prop · GS0385 · 2005-03-16 00:00:00 — Vi bedömer dock att en uttrycklig lagbestämmelse om detta inte bör införas i aktiebolagslagen. Det är i och för sig rimligt att revisorn kontrollerar att anmälan har gjorts. Vad som närmare bör åligga revisorn i detta av- seende bör emellertid avgöras med utgångspunkt i de allmänna be- stämmelserna om förvaltningsrevision. är vi däremot inte beredda att föreslå några regler om s.k. förskottsutdelning. Det är ofta förenat med stor osäkerhet att bedöma det förväntade utrymmet för värdeöverföringar innan det före- ligger någon fastställd balansräkning. En möjlighet till förskottsutdelning skulle därför innebära risker för att beslut om värdeöverföringar fattas på lösare grunder än vad som är önskvärt. Vi anser alltså, i likhet med kom- mittén, att det inte bör vara tillåtet att betala ut vinst avseende räken- skapsår för vilket någon årsredovisning ännu inte har fastställts. Detta kommer att kunna utläsas klart av de lagregler som vi föreslår. uttrycklig förbudsbestämmelse av det slag som har förordat behövs därför inte. Vad som ovan har sagts innebär också att bolaget inte bör kunna dela ut under upparbetade eller anteciperade vinster, s.k. interims- utdelning. har konstaterat, följer det av artikel 15.2 i EG:s andra bolagsrättliga direktiv att en möjlighet att besluta om inte- rimsutdelning skulle kräva att särskilda lagbestämmelser infördes om upprättande av delårsbokslut som visade att tillräckliga medel fanns tillgängliga för sådan utdelning. Vi föreslår inte några sådana bestämmel- ser. Regeringens förslag: Styrelsen skall ha vetorätt i samband med beslut om vinstutdelning och beslut om minskning av aktiekapitalet för återbetalning till aktie- ägarna eller för avsättning till fritt eget kapital. Kommitténs bedömning: Kommittén har föreslagit att styrelsens vetorätt tas bort (SOU 1997:168 s. 72). Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har inte haft några invändningar mot kommitténs bedömning. och har emellertid ansett att styrelsens vetorätt bör bestå, både när det gäller vinstutdelning och minskning av aktiekapitalet. Skälen för regeringens förslag: Enligt den nuvarande aktiebolags- lagen (se 12 kap. 3 § första stycket) får bolagsstämman som huvudregel inte besluta om utdelning av större belopp än styrelsen har föreslagit eller godkänt. Motsvarande gäller vid nedsättning av aktiekapitalet för åter- betalning till aktieägarna (se 6 kap. 2 § andra stycket). Kommittén har ansett att denna vetorätt för styrelsen bör avskaffas. har invänt mot detta förslag under åberopande av att det normalt endast är bolagets styrelse som har kännedom om de förhållanden som kan behöva beaktas vid tillämpningen av försiktighetsregeln. I den konsek- vensanalys som professor har utfört på uppdrag ifrågasätts också kommitténs förslag att ta bort styrelsens veto- rätt. Vi delar uppfattningen att styrelsen ofta har bäst möjlighet att bedöma frågor om värdeöverföring. Detta gäller, som har varit inne på, i synnerhet vid tillämpningen av den s.k. försiktighets- regeln. Det är därför naturligt att styrelsens bedömning tillmäts avgö- rande betydelse vid beslut om värdeöverföringar från bolaget. Till detta kommer att ett avskaffande av vetorätten skulle kunna leda till oklarheter när det gäller ansvaret för ett värdeöverföringsbeslut som sker i strid med styrelsens förslag. Styrelsen bör alltså enligt vår mening fortfarande ha makt att motsätta sig beslut om vinstutdelning och beslut om minskning av aktiekapitalet för återbetalning till aktieägarna eller för avsättning till fritt eget kapital. Liksom bör dock bolagsstämman kunna besluta om högre vinstutdelning eller återbetalning än vad styrelsen har före- slagit eller godkänt om en sådan skyldighet följer av bolagsordningen eller om det är fråga om sådan vinstutdelning som en aktieägareminoritet Prop. 2004/05:85 enligt lag har rätt att påkalla (se avsnitt 12.3). Det normala sättet att föra över ett aktiebolags överskott till aktieägarna är vinstutdelning. Regler om vinstutdelning finns i 12 kap. aktiebolags- lagen. Där finns bestämmelser om i vilken utsträckning bolagets egna kapital får tas i anspråk genom vinstutdelning och om de former som skall iakttas när vinstutdelning beslutas. Som har framgått av föregående avsnitt föreslår vi att förutsättningarna för värdeöverföring i den nya lagen väsentligen skall vara gemensamma för alla typer av värdeöver- föringar från bolaget. De regler som vi i det föregående har föreslagit när det gäller borgenärsskyddet vid värdeöverföring skall alltså gälla bl.a. vid beslut om vinstutdelning. Det innebär att behovet av särskilda regler om vinstutdelning blir mindre . Även med den nya systematiken behövs emellertid vissa särskilda regler för just denna typ av värdeöver- föring. I det följande tar vi upp några sådana särskilda vinstutdelnings- frågor. Regeringens förslag: I ett beslut om vinstutdelning skall anges vilken dag som är avstämningsdag. I kupongbolag skall i stället anges den dag då utdelningen förfaller till betalning. Avstämningsdagen eller förfallo- dagen skall inte få infalla senare än dagen för nästa årsstämma. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag (SOU 2001:1 s. 114 och 361 f.) Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har inte haft några invändningar mot kommitténs förslag. har emellertid invänt mot förslaget att utdelningsdagen inte skall få sättas längre fram i tiden än vid nästa årsstämma. Skälen för regeringens förslag: En viktig fråga vid beslut om vinstut- delning är som utdelningen skall ske. I fråga om kupongbolag gäller att en fordran på beslutad utdelning är förfallen till betalning eller vid den senare tidpunkt som stämman har beslutat. I förarbetena görs den reservationen att utbetalningstidpunkten inte utan samtliga aktieägares samtycke kan skjutas alltför långt fram i tiden, t.ex. knappast så långt som till ordinarie stämma under nästa räkenskapsår (se SOU 1971:15 s. 317 och prop. 1975:103 s. 479, jfr dock , Aktiebolagslagen 12:e och 13:e kap. Kapitalskydd och likvi- dation, 2 uppl., s. 89). När det gäller avstämningsbolag förfaller utdel- ningen till betalning på den avstämningsdag som har angetts i utdelnings- beslutet (se 12 kap. 3 § tredje stycket aktiebolagslagen). några föreskrifter om att avstämningen skall ske efter ut- Prop. 2004/05:85 delningsbeslutet. Kommittén har föreslagit att det även fortsättningsvis primärt skall an- komma på bolagsstämman att fastställa avstämningsdag respektive för- fallotidpunkt. I syfte att öka bolagens flexibilitet har kommittén dock föreslagit ett tillägg av innebörd att stämman skall kunna bemyndiga styrelsen att besluta i dessa frågor. Vi anser att de regler som kommittén har föreslagit i detta avseende är ändamålsenliga. Med dessa ändringar förbättras bolagens förutsättningar att tidsmässigt anpassa en utdelning i form av exempelvis aktier eller andra finansiella instrument till mark- nadsläget. I linje med det ovan berörda förarbetsuttalandet har kommittén före- slagit att det i den nya lagen anges att avstämningsdagen respektive för- fallotidpunkten inte får infalla senare än dagen före nästkommande ordi- narie bolagsstämma. har invänt mot detta och menat att det inte finns några skäl att begränsa stämmans frihet att be- sluta om lämplig förfallodag. Enligt vår bedömning finns det emellertid starka ordningsskäl som talar för att avstämningsdagar inte skall kunna förläggas alltför långt in . har påpekat, skulle en sådan ordning kunna framstå som svårförståelig, inte minst när det gäller bolag som har sina aktier spridda bland allmänheten. Det fram- står dessutom som principiellt tveksamt att låta stämman besluta om dispositioner som får verkan då den ekonomiska infor- mation som har legat till grund för beslutet kan vara mer eller mindre inaktuell. Vi anser därför att övervägande skäl talar för en lagstadgad begränsning när det gäller hur långt fram i tiden avstämningsdagen respektive förfallotidpunkten får skjutas 12.3 Vinstutdelning på yrkande av aktieägarminoritet Regeringens förslag: Om ägare till minst en tiondel av samtliga aktier yrkar det, skall bolagsstämman besluta om utdelning av åtminstone hälf- ten av vad som återstår av årets vinst efter vissa avdrag för balanserad förlust m.m. Bolagsstämman skall emellertid inte behöva besluta om högre utdelning än av bolagets eget kapital. Utdelning skall inte heller få ske i strid med beloppsspärren eller försiktighetsregeln. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Kommittén har också föreslagit att det införs en särskild bevis- börderegel för de fall då bolagsstämman har avslagit ett yrkande från minoriteten med hänvisning till att den yrkade vinstutdelningen skulle stå i strid med beloppsspärren eller försiktighetsregeln (SOU 2001:1 s. 114 f. och SOU 1997:168 s. 98 f.) Remissinstanserna: En stor majoritet av remissinstanserna har till- styrkt kommitténs förslag eller inte haft några invändningar mot det. har emellertid ifrågasatt om det är rimligt att en så pass liten minoritet skall kunna tvinga fram en utdelning av en så stor andel av vinsten. förbund har framfört synpunkter på kommitténs förslag till bevisbörde- Skälen för regeringens förslag: I 12 kap. 3 § andra stycket aktie- bolagslagen finns bestämmelser om en aktieägarminoritets rätt att påkalla vinstutdelning. Bestämmelserna innebär att aktieägare som representerar minst en tiondel av samtliga aktier har rätt att kräva att stämman beslutar om utdelning av åtminstone en viss del av den utdelningsbara vinsten för året. Syftet med bestämmelserna är att skydda aktieägarminoriteten mot maktmissbruk som kommer till uttryck i vägran att besluta om vinst- utdelning, s.k. utsvältning. Vi anser, i likhet med kommittén, att det även fortsättningsvis finns ett behov av regler av detta slag. Kommittén har föreslagit att rätten att på- kalla utdelning skall tillkomma en minoritet som innehar minst en tiondel av aktierna i bolaget. Detta överensstämmer med vad som gäller . Enligt kommitténs förslag skall minoritetens rätt att påkalla utdelning avse ett belopp som åtminstone motsvarar hälften av vad som återstår av årets vinst enligt den senast fastställda balansräkningen, sedan avdrag har skett för balanserad förlust som överstiger fria fonder och belopp som enligt lag eller bolagsordning skall avsättas till bundet eget kapital eller enligt bolagsordningen skall användas för annat ändamål än utdelning till aktieägarna. Också detta överensstämmer i allt väsentligt med vad som gäller . har ifrågasatt om det är rimligt att en liten minoritet skall kunna tvinga fram utdelning av en så stor andel av vinsten. När det först gäller frågan om hur stor en minoritet måste vara för att den skall kunna påfordra vinstutdelning anser vi att det är logiskt att gränsen i detta avseende skall vara densamma som i andra liknande minoritetsskyddsregler i lagen, dvs. minoriteten måste inneha minst en tiondel av aktiekapitalet. Även den föreslagna omfattningen på den utdel- ning som kan begäras är enligt vår bedömning väl avvägd. Såsom kom- mittén har funnit bör emellertid stämman, liksom , aldrig vara skyl- dig att besluta om högre utdelning än en viss andel () av bolagets egna kapital. Vidare bör, till borgenärernas skydd, den begräns- ningen gälla att utdelningen inte får strida mot försiktighetsregeln eller beloppsspärren. Som vi återkommer till i författningskommentaren bör det i normala fall krävas att den som önskar få en fråga om vinstutdelning prövad på en bolagsstämma, upprättar ett förslag med visst innehåll inför stämman. När det gäller den typ av vinstutdelningsbeslut som diskuteras här anser vi emellertid att ett sådant krav skulle innebära vissa nackdelar. I vissa fall kan det vara först vid stämman eller strax som det står klart för minoriteten att den har anledning att framställa ett yrkande om vinstutdelning. Så kan vara fallet t.ex. om styrelsen inför stämman har lämnat ett från minoritetens utgångspunkter tillfredsställande förslag till vinstdisposition men det vid stämman visar sig att förslaget inte har tillräckligt stöd bland aktieägarna och att majoriteten vid stämman kan väntas rösta för en lägre vinstutdelning än vad styrelsen föreslagit. Ett krav på beslutsförslag även inför en prövning av ett minoritetsyrkande om vinstutdelning skulle uppenbarligen i sådana situationer försätta minoriteten i en mycket besvärlig situation. I sammanhanget bör också beaktas att det med hänsyn till att yrkanden av detta slag kan fram- ställas endast på ordinarie bolagsstämma kan förutsättas att det även utan särskilt förslag från minoritetsaktieägarna finns ett gott underlag för Prop. 2004/05:85 prövningen av vinstutdelningsfrågan. Vi anser därför att det inte bör krävas ett i förväg upprättad förslag för att ett sådant yrkande som disku- teras här skall kunna prövas. En särskild fråga är vad som skall gälla om bolagsstämman inte efter- kommer minoritetens begäran om utdelning. Innebörden av gällande rätt är att den aktieägare som är missnöjd med beslutet får klandra beslutet i allmän domstol. Kommittén, som inte har föreslagit någon ändring i detta avseende, har särskilt uppmärksammat vissa bevisfrågor som kan upp- komma då bolagsstämman har avslagit minoritetens begäran med hän- visning till att en utdelning skulle stå i strid med försiktighetsregeln eller beloppsspärren. Enligt kommittén bör det i ett sådan situation, om be- slutet klandras i domstol, åligga bolaget att visa att den begärda ut- delningen faktiskt skulle ha inneburit ett överskridande av de utdelnings- begränsningar som följer av nämnda bestämmelser. Kommittén har föreslagit att det tas in en bestämmelse om detta i lagen. Vi anser att det är rimligt att bevisbördan i det berörda avseendet normalt skall ligga på bolaget. Enligt vår uppfattning är det emellertid inte nödvändigt eller lämpligt att lagreglera bevisbördans placering. Det bör i stället överlämnas till rättstillämpningen att på grundval av allmän- na processuella principer avgöra vem som skall ha bevisbördan i de olika frågor som kan uppkomma i ett mål av detta slag och vilka krav som skall ställas på bevisningens styrka. 13Förvärv av egna aktier, teckningsoptioner och konvertibler I svensk rätt gällde länge ett förbud för aktiebolag att förvärva aktier i det egna bolaget (egna aktier) annat än i särskilda undantagssituationer. Det ursprungliga motivet för förbudet var att skydda bolagets borgenärer. Eftersom ett bolags förvärv av egna aktier kan få samma effekter som en återbetalning till aktieägarna i samband med en nedsättning av aktie- kapitalet ville lagstiftaren förhindra att de begränsningar som gäller vid nedsättning av aktiekapitalet kringgicks. Ett senare motiv för förbudet var att förvärv av egna aktier kan medföra risk för spekulation och stöd- köp i egna aktier. För privata bolag torde en möjlighet att förvärva egna aktier framför- allt vara av nytta i samband med ägarskiften; bolagets medel kan använ- das för att köpa ut en delägare. De publika aktiebolagens behov av att kunna förvärva egna aktier är av annan karaktär. När det gäller dessa bolag brukar det framhållas att en möjlighet att förvärva egna aktier kan bidra till en mera effektiv användning av bolagets kapital och därmed till ett bättre resursutnyttjande inom näringslivet. Företagen ges bättre förut- sättningar att föra tillbaka överskottsmedel, t.ex. ackumulerade vinster eller överlikviditet som uppkommit i samband med större företagsöver- låtelser, till aktieägarna. Förvärv av egna aktier tillgodoser också, brukar det sägas, företagens behov av instrument för förvärv av andra företag . 2004/05:85 och annan egendom. Genom lagändringar som trädde i kraft fick emeller- tid publika aktiebolag, vars aktier är noterade vid en börs eller annan reglerad marknad (aktiemarknadsbolag), en mera vidsträckt rätt att för- värva egna aktier (se prop. 1999/2000:34 och bet. 1999/2000:LU9). Återköpta aktier får säljas ut på nytt. För sådan försäljning gäller dock särskilda regler. Andra bolag än aktiemarknadsbolag får, liksom tidigare, förvärva egna aktier enbart i vissa särskilda situationer. 13.2 Förvärv och överlåtelse av egna aktier Regeringens förslag: De nuvarande bestämmelserna om förvärv och överlåtelser av egna aktier överförs i allt väsentligt oförändrade till den nya aktiebolagslagen. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (SOU 2001:1 s. 362 f.). Kommittén har dock förordat att även andra bolag än aktiemarknadsbolag får större möjligheter att förvärva egna aktier (SOU 1997:22 s. 247 f.) Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte lämnat några synpunkter på kommitténs förslag i denna del. Föreningen och har dock framhållit att man anser det vara angeläget att den mera vidsträckta rätt att förvärva egna aktier som aktiemarknadsbolag har, utsträcks till att omfatta alla aktiebolag. har uttalat en liknande uppfatt- ning. har ansett att reglerna om för- värv av egna aktier bör ses över. Skälen för regeringens förslag Bör bolag som inte är aktiemarknadsbolag ges en mera vidsträckt rätt att förvärva egna aktier? och har förordat att de bolag som inte omfattades av de lagändringar som beslutades ges en mera vidsträckt rätt att förvärva egna aktier. En av orsakerna till att den genomförda reformen kom att om- fatta enbart aktiebolag, vars aktier är noterade vid börs eller annan regle- rad marknadsplats, var de särskilda regler som gäller för beskattning av aktieägare i fåmansbolag (se prop. 1999/2000 s. 54). En förutsättning för att införa en mera vidsträckt rätt för fåmansbolag att förvärva egna aktier är att dessa s.k. 3:12 regler ses över. En sådan översyn har gjorts av 3:12- utredningen som lämnade över betänkandet Beskattning av småföretagare (2002:52). I betänkandet lämnas förslag till skatte- regler i samband med att icke börsnoterade publika aktiebolag och priva- ta aktiebolag förvärvar egna aktier. Genom lagstiftning har lättnader genomförts i 3:12-reglerna och i arvs- och gåvoskattereglerna vid generationsskiften i företag (se prop. 2003/04:17, bet. 2003/04:SkU9, 2003/04:117, SFS 2003:1200). Därefter har arvs- och gåvoskatten slopats fr.o.m. (prop. 2004/05:25, bet 2004/05:SkU18, rskr 2004/05:134, SFS 2004:1341). Vidare har en expertgrupp på finans- ministerns uppdrag lämnat ett förslag om reformerade 3:12-regler, Reformerad ägarbeskattning effektivitet, prevention, legiti- mitet. Den framtida 3:12-beskattningen, däribland den som ha bäring på frågan om förvärv av egna aktier, är föremål för överväganden inom . Vi är därför f.n. inte beredda att föreslå några såda- na lagändringar som och har förordat. Behöver reglerna om förvärv av egna aktier ses över? De nya reglerna om förvärv av egna aktier har varit i kraft . I detta lagstiftningsärende har uttalat att möjligheten att förvärva egna aktier tillsammans med bolagets möjlig- het att vidareförsälja aktierna har gett upphov till oönskade effekter. Aktiespararna har särskilt pekat på risken för att ledningen bedriver osund aktiespekulation eller försöker påverka kursen på den egna aktien med hjälp av bolagets egna medel. Enligt Aktiespararna bör reglerna därför ses över, t.ex. så att de förvärvade egna aktierna inte skall kunna säljas vidare utan i stället avregistreras direkt efter förvärvet. antogs direktivet om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruksdirektivet). I direktivet anges att förbuden i direktivet inte är tillämpliga på handel med egna aktier i återköpsprogram förutsatt att handeln följer de genomförandeåtgärder som kommissionen antar enligt ett i direktivet föreskrivet kommitté- förfarande. Genomförandet av direktivet torde komma att innebära ändringar i regelverket för aktiebolags förvärv av egna aktier. Enligt vår mening bör de svenska reglerna om förvärv av egna aktier inte ses över förrän direktivet har genomförts i och erfarenhet har vunnits av de nya reglernas effekter. Vi är därför f.n. inte beredda att inleda en översyn av reglerna om förvärv av egna aktier. I ett avseende bör dock vissa ändringar göras. Förvärv av egna aktier innebär typiskt sett att medel överförs från bolaget till aktieägarna utan att det, från bolagets synpunkt, finns affärsmässiga skäl för det och kan därför i det enskilda fallet innebära risker för bolagets borgenärer. är bolagets möjligheter att förvärva egna aktier kringgärdade av vissa borgenärsskyddsbetingade begränsningar. Enligt vår mening bör förvärv av egna aktier nu jämställas med andra slag av värdeöverföringar och omfattas av de allmänna borgenärsskyddsregler som vi har behandlat i avsnitt 11.4. Det innebär bl.a. att det liksom normalt inte skall vara möjligt för ett bolag att förvärva egna aktier om förvärvet skulle inkräkta på bolagets bundna egna kapital. Det innebär vidare att den nya s.k. försiktighetsregel som vi har föreslagit normalt bör gälla även vid förvärv av egna aktier. Vidare bör ett beslut om förvärv av egna aktier liksom andra beslut om värdeöverföring föregås av ett särskilt ställ- ningstagande från styrelsen om huruvida förvärvet är förenligt med för- siktighetsregeln. 13.3 Förvärv och överlåtelse av egna teckningsoptioner och konvertibler Regeringens förslag: I den nya lagen tas in bestämmelser om bolag- ets förvärv av teckningsoptioner och konvertibler som bolaget självt har gett ut. Dessa bestämmelser innebär bl.a. att förvärv av tecknings- optioner och konvertibler inte får inkräkta på bolagets bundna egna kapital. Bolaget skall kunna överlåta återköpta teckningsoptioner men inte återköpta konvertibler. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (SOU 1997:22 s. 253 f. och SOU 2001:1 s. 367). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte invänt mot kommit- téns förslag. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 9.3 har vi behandlat frågor om emission av teckningsoptioner och konvertibler. Konvertibler utgör ett slag av skuldförbindelse som genom konvertering kan omvandlas (konverteras) till aktier. Teckningsoptioner som från början alltid är knutna till en av bolaget utgiven skuldförbindelse ger innehavaren en rätt att teckna aktier i bolaget. Innan konverterings- eller optionsrätten har utnyttjats, har emellertid konvertibel- eller optionsinnehavaren inte någon aktieägares ställning i bolaget utan får betraktas som en bolagets fordringsägare. Det torde inte finnas något som hindrar ett bolag från att återköpa teckningsoptioner eller konvertibler som det har gett ut. Det råder emellertid oklarhet om vad som gäller beträffande teckningsop- tionen eller konvertibeln sedan den har återköpts. Enligt ett synsätt upphör den att gälla i och med återköpet och kan alltså inte utnyttjas för upptagande av nya options- eller konvertibellån. Skälen till det är följan- de. För vanliga fordringsförhållanden gäller att om en skuldförbindelse i behörig ordning kommer i gäldenärens hand så upphör skuldförhållandet genom s.k. konfusion. Ett aktiebolag som återköper konvertibler eller teckningsoptioner kopplade till skuldförbindelser amorterar alltså sin skuld och något skuldförhållande består inte längre när bolaget har blivit ägare till konvertibeln eller skuldförbindelsen. Att konverterings- eller optionsrätten utsläcks är följdriktigt med hänsyn till att dessa rättigheter inte kan utnyttjas av bolaget på grund av förbudet mot att teckna egna aktier. Om bolaget vill ta upp ett nytt konvertibel- eller optionslån, krävs i konsekvens med detta att bolaget fattar ett nytt beslut om emission av konvertibler eller teckningsoptioner. Vad bör då gälla i fortsättningen? Vad först gäller rätten att återköpa konvertibler och teckningsoptioner kan två i och för sig motstridiga synpunkter anläggas. Ett återköp av egna konvertibler eller skuldförbindelser med teckningsoptioner kan vara ett sätt att lätta på bolagets skuldbörda och en god affär för aktieägarna om priset är gynnsamt. Det talar för att lagstiftaren inte bör begränsa bo- lagets återköpsrätt. Å andra sidan kan konvertibler och teckningsoptioner utnyttjas för förvärv av aktier.