av sär- regler om begränsad vinstutdelning m.m. Innan särreglernas utformning behandlas, är det lämpligt att diskutera hur särreglerna bör anknyta till de allmänna reglerna om värdeöverföringar i aktiebolagslagen. Det framstår som ändamålsenligt att särreglerna för det nya slaget av aktiebolag omfattar alla de typer av värdeöverföringar som aktiebolags- lagen behandlar, således inte bara vinstutdelning. Detta har den fördelen att även andra affärshändelser som inte har en rent affärsmässig karaktär omfattas av eventuella värdeöverföringsbegränsningar. Hit hör t.ex. ut- betalning av lön eller arvode för tjänster eller arbeten som inte alls eller endast delvis motsvaras av utbetalningen (se a. prop. s. 370 f. och 747 f.). Det innebär i sin tur att ytterligare garantier skapas för att upparbetade överskott stannar kvar i bolaget. Det kan också underlätta möjligheterna att komma åt kringgåenden av vinstutdelningsbegränsningarna (se nedan Vidare framstår det som naturligt att eventuella begräns- ningsregler för det nya slaget av aktiebolag har motsvarande omfattning som de generella borgenärsskyddsreglera i aktiebolagslagen och således omfattar även värdeöverföringar till andra än aktieägare. Det saknas skäl att beträffande aktiebolag av det nya slaget frångå de allmänna reglerna om värdeöverföringar i 17 kap. nya aktiebolagslagen. Dessa regler bör alltså gälla också för aktiebolag med särskild Det innebär bl.a. att den s.k. beloppsspärren (se 17 kap. 3 § första stycket) utgör utgångspunkt för hur stora värde- överföringar som får beslutas i ett bolag av det nya slaget och att den s.k. försiktighetsregeln (se 17 kap. 3 § andra stycket) gäller. 17 kap. 4 § som reglerar utrymmet för värdeöverföringar efter års- stämman gäller också. Skälig nivå för vinstutdelning och annan värdeöverföring Frågan är då hur stor del av det överskott som enligt de vanliga reglerna i aktiebolagslagen är tillgängligt för värdeöverföringar som i aktiebolag av det nya slaget bör få tas i anspråk för vinstutdelning och annan värde- En annan fråga är om andelens storlek bör regleras i lag. Av regeringsformens bestämmelser om normgivning följer att privat- rättsliga normer, dvs. föreskrifter om enskildas personliga ställning samt deras personliga och ekonomiska förhållanden inbördes, skall meddelas genom lag (se 8 kap. 2 § regeringsformen). Med enskilda avses i detta sammanhang både fysiska och juridiska personer. delegera normgivningsmakten finns inte på detta område. av dessa bestämmelser bör högsta tillåtna vinstutdelning och annan värdeöverföring framgå av lag. Vid bestämmande av vad som skall få tas i anspråk för vinstutdelning eller annan värdeöverföring bör följande beaktas. aktiebolag av det nya slaget är att upparbetade överskott till övervägande del skall stanna kvar inom bolaget och användas för utveckling av verk- samheten. Den begränsade utdelning som tillåts bör följaktligen främst innebära en viss kompensation till dem som investerat i bolaget genom att förvärva aktier i detta. En möjlig ordning för att bestämma vad som skall utgöra rimlig nivå på utdelningen är att ange den högsta tillåtna vinstutdelningen som en kvotdel eller procentsats beräknad utifrån ramen för värdeöverföringar enligt bestämmelserna i 17 kap. 3 §. Med ett sådant system kan t.ex. föreskrivas att av det överskott som enligt 17 kap. 3 § finns tillgängligt för värdeöverföringar får delas ut. Detta innebär att ju större överskott som har upparbetats i bolaget, desto högre utdelning kan aktieägarna påräkna. Mot en sådan ordning talar, som utredningen har framhållit, att utdelningen om bolaget har gått mycket bra skulle kunna bli så hög att karaktären av aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning skulle kunna ifrågasättas. En annan möjlighet är att låta det av aktieägarna tillskjutna kapitalet utgöra grunden för beräkning av tillåten vinstutdelning. Med en sådan ordning kan det t.ex. anges att utdelningen får motsvara högst en viss procent av satsat kapital. Den maximalt tillåtna utdelningen blir då lika stor oavsett hur stort det överskott är som finns tillgängligt för värdeöverföringar. Ett sådant system tillämpas redan beträffande allmännyttiga bostadsföretag (se lagen [2002:102] om allmännyttiga bostadsföretag). Regeringen delar utredningens bedömning att det sistnämna alternativet är att föredra. Frågan är då vad som i detta sammanhang bör räknas till det tillskjutna kapitalet. Utredningen har föreslagit att utgångspunkten skall vara det aktiekapital som aktieägarna har tillskjutit till bolaget. Beträffande all- männyttiga bostadsföretag utgår utdelningsbegränsningen från det aktie- kapital som har tillskjutits kontant. Vid tillkomsten av lagen om allmän- nyttiga bostadsföretag ifrågasatte Lagrådet denna lösning. Lagrådet an- såg att det, i den utsträckning det är möjligt att tillskjuta apportegendom, är svårt att finna några godtagbara skäl för att behandla denna egendom på annat sätt än kontanta tillskott när det gäller investerarnas möjligheter att få skälig avkastning på sitt kapital. I den följande propositionen vid- hölls ändå kopplingen till kontanta tillskott, eftersom den anknöt till tidigare regler och till en väl inarbetad praxis (se prop. 2001/02:58 s. 21 f.). Övervägande skäl talar dock mot att göra en motsvarande begräns- ning i detta sammanhang. Till tillskjutet kapital bör således räknas aktie- kapital som har tillskjutits både genom kontanta medel och genom apportegendom (jfr 2 kap. 6 § nya aktiebolagslagen), såväl vid bolagets bildande som därefter. Även kapital som har tillskjutits genom kvittning av en skuld på grund av aktieteckning mot en fordran hos bolaget bör ingå i underlaget, om förutsättning för kvittning föreligger enligt lagens övriga bestämmelser. Tillräckliga skäl att, som Länsrätten i har varit inne på, låta medel till följd av fondemission ingå i beräk- ningsunderlaget föreligger dock enligt regeringens mening inte. Vid fondemission tillskjuter aktieägarna inte något nytt kapital. Det framstår därför som följdriktigt att medel som tillskjutits på detta sätt inte skall räknas med i underlaget för tillåtna värdeöverföringar. En fråga, som har tagit upp, är hur man i detta samman- hang bör behandla kapital som har tillskjutits genom att aktier getts ut till överkurs och kapital som har tillskjutits i form av s.k. ovillkorade aktie- ägartillskott. Aktier får inte ges ut till ett lägre belopp än aktiernas kvotvärde (dvs. aktiens andel i aktiekapitalet, se 1 kap. 6 § nya aktiebolagslagen och prop. 2004/05:85 s. 213 f.). Det kan emellertid ofta vara naturligt att ge ut aktier till överkurs, dvs. en kurs som är högre än aktiernas kvotvärde. Överskjutande belopp skall då avsättas till en överkursfond. Enligt lag- ändringar som träder i kraft som den nya aktiebolagslagen kommer överkursfonden till skillnad från aktiekapitalet att utgöra fritt eget kapital (se ändringen i 3 kap. 5 a § årsredovisningslagen [1995:1554], SFS 2005:556 och a. prop. s. 347 f. och 912). Enligt rege- ringens mening framstår det som naturligt att i detta sammanhang be- handla överkursfonden på samma sätt som annat kapital som har till- skjutits som betalning för aktier. En sådan ordning torde också ge aktie- ägarna bättre incitament att tillskjuta eget kapital till aktiebolag, något som kan ha positiv betydelse för bolagens soliditet. Medel som har till- skjutits genom aktieteckning bör således ingå i beräkningsunderlaget för vad som kan tas i anspråk för värdeöverföring. När det gäller s.k. ovillkorade aktieägartillskott kan det finnas skäl att göra en annan bedömning. Dessa tillskott sker i mindre strikta former. Vad som utgör aktieägartillskott definieras inte i lagen och det finns inga särskilda regler om redovisning. Övervägande skäl talar därför enligt regeringens mening för att medel som har tillskjutits i form av ovillko- rade aktieägartillskott inte bör räknas med i underlaget för tillåtna värde- överföringar. Sammanfattningsvis anser regeringen alltså att det i beräkningsunder- laget för tillåtna värdeöverföringar skall ingå allt det kapital som har tillskjutits som betalning för aktier. Nästa fråga är hur stor kvotdel av beräkningsunderlaget som bör få delas ut . Högsta tillåtna vinstutdelning och annan värdeöverföring bör, på lik- nande sätt som för allmännyttiga bostadsföretag, anknyta till statslåne- räntan med visst tillägg. Statslåneräntan är en referensränta som även an- vänds inom skattelagstiftningen. Den styr bl.a. hur stor del av utdel- ningen från ett fåmansbolag som skall beskattas som tjänsteinkomst (se 57 kap. 7 § första stycket inkomstskattelagen [1999:1229]). Fördelen med att ansluta till statslåneräntan är bl.a. att den är kopplad till det all- männa ekonomiska läget i landet, varför utdelningen kan ses som en åter- bäring på tillskjutet kapital. får lämna utdelning motsvarande den genomsnittliga statslåneräntan under föregående räkenskapsår med ett tillägg av en procentenhet. Utredningen har föreslagit man i detta sammanhang i stället bör anknyta till den på räkenskapsårets sista dag fastställda statslåneräntan. Remissinstanserna har inte haft något att invända mot detta förslag. Även regeringen anser att det är lämpligt att anknyta till den vid före- gående räkenskapsårs sista dag fastställda statslåneräntan och att det på denna bör göras ett tillägg om en procentenhet. under förutsättning att verksamheten genererar utdelningsbar vinst i det långa loppet kunna uppfattas som stabil och säker med i varje fall en viss avkastning. Ytterligare en fråga är om vinstutdelningen bör få omfatta ackumule- rad vinst från tidigare räkenskapsår. De verksamheter som kommer att drivas i det nya slaget av aktiebolag kan tänkas vara av mindre omfattning. För små verksamheter är det ofta nödvändigt att lägga upp en buffert inför kommande, måhända mindre gynnsamma år. Som utredningen har framhållit kan det därför framstå som mindre lämp- ligt att tvinga bolagen att dela ut vinst för att inte pengarna i fråga skall för alltid vara oåtkomliga för vinstutdelning. Regeringen delar mot den bakgrunden utredningens bedömning att viss utdelning av vad som kvarstår i bolaget för vinstutdelning avseende , beräknad i enlighet med vad som gäller för aktiebolagsslaget, bör vara tillåten. Ut- rymmet för vinstutdelning bör härvidlag beräknas utifrån vad som vid utdelningstidpunkten finns tillgängligt för värdeöverföringar enligt de allmänna reglerna i 17 kap. Som utredningen har angett bör det vidare finnas en bortre gräns för hur långt tillbaka i tiden kvarstående vinst bör kunna delas ut. Utredningen har föreslagit en tidsgräns . De allra flesta remissinstanser har inte haft någon invändning mot förslaget. Också regeringen anser att utgör en rimlig gräns för möjligheten att dela ut tidigare års vinster. Sammanfattningsvis föreslår alltså regeringen att vinstutdelning och annan värdeöverföring för ett aktiebolag med särskild vinstutdelnings- begränsning från en årsstämma till nästa inte skall få överstiga summan av dels ett belopp, motsvarande räntan beräknad som den statslåneränta som gällde vid föregående räkenskapsårs utgång med tillägg av en procentenhet på det kapital som aktieägare har tillskjutit till bolaget som betalning för aktier, dels ett belopp som motsvarar vad som varit tillgängligt för värdeöverföring vid årsstämma under vart och ett av de fem föregående räkenskapsåren. Som utredningen har angett hindrar de föreslagna bestämmelserna inte att ett företag av det nya slaget betalar ut marknadsmässiga löner för ut- fört arbete också till aktieägare. Löneutbetalningarna är att se som en kostnad för bolaget och utgör, om det är fråga om skäliga löneuttag, inte värdeöverföringar från bolaget. Ett vinstandelslån är ett lån där räntan är helt eller delvis beroende av ut- delningen till aktieägarna, kursutvecklingen på bolagets aktier, bolagets resultat eller bolagets finansiella ställning. Ett kapitalandelslån är ett lån där det kapitalbelopp som skall återbetalas är knutet till någon av dessa faktorer. aktiebolagslag innehåller ett principiellt förbud mot kapital- andelslån (se 7 kap. 26 § aktiebolagslagen [1975:1385]) men tillåter vinstandelslån. Enligt nya aktiebolagslagen är både vinstandelslån och kapitalandelslån tillåtna. Lagen ställer dock upp krav på att ett beslut om upptagande av lån av dessa slag skall fattas av bolagsstämman eller, efter stämmans bemyndigande, av styrelsen (se 11 kap. 11 §). Grundläggande för aktiebolag av det nya slaget är att vinstutdelningen inte får överstiga en viss, i lagen angiven nivå. I aktiebolag av detta slag skulle vinstandelslån och kapitalandelslån kunna utnyttjas i syften som knappast ligger i linje med de särskilda vinstutdelningsbegränsningarna, eftersom räntan eller återbetalningen kopplas till t.ex. bolagets vinst eller finansiella ställning. Även om lån av dessa slag kan vara affärsmässigt motiverade, talar enligt regeringens mening övervägande skäl för att det Prop. 2004/05:178 inte skall vara tillåtet för aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegräns- ning att ta upp lån av nu aktuella slag. Visserligen kan, som har varit inne på, skäl åberopas för att tillåta en koppling av räntan till utdelningen, eftersom endast en begränsad vinstutdelning får ske i bolag av det nya slaget. Att tillåta vissa vinstandelslån och kapi- talandelslån men inte andra framstår dock som alltför detaljerat. Rege- ringen föreslår därför ett förbud mot att aktiebolag av det nya slaget tar upp vinstandelslån och kapitalandelslån. 5.6Gåva till annan verksamhet Regeringens bedömning: Det bör inte införas några särskilda be- stämmelser om gåva till annan verksamhet. Av reglerna om värdeöver- föringar följer att värdet av en gåva tillsammans med andra gjorda värdeöverföringar inte får överstiga vad som finns tillgängligt i bolaget för vinstutdelning och annan värdeöverföring för den aktuella perioden. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning (se betänkandet s. 114 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot utredningens bedömning. Skälen för regeringens bedömning: I vanliga aktiebolag kan bolags- stämman, eller i vissa fall styrelsen, besluta om gåva till allmännyttigt eller därmed jämförligt ändamål, om det med hänsyn till ändamålets beskaffenhet, bolagets ställning och omständigheterna i övrigt får anses skäligt (se 17 kap. 5 § nya aktiebolagslagen). Utan någon uttrycklig be- stämmelse därom gäller dessutom att regler, som uteslutande är upp- ställda till aktieägarnas skydd, kan frångås om samtliga aktieägare sam- tycker till det. Det innebär att värdeöverföringar från bolaget kan vara giltiga även om de inte har beslutats i de former som lagen anger (se prop. 2004/05:85 s. 372 f.). Om alla aktieägare är överens, kan således ett aktiebolag ge en gåva till vilket ändamål som helst. Oavsett om gåvan sker med stöd av 17 kap. 5 § eller grundar sig på en överenskommelse mellan samtliga aktieägare, måste den dock ligga inom ramen för vad borgenärsskyddsbestämmelserna i 17 kap. 3 § tillåter. När det gäller aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning föreslås att det överskott som uppkommer i bolagets verksamhet till viss del skall kunna delas ut till aktieägarna eller tas i anspråk för annan värdeöverföring (se avsnitt 5.5 ovan). En särskild värdegräns för detta föreslås också. En fråga som då uppkommer är om aktiebolag av det nya slaget bör kunna ta en större del av medlen i anspråk för gåva än för aktieutdelning. Mot att tillåta att bolaget använder en del av överskottet till annan när- stående verksamhet av liknande slag eller till allmännyttiga ändamål talar främst risken för att bolaget i fråga utarmas om ägarna gärna ser att pengarna används till annan verksamhet. Denna risk minimeras dock om det fordras att värdet på gåvorna inte får överstiga vad som är tillgängligt för vinstutdelning och annan värdeöverföring. En sådan ordning stämmer väl överens med grundtanken för det nya slaget av aktiebolag; att bo- Prop. 2004/05:178 lagets överskott till övervägande del skall stanna kvar inom bolaget. På grund av det nu sagda delar regeringen utredningens bedömning att ett bolag med särskild vinstutdelningsbegränsning bör kunna ta medel i anspråk för gåva enligt samma principer som vanliga aktiebolag, dock att värdet av gåvan inte bör få överstiga vad som finns tillgängligt i bolaget för vinstutdelning och annan värdeöverföring. Regeringen delar också utredningens bedömning att det beträffande det nya slaget av aktiebolag inte finns anledning att begränsa mottagar- kretsen för gåvor beslutade enligt 17 kap. 5 §. Eftersom en gåva anses utgöra en värdeöverföring enligt aktiebolags- lagen, kommer de ovan föreslagna värdeöverföringsbegränsningarna att omfatta såväl gåva till allmännyttiga ändamål som gåva av annat slag. Som Kammarrätten i har varit inne på bör gåvobeloppet mins- ka utrymmet för andra värdeöverföringar. Någon särskild bestämmelse om detta torde inte behövas, eftersom den tidigare föreslagna regeln om högsta belopp för värdeöverföringar tar sikte på summan av gjorda värdeöverföringar avseende perioden från en årsstämma till nästa, inklusive gåvor till allmännyttiga eller andra ändamål. 5.7Användning av bolagets vinst och behållna tillgångar vid en likvidation Regeringens förslag: Vid bolagets likvidation skall, efter det att alla bo- lagets kända skulder har betalats, aktieägarna tilldelas dels ett belopp som motsvarar det kapital som har tillskjutits till bolaget som betalning för aktier, dels ett belopp motsvarande vad som är tillgängligt för vinstut- delning. Vad som därefter återstår skall tillfalla annat eller andra aktiebo- lag med särskild vinstutdelningsbegränsning eller Allmänna arvsfonden.