prop · GS03175 · 2005-07-07 00:00:00 — Internet används också i flera sam- hällsviktiga system. E-handelns utveckling som ett effektivt affärsverk- tyg är beroende av en stabil infrastruktur. Det är därför viktigt att Internet organiseras och förvaltas på ett väl fungerande och tillförlitligt sätt och att ansvarsfördelningen är tydlig. Regeringen verkar också för en internationalisering av ansvar och befogenheter över centrala funktioner för Internet. Regeringen har arbetat aktivt för detta i (), den mellan- statliga rådgivande kommittén till for Assigned Names and Numbers (ICANN) och inom World Summit on (). Vad är Internet? Det första nätverket, som använde nätverkstekniken Internet Protocol (IP) för kommunikation mellan olika datorer, bildades mellan tre universitet och ett institut i och kan sägas vara Internets ursprung. och anslöts allt fler nätverk vilket bidrog till det som vi kallar Internet. I och med att domännamnssystemet (DNS) introducerades för att underlätta adresseringen och World med användarvänligt gränssnitt, skedde en explosionsartad utveckling av antalet anslutna datorer. består Internet av ett stort antal sammanlänkade nätverk världen över och används praktiskt taget i alla delar av samhället (se vidare avsnitt 16.1). Beroendet av Internet ökar Samhället blir allt mer beroende av säker och fungerande kommunikation över Internet. konstaterade PTS, efter att ha intervjuat flera stora organisationer, att samhällets beroende av Internet inte var så stort att ett avbrott skulle få allvarliga konsekvenser, men att beroendet ökade. har gått och Internet är ibland verksam- hetskritiskt för delar av näringslivet. gjorde bedömningen 2004 att de flesta samhällskritiska verksamheter är beroende av ett fungerande Internet, varför Internet i sig borde klassi- ficeras som en kritisk infrastruktur. En del företag baserar hela sin verksamhet på Internet. Internet används dessutom bl.a. som infrastruktur för styrning av processer inom industrin. Även den offentliga sektorn har ökat sitt Internetberoende bl.a. i och med satsningar på självbetjänings- tjänster och 24-timmarsmyndigheter. En mycket stor del av de betal- ningar som allmänheten gör sker via Internet . För många svenskar utgör Internet en viktig informations- kanal vid t.ex. stora nyhetshändelser. Flera tillämpningar i samma nät En tydlig utveckling är att tjänster som telefoni, webbplatser, radio och television i allt högre grad använder samma fysiska infrastruktur med trafiken baserad på IP. Konvergensen äger rum för såväl nät, tjänster, apparater som marknader. Angående konvergens, se även bilaga 18 IT-marknad och IT-infrastruktur. Internet har en stor mängd användare och de mest populära tillämpningarna är e-post, sökning och hämtning av information, inter- aktiva e-tjänster, fildelning och interaktiva spel. Ytterligare en tillämp- ning, som är på frammarsch, är IP-telefoni (se avsnitt 15.12). En strategi för ett säkrare Internet bör vara inriktad mot att säkerställa Internets infrastruktur. Strategin bör däremot inte omfatta åtgärder som användare måste vidta för att säkra information som skickas över Internet genom t.ex. kryptering, säker identifiering eller åtgärder mot störande verksamhet som inte direkt utgör hot mot Internets infrastruktur. Strate- gin bör dock omfatta åtgärder för att informera användarna så att dessa inte utsätter sig för onödiga risker och skyddar sin miljö för att inte utgöra ett hot mot Internets infrastruktur. Även om Internet i grunden är ett robust system för elektronisk kommu- nikation går det inte att en gång för alla lösa de säkerhetsproblem som finns på Internet. Därför är det enligt regeringen angeläget att ha ett lång- siktigt arbete för att följa, främja och, där det är lämpligt, påverka säker- Prop. 2004/05:175 hetsarbetet. Målet för en strategi för ett säkrare Internet i bör vara att säkerställa kritiska funktioner i Internets infrastruktur. Kritiska funktio- ner är sådana som om de inte upprätthålls ger omfattande störningar eller avbrott och på så sätt försvårar eller förhindrar användning av Internet för stora grupper av enskilda användare eller för viktiga företag, myndig- heter och organisationer. Med upprätthålls avses att funktionen går att använda med förväntat resultat och godtagbar kvalitet. Strategin bör inriktas på fysisk och logisk infrastruktur samt på infor- mation, kunskapsutveckling och internationellt arbete. Några roller faller naturligt på regeringen och staten, t.ex. att företräda i internationella organisationer eller lagstiftningsfrågor. Andra avgörande frågor måste ske i samverkan med den privata sektorn. 15.15.2Fysisk och logisk infrastruktur Regeringens bedömning: Arbetet med att öka motståndskraften mot störningar som påverkar de fysiska och logiska delarna av Internets infrastruktur bör fortsätta, särskilt i fråga om de två mest kritiska funktionerna för att Internet skall fungera, domännamnssystemet och trafikutbytet mellan operatörer. Arbetet med att tillhandahålla och främja användningen av en robust tid distribuerad via Internet i bör fortsätta och utvecklas vidare. Rapportens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna ställer sig bakom rapportens förslag. Skälen för regeringens bedömning Vad ingår i Internets infrastruktur? Med Internets infrastruktur avses alla fysiska komponenter och logiska system som tillsammans möjliggör överföring av information mellan användare, vilka kan utgöras av enskilda personer, företag, offentlig för- valtning, organisationer och tillhandahållare av tjänster. Internet delar således infrastruktur med andra slag av elektronisk kommunikation. Den grundläggande uppgiften för Internets infrastruktur är att föra över olika former av information till nytta för användarna. Viktigt att skydda infrastrukturen I takt med att samhälle blivit alltmer beroende av ett fungerande Internet har även sårbarheter hos Internet och dess tillämpningar utnyttjats och exponerats vid bland annat överbelastnings- och intrångsattacker, fysiska avbrott och spridning av bl.a. datavirus, datamaskar och trojaner. av dessa företeelser utgör hot mot användarnas förtroende för Inter- net som effektivt kommunikations- och transaktionsmedium, men efter- som en fungerande infrastruktur är en förutsättning för tillämpningar som e-post, webb och IP-telefoni bör arbetet för ett säkrare Internet utgå från infrastrukturen. Internet som sådant bedöms till sin natur vara en relativt feltolerant infrastruktur mot störningar av tillgängligheten genom mångfalden av förbindelser tillsammans med dynamiken i IP-protokollet. Det finns dock en risk att den generella skyddsnivån inte höjs, särskilt hos hem- användarna, i samma takt som riskerna ökar och kraven på säkerhet höjs. Internet och dess tillämpningar är en viktig faktor i samhälls- utvecklingen och utslagning av vitala delar av Internet kan få svåra kon- sekvenser. De leverantörer som ansvarar för driften av den grundläggande infra- strukturen har, tillsammans med de operatörer som tillhandahåller tjänster på nätet, ansvar för att skydda sina delar av infrastrukturen mot störande eller förstörande angrepp riktade mot infrastrukturen. Kvali- teten, säkerheten och kapaciteten för de funktioner som är gemensamma för infrastrukturen avgörs utifrån operatörernas kommersiella över- väganden, dvs. kundernas krav, på en konkurrerande marknad. Krav på säkerhet på en kommersiell marknad Många olika faktorer påverkar de krav som måste ställas på säkerheten i Internets infrastruktur. De frågor som aktörer inom Internets infrastruktur måste kunna besvara för att leverera efterfrågade tjänster med tillfreds- ställande tillgänglighet och kvalitet gäller överföringen (t.ex. volym, snabbhet, säkerhet och ekonomi), reservkapacitet, alternativa förbin- delser, konsekvenser av ett avbrott m.m. Det är av stor vikt att säkra den fysiska överföringen (i nät, kopplings- punkter och annan utrustning) så att den fungerar i enlighet med ställda krav. Dessutom måste också åtgärder vidtas mot att obehö- riga personer får möjlighet att störa funktioner i infrastrukturen samt att avlyssna eller förändra information under överföring. Den fysiska infrastrukturen, såsom kablar, radioutrustning, växlar och routrar, är exponerad för mekanisk påverkan och är av mer eller mindre statisk natur. Det kan vara t.ex. trådbundna nät (koppar, fiber och radio), utrustning för trafikutbyte, vägvals- och domännamnssystemet. Att fysiskt skydda hela nätet är en näst intill omöjlig uppgift, främst på grund av nätets omfattning. Dock måste antalet svaga punkter minimeras, genom analys och åtgärder vid utbyggnad och utveckling. Lokaler och system är utsatta för ett antal externa och interna hot och risker. Framförallt är Internet mycket sårbart för avbrott i elförsörj- ningen, men även för avbrott i försörjningen av värme och kyla för ut- rustningen. Därutöver är kablar och andra delar av Internets infrastruktur sårbara för yttre påverkan, medveten eller omedveten, t.ex. sabotage eller att kablar grävs av. Kopplingspunkter, dvs. punkter där flera operatörers nät kopplas sam- man, är sårbara för t.ex. fysisk åverkan med omfattande konsekvenser vid avbrott så till vida att utbyte av trafik mellan operatörer inte kan ske och därmed resulterar i minskad tillgänglighet till stora delar av Internet. Ett vanligt problem är att kablar skadas vid grävning eller annan åver- kan. Om en sådan skada drabbar regionala eller nationella delar av nätet skall omkopplingar i idealfallet kunna ske så snabbt att endast en mindre andel användare berörs. Avbrott i lokala förbindelser där redundans ofta saknas, får ofta konsekvenser för en mindre andel abonnenter. Eftersom möjligheterna att skydda nätets alla delar mot fysiska angrepp är begränsade bör det, i så stor utsträckning som möjligt, finnas redundans för utrustning och förbindelser. För att öka redundansen på nationell nivå bör kabel inte dras längs samma stråk som andra större nätägares ledningar. De fysiska skyddsåtgärder som vidtagits med anledning av samhällets behov vid svåra påfrestningar och höjd beredskap har främst varit inriktade mot telekommunikationer. Eftersom även Internet nyttjar dessa förbindelser har satsningarna även inneburit förbättrat skydd för delar av Internets infrastruktur. har staten ge- nomfört stora investeringar för att förlägga viktiga växlar och centrala delar av transmissionsnät och styrsystem i skyddade utrymmen i form av bergrum. Detta gällde inledningsvis främst TeliaSonera Sverige AB:s nät för fast telefoni men har efterhand utvidgats till att omfatta även andra operatörer och system för mobiltelefoni. finns ett stort antal tele- och Internetoperatörer i de bergrum som staten har investerat i. Även andra åtgärder har vidtagits för att minska sårbarheten och öka robust- heten bl.a. förstärkning av reservkraften och utbyggnad av redundanta linjer för att minska bredbandsnätens sårbarhet. Delar av utrustningen som är kritisk för Internets infrastruktur, såsom de nationella knutpunkterna för utbyte av Internettrafik mellan opera- törer, är förlagda i bergrum med ett gott fysiskt skydd med reservkraft för långvarig drift. Regeringen bedömer att de åtgärder som har vidtagits har lett till ökad säkerhet för Internet i . Det är angeläget att fortsätta det arbetet i samarbete med t.ex. operatörerna så att det följer utvecklingen och användningen av elektroniska kommunikationer i samhället. Även om arbetet i huvudsak görs av PTS måste andra myndigheter beakta sina delar inom det egna ansvarsområdet. Den logiska infrastrukturen såsom protokoll, operativsystem och tillämpningar för växlar och routrar är exponerad för intrång, överbelast- ning och manipulation och är dynamisk till sin karaktär, dvs. kan i många fall enkelt ändras även på avstånd via nätet. De viktigaste delarna i den logiska infrastrukturen är regler eller protokoll med hjälp av vilka elek- tronisk kommunikation i Internet sker, t.ex. routing- och växlings- funktioner för styrning av trafik mellan operatörer och inom en operatörs nät. Programmen som används, t.ex. DNS, är också viktiga, men också stödfunktioner för drift, övervakning och kundtjänster ingår i den logiska infrastrukturen. Då utvecklingen inom området går snabbt och i huvudsak sker genom internationell utveckling av t.ex. nya standarder och program på mark- naden anser regeringen att den huvudsakliga uppgiften för staten är att följa utvecklingen för att hålla sig informerad och ha underlag för t.ex. tillsynsarbete och information. Domännamnssystemet (DNS) För adressering på Internet används ett internationellt hierarkiskt domän- namnssystem (DNS). Utan tillgång till DNS försvåras eller omöjliggörs användningen av Internet. Utan DNS kan inte en angiven webbadress i webbläsarens URL-fält översättas till de IP-adresser som Internet an- vänder för att styra trafiken till rätt ställe. Även domännamnen i DNS är hierarkiskt uppbyggda, där den högsta angivna nivån kallas toppdomän. Toppdomänerna delas upp i nationella toppdomäner, såsom se, och generiska toppdomäner, såsom com. I avsnitt 16 föreslås en ny lag om nationella toppdomäner för på Internet. Den nya lagen syftar till en säker och effektiv administration av nationella toppdomäner för (f.n. endast se) och till att möjliggöra statlig insyn i och tillsyn över administrationen. Falsk DNS-information kan orsaka att trafik styrs fel vilket kan på- verka användarna så att t.ex. e-post och e-handelstransaktioner inte fun- gerar. Det är således viktigt att säkerställa att informationen i DNS kommer från rätt källa. Det har inte funnits något sätt i DNS att verifiera vem som har registrerat DNS-information, vilket leder till att det är lätt att registrera falsk information och t.ex. utge sig för att vara någon annan än den man egentligen är. Onormal belastning på DNS som orsakas av att frågeställare ställer upprepade frågor i stor mängd till DNS kan leda till att en normal DNS-tjänst inte kan upprätthållas. Då utvecklingen inom området i huvudsak sker genom internationell utveckling av t.ex. nya standarder och program på marknaden anser regeringen att den huvudsakliga uppgiften för staten är att följa utveck- lingen för att hålla sig informerad och ha underlag för t.ex. tillsynsarbete och information. Frågor kring DNS behandlas i flera internationella forum där regeringen och myndigheter har en naturlig roll, t.ex. inom ICANN, och inom EU. Det som gör att Internet överhuvudtaget är det globala nätverk det är, är att trafik kan flyta mellan olika Internetoperatörers nät. Detta genomförs i knutpunkter genom ett protokoll som kallas Border Gateway Protocol (BGP). I dagens Internettopologi, där mängder av operatörer genom BGP förenas i ett komplicerat logiskt nätverk, krävs också mycket information för att göra bra vägval. Protokollet BGP har utvecklats för att stödja routing (vägval) genom en kedja av autonoma system (AS), där ett AS kan utgöras av en operatörs nät eller ett större företags nät. Genom felaktig BGP-routinginformation kan trafik exempelvis styras till ett nät som inte har de påstådda nätadresserna, vilket medför att användare inte når fram till sökt webbplats eller att e-post inte kommer fram. Sannolikheten för att hot skall realiseras mot BGP-routrar bedöms som relativt liten, men konsekvenserna kan bli mycket svåra i särskilda fall och medföra att Internet blir mer eller mindre otillgängligt. BGP är kom- plext och få har kompetens att i illvilligt syfte störa BGP-trafiken. Där- emot kan misstag och insiders orsaka omfattande störningar. Då utvecklingen inom området i huvudsak sker genom internationell utveckling av t.ex. nya standarder och program på marknaden anser regeringen att den huvudsakliga uppgiften för staten är att följa utveck- lingen för att hålla sig informerad och ha underlag för t.ex. tillsynsarbete och information. Det är också möjligt för myndigheterna att t.ex. stödja förberedelser och övningar som normalt sett kanske inte skulle utföras av marknadens aktörer för att minska risken för och lindra konsekvenserna av störningar i Internet. Robust och spårbar tid med hög precision Att tid (Time Coordinated, UTC) är tillgänglig och sprids på ett stabilt sätt i är viktigt. Funktionaliteten i elektroniska kom- munikationsnät och moderna lösningar i IT-system är beroende av till- gång till korrekt och säker tid. Ofta krävs att olika delar av dessa kom- munikationsnät och IT-system är inbördes synkroniserade. I annat fall kan ett informationsutbyte gå fel. Det kan också vara av stor vikt att alla inblandade system har tillgång till samma tidsangivelse. Tillgång till korrekt och spårbar tid är mycket viktigt t.ex. vid tids- stämpling av olika typer av information, från skrivdatum i filer till elek- troniska signaturer, krypteringsnycklar och poster i loggdatabaser för uppföljning, t.ex. vid spårning av IT-incidenter. Tidssignalens kvalitet och noggrannhet kan ha ett stort värde i säkerhetshänseende. Ofta hämtar användare tid från utländska gratistjänster på Internet, alternativt från GPS-systemet eller andra internationella källor. Sådana källor finns i stor mångfald, ofta med okänd robusthet mot störningar. Gemensamt för dessa är att förhållandet till riksmätsplatsen UTC är mer eller mindre okänt, dvs. kopplingen eller spårbarheten till UTC är inte säkerställd. För användare med särskilt höga säkerhetskrav bör hämtning av tid skyddas med säkerhetsfunktionerna i Network Time Protocol (NTP), vilket möjliggör upptäckt av manipulerad eller förfalskad tidsin- formation. Tillgång till en säker och internationellt spårbar tidhållning i med mycket hög och väl dokumenterad kvalitet är därvid en viktig gemensam resurs som staten bör tillhandahålla (i likhet med vad som gäller för tillhandahållande av mätnormaler och distribution av andra fysikaliska mätstorheter, t.ex. massa, längd, volym, tryck, el, temperatur och strålning). I propositionen Ett informationssamhälle för alla (prop. 1999/2000:86) föreslogs att tidhållningen för den svenska delen av Internet bör till- handahållas med spårbarhet från riksmätplatsen för tid och frekvens vid helstatliga AB () i och i deras regi. Den internationella spårbarheten vad gäller tidhållningen i är SP:s representation av UTC (SP). Med stöd från och i samverkan med företaget teleutveckling och produktinnovation AB (Stupi) har SP byggt upp kompetens och system inom området. SP har bland annat byggt tidhållningssystem och ansvarar för tidhållningen i en infra- struktur där de nationella knutpunkterna för Internet i , och är försedda med gruppklocksystem och därtill hörande tidsservrar. Inom ramarna för regeringens uppdrag att öka robustheten i de elek- troniska kommunikationsnäten har PTS beslutat om ett antal åtgärder vid riksmätplatsen för tid och frekvens vid SP. Arbetet med att tillhandahålla och främja användningen av en robust tid distribuerad via Internet i bör fortsätta och utvecklas vidare. Det bör undersökas hur man kan främja en utökad användning av säker och spårbar tid, t.ex. för samhällsviktiga aktörer. 15.15.3Information, kunskapsutveckling och internationellt arbete Regeringens bedömning: Internetanvändarna bör göras medvetna om de risker de utsätter sig för samt hur dessa risker kan minimeras. För att bidra till ett säkrare Internet i bör staten vara en kunnig beställare, kravställare och användare av program och utrust- ning för Internettjänster. Kunskapsutveckling avseende Internets infra- struktur bör främjas i ett bredare sammanhang rörande informations- säkerhet. Samordningen av det svenska agerandet i internationella forum bör utvecklas. Rapportens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna ställer sig bakom rapportens förslag. Skälen för regeringens bedömning Ansvaret för säkerheten är delat mellan flera olika aktörer och även användarna har ett ansvar för säkerheten i sin miljö och sitt beteende på Internet. Med användare avses enskilda personer, juridiska personer och offentlig förvaltning. erbjuds allt snabbare anslutningar till Internet vilket kan innebära att användare som inte har kunskap om de risker som finns på Internet har tillgång till allt kraftfullare plattformar som en angripare kan utgå från när det gäller attacker, spridning av skräppost m.m. Problemet här är att det inte är enbart användarens säkerhet som påverkas utan hela nät- verket. Antalet kapade datorer (som någon kan fjärrstyra efter att ha installerat ett program, ofta genom datamaskar) hos hemanvändare ökar drastiskt. Om var och en av dessa har tillgång till en flerfaldigt snabbare Internetanslutning jämfört med för bara något eller är säkerhetsrisken inte längre begränsad till den enskilde användaren de kapade datorerna kan utnyttjas för t.ex. överbelastningsattacker och skräppostspridning. Informationsbehovet till hemanvändare är stort. Det finns även anled- ning att följa hur ansvarsfördelningen påverkar säkerheten, t.ex. vad gäller operatörernas möjligheter och skyldigheter att på olika sätt vidta förebyggande åtgärder för att begränsa omfattande risker för kommuni- kationsnätets säkerhet. Användares beteende på Internet Alla som använder Internet på något sätt är en del av Internet och påverkar säkerheten på Internet. Internetanvändarna i är en mycket stor och heterogen grupp som inkluderar allt från hemanvändaren till det stora företaget eller myndigheten. För att nå ett säkrare Internet måste användares medvetande om och attityd till säkerhet på Internet förbättras. Ett av de största hoten mot Internet är bristande säkerhet i användares miljöer. Datorer som inte är skyddade kan tas över och fjärrstyras och därmed utnyttjas som plattformar för överbelastnings- och störningsattacker mot bland annat kritiska delar av Internets infrastruktur. Detta innebär inte enbart en risk för den enskilde användarens integritet eller egendom, utan även för Internets funktion i stort. Stora nät av kapade datorer kan användas för överbelastningsattacker mot kritiska delar i Internets infrastruktur vilket kan få konsekvenser för Internetanvändare världen över. Det är därför viktigt att alla Internetanvändare tar ansvar för sitt beteende på Internet och säkerheten i sin egen miljö. Men de säkerhetsproblem som finns är komplexa och för att användarna inte skall utsätta sig för onödiga risker och för att de skall kunna säkra sin egen miljö krävs ofta en om- fattande förståelse och kunskap. Staten kan inte ta ansvaret för enskilda användares säkerhet. Ett stort ansvar åvilar dem som utvecklar och säljer produkter och tjänster inom IT-området. Här har det skett en positiv utveckling. Användarnas ansvar för sin egen IT-användning kvarstår som IT-miljön blir alltmer komplex. Det finns anledning att tro att det även framöver kommer att vara svårt att ha tillräcklig kunskap om de säkerhetsåtgärder som behövs. Reger- ingen anser därför att det fortsatt krävs arbete kring frågor om informa- tion och medvetenhet hos Internetanvändare. Dessa frågor har bland annat i uppdrag att belysa, ett slutbetänkande skall lämnas till regeringen . efterfrågar kravställare av Internettjänster ofta låga priser och tar inte i så stor utsträckning hänsyn till faktorer som kvalitet och säkerhet. Eftersom Internetoperatörer inte kan konkurrera med säkerhet på grund av bristande efterfrågan kan operatörernas kostnader för satsningar på säkerhet bli svåra att räkna hem. Internet kan drabbas av många problem som gör att användare i form av företag och myndigheter som erbjuder tjänster via Internet kan bli isolerade från Internet. Det kan röra sig om bland annat kabelbrott, stör- ningar i elkraftsförsörjningen och problem hos olika operatörer på såväl fysisk som logisk nivå. Förutom sin roll som användare har företag och myndigheter som erbjuder tjänster till hemanvändare via Internet en viktig roll som kravställare vid upphandling av Internetanslutningar och system.