prop · GT0365 · 2005-12-22 00:00:00 — Remissinstanserna: är positivt till att slopa fordonsskatten för lätta släpvagnar, eftersom det bidrar till en enklare administration. Skälen för regeringens förslag: är fordonsskatten för släpfor- don med en högsta totalvikt av . Att admini- strera fordonsskatten för dessa släpvagnar är relativt kostsamt. Släpvag- narna ställs ofta av och på, vilket medför administrativt merarbete och att ett stort antal släpvagnar inte blir beskattade. Med anledning av det ovanstående menar regeringen att fordonsskatten bör slopas för de lättaste av släpvagnarna. Regeringen anser det lämpligt att gränsen för vilka släpvagnar som skattebefrias bör vara , eftersom det sammanfaller med definitionen av lätt släpvagn i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. För släpvagnar i viktintervallet bör av förenklingsskäl en enhetsskatt om införas. Beloppet motsvarar det fiskala grundbeloppet i det nya fordonsskattesystemet. Enhetsskatten medför att antalet viktintervaller minskar, vilket innebär en viss skattehöjning för majoriteten av släpvagnarna i intervallet. Regeringens förslag: Begreppen trafiktraktor och jordbrukstraktor byts ut mot begreppen skatteklass I och skatteklass II. En särskild regel om betalning av skatten vid tillfällig användning skall införas. om dubblerad fordonsskatt för trafiktraktorer som drar en utländsk påhängsvagn skall slopas. I övrigt behålls nuvarande regler för beskatt- ning av traktorer. Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens. Utredningen föreslår dock att nuvarande bestämmelse om beskattning av traktorer som drar utländska släpvagnar skall kvarstå samt att den kom- pletteras med angivande av att regeln gäller även för motorredskap. Remissinstanserna: Tar inte upp frågan. Skälen för regeringens förslag: Enligt fordonsskattelagen (1988:327) är traktorer antingen trafiktraktorer (klass I) eller jordbrukstraktorer (klass II). Vilken klass en traktor skall tillhöra beror på traktorns vikt, användningssätt och om det är en ombyggd bil eller s.k. terminal- Fordonsägaren är skyldig att anmäla traktorns användningssätt till vid ansökan om registrering eller vid anmälan om ägar- Om användningssättet därefter ändras så att det medför att traktorn skall tillhöra en annan klass, är fordonsägaren skyldig att anmäla det till Om en traktor som tillhör klass II tillfälligt skall användas på ett sådant sätt att den tillhör klass I är det möjligt för traktorinnehavaren att betala skatten för . I syfte att förenkla systematiken anser regeringen att begreppen trafik- traktor och jordbrukstraktor skall bytas ut mot begreppen skatteklass I och skatteklass II. En särskild bestämmelse om betalning av skatten vid tillfällig använd- Skatten skall vara betald efter det att den tillfälliga användningen anmäldes. Enligt 24 § fordonsskattelagen gäller för en trafiktraktor som drar utländska påhängsvagnar att fordonsskatt skall tas ut med två gånger det belopp som annars hade utgått för traktorn. Skatt på utländska påhängs- vagnar som används i avskaffades . skatt för trafiktraktorer som drar en utländsk påhängsvagn infördes den Av förarbetena (prop. 1986/87:50 s. 21) framgår det att syftet var att utjämna den skatteskillnad som kunde uppstå jämfört med om en lastbil drog den utländska påhängsvagnen. Skatten skulle annars bli betydligt lägre om en trafiktraktor drog släpvagnen jämfört med om en lastbil drog släpvagnen. Detta ansågs kunna leda till att trafiktraktorer kunde få ökad användning. Det framgår av redogörelse i frågan att det inte finns någon traktor, vare sig i trafik eller avställd, som är anmäld för att dra utländska släpvagnar. Regeringen anser att den nuvarande bestämmelsen skall avskaffas, eftersom den saknar betydelse. I övrigt anser regeringen att de nuvarande reglerna för traktor- 9.6 Skattefrihet för veteranfordon Regeringens förslag: Skattefriheten för personbilar och bussar som är eller äldre skall, i likhet med vad som gäller för lastbilar, begränsas till att omfatta endast fordon som inte används i yrkesmässig trafik. För motorcyklar behålls nuvarande regler för skattefrihet för fordon som är eller äldre. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att även traktorer, motorredskap och tunga terrängvagnar bör omfattas av skatte- befrielsen för veteranfordon. ningens bedömning vad gäller de föreslagna ändringarna för fordon i Prop. 2005/06:65 yrkesmässig trafik. Skälen för regeringens förslag: Enligt 9 § fordonsskattelagen (1988:327) är bussar, lastbilar, motorcyklar och personbilar som är eller äldre (veteranfordon) befriade från fordonsskatt. Genom regeln om skattefrihet för veteranfordon uppnås skattefrihet för kulturhistoriskt intressanta fordon. Dessutom uppnås en förenklad administration. Om inte skattefriheten fanns skulle veteranfordonen ställas av och på ofta, eftersom majoriteten av fordonen inte används som bruksfordon. Ur miljösynpunkt kan dock skattefriheten för veteranfordonen ifråga- sättas. Genom arbete har det emellertid framkommit att veteranfordonens genomsnittliga årliga körsträcka och andel av den totala trafiken är mycket låg. Regeringen anser därför att skattefriheten för veteranfordon bör bibehållas. Enligt fordonsskattelagen gäller skattefriheten för veteranlastbilar endast om de inte används i yrkesmässig trafik. Något sådant krav finns inte för bussar och personbilar. Regeringen anser att även skattefriheten för dessa bussar och personbilar bör villkoras av att de inte används i yrkesmässig trafik. Förändringen syftar till att motverka de eventuella konkurrenssnedvridningar som kan uppstå genom att exempelvis en äldre skattebefriad personbil används som taxibil. Regeringens förslag: Begreppet årsmodell tas bort och ersätts med Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Tar inte upp frågan. Skälen för regeringens förslag: I fordonsskattelagen (1988:327) används begreppet årsmodell för att avgöra hur gammalt ett fordon är vid tillämpningen av bestämmelsen om skattefrihet för s.k. veteranfordon. Enligt direktiv /156/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon8 ingår emellertid inte längre termen årsmodell i EG:s Detta innebär att det inte längre förs in uppgifter om års- modell i det . Däremot kommer löpande upp- gifter om fordons tillverkningstidpunkt att föras in i registret. kategori fordon kommer det emellertid endast att finnas uppgift om datum för första användandet och för enstaka fordon kommer fler än en av dessa uppgifter att finnas. Det bör därför införas en ny bestämmelse för att kunna bestämma ett fordons ålder. I denna bör anges vilka upp- gifter som kan utgöra ett fordons modellår och vilken prioritetsordning som råder mellan dessa uppgifter om flera av dem förekommer . 8 Rådets direktiv /156/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon, senast ändrat genom och rådets direktiv /3/EG av om ändring av rådets direktiv /156/EEG och 80/1268/EEG med avseende på mätning av koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning hos N1-fordon (EGT L 42, 23.2.1970, s. 1, Celex 31970L0156, EUT L 49, s. 36, Celex 32004L0078) I författningskommentaren till 1 kap. 5 § vägtrafikskattelagen behandlas Prop. 2005/06:65 begreppet utförligare. 9.8Ändrade viktintervall för tunga fordon Regeringens förslag: En förenkling av skatteskalorna för tunga bussar och tunga lastbilar skall införas genom en breddning av viktintervallen till . Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Buss och Samhälle, och anser att förenklade skatteskalor är ett steg i rätt riktning för att förbättra åkeri- och bussnäringens konkurrenssitua- tion. har svårt att se behovet av 1 000 kg-intervall och anser att de gällande skatteskalorna inom den europeiska lagstiftningen inte har någon djupare vetenskaplig förankring. Skälen för regeringens förslag: De nuvarande skatteskalorna för for- donsskatten i fordonsskattelagen (1988:327) är genomgående uppbyggda så att det för olika viktintervall anges ett grundbelopp och ett tillägg för varje helt hundratal kilogram inom intervallet. Skatteskalorna är således mycket detaljerade i vikthänseende. I direktiv /62/EG9 om avgifter på tung godstrafik för användning av vissa infrastrukturer återfinns minimiskattenivåer för tunga fordon. Minimiskattenivåerna i direktivet är indelade i 1 000 kg-intervall (se bilaga 6). Enligt regeringen talar förenklingsskäl för att det bör vara lättare att direkt jämföra den svenska skatteskalan för tunga fordon med skatteskalan i det EG-direktiv som anger tillämpliga minimiskattenivåer. Mot bakgrund härav föreslår regeringen att skatteskalorna för tunga bussar och tunga lastbilar skall förenklas genom bredare viktintervall om . Övergången till 1 000 kg-intervall medför att konstruktionen med grundbelopp och tilläggsbelopp slopas för tunga fordon. Skattesatsen skall således anges direkt i skattetabellen, vilket är en förenkling jämfört med nuvarande skattetabell i fordonsskattelagen. Övergången medför en viss skattesänkning för flertalet tunga fordon, eftersom skattesatserna generellt sett avrundas nedåt till skattesatser som gäller för närmaste 1 000-tal kg. Regeringens förslag: Nuvarande nivåer för saluvagnsskatten skall bibe- hållas. Skatteplikten för lätta släpvagnar, motorredskap och traktorer skall slopas. I övrigt skall gällande regler om saluvagnsskatt bibehållas. 9 Europarlamentets och rådets direktiv /62/EG av om avgifter på tunga godsfordon för användning av vissa infrastrukturer (EGT L 187/42, 20.7.1999, s 42, Celex 31999L0062). Utredningens förslag: Utredningen förslår att nivån på saluvagns- Prop. 2005/06:65 skatten skall dubbleras. Remissinstanserna: avfärdar utred- ningens förslag om en fördubbling av saluvagnsskatten, eftersom han- delns kostnader för saluvagnsskatten drabbar konsumenterna i nästa led. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 4.2.3 redogörs för gällande bestämmelser om saluvagnsskatt. Saluvagnsskatten är enkel att admini- strera och kostnaden för administrationen av skatten är liten. Enligt lagen (2001:558) om vägtrafikregister skall en saluvagnslicens återkallas om saluvagnsskatten inte betalas. Saluvagnsskatten är den enda rutin som finns för att återkalla saluvagnslicenser som inte används. Mot bakgrund härav anser regeringen att saluvagnsskatten skall behållas. Regeringen anser vidare att de nuvarande nivåerna för saluvagnsskatten kan bibehållas. I avsnitt 9.4 föreslår regeringen att släpvagnar med en skattevikt av högst av administrativa skäl skall undantas från fordonsskatt. Regeringen anser av samma skäl att även saluvagnsskatten för lätta släp- vagnar skall avskaffas. Enligt nuvarande bestämmelser i lagen (1976:339) om saluvagnsskatt är motorredskap och traktorer skattepliktiga. I praktiken har dock endast ett fåtal motorredskap och traktorer kommit att omfattas av saluvagns- skatten. Regeringen anser därför att saluvagnsskatten för motorredskap och traktorer skall slopas. Husbilar, dvs. bilar som är inrättade för bostadsändamål, har blivit allt vanligare. De används i regel för camping . Enligt det svenska regelverket skall husbilar normalt hänföras till for- donsslaget lastbilar. Enligt skall husbilar däremot hänföras till fordonsslaget personbilar. Denna skillnad i reglerna får till följd att husbilar registreras som antingen personbil eller som last- bil i vägtrafikregistret beroende på vilken typ av godkännande som åbe- ropas till grund för registreringen, se vidare nedan. Det ena av två iden- tiska fordon kan alltså registreras som personbil, medan det andra regi- streras som lastbil. fanns det 35 556 husbilar registrerade i vägtra- fikregistret. Av dessa var 34 969 stycken registrerade som lastbilar och resten, 587 stycken, var registrerade som personbilar. De husbilar som var registrerade som lastbilar var samtliga godkända enligt svenska bestämmelser, medan sju stycken av de husbilar som var registrerade som personbil var EG-typgodkända. Det finns således ungefär 600 natio- nellt godkända husbilar som har registrerats som personbilar. Av det totala antalet husbilar i vägtrafikregistret är det 23 233 stycken som är dieseldrivna. Av dessa är tre bilar EG-typgodkända. Svenska bestämmelser om husbilar I avsnitt 9.1 redogörs allmänt för fordonsdefinitioner. Enligt 2 § lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner delas bilar in i personbilar, lastbilar och bussar. Dessa underkategorier av bilar definieras enligt samma lag- rum på följande sätt. Personbil En bil som är inrättad huvudsakligen för personbefordran och är försedd med högst åtta sittplatser utöver förarplatsen. Buss En bil som är inrättad huvudsakligen för personbefordran och är försedd med fler än åtta sittplatser utöver förarplatsen. En bil som är inrättad huvudsakligen för godsbefordran. En annan bil som inte är att anse som en personbil eller en buss. Lastbilar delas in i lätta och tunga lastbilar. Frågan är hur husbilar skall behandlas utifrån dessa definitioner. Husbilar är inrättade för att bo i. Därutöver kan föraren och ett antal passagerare transporteras i en husbil. Dessa dubbla användningsområden medför att det är långt ifrån självklart till vilken underkategori av bilar som husbi- larna skall hänföras. Det är svårt att hävda att en husbil är inrättad huvud- sakligen för personbefordran. En sådan bil är ju lika mycket inrättad som bostad. En husbil kan därför knappast anses vara en personbil. En husbil är inte heller inrättad för transport av gods. En sådan bil omfattas således inte av den första punkten i definitionen av lastbil. I stället är det mycket som talar för att en husbil är att anse som en lastbil med tillämpning av andra punkten i definitionen av lastbil. Mot bakgrund av den oklarhet som råder om till vilket fordonsslag en husbil skall hänföras har dåvarande med stöd av det tidigare bemyndigandet i 102 § fordonskungörelsen (1972:595) i regler (TSVFS 1981:22) om klassificering, i dess lydelse enligt TSVFS 1985:94, föreskrivit att en bil som permanent är försedd med karosseri inrättat som bostadsutrymme, s.k. husbil, och som är inrättad för befordran av högst åtta personer utöver föraren bör hän- föras till fordonsslaget lastbil. Sammantaget innebär det nu beskrivna regelverket att en husbil, som är inrättad för befordran av högst åtta personer utöver föraren normalt hänförs till fordonsslaget lastbil och att husbilar som har klassificerats enligt det svenska regelverket registreras som lastbilar i vägtrafikregist- ret. 11.1.3EG:s bestämmelser om husbilar Inom ramen för finns det ingen rättsakt som på samma sätt som lagen om vägtrafikdefinitioner innehåller definitioner av fordon och som är avsedd att tillämpas inom hela det komplexa regelverk som finns på vägtrafikområdet. I stället definieras olika typer av fordon i varje enskild rättsakt. I bilaga II till direktiv /156/EEG om tillnärmning av medlemsstater- Prop. 2005/06:65 nas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon10, senast ändrat genom direktiv /64/EG11 finns de definitioner av olika typer av fordon som används inom ramen för EG:s typgodkännandesystem. Bilagan är omtryckt i direktiv /116/EG om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv /156/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon12. Enligt den nämnda bilagan är fordon som är konstruerade och byggda för persontransport och som har högst åtta säten utöver förarsätet att hän- föra till fordonskategori M1. Definitionen av fordon i kategori M1 mot- svarar således den svenska definitionen av personbilar. De fordon som har typgodkänts som fordon av kategori M1 enligt om typ- godkännande registreras i vägtrafikregistret som personbilar. Till skillnad från vad som är fallet i lagen om vägtrafikdefinitioner finns det i en definition av husbil. I bilaga II till direktiv /156/EEG definieras husbil (i direktivet benämnd campingbil) enligt följande. Campingbil: Ett fordon i kategori M1 avsett för ett särskilt ändamål konstruerat med boendemöjligheter vilket omfattar minst följande utrust- ning: Sittplatser och bord. Sittplatser som kan göras om till sovplatser. Denna utrustning skall vara ordentligt fastsatt i väggar, golv eller tak. Bordet kan dock vara konstruerat så att det lätt går att flytta. I EG:s typgodkännandedirektiv är alltså en husbil att anse som en per- sonbil. Detta innebär att en husbil som EG-typgodkänts och som regi- streras i med stöd av detta godkännande antecknas som personbil i vägtrafikregistret. Det bör anmärkas att språkversionerna av definitionen av husbil skiljer sig något åt, se nedan avsnitt 11.1.4. 10Rådets direktiv /156/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon, EGT L 042, 23.2.1970, s. 1 (Celex 31970L0156). 11Europaparlamentets och rådets direktiv /64/EG av om typgod- kännande av motorfordon med avseende på återanvändning, materialåtervinning och åter- samt om ändring av rådets direktiv /156/EEG, EUT L 310, 25.11.2005, s. 10 (Celex 32005L0064). 12Kommissionens direktiv /116/EG av om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv /156/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dess fordon, EGT L 18, 21.1.2002, s.1 (Celex 32002L0116). Ändrad definition av husbilar Regeringens förslag: Definitionen av personbil i 2 § lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner ändras så att den omfattar hus- bilar. Vidare delas personbilar i den lagen in i två klasser; personbilar klass I och personbilar klass II. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. För- fattningstexten i promemorian är dock något annorlunda formulerad. Remissinstanserna: Inga remissinstanser har haft något i sak att erinra mot förslaget. Aktiebolaget och har haft vissa synpunkter på utformningen av författningstexten. Skälen för regeringens förslag: Den i avsnitt 11.1.3 konstaterade skillnaden i hur husbilar definitionsmässigt behandlas i det svenska regelverket respektive i medför att identiska fordon kan registreras antingen som personbil eller som lastbil i vägtrafikregistret. Det är dock inte upp till den som registrerar fordonet att välja vilken typ av fordon husbilen skall registreras som. Avgörande för detta är i stället vilken typ av godkännande EG-typgodkännande eller registrerings- besiktning som åberopas till stöd för registreringen. Om bilen är EG- typgodkänd och detta godkännande åberopas till stöd för registreringen kommer bilen att i vägtrafikregistret registreras som personbil, eftersom den klassats som fordon kategori M1 vid typgodkännandet. Om bilen däremot inte är EG-typgodkänd eller ett sådant typgodkännande inte åberopas till stöd för registreringen fastställs det vid en registrerings- besiktning vilket fordonsslag bilen skall hänföras till i registret. Vid registreringsbesiktningen tillämpas det svenska regelverket och bilen hänförs då till fordonsslaget lastbil och registreras som sådan i vägtrafikregistret. Det nuvarande systemet som alltså innebär att identiska fordon regi- streras antingen som personbil eller som lastbil är från principiell syn- punkt olämpligt. Vidare leder det till att fordonsskatten kan bli olika hög för identiskt lika fordon, eftersom fordonsskatten är olika för personbilar och lastbilar. Sammantaget framstår dagens system som i högsta grad inkonsekvent. Identiska fordon bör av naturliga skäl klassificeras lika. Frågan är då till vilket befintligt fordonsslag lastbil eller personbil som husbilarna bör hänföras. Utredningen om fordonsbestämmelser m.m. behandlade i betänkandet Fordonsslag m.m. (SOU 2001:29 s. 163) frågan om till vilket fordonsslag husbilar bör hänföras. Enligt utredningen borde den nationella klassifice- ringen följa klassificeringen i rådets direktiv /156/EEG vilket skulle innebära att husbilarna hänfördes till fordonsslaget personbil. Den reglering som var nödvändig ansåg utredningen kunde ske i myndighets- föreskrifter. I klassificeringsfrågan saknas det nu anledning att göra någon annan bedömning än den utredningen gjorde. Det är för övrigt högst tveksamt om det vore förenligt med EG-rätten att i vid registreringen klas- sificera EG-typgodkända fordon annorlunda än i enlighet med den klassi- ficering som följer av EG:s typgodkännandedirektiv. Eftersom klassifice- ringen av husbilar får betydelse för hur stor fordonsskatt som skall tas ut för dem bör dock klassificeringsbestämmelsen inte beslutas av en myn- dighet, utan tas in i lagen om vägtrafikdefinitioner. Sammanfattningsvis bör definitionen av personbil i lagen om vägtra- fikdefinitioner ändras så att den även omfattar husbilar som är försedda med högst åtta sittplatser utöver förarplatsen. Definitionen bör utformas med utgångspunkt i definitionen av campingbil i bilaga II till rådets direktiv /156/EEG. Den svenska versionen av definitionen av cam- pingbil i nämnda direktiv skiljer sig något från bl.a. den engelska och den danska språkversionen. Aktiebolaget har föreslagit att promemorians förslag till definition av personbil i lagen om vägtrafikdefinitioner ändras på så sätt att punkten 2 a) utökas till att inne- fatta även fast monterade sittplatser tillsammans med permanenta sov- platser. Mot bakgrund av Aktiebolaget synpunkter på utformningen av författningstexten och för att texten skall stå i bättre överensstämmelse med andra språkversioner, bör promemorians förslag till definition av personbil i lagen om vägtrafikdefinitioner ändras på så sätt att det införs en särskild punkt beträffande sovplatser. I fordonsskattesammanhang finns det ett behov av att skilja mellan de personbilar som enligt den föreslagna definitionen är husbilar och övriga personbilar. Med anledning härav bör det införas två klasser av personbilar i lagen om vägtrafikregister. Personbilar klass I bör lämpligen innefatta den vanligaste typen av personbilar, dvs. de per- sonbilar som är inrättade huvudsakligen för personbefordran, medan per- sonbilar klass II bör utgöras av husbilarna. Detta konstrueras lagtekniskt bäst genom att personbilar klass II beskrivs som personbilar som är per- manent försedda med karosserier som är inrättade som bostadsutrymmen och utrustade med åtminstone fast monterade sittplatser, fast monterade sovplatser som kan utgöras av sittplatser som kan omvandlas till sovplat- ser, fast monterad utrustning för matlagning och lagring samt bord, medan personbilar klass I beskrivs som personbilar som inte tillhör klass II. Som anförs i avsnitt 8.5 är det regeringens avsikt att lätta bussar, lätta lastbilar och personbilar klass II skall omfattas av den koldi- oxidbaserade fordonsskatten. De personbilar som finns registrerade i vägtrafikregistret och som enligt förslaget skall hänföras till personbil klass II kan identifieras genom att de, i enlighet med föreskrifter (VVFS 1993:3) om karosserikoder, i registret åsatts (husbil). Förutsättningar före- ligger således att hänföra de personbilar som finns antecknade i registret till någon av de båda klasserna utan att fordonen behöver gå igenom en registreringsbesiktning eller liknande. Avslutningsvis finns det anledning att något beröra frågan om den föreslagna ändringen av definitionen av personbil bör föranleda änd- ringar i de bestämmelser som reglerar fordons beskaffenhet och utrust- ning. Grundläggande bestämmelser om fordons beskaffenhet och utrustning finns i 2 kap. fordonsförordningen (2002:925). Mer detaljerade bestäm- melser om fordons beskaffenhet och utrustning har meddelat med stöd av bemyndigandet i 11 kap. 11 § första stycket 1 fordonsför- ordningen. Sådana detaljerade föreskrifter om bilars beskaffenhet och utrustning finns i föreskrifter (VVFS 2003:22) om bilar och släpvagnar som dras av bilar. I korthet innebär dessa föreskrifter att de krav som ställs på lastbilar skiljer sig från dem som ställs på personbilar, Prop.