prop · GS03150 · 2005-05-10 00:00:00 — Förslaget har remiss- behandlats och bereds inom och regeringen avser åter- komma i denna fråga. Regeringen avser även att återkomma till frågan om ett uppdrag till berörda myndigheter att utse områden i enlighet med delmålet. Då fiskelagen inte är tillämplig i flertalet av dessa fall blir behovet av skydd enligt särskilt stort. 12.2Delmål 2 om åtgärdsprogram för skyddsvärda vattendrag Regeringens bedömning: Delmål 2 bör fortfarande ha följande lydelse: skall berörda myndigheter ha identifierat och tagit fram åtgärdsprogram för restaurering av skyddsvärda vattendrag eller sådana vattendrag som efter åtgärder har förutsättningar att bli skydds- värda. Senast skall av de värdefulla och poten- tiellt skyddsvärda vattendragen ha restaurerats. Delmålet kommer att uppnås. förslag: föreslår ingen ändring av delmålets lydelse. Remissinstanserna: i pekar på behovet av konkreta mål i stället för åtgärdsprogram. förordar en senareläggning av delmålen och en samordning med genom- förandet av ramdirektivet för vatten. Skälen för regeringens bedömning De i delmålet angivna åtgärdsprogrammen kommer att redovisas (se även avsnitt 12.1). Det krävs ytterligare åtgärder för att målet om restaurering till 2010 skall uppnås. Trots svårigheter har framsteg gjorts beträffande flera viktiga vattendrag genom att skador orsakade av främst tidig vattenkraftsutbyggnad, men även av vägtrummor och flottledsrensningar, har åtgärdats. Restaurering av sjöar har dock utförts i alltför begränsad omfattning. Rinnande vatten med omkringliggande områden utgör en av de mest artrika och värdefulla naturtyperna i landet. I det föreslagna nya miljö- kvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv, kapitel 20, slås fast att djur skall kunna sprida sig utan hinder, att missgynnade arter skall ha tillräckligt med livsmiljöer och att bristmiljöer skall restaureras. För att uppnå dessa mål är behovet av ytterligare åtgärder i rinnande vatten stort. Antalet helt orörda miljöer är inte känt, men de är troligen få. Genom bestämmelser i är dock fyra älvar helt skyddade från utbyggnad m.m. och i ett antal andra vattensystem är vidare ut- byggnad förbjuden. Detta ger ett starkt och värdefullt skydd mot framtida exploatering. Även vatten som är skyddade mot utbyggnad är ofta på- verkade av andra typer av ingrepp såsom flottledsrensning. Det totala behovet av restaurering är därför stort. , Riksanti- kvarieämbetets och sammanställning 2005 om särskilt värdefulla miljöer är en viktig utgångspunkt för det fortsatta arbetet. Regeringen bedömer att restaurering av tidigare flottledsrensade vatten- drag liksom av vattensystem med tidig och ofta partiell utbyggnad kan ge stora miljöförbättringar till begränsade kostnader. När det gäller omprövning av vattendomar har analyserat even- tuella behov av åtgärder utifrån översvämningsproblematiken (Miljö- balken under utveckling, Ett principbetänkande, SOU 2002:50) och kommit fram till att omprövning av vattendomar inte är någon lösning och att det inte heller finns behov av att utreda regelverket. Behovet av omprövningar är enligt kommittén främst motiveras ur naturvårds- synpunkt och med tanke på genomförandet av ramdirektivet för vatten. bedömer att det kan finnas anledning att se över bestämmelserna för sådana regleringar där vattendomar saknas. Natur- vårdsverket har i sin underlagsrapport inför den fördjupade utvärderingen pekat på att omprövningar av vattendomar av naturvårdsskäl har använts i liten omfattning, vilket innebär att det är svårt att utvärdera hur de juridiska verktygen fungerar. Regeringen avser att återkomma till frågan. Regeringen avser därutöver att låta utreda hur tillsynen kan ges bättre förutsättningar när det gäller regleringar av vattenflöden som saknar vattendomar och avser att återkomma med ett uppdrag till berörda myndigheter. Det ankommer på vattenmyndigheter och länsstyrelser att se till att arbetet med delmålet där det behövs samordnas med arbetet för att genomföra ramdirektivet för vatten. Kulturmiljön utgör en väsentlig del av värdet i många vattendrag, inte minst sådana med tidig industriell utbyggnad. Värdet hos dessa miljöer behöver tillvaratas och utvecklas. Genom samverkan med utgångspunkt i dessa och andra värden och verksamheter kan viktiga synergieffekter uppnås. En effektiv samordning av restaurerings- och bevarandearbete behövs. Regeringen kommer att ge länsstyrelserna i uppdrag att i samråd med , och ansvara för denna uppgift. Vattenmyndigheterna svarar för samordningen av arbetet enligt ramdirektivet för vatten. Restaureringsarbetet sker ofta med lokala huvudmän. För att långsiktigt kunna bedöma och vidareutveckla denna verksamhet bör alla restaureringsåtgärder registreras på ett samlat och enhetligt sätt. Regeringen avser därför att ge , Riks- antikvarieämbetet och i uppdrag att utarbeta ett gemensamt system för denna uppföljnings- och utvecklingsverksamhet. Regeringen avser att ge berörda länsstyrelser i uppdrag att i samråd med och berörda myndigheter utreda förutsättningar och kostnader för att i fjällområdet förbättra de ekologiska förutsättningarna för naturligt förekommande arter i och vid reglerade vatten. Utgångs- punkten för arbetet bör vara att vattenkraftens nuvarande produk- tionskapacitet bibehålls med de inskränkningar som omprövningsinsti- tutet innebär. En särskild fråga gäller ålen som förekommer sparsamt eller inte alls inom stora delar av sitt tidigare utbredningsområde i sötvatten, beroende bl.a. på att praktiskt taget alla vandringsvägar skadats eller stängts. Detta har både drabbat den biologiska mångfalden och det svenska kust- och insjöfisket. Olika förslag till åtgärder för att restaurera det europeiska ålbeståndet övervägs nu av EU. Då svenska vatten är av väsentlig betydelse för ålbeståndet utgör dessa åtgärder en nyckelfaktor både för ålbeståndet som helhet och för artrikedomen i svenska sötvatten. Den nationella förvaltningsplanen för ål, med målet att öka utvandringen av lekmogen ål till av den ursprungliga nivån, bör där- för genomföras omgående och samordnas med övrigt relevant restau- Prop. 2004/05:150 reringsarbete. Utökade resurser kommer att behövas för att uppnå målet. Restaurering av vattendrag bekostas med fiskeavgifter och med fiskevårdsmedel. De senare uppgick till . Medelsbehovet för det löpande fiskevårdsarbetet uppskattas dock till . Därför har regeringen tillsatt en utredning om fiskevårdens framtida finansiering som skall avrapportera sitt arbete (dnr Jo2004/2136/NS). Medel kan även göras tillgängliga inom ramen för . och avsätter resurser för restaurering. Utarbetandet av ett utvidgat uppföljningssystem för restaurering i vatten kräver dock ytterligare tillskott av medel till myndigheterna men detta kommer att ge påtagliga effektivitetsvinster i restaureringsarbetet. 12.3Delmål 3 om vattenförsörjningsplaner Regeringens bedömning: Delmål 3 bör fortfarande ha följande lydelse: skall vattenförsörjningsplaner med vattenskyddsområden och skyddsbestämmelser ha upprättats för alla allmänna och större enskilda ytvattentäkter. Med större ytvattentäkter avses ytvatten som nyttjas för vattenförsörjning till fler än 50 personer eller distribuerar mer än i genomsnitt. Det går att nå delmålet om kommunerna fortsätter med skyddande insatser med upprättandet av skyddsområden och skyddsbestämmelser för dricksvattentäkter. förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Inga specifika synpunkter framförs. Skälen för regeringens bedömning: har i samråd med geologiska undersökning och givit ut allmänna råd och en särskild handbok med vägledning för att skydda dricksvattentäkter genom att inrätta skyddsområden. Detta bör underlätta för kommunerna att revidera gamla vattenskyddsområden och att inrätta nya. Allmänna råden och handboken utgör ett viktigt stöd för länsstyrelsernas och kommunernas arbete med dessa frågor och kommer enligt regeringens bedömning att bidra till att skyddet av dricksvattenför- sörjningen utvecklas. 12.4Delmål 4 om utsättning av djur och växter Regeringens bedömning: Delmål 4 bör fortfarande ha följande lydelse: skall utsättning av djur och växter som lever i vatten ske på sådant sätt att biologisk mångfald inte påverkas negativt. Delmålet kan inte uppnås . Särskilda insatser krävs för att delmålet skall nås . förslag: pekar på en rad existerande problem när det gäller utsättning av fisk men gör ändå bedömningen att målet kan nås . förslag: framhåller en rad svårigheter som överutsättning av fisk, utsättning av främmande fisk- arter, illegala utsättningar av kräftor och genetiska förändringar vid långvarig odling. bedömer att det finns goda möjligheter för att ett tillräckligt effektivt regelverk finns på plats . Det krävs dock ytterligare tid för att genomföra regelverket. anser att nya strategi för utsättningar har inneburit ett betydande framsteg. bedömer dock att utsättningen av fisk är omfattande, kontrollen alltför liten och att besluten om utsättning behöver anpassas bättre till uppställda krav. förslag: Utsättningar för att kompensera för bestående skador på miljön är nödvändiga, men de bör inte överstiga systemets naturliga produktionsförmåga, eftersom nya skador då kan uppkomma. Att utrota etablerade främmande bestånd är kostsamt och ibland omöjligt, varför förebyggande åtgärder är viktiga. Förekommande utsättningar av främmande laxfiskar bör ses över för att skydda ursprung- liga arter. Remissinstanserna: () anser att det är anmärkningsvärt att omfattande utsättningar i synnerhet av utländska arter tillåts och att policy bör följas striktare. Av den framgår att utsättning av fisk så långt möjligt bör undvikas. Problemen med de ofta illegala utsättningarna av signalkräfta och regnbåge är mycket stora. Särskilt gäller detta signalkräfta. SNF anser att det därför är märkligt att dessa båda arter inte ingår alls i strategi för utsättning och spridning av arter. Om flodkräftbestånden skall kunna restaureras krävs att utsättning av signalkräfta i berörda vatten helt upphör. Skälen för regeringens bedömning Utsättning av fisk har pågått i många . Arter som gädda och sik har spridits utanför sina naturliga utbredningsområden, varvid naturligt förekommande bestånd av främst laxfiskar skadats eller försvunnit. En tredjedel av landets sjöar bedöms vara påverkade. prioriteras vid fiske ofta de arter som tidigare försvunnit och detta fiske utgör nu en viktig ekonomisk och social tillgång. En stor del av dagens utsättningar av främst laxfiskar sker för att gynna fritidsfisket, men även yrkesfisket efter främst lax och ål tillgodoses. Utsättningar sker efter vattendomar för att kompensera skador vid utbyggnad av vattenkraft eller för att av andra skäl förbättra fisket. strategi för utsättning av fisk har inneburit stora fram- steg i arbetet med att begränsa de negativa effekterna. Utsättning av fisk och växter bör ske för att ersätta naturlig fortplantning eller för att åter- skapa utrotade bestånd. Härvid skall fisk från samma art och av samma eller besläktat bestånd användas. Vid annan typ av utsättning, t.ex. put and take-fiske, är det av stor vikt att risken för spridning av fisken till andra vatten minimeras. En kontinuerlig översyn av strate- gi beträffande fiskutsättning skall ske. Utsättning av fisk ökar risken för spridning av parasiter, sjukdomar och främmande arter eller stammar, vilket bl.a. konstaterats vid introduk- tionen av främmande laxfiskar. Utsättning av små kräftdjur i vissa av fjällvärldens reglerade vatten har medfört negativa effekter. Illegala ut- sättningar av signalkräfta minskar successivt flodkräftans utbredning. Utsättning av fisk behöver i vissa fall fortsätta framöver men behöver då ske på ett hållbart sätt. Utsättning bör därför fortsättningsvis inte inne- bära att nya arter eller bestånd introduceras eller att bestånden blir större än naturligt. Om ursprungliga bestånd saknas bör närbesläktade bestånd användas. Kontinuerlig utsättning av odlad fisk innebär att beståndens genetiska och ekologiska egenskaper förändras. Detta reducerar den biologiska mångfalden i sig, men försämrar också beståndens överlevnad och kan genetiskt påverka andra bestånd. Det är därför viktigt att avelsmaterialet hanteras på sådant sätt att beståndets naturliga egenskaper bibehålls. Reglerna för kompensationsutsättning av fisk har av ekonomiska och historiska skäl prioriterat lax och laxfiskar. Skador på övriga fiskarter eller andra djur har sällan beaktats. Vid sidan av kompensationsutsättningar av lax utgör omflyttning av ål en viktig del av de fiskutsättningar som genomförs. Det måste dock klarläggas om vandringsbeteendet hos utplanterad ål skiljer sig från vild ål. Om så inte är fallet utgör ålutsättningar en väsentlig faktor för kust- och insjöfiskets framtid och för bevarande av naturliga ekosystem, varför finansiering för detta ändamål bör säkras. Signalkräftan har som värd för kräftpest permanentat denna sjukdom i landet. I många fall har bestånden av signalkräfta blivit så stora att även andra vattenlevande arter påverkats. Detta behöver särskilt beaktas i skyddade områden som Natura 2000-miljöer med hotade arter eller där ursprungliga förhållanden eftersträvas. I andra områden är signalkräftan en värdefull resurs som ger betydande inkomster och därför behöver nyttjas på ett optimalt sätt. För att motverka genetiska och ekologiska skador av kontinuerlig odling behöver ytterligare åtgärder vidtas. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att tillsammans med och utarbeta förslag på åtgärder för att bibehålla de berörda beståndens naturliga egenskaper så långt detta är möjligt. har till regeringen redovisat ekologiska konsekvenser av utsättningar av fisk med utgångspunkt i regelverket för främmande arter och fiskstammar (. 2004/05:150 kvenser av utsättningar av fisk med utgångspunkt i regelverket för främmande arter och fiskstammar, dnr Jo2003/639/NS). I detta arbete lyfts fram behovet av ett nationellt register för beviljade och använda utsättningstillstånd. Regeringen har för avsikt att ge i uppdrag att utarbeta ett förslag till ett nationellt utsättningsregister. Regeringen avser vidare ge i uppdrag att utarbeta och kostnadsberäkna förslag på hur bevarandet av andra arter än lax och öring skall kunna tillgodoses vid kompensationsutsättningar. Regeringen avser därutöver att ge och i uppdrag att utarbeta en strategi för hur signalkräftans utbredning och förekomst skall regleras för att motverka negativa effekter för bl.a. flod- kräfta. All utsättning av vattenlevande arter är förknippad med ekologiska risker. och kommer därför även att få i uppdrag att utarbeta vägledning för upprättande och tillämpning av miljökonsekvensbeskrivningar inför utsättning av vattenlevande djur och växter. Utsättningar av fisk och andra organismer sker i betydande om- fattning. Men utsättningar kan få till följd att naturligt producerade be- stånd i samma vatten blir utsatta för högt fisketryck. Förslagen innebär i dessa fall att utsättningarna kan begränsas, vilket minskar såväl intäkter som kostnader. För att finansiera exempelvis vattenkraftens åt- gärder bör i första hand omprövningsinstrumentet användas. 12.5Delmål 5 om hotade arter Regeringens bedömning: Delmål 5 bör fortfarande ha följande lydelse: skall åtgärdsprogram finnas och ha inletts för de hotade arter och fiskstammar som har behov av riktade åtgärder. Delmålet kan nås om ytterligare åtgärder vidtas och arbetet intensifieras. förslag: föreslår att delmålet om- formuleras så att det anger ett resultat, i form av att andelen hotade arter skall minska och inga fler arter ha försvunnit. förslag: har föreslagit ett nytt samlat delmål om hotade arter under det nya miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv, med motsvarande formulering som förslag. Remissinstanserna: Nästan samtliga remissinstanser tillstyrker att delmålet förändras och flertalet stöder förslag. Åtskilliga alternativa förslag förs dock fram. Synpunkterna redovisas närmare i kapitel 20. Skälen för regeringens bedömning Regeringen föreslår att förslag till omformulering av delmålet resulterar i ett nytt samlat delmål 2 om minskad andel hotade arter under det föreslagna miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv (se avsnitt 20.2). Detta är också i linje med förslag. Ett sådant delmål kommer i praktiken att efter utgången av 2005 kunna ersätta delmål 5 om hotade arter. Det fortsatta arbetet med att ta fram och genomföra åtgärdsprogram blir ett viktigt led i arbetet med att nå ovan nämnda nya delmål 2 om minskad andel hotade arter. och har påpekat att bevarandearbetet i vatten är betydligt mer komplicerat än på land eftersom vattenlevande arter ofta är uppdelade i tusentals geografiskt isolerade populationer. Detta har i många fall lett till att också genetiskt skilda bestånd skapats. Bevarandearbetet måste därför ske på en betydligt mer detaljerad nivå än vad som gäller motsvarande arbete på land samt ta hänsyn till att ansvaret för arbetet ligger på en rad aktörer. Regeringen delar de nämnda åsikterna och anser att särskilda åtgärder måste vidtas av dessa skäl. För vissa hotade arter och bestånd, som har sin huvudförekomst i , har vi ett särskilt bevarandeansvar. Exempel på sådana arter, där den genetiska variationen är av stor betydelse, är , sik och siklöja. Även för utter, fiskgjuse och lommar samt vissa ryggradslösa djur inklusive flodkräfta har ett särskilt ansvar eftersom dessa arter är regionalt hotade. För att kunna skydda sådana arter och bestånd krävs därför speciell uppmärksamhet. Flodkräftan är allvarligt hotad på grund av främst spridning av kräft- pest. Regeringen har därför som ett första steg förbjudit import av levande kräftor. Ytterligare åtgärder kan dock bli aktuella för att mot- verka illegala utsättningar av signalkräfta. Länsstyrelsernas arbete för att skapa skyddsområden för flodkräfta bör fortsätta i alla huvudavrinnings- områden, där flodkräfta långsiktigt kan förekomma. För att tydliggöra och effektivisera bevarandearbetet i vattenmiljöer avser regeringen att ge vattenmyndigheter och berörda länsstyrelser i uppdrag att i samverkan med övriga berörda myndigheter föreslå hur det principiella och geografiska ansvaret för bevarandearbetet för olika avrinningsområden bör fördelas och härvid belysa de ekonomiska för- hållanden som särskilt behöver beaktas. Behovet av gemensam verk- samhet inklusive forskning och undersökningsverksamhet bör belysas. Regeringen avser dessutom att ge och i uppdrag att utarbeta en prioriteringslista över de arter, bestånd och miljöer för vilka har ett särskilt ansvar, och att föreslå och kostnadsberäkna de åtgärder som behövs. ArtDatabanken nämner 50 hotade sötvattensarter som fortfarande behöver särskilda åtgärdsprogram. Kostnaden för detta återstående arbete beräknas till maximalt . Det är dock sannolikt att arter med likartade ekologiska krav kan behandlas inom samma åtgärdsprogram, vilket minskar kostnaderna. delmålet inte ändrats ryms dessa kostnader inom ramen för tidigare Prop. 2004/05:150 åtaganden. 12.6Delmål 6 om åtgärdsprogram utgår Regeringens förslag: Delmål 6 med följande lydelse skall utgå: skall det finnas ett åtgärdsprogram enligt EG:s ram- direktiv för vatten som anger hur God ytvattenstatus skall uppnås. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: När det gäller förslaget att delmål 6 skall utgå in- stämmer en övervägande majoritet. Skälen för regeringens förslag: Delmål som täcks av ramdirektivet för vatten kan utgå (se avsnitten 11.2 och 11.3). 13 Grundvatten av god kvalitet Grundvattnet skall ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. För miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet har fyra delmål fast- ställts. 1.Skydd av grundvattenförande geologiska formationer 4.Åtgärdsprogram för god grundvattenstatus Regeringens bedömning: Grundvattensituationen i bedöms som god i ett internationellt perspektiv trots lokala och regionala problem med bl.a. nitrat, bekämpningsmedel och försurning. Det saknas dock till stora delar underlag för att ge en klar bild av uppfyllelsen för miljökvali- tetsmålet. Genomförandet av ramdirektivet för vatten (2000/60/EG) och i synnerhet av det kommande dotterdirektivet för grundvatten kommer att få stor betydelse för möjligheten att nå miljökvalitetsmålet. En central roll spelar även kommunala insatser såsom inrättandet av skyddsområden för grundvattentäkter. Regeringen avser att vidta åtgärder så att grundvattenfrågorna får en större tyngd i samhällsplaneringen. Regeringen anser även att kunskaps- försörjningen och övervakningen när det gäller grundvattenkvaliteten behöver förbättras och att detta behöver utredas närmare. Miljökvalitetsmålets bakgrund och innebörd: Bakgrunden till miljökvalitetsmålet redovisas i kap. 14 i regeringens proposition Svenska miljömål delmål och strategier (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02: MJU3, rskr. 2001/02:36). Enligt regeringens bedömning i den propositionen och kompletterat enligt nedan innebär miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet i ett generationsperspektiv bl.a. följande: Grundvattnets kvalitet påverkas inte negativt av mänskliga aktivi- teter som markanvändning, uttag av naturgrus, tillförsel av för- oreningar m.m. Det utläckande grundvattnets kvalitet är sådant att det bidrar till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. Förbrukning eller annan mänsklig påverkan sänker inte grund- vattennivån så att tillgång och kvalitet äventyras. Grundvattnet har så låga halter av föroreningar orsakade av mänsklig verksamhet att dess kvalitet uppfyller svenska normer samt kraven på God grundvattenstatus enligt EG:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG). Skälen för regeringens bedömning: Underlaget för att utvärdera om Prop. 2004/05:150 miljökvalitetsmålet kan nås inom tidsramen är ännu magert. ningen är dock att det går att nå målet om ytterligare åtgärder vidtas. Av särskild betydelse i detta sammanhang är kommunernas inrättande av skyddsområden för vattentäkter och revideringen av befintliga skydds- områden som inte är anpassade till de hydrogeologiska förhållandena. I vissa områden i kommer det emellertid att kvarstå problem på grund av trögheter i mark- och grundvattensystemen. Genomförandet av ramdirektivet för vatten (2000/60/EG, se avsnitt 11.2) och i synnerhet av det kommande dotterdirektivet för grundvatten bedöms få en positiv inverkan på möjligheten att nå delmålet. Dessa direktiv medför bl.a. miljökvalitetsnormer, åtgärdsprogram och över- vakning i en större omfattning än vad som är fallet . Det är viktigt att grundvattenfrågorna, särskilt med hänsyn till vatten- försörjningen , får en starkare ställning i samhällsplaneringen. Delmål 1 om skydd av grundvattenförande Regeringens bedömning: Delmål 1 bör fortfarande ha följande lydelse: Grundvattenförande geologiska formationer av vikt för nuvarande och framtida vattenförsörjning skall ha ett långsiktigt skydd mot exploatering som begränsar användningen av vattnet. Det går att nå delmålet om kommunerna fortsätter med skyddande in- satser som exempelvis inrättandet av skyddsområden. förslag: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: Inga specifika synpunkter framförs. Skälen för regeringens bedömning Regeringen bedömer att målet kan nås om ytterligare åtgärder vidtas som stärker skyddet för grundvattnet. Detta kan ske bl.a. genom att fler skyddsområden inrättas och genom att användningen av naturgrus minskar (se även God bebyggd miljö, avsnitt 19.5). framhålla betydelsen av att det vid exploateringar, som exempelvis infrastrukturprojekt, vidtas förebyggande åtgärder så att inte förorenande ämnen påverkar vattenkvaliteten i viktiga grundvattenförekomster. Sådana försiktighetsåtgärder ingår exempelvis i trafikverkens rutiner och är även en viktig del i prövningar av miljöfarliga Det är viktigt att frågan om grundvattenpåverkan behandlas i miljökonsekvensbeskrivningarna. normer för bl.a. bekämpningsmedel samt aviserade ändringar i miljö-