prop · GS03109 · 2005-04-20 00:00:00 — Utöver att bidra till reformprocessen på de nämnda områdena i de fyra länderna har biståndet också uppdraget att bidra till att relationerna mellan dem och stärks och att svenska intressen i samarbetet tillgodoses. På samma sätt som skett i och , bidrar det till uppkomsten av ett reguljärt grannlandssamarbete, även om processen är långsammare och mer komplicerad. Reformsamarbetet med , och har skiftande förutsättningar men har i alla tre fallen ett slut , då merparten av omvandlingen från sovjetsystemet till ett demokratiskt och marknadsekonomiskt system är genomförd. Så bedömer exempelvis regeringen att det mot bakgrund av utvecklingen i nu kan vara befogat att påbörja en minskning av det svensk-ryska reformsamarbetet inom vissa områden. När så sker, kommer det att vara av ömsesidigt intresse att låta ett reguljärt samarbete växa fram i stället. Ett sådant samarbete har i många fall visat sig kunna uppstå och fungera av egen kraft. I andra fall kan det vara behövligt att stödja framväxten av ett grannlandssamarbete, exempelvis om de deltagande parternas egna resurser är begränsade. Regeringen avser nu närmare studera behoven och möjligheterna att stödja det framväxande grannlandssamarbetet. Ett sådant behov kan noteras i relationerna med länderna i och , där utvecklingssamarbetets avslutande insatser nu är under genomförande. Genom samarbetet har ett omfattande nätverk skapats mellan svenska aktörer och motparter i samarbetsländerna. För en rad svenska myndigheter, regionala aktörer och organisationer är det angeläget att en omväxling nu kan ske till ett jämbördigt partnerskap med motsvarigheter i de berörda länderna på andra sidan . Inom flera olika politikområden ligger det i intresse att agera gemensamt med aktörer på andra sidan . Enskilda politikområden, där en sådan ansats kan vara önskvärd för att bättre ta tillvara gemensamma möjlig- heter, inbegriper rättsområdet, demokrati och mänskliga rättigheter, migration, miljö, kärnsäkerhet, näringslivsutveckling, förvaltning och gemensam säkerhet. En gradvis överföring av medel som tidigare inriktats på utvecklingssamarbete bör ske till insatser i de östra grannländerna inom de politikområden som på detta sätt är särskilt berörda. Regeringen avser gradvis minska utvecklingssamarbetet med för att i stället fasa in ett grannlandssamarbete inom sådana politikområden, där det bedöms att ett samfällt agerande med är till stor ömsesidig nytta för båda länder. har delar av utvecklingssamarbetet med , samt det regionala samarbetet, karaktären av grannlandssamarbete. Samarbetet inom de regionala råden är ett exempel på grannlands- samarbete i multilateral form. står i inledningen av en intensiv reformperiod, som motiverar ett kraftfullt svenskt stöd. På bör även samarbetet med kunna gradvis övergå i ett grannlands- samarbete. Den politiska situationen i medger endast ett mycket begränsat reformsamarbete. Om ett sådant skulle kunna genomföras, bör även därefter kunna inbegripas i ett grannlandssamarbete med . Inriktningen och utformningen av ett stöd för grannlandssamarbete mellan och länderna i närområdet utgår från de fall, där ett samarbete av tydligt ömsesidigt intresse och med potential att främja relationerna mellan de berörda länderna har identifierats men inte kan realiseras på grund av medelsbrist. När sådana fall föreligger och det ömsesidiga intresset kan påvisas genom att de berörda aktörerna i samarbetet själva är beredda att bidra med de resurser de disponerar, kan det finnas anledning överväga att från statlig sida ställa mindre belopp till förfogande för specificerade kostnader, t.ex. för resor. Till skillnad från utvecklingssamarbetet skall ett eventuellt grannlandssamarbete i flertalet fall endast disponera små medel. Undantag därifrån kan vara miljö- och kärnsäkerhetsområdena. Insatserna skall vara tidsbegränsade. Syftet skall vara att främja relationerna mellan och dess grannländer. Eftersom övergången till ett grannlandssamarbete på mer lika villkor bl.a. kommer att vara beroende av finansieringsmöjligheterna i samarbetslandet, räknar regeringen med att den kommer att ta . Utvecklingssamarbetet skall i sin avslutande fas kunna främja över- gången genom att bidra till kapacitetsuppbyggnad, kontaktskapande och nätverksbyggande. Regeringens uppdrag till Sida att inrätta en profilenhet i är en del av arbetet och kommer att kunna bidra till grunden för ett grannlandssamarbete inom vissa samhällssektorer. Vidare har en utredning genomförts angående etableringen av ett Östersjöcentrum i för kontakter och samarbete med länderna runt . Utredningens betänkande remissbehandlas f.n. Andra exempel på sannolika grannlandssamarbeten är miljö-, kärnsäkerhets- och Skr. 2004/05:109 säkerhetsområdena, samt utbildning och forskning. att skapa förutsättningar för ett framväxande grannlandssamarbete inom ett flertal sektorer. Inte minst myndighetssamarbete, inklusive via , kan komma att bli ett viktigt inslag. Vissa myndigheter kan dessutom komma att uppdras av regeringen att inkludera ett grannlandssamarbete i sin reguljära verksamhet. Inom ramen för utvecklingssamarbetet bör vidare mot bakgrund av önskemålet att mer aktivt främja relationerna med länderna i närområdet en mer aktiv utbytesverksamhet användas än det nuvarande. Utbytesverksamheten bör på ett mer flexibelt sätt och på kortare varsel kunna engagera personer i varierande former, såväl på individuell basis som inom projekt och program. Områden, lämpade för ett intensifierat personutbyte, är t.ex. den offentliga förvaltningen, domstolsväsendet, totalförsvaret, högskolans forsknings- och utbildningsverksamhet, lokala och regionala organ, näringslivets skilda sektorer och det civila samhället. Speciella utbildningar, kortare och längre, bör kunna anordnas för nyckelkategorier som t.ex. blivande politiker, näringslivsledare och jurister. Utbildningar och utbyten bör byggas ut till att kunna omfatta fler grupper än de nuvarande. Volymen på personutbytet med länderna i närområdet bör tydligt öka. Regeringen har genom riktlinjebrev avdelat medel för en särskild främjandesatsning på EU:s nya medlemsländer och grannländer. Med grannländer avses bl.a. och , men flera länder kan komma att omfattas av denna satsning. Regeringen har vidare som ett komplement tilldelat Projektexport- sekretariat särskilda medel för aktiviteter och verksamhet mot samma område. Sannolikt blir dessa satsningar mer än ettåriga, vilket innebär att de delvis kommer att beröra de länder, som omfattas av det svenska utvecklingssamarbetet med denna region. För att uppnå maximal effektivitet och på bästa sätt ta tillvara den svenska resursbasen m.m, är det angeläget att verksamheten inom de berörda politikområdena samverkar på ett konstruktivt sätt. För politisk och ekonomisk stabilitet och goda grannskapsförhållanden i närområde spelar det regionala multilaterala samarbetet inom ramen för Östersjöstaternas råd, och samt inom UNECE en viktig roll. Av särskild betydelse är att är medlem i dessa regionala organ och aktivt deltar i arbetet. Utöver den politiska och ekonomiska dialogen bedrivs ett konkret samarbete inom bl.a. miljöskydd och hållbar utveckling, kärnsäkerhet, energieffektivi- sering, räddningstjänst och krishantering, transportplanering, hälsofrågor, utbildnings- och forskningsfrågor, ungdomsfrågor, kamp mot organise- rad brottslighet och människohandel samt undanröjande av handelshinder och främjande av handel och investeringar. bedriver även ett samarbete med inriktning på de baltiska länderna och på nordvästra . har intresse av ett fortsatt och fördjupat samarbete inom alla dessa områden. På många områden finns behov av ett gränsöverskridande samarbete, t.ex. när det gäller vattendrag. En svårighet med det regionala samarbetet på miljöområdet är ett bristande genomförande av överenskomna åtaganden. För ett ökat genomslag av svenska prioriteringar vill regeringen dels förbättra möjligheterna till svensk medfinansiering av svenska parters deltagande i projekt inom ramen för de regionala råden, dels ge fortsatt prioritet till stöd för genomförande av gemensamma åtaganden inom det bilaterala samarbetet. Tillgång till nationell med- finansiering möjliggör ett ökat engagemang från de internationella finansiella institutionerna och är även en förutsättning för ianspråktagande av EU:s stödinstrument. Nordliga dimensionen, EU:s politik för det regionala samarbetet i norra , är ursprungligen ett finländskt initiativ , som befästes på unionens utrikespolitiska dagordning under det svenska EU- ordförandskapet 2001. ND-processen har fäst sydligare medlemsstaters uppmärksamhet på de tematiska och geografiska frågor, inklusive och , som upptas i dess handlingsplan. , som har framfört principiella betänkligheter mot att vara föremål för en unionspolitik, har uttryckt sin uppskattning av det praktiska samarbetet inom den Nordliga dimensionens ram. har aktivt engagerat sig i de två s.k. ND-partnerskapen, det om miljö och kärnsäkerhet (NDEP) samt det om hälsa och social välfärd (NDPHS). Vid ett planerat fjärde utrikesministermöte om den Nordliga dimensionen kommer den eventuella fortsättningen av ND- processen och dess former att beslutas. ser det som angeläget att unionens politik för den Nordliga dimensionen, möjligen i modifierad form, fortsätts också efter det att den andra handlingsplanen löper ut . har också medverkat till en medelspåfyllnad av NDEP. Den politiska överbyggnaden för den Nordliga dimensionen bör bibehållas, förslagsvis genom antagande av för EU och gemensamma riktlinjer för ett strategiskt ND-partnerskap, med beaktan- de också av andra icke unionsmedlemmars intressen (och ). bildades av de fem nordiska länderna, , , och som ett forum för mellanstatligt samarbete i cirkumpolära frågor av gemensamt intresse. Arktiska ursprungsfolk har permanenta representanter i rådet. är inriktat på att främja samarbete och samordning avseende främst miljöskydd och hållbar utveckling i norr. Rådet främjar forskning och sammanställer studier och analyser av miljötillståndet, inklusive klimatfrågorna, i och utarbetar översikter över förändringar i ekosystem, habitat och växt- och djurarter. Ett handlingsprogram med prioriterade miljöprojekt har utarbetats, inom vilket projektgenomförande nu pågår. samarbetar även om krisberedskap och skyddet av den miljön. En central fråga är finansiering av det stora antal aktiviteter och projekt, som bedrivs inom Arktiska rådets ram. En gemensam budget och gemensamma åtaganden för att långsiktigt finansiera arbetsgruppernas verksamhet och ursprungsfolkens deltagande saknas f.n. har utvecklats framgångsrikt. Det finns anledning att anta att dess arbete kommer att öka i betydelse, allteftersom den fredliga utvecklingen i området befästs och den ekonomiska aktiviteten ökar, främst olje- och gasutvinning samt sjöfarten i , som medvetenheten stiger om riskbilder och om betydelse för de globala klimatförändringarna. är ordförande i 2004-2006. I Kirkenäs-deklarationen etablerades som forum för mellanstatligt samarbete i av utrikesministrarna från de fem nordiska länderna och samt en representant för Europeiska kommissionen. Nio observatörsländer ingår i rådet. bildade landshövdingar, guvernörer och andra provinsledare regionråd för samarbete på länsnivå över gränserna. verksamhet omfattar en rad arbetsområden med relevans för medlemsstaternas nordliga områden. har arbetet inom allt mer fokuserats på frågor som rör förbättringen av förutsättningarna för handel och ekonomiskt samarbete och underlättande av rörlighet över gränserna. Barents regionråd prioriterar fyra arbetsområden för perioden 2006: ekonomiskt och kommersiellt samarbete, miljömässigt hållbar utveckling, utbildning/hälsa/välfärd/kultur samt ursprungsfolk. Även inom har ett handlingsprogram för miljö utarbetats, där de allvarligaste miljöproblemen har identifierats. har gynnats av tillgången till EU-finansiering via EU:s stödprogram för regionalt gränsöverskridande samarbete. Rege- ringen ser det som angeläget att säkerställa sådan finansiering även under den kommande EU-budgeten 20072013. Östersjöstaternas råd (- ) hade vid sitt bildande främst målsättningen att bidra till att åter stärka banden mellan de länder i , som sedan andra världs- krigets slut hade tillhört olika säkerhets- och politiska system. Vidare syftade det till att återskapa regionala identitet. Vid Östersjötoppmötet sammanfördes alla samarbetsprocesser mellan till , som därigenom blev ett paraplyorgan för ett tjugotal arbetsgrupper och andra strukturer. Beslutet bekräftade att det regionala samarbetets tyngdpunkt hade förskjutits från informellt samråd till politiskt och praktiskt samarbete på överenskomna sakområden. Även samarbetet om hållbar utveckling i har knutits närmare . Medlemskretsen i utgörs av de nordiska och baltiska länderna, , och Europeiska kommissionen. Observatörs- länder är , , , , , och . Det råder inom medlemskretsen enighet om fortsatta betydel- se. kan utgöra ett forum för dialog mellan EU- medlemsstater och icke medlemsstater i . En ökad sam- verkan med EU:s olika institutioner är påkallad och kan ske inom den Nordliga dimensionen i unionens utrikespolitik, som i likhet med Skr. 2004/05:109 efter har ett förstärkt fokus på . Nordisk-baltiska aktionsgruppen mot människohandel bildades på svenskt initiativ vid ett nordisk-baltiskt utrikesministermöte i . Aktionsgruppen skall utgöra en paraplyfunktion för att koordinera det fortsatta arbetet mot människohandel samt verka för ett förenklat informationsutbyte och för tillämpning av s.k. best practices i den nordisk-baltiska regionen. De huvudsakliga uppgifterna är att verka för att frågan ges högsta politiska prioritering samt att öka det konkreta samarbetet för att bekämpa de mest utbredda formerna av människo- handel. är ett samarbetsorgan mellan de nordiska ländernas regeringar och styrelserna för de självstyrande områdena , och . Det nordiska samarbetet har en lång tradition och kretsar kring flera olika politikområden. är Nordiska ministerrådets närområdessamarbete en viktig och prioriterad del av verksamheten. Närområdesinsatserna har bl.a. varit inriktade på stipendieordningar, miljöfrågor och demokratiutveckling. Samarbetet med , och har varit omfattande. antagna riktlinjer anger att samarbetet med nordvästra ska få ökad tyngd. har kontor i de baltiska ländernas huvudstäder och i . brottades med den tunga historiska belastningen av tsardömet och sovjetväldet. Landets utveckling fördröjdes av inre politiska motsättningar . Därtill kom de negativa effekter som systemskiftet medförde. Stora delar av befolkningen kom att leva under extremt svåra förhållanden. Under president första ämbetsperiod i Ryska Federa- tionen 20002003 stabiliserades den politiska utvecklingen i landet. Under president andra ämbetsperiod har den offentliga makten alltmer centraliserats och mediafriheten begränsats. Näringslivs- magnaternas inflytande har beskurits. Maktkoncentrationen hos presiden- ten har väckt viss debatt i . En hård och bestämd hållning har intagits avseende separatistiska tendenser i , främst avseende . Planen är att konflikten skall lösas med militära medel. Ef- fekten på det ryska samhället av det långdragna kriget är svåröverskådlig. Den ryska ledningen strävar efter närmare relationer med väst och efter att åter skall bli en global aktör. Ledningens mål är att återupprätta position som en inflytelserik stormakt, något som bl.a. förutsätter att den ekonomiska makten stärks. Utrikespolitiken har präglats av en bestämd vilja att återta inflytande i OSS-området, något som har kunnat observeras bl.a. i och . Under president ledning har den ryska reformprocessen intensifierats, även om takten bromsats upp . Det s.k. Grefprogrammets huvudlinjer styr de ekonomiska reformerna. Nya skatte- och arbetsmarknadslagar har trätt i kraft. En pensionsreform har genomförts. Delar av en långtgående jordreform med tillhörande marklagstiftning har beslutats. En utbildningsreform har inletts, liksom en förvaltningsreform. Det lokala självstyret har reviderats. Reformer av det kommunala bidragssystemet och av de sociala förmånssystemen har genomförts, men har i det senare fallet väckt omfattande kritik. En planerad försvarsreform bromsas. Reformeringen av rättssystemet har pågått och gick in i en andra fas 2001. För näringslivet är fortsatta rättsreformer högt prioriterade. Domstolarnas svaga ekonomi och bristande ansvarighet har skapat ett betydande utrymme för korruption. Korruptionen i har fått ett allt större spelrum och är brett etablerad. Presidenten har uttalat en intention att nedbringa korruptionen i förvaltningen. Genomförandet av beslutade reformer inom en rad sektorer är en utmaning för . Implementeringen av ny lagstiftning har varit ojämn, mycket beroende på olika svagheter inom den statliga administrationen och inom rättssystemet. Ineffektivitet och korruption inom statlig förvaltning och inom rättssystemet riskerar att komma att dämpa framstegen av strukturreformerna. reala BNP har vuxit med . Inflationen har sjunkit. Olje- och gassektorn står för av BNP, trots att sektorn bara sysselsätter en procent av arbetskraften. Obalansen i produktionsstrukturen behöver åtgärdas med hjälp av omstruktureringar och produktivitetsökningar i den övriga industrin. Investeringarna i den ryska ekonomin ligger emellertid fortfarande lågt. Många investerare avskräcks av det bristande skyddet för ägarintressena mot statligt maktmissbruk och av korruptionen inom rättsväsendet. Den öppna arbetslösheten är nu . Omfördelningen av tillgångar har varit dramatisk. Fattigdomen närmast fördubblades . har fattigdomen minskat och reallönerna stigit, inte minst tack vare de höga oljepriserna. Den största gruppen av fattiga, , är lågavlönade anställda. Hushållsstudier visar att fattigdomen i feminiseras. President har offentligt uttalat att fattigdomen i skall halveras . torde ha de nödvändiga resurserna för att självt uppnå det målet, men kan behöva stöd i utformningen av åtgärder. Utvecklingen i har resulterat i social nöd för stora grupper. Den förväntade levnadslängden vid födelsen har sjunkit för båda könen. Till den sociala problematiken hör även bostadsförfallet och upplösningen av de tidigare politiska, ekonomiska och sociala strukturerna. Alkohol och narkotika utgör växande problem i , liksom också våldet mellan dör 40 000 personer till följd av alkoholism. dödas omkring 14 000 kvinnor av en dem närstående man. dock genomsnittligt klarat omställningen bättre är män. Närmare en miljon ryska barn var till hemlösa eller levde utan tillsyn. Antalet barn, som tas in i den ryska institutionsvården, har fördubblats . är 700 000 barn, som saknar föräldratillsyn, placerade på institution. bevakas inte tillfredsställande. För fattiga hushåll är de växande kostnaderna för barnens skolgång och sjukvård en svår belastning. har den mest omfattande hiv/aids-epidemin i . Sammanlagt beräknas närmare en miljon personer vara smittade. Multiresistent TBC i samband med hiv/aids är ett växande problem. befolkning har under en följd av år har minskat med ungefär en halv procent . Befolkningsminskningen beräknas komma att öka ytterligare till ungefär en miljon . Arbetsstyrkan har minskat med över tio miljoner men har ökat . Förutsättningar för ett effektivt utvecklingssamarbete Utvecklingen i synes gå mot fortsatt ekonomisk tillväxt parad med bibehållen politisk centralisering. På demokratiområdet ser dialogen mellan olika krafter i det ryska samhället ut att fortsätta. Det marknads- ekonomiska systemet är konsoliderat, men kommer för att fungera väl behöva fortsatta strukturreformer, som i sin tur är avhängiga av politiska prioriteringar. På andra områden fortsätter sannolikt reform- politiken att vara den drivande kraften i de kommande årens förändrings- arbete. På ett flertal områden inom den fortsatta förändringsprocessen synes svenska erfarenheter kunna vara av intresse som ett stöd för reformarbetet. Attityderna gentemot ett reformsamarbete med utländska parter varierar, både hos och myndigheter och hos övriga intressenter i samhället. Intresset är större på de lokala och regionala nivåerna än på den centrala. Den allmänna synen är att inte är ett biståndsmottagarland, även om rådgivning och tekniskt stöd på olika områden välkomnas. finns på den politiska nivån en minskande vilja att lyssna till kritiska synpunkter från väst, bl.a. till följd av den radikala förbättringen av det ekonomiska läget. Något behov av finansiellt stöd till den ryska ekonomin finns ej. Olika parter i uppvisar skilda attityder avseende det svensk- ryska samarbetet. I finns särskilda risker kring spridning av massförstörelsevapen och NBC-säkerhet, spridning av lätta vapen och försvarsmiljö, vilket gör det säkerhetsfrämjande samarbetet särskilt relevant. Säkerhetsfrämjande samarbete i form av sjöräddning, migrationsfrågor o.dyl. har varit lättare att genomföra, medan t.ex. samarbetet på militära områden med den ryska försvarsmakten som samarbetspart varit svårare att aktivera. För det senare samarbetet är det ryska politiska intresset begränsat, medan det bilaterala räddningstjänstsamarbetet är föremål för ett dokumenterat och Skr. 2004/05:109 ömsesidigt intresse. En fördjupad dialog bör föras med om vilken typ av insatser som är av gemensamt intresse. Stöd för demokrati och mänskliga rättigheter uppskattas mer av enskilda organisationer än av ryska myndigheter. Intresset för vänortssamarbete, journalistutbildning, utbildning av politiker och liknande är stort bland lokala och regionala intressenter i närområdet. På området ekonomisk omvandling har en rysk kompetens snabbt utvecklats. insatser för företagsledarutbildning har varit uppskattade. Svenska förvaltningserfarenheter och tekniskt kunnande på vissa områden efterfrågas på federal och regional nivå. På det sociala området är både centrala, regionala och lokala instanser intresserade av svenskt metodkunnande. Miljöfrågorna får sällan den prioritet, som problemen motiverar. De centrala myndigheterna är i allmänhet mindre engagerade än de ryska regionerna. Kulturkontakter, samarbete inom utbildning och forskning och allmänt personutbyte röner ryskt intresse. Jämställdhetsfrågorna har fått ökad uppmärksamhet. Svenska insatser har mött ett växande intresse i olika kretsar, inklusive på hög nivå. Det sammantagna hittillsvarande reformsamarbetet med har varit relevant i relation till uppsatta mål och kunnat lämna väsentliga bidrag till reformprocessen. Prioriteringen av samarbetet med det ryska närområdet har varit framgångsrik. har det visat sig att utvecklingssamarbetets resultat på lokal eller regional nivå behöver förankras på federal nivå för att därifrån kunna spridas vidare i det ryska samhället. har en förstärkning skett av arbetet på federal nivå, som givit värdefulla resultat. Den sammantagna efterfrågan på svenska insatser inom utvecklingssamarbetet har varit stor. Hos Sida har ett stort antal insatsförslag avvisats, vilket har lett till en koncentration av samarbetsprogrammet till de högst prioriterade områdena. Ett samarbete på projektnivå med andra givare har givit goda resultat, främst på miljöområdet. Det är av stor betydelse för samarbetets resultat att det finns kompetens och beslutsamhet på både rysk och svensk sida, samt att det finns ett starkt ryskt intresse för reformer inom det aktuella ämnesområdet. Det är ofta lättare att nå framgång för tekniskt samarbete inom ett ämnesområde, där svenska experter har stor erfarenhet. Det har även visat sig värdefullt om samarbetet inom enskilda projekt kan gå vidare från tekniska frågor till organisatoriska eller policyfrågor. I vissa projekt har en medverkan av experter från andra övergångsländer kunnat tillföra erfarenheter av stor relevans. Det svenska samarbetet för kunskaps- överföring i har enligt Sida tack vare sin konstruktion inte drabbats av korruptionsproblem.