prop · GS0367 · 2005-02-15 00:00:00 — Regeringens proposition 2004/05:67 Överenskommelse mellan de nordiska länderna om Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att godkänner en överenskommelse mellan , , , och om folkbokföring och antar en lag om överenskommelsen. Överenskommelsen ersätter en tidigare överenskommelse i samma ämne från . Den nya överenskommelsen träder i kraft , , eller som infaller närmast efter det att har förflutit från den dag då samtliga parter har meddelat det norska att de har godkänt överenskommelsen. För och del träder dock överenskommelsen i kraft , , eller som infaller närmast efter det att har förflutit sedan har meddelat det norska att förutsättningarna för ikraftträdande är uppfyllda. I propositionen föreslås dessutom smärre ändringar i folkbokförings- lagen (1991:481) som föranleds av den nya överenskommelsen. Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om överenskommelse mellan , , , och om folkbokföring ....... Förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481)........................................................................... Ärendet och dess beredning............................................................... Överenskommelsen mellan de nordiska länderna om Ändringar i folkbokföringslagen (1991:481) .................................. Konsekvenser för de offentliga finanserna ....................... Konsekvenser för små företag .......................................... 7.1Förslaget till lag om överenskommelse mellan , , , och om folkbokföring ..... Förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481)......................................................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att dels godkänner 1.överenskommelsen mellan , Fin- land, , och om folkbokföring, dels antar regeringens förslag till 2.lag om överenskommelse mellan , , , och om folkbokföring, och 3.lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om överenskommelse mellan , , , och om folkbokföring Härigenom föreskrivs följande. Den överenskommelse om folkbokföring som , , , och undertecknade skall gälla som lag här i landet. Överenskommelsen är avfattad på svenska, danska, finska, isländska och norska. Samtliga texter har samma giltighet. Den på svenska avfattade texten framgår av bilaga till denna lag. Samtliga texter skall kungöras genom publicering i internationella överens- kommelser (SÖ). Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Bilaga Överenskommelse mellan , , , Prop. 2004/05:67 och om folkbokföring Regeringarna i , , , och har, för att underlätta registreringen av personer i de avtalsslutande staterna, enats om följande: 1.Denna överenskommelse gäller personer som är registrerade som bosatta i en av de avtalsslutande staterna, och som har för avsikt att flytta, eller som har flyttat till en annan av dessa stater. Tidsbegränsade vistelser som varar än 6 månader räknas normalt inte som flyttning. 2.Flyttningen omfattas inte av överenskommelsen om inte utflyttningsstaten senast efter anmäld utflyttning har mottagit underrättelse enligt artikel 2 punkt 2 tredje stycket. 1.Den som flyttar från en avtalsslutande stat till en annan av dessa stater, skall inom den tidsfrist som gäller för flyttningsanmälan i denna stat, anmäla inflyttningen till behörig lokal registreringsmyndighet. med anmälan skall den flyttande lämna de uppgifter som krävs i inflyttningsstaten och uppvisa legitimation med dokumentation av medborgarskap (pass eller motsvarande), samt lämna uppgift om per- sonnummer och den bostadsadress och kommun som den flyttande hade i utflyttningsstaten fram till dess flyttningen skedde. 2.Den lokala registreringsmyndigheten i inflyttningsstaten avgör om en person skall registreras som bosatt i inflyttningsstaten. Finner den lokala registreringsmyndigheten att en person skall registreras som bosatt i inflyttningsstaten, skall den flyttande registreras som bosatt och tilldelas personnummer möjligt på samma sätt som gäller för personer som flyttar in från stater utanför . med att det har beslutats om att det skall ske en registrering eller inte i inflyttningsstaten, skall registreringsmyndigheten i inflytt- ningsstaten underrätta personen och den centrala eller en särskilt angiven registreringsmyndighet i utflyttningsstaten. I underrättelsen till myndigheten i utflyttningsstaten skall anges den flyttandes personnummer i utflyttningsstaten, namn, födelsedatum, kön och, om registrering har skett, inflyttningsdatum, personnummer, kom- mun och bostadsadress i inflyttningsstaten. Motsvarande underrättelse skall sändas om registreringsmyndigheten i inflyttningsstaten senare upphäver det tidigare beslutet om registrering av inflyttning, Finner den lokala registreringsmyndigheten skäl att anta att den som har anmält inflyttningen, skall anses bosatt på en annan plats i inflytt- ningsstaten, skall han hänvisas till den lokala registreringsmyndigheten på denna plats. Först när underrättelse om registrering i inflyttningsstaten har mottagits, skall den lokala registreringsmyndigheten i utflyttningsstaten avregistrera den som har flyttat. Som datum för utflyttningen används inflyttningsstatens registrerade inflyttningsdatum. Frågan om en person enligt denna överenskommelse skall anses som bosatt eller inte bosatt i inflyttningsstaten, avgörs enligt lagstiftningen i Om den lokala registreringsmyndigheten i utflyttningsstaten har en annan uppfattning om de faktiska förhållandena som har lagts till grund för registreringen, kan ärendet tas upp med den lokala registreringsmyn- digheten i inflyttningsstaten. Blir dessa inte eniga, kan utflyttningsstatens lokala registreringsmyndighet ta upp saken med statens centrala registre- ringsmyndighet som i sin tur kan ta upp saken med inflyttningsstatens Som inflyttningsstat räknas den stat som en person bosatt sig i efter inflyttning från en annan stat. Detta gäller så länge de faktiska bostads- förhållandena är de samma som då inflyttningen ägde rum. De avtalsslutande staterna förbinder sig att på förfrågan ömsesidigt lämna uppgifter om den flyttandes namn, födelsedatum, personnummer, födelseort, kön, bostadsadress, lokal registreringsmyndighet, medborgar- skap, civilstånd och datum för ändring, make/makas/registrerad partners namn och födelsedatum, föräldrarnas namn och födelsedatum (för barn under ), namn och födelsedatum för barn (under ) och eventuellt utflyttningsdatum, samt de andra upplysningar som kan antas vara nödvändiga för bedömningen av bosättningsfrågan, och underrätta om de beslut som fattas. Underrättelse enligt artikel 2 och svar på förfrågningar enligt denna artikel kan ske med direkt elektronisk kommunikation mellan de centrala registreringsmyndigheterna i de avtalsslutande stater som har avtalat De centrala registreringsmyndigheterna i de avtalsslutande staterna är förpliktade att hålla aktuell och offentliggöra en förteckning över de lokala registreringsmyndigheterna i de respektive staterna. Överenskommelsen träder i kraft , , eller som infaller närmast efter det att förflutit från den dag då samtliga avtalsslutande stater har meddelat det norska utrikes- departementet att de har godkänt överenskommelsen. För och del träder överenskommelsen dock i kraft , , eller som infaller närmast efter det att förflutit sedan har notifierat det norska att förutsättningarna är uppfyllda. Det norska underrättar de övriga avtalsslutande staterna om mottagandet av dessa meddelanden och om tidpunkten för överenskommelsens ikraftträdande. som denna överenskommelse träder i kraft upphävs den nordiska överenskommelsen om folkbokföring. En avtalsslutande stat kan i förhållande till var och en av de andra staterna säga upp överenskommelsen per eller med en uppsägningstid av . Uppsägning skall ske genom skriftligt meddelande till berörd stat och det norska . Det norska underrättar de övriga staterna om mottagan- det av sådant meddelande och om dess innehåll. Originaltexten till denna överenskommelse deponeras hos det norska , som tillställer de övriga parterna bestyrkta kopior därav. Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndi- gade, undertecknat denna överenskommelse. Som skedde i i ett exemplar på danska, finska, isländska, norska och svenska språken, som alla har lika giltighet. Förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen Härigenom föreskrivs i fråga om folkbokföringslagen (1991:481) dels att 22 § skall upphöra att gälla, dels att 40 § skall ha följande lydelse. Andra beslut av än som anges i 39 § får överklagas av den person vars folkbokföring beslutet gäller och av det allmänna ombudet hos . Ett beslut om en persons bosättning får även överklagas av en kommun som berörs av beslutet. Ett överklagande av enskild om Ett överklagande av enskild om folkbokföring enligt 317 och 20 folkbokföring enligt 317, 20 och 22 §§ skall ha kommit in till 21 §§ skall ha kommit in till den dag den klagande fick del av den dag den klagande fick del av Beslut i annan fråga får Beslut i annan fråga får överklagas av enskild utan be- överklagas av enskild utan be- Ett överklagande av det allmänna ombudet eller en kommun skall ha kommit in till från den dag beslutet meddelades. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1 Senaste lydelse 2003:657. Ärendet och dess beredning Den nu gällande överenskommelsen mellan de nordiska länderna om folkbokföring undertecknades . Den är publicerad i överenskommelser med främmande makter (SÖ 1990:34) och är införlivad i svensk rätt genom lagen (1989:1007) om överenskom- melse mellan , , , och om folk- bokföring. Lagen trädde i kraft (se förordningen [1990:910] om ikraftträdande av lagen [1989:1007] om överenskom- melse mellan , , , och om folk- bokföring). innehade ordförandeskapet i Nordiska minister- rådet. Temat för det svenska ordförandeskapet var Integration . , f.d. statsminister i , hade under det svenska ordförandeskapet i uppdrag av ministerrådet att undersöka och föreslå hur gränshinder skulle kunna undanröjas när det gäller nordbornas rör- lighet inom . tog i en skrivelse till statsrådet , minister med ansvar bl.a. för samordning av nordiska frågor, upp problemet med att det ofta tar för personer som flyttar inom att få nytt personnummer i inflyttningslandet. Han påpekade att det kan få konsekvenser bl.a. för möjligheterna att öppna bankkonto eller hyra bostad, vilket ofta förutsätter ett personnummer. Med anledning av skrivelse tog vid de nordiska samarbetsministrarnas möte initiativ till en arbetsgrupp bestående av representanter för de nationella myndigheterna med ansvar för personnummer. Arbetsgruppen skulle göra en översyn av rutinerna vid respektive lands myndigheter vid anmälan om inflyttning från ett annat nordiskt land i syfte att förbättra dessa så att personnummer i normalfallet kan erhållas . Arbetsgruppen skulle redovisa vad den hade kommit fram till . , som då var chefsmyndighet för folkbokföringsfrågor i och bl.a. tilldelade personnummer, var sammankallande i arbetsgruppen. Arbetsgruppen redovisade sitt arbete i en rapport . I rapporten föreslogs att det på kort sikt skulle utarbetas en samordnad nordisk information om regler för internordiska flyttningar riktad till allmänheten. Vidare föreslogs att ministerrådet skulle tillsätta en ny arbetsgrupp för fortsatt arbete med en mer långsiktig och effektiv lösning på problemen samt ha i uppdrag att ta fram förslag till en ny internordisk flyttningsöverenskommelse. Mot bakgrund av rapporten ställde de nordiska samarbetsministrarna sig bakom principen om en ändring av den nordiska överenskommelsen om folkbokföring med innebörd att information om flyttning från ett nordiskt land till ett annat skulle kunna kommuniceras direkt mellan folkbokföringskontor i utflyttnings- respektive inflyttnings- kommun. Arbetsgruppen fick även i uppdrag att utarbeta ett konkret för- slag till en ändring av den nordiska överenskommelsen om folkbokföring i syfte att personnummer i normalfallet skall kunna erhållas senast genom att flyttningsinformation kommuniceras di- rekt mellan berörda myndigheter i utflyttnings- respektive inflyttnings- landet. Resultatet av arbetsgruppens arbete är en ny överenskommelse mellan de nordiska länderna om folkbokföring som undertecknades av de avtalsslutande länderna . I detta ärende föreslår regeringen att skall godkänna den nya överenskommelsen mellan de nordiska länderna om folkbokföring och att den skall införlivas i svensk lagstiftning genom en lag om överens- kommelse mellan , , , och om folkbokföring. föreslås dels att 22 § folkbokföringslagen (1991:481), som på grund av den nya överenskommelsen inte längre behövs, skall upphöra att gälla, dels en följdändring till detta i 40 § samma lag. Förslaget till lag om överenskommelse mellan , , , och om folkbokföring innehåller, vid sidan av i huvudsak administrativa föreskrifter för registreringsmyndigheterna i de avtals- slutande staterna, även några föreskrifter som faller inom det område som Lagrådet skall granska. Lagförslaget har emellertid inte remitterats till Lagrådet eftersom lagförslaget i den delen endast rör den uppgiftsskyldighet som åvilar den som flyttar och är av så enkel beskaf- fenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Detsamma gäller i fråga om förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen. De före- slagna ändringarna är en direkt konsekvens av att det internordiska flyttningsbeviset har slopats. Överenskommelsen mellan de nordiska Regeringens förslag: godkänner överenskommelsen mellan , , , och om folkbokföring. Överenskommelsen skall införlivas i svensk rätt genom en särskild lag om överenskommelse mellan , , , och om folkbokföring. Skälen för regeringens förslag Mellan de nordiska länderna finns en överenskommelse om folkbok- föring som träffades . Syftet med överenskommelsen var att så långt det var möjligt samordna och förenkla reglerna om registrering vid flyttning mellan de nordiska länderna samt att, trots olika bosättningsregler, nå en likformig tillämpning av överenskommelsen. Detta behövde dock inte resultera i några mera omfattande ändringar i sak i förhållande till en tidigare gällande överenskommelse . De nordiska länderna har undertecknat en ny överenskommelse om folkbokföring. I likhet med den äldre överens- kommelsen innehåller den nya i första hand föreskrifter av administrativ art och föreskrifter om handläggningsrutiner m.m. för de myndigheter som har hand om folkbokföringsregistreringen. I överenskommelsen finns dessutom, som i den äldre, föreskrifter om åtgärder som den enskil- de skall vidta vid flyttning mellan avtalsslutande stater. Den nya överenskommelsen innebär i huvudsak följande. Artikel 1 anger vilka personer överenskommelsen omfattar. Artikeln innehåller även en bestämmelse om vad som skall gälla vid en kortare vistelse än i en annan nordisk stat. En tidsbegränsad vistelse som varar än skall normalt inte räknas som flyttning. I artikeln har, i förhållande till den äldre överenskommelsen, lagts till en bestämmelse om att en flyttning inte omfattas av överenskommelsen om inte utflyttningsstaten senast efter anmäld utflyttning har mottagit underrättelse enligt artikel 2 punkt 2 tredje stycket, dvs. en underrättelse från registreringsmyndigheten i inflyttningsstaten om att det har beslutats att det skall ske, eller inte skall ske, en registrering i inflyttningsstaten. Artikel 2 rör den praktiska handläggningen av flyttning mellan de nordiska länderna. Enligt den äldre överenskommelsen (artikel 2 punkterna 13) skall den som avser att flytta från ett av de avtalsslutande länderna till ett annat av dessa länder, anmäla detta till den lokala registreringsmyndigheten i Den lokala registreringsmyndigheten i utflyttnings- landet skall då genast tillställa den flyttande ett internordiskt flyttnings- betyg med bifogad blankett för internordiskt flyttningsbevis. Betyget är giltigt för utfärdandet. Den lokala registre- ringsmyndigheten i inflyttningslandet beslutar om att en person skall registreras som bosatt i inflyttningslandet. Registreringen kan enbart ske med stöd av flyttningsbetyg. Så snart registreringen är gjord skall den lokala registreringsmyndigheten i utflyttningslandet underrättas. Under- rättelse sker genom översändande av ett internordiskt flyttningsbevis. Om den lokala registreringsmyndigheten i inflyttningslandet anser att den som har lämnat ett flyttningsbetyg inte kan anses som bosatt inom registreringsområdet, skall beslutet antecknas på blanketten för flytt- ningsbevis som den flyttande underrättas. Flyttningsbetyget behålls av registreringsmyndigheten. Blanketten för flyttningsbevis skall genast återsändas till den lokala registreringsmyndighet som har utfärdat flyttningsbetyget. För att förhindra dubbelregistrering eller att någon re- gistrering inte alls förekommer skall den lokala registreringsmyndigheten i utflyttningslandet för utflyttning ange den dag som inflyttningslandet registrerat som inflyttningsdag. I artikel 2 punkt 4 anges den tidsfrist inom vilken den lokala re- gistreringsmyndigheten i utflyttningslandet bör återfå flyttningsbeviset. Fristen är en månad från den dag som uppgetts som flyttningsdag. Om myndigheten inte återfår flyttningsbeviset , skall den vända sig direkt till den lokala registreringsmyndigheten i inflyttnings- landet för att få de upplysningar som fordras med hänsyn till re- gistreringen. Förfarandet enligt den nya överenskommelsen är i stora delar nytt. De nuvarande internordiska flyttningsbetygen och flyttningsbevisen slopas. Det förfarande som anges i artikel 2 i den nya överenskommelsen inne- bär i stället följande. Den som flyttar från en avtalsslutande stat till en annan av dessa stater, skall inom den tidsfrist som gäller för flyttningsanmälan i denna stat, anmäla inflyttningen till behörig lokal registreringsmyndighet. med anmälan skall han lämna de uppgifter som krävs i inflyttningsstaten och uppvisa legitimation med dokumentation av medborgarskap (pass eller motsvarande) samt lämna uppgift om personnummer och den bostadsadress och kommun han hade i utflyttningsstaten fram till dess flyttningen skedde. Den lokala registreringsmyndigheten i inflyttningsstaten skall avgöra om en person skall registreras som bosatt i inflyttningsstaten. Om den lokala registreringsmyndigheten finner att en person skall registreras som bosatt i inflyttningsstaten, skall han registreras som bosatt och tilldelas personnummer möjligt enligt samma regler som gäller för personer som flyttar in från stater utanför . med att det har beslutats huruvida det skall ske en regist- rering eller inte i inflyttningsstaten, skall registreringsmyndigheten i inflyttningsstaten underrätta personen och den centrala eller en särskilt utpekad registreringsmyndighet i utflyttningsstaten. I underrättelsen till myndigheten i utflyttningsstaten skall anges per- sonens personnummer i utflyttningsstaten, namn, födelsedatum, kön och, om registrering har skett, inflyttningsdatum, personnummer, kommun och bostadsadress i inflyttningsstaten. Om registreringsmyndigheten i in- flyttningsstaten senare upphäver det tidigare beslutet om registrering av inflyttning skall en motsvarande underrättelse sändas till utflyttnings- staten. Om den lokala registreringsmyndigheten finner skäl att anta att den som anmält flyttningen, skall anses bosatt på en annan plats i in- flyttningsstaten, skall han hänvisas till den lokala registreringsmyn- digheten på denna plats. För att undvika risken för en dubbelregistrering skall den lokala registreringsmyndigheten i utflyttningsstaten avregistrera den som har flyttat först när en underrättelse om registrering i inflyttningsstaten har mottagits. Som datum för utflyttningen används inflyttningsstatens re- gistrerade inflyttningsdatum. I artikel 3 anges i första stycket att frågan om en person skall anses som bosatt eller inte bosatt i inflyttningsstaten, avgörs enligt lagstift- ningen i den staten. Om den lokala registreringsmyndigheten i utflytt- ningsstaten har en annan uppfattning om de faktiska förhållandena som har legat till grund för registreringen, kan ärendet tas upp med den lokala registreringsmyndigheten i inflyttningsstaten. Blir dessa inte eniga, kan utflyttningsstatens lokala registreringsmyndighet ta upp saken med sta- tens centrala registreringsmyndighet som i sin tur kan ta upp saken med inflyttningsstatens centrala registreringsmyndighet. Detta framgår av andra stycket. Blir de centrala myndigheterna inte eniga, är det emellertid huvudregeln i första stycket som gäller, dvs. frågan skall då angöras enligt lagstiftningen i inflyttningsstaten. I artikelns sista stycke definieras inflyttningsstat som den stat som en person bosatt sig i efter inflyttning från en annan stat. Detta gäller så länge de faktiska bostadsförhållandena är desamma som då inflyttningen ägde rum. Artikel 4 rör den ömsesidiga informationen mellan staterna. Artikeln ersätter artiklarna 4 (en generell upplysningsplikt) och 6 (formulär för flyttningsbetyg och flyttningsbevis) i den äldre överenskommelsen. De i artikeln särskilt angivna uppgifterna har, i förhållande till den äldre överenskommelsen blivit något färre. De avtalsslutande staterna förbin- der sig att på förfrågan ömsesidigt lämna uppgifter om den flyttandes namn, födelsedatum, personnummer, födelseort, kön, bostadsadress, lokal registreringsmyndighet, medborgarskap, civilstånd och datum för ändring, make/makas/registrerad partners namn och födelsedatum, för- äldrarnas namn och födelsedatum (för barn ), namn och födelsedatum för barn (under ) och eventuellt utflyttningsdatum samt de andra upplysningar som kan antas vara nödvändiga för be- dömningen av bosättningsfrågan. Underrättelse skall också lämnas om de beslut som fattas. I artikel 4 anges också att en underrättelse enligt artikel 2, dvs. en underrättelse till utflyttningsstaten om huruvida en registrering har skett i inflyttningsstaten, och svar på förfrågningar enligt denna artikel kan ske med direkt elektronisk kommunikation mellan de centrala registrerings- myndigheterna i de avtalsslutande stater som har avtalat om detta. Det kan nämnas att än så länge har inte slutit något sådant bilateralt avtal. I artikel 5 i den äldre överenskommelsen upplyses om vilken myndig- het som skall anses som den lokala registreringsmyndigheten i varje land. I den nya överenskommelsen anges i stället i artikel 5 att de centrala registreringsmyndigheterna i de avtalsslutande staterna är förpliktade att hålla aktuell och offentliggöra en förteckning över de lokala registre- ringsmyndigheterna i respektive stat. Artikel 6 rör datum för ikraftträdande m.m. I artikel 7 anges att som den nya överenskommelsen träder i kraft upphävs den Artikel 8 rör uppsägning av överenskommel- sen och artikel 9 rör deponering av originaltexten samt undertecknande. Artiklarna 69 överensstämmer i huvudsak med motsvarande reglering i den äldre överenskommelsen. Regeringen föreslår att godkänner den nu redovisade överens- kommelsen mellan , , , och om folkbokföring samt att överenskommelsen införlivas i svensk rätt genom en särskild lag om överenskommelse mellan , , , och om folkbokföring. Eftersom vid tiden för sitt beslut inte känner till om förut- sättningarna för överenskommelsens ikraftträdande är uppfyllda bör den föreslagna lagen träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. 5 Ändringar i folkbokföringslagen (1991:481) Regeringens förslag: Nuvarande föreskrift i 22 § folkbokföringslagen (1991:481) om att den som flyttat till ett annat nordiskt land får avregistreras från folkbokföringen endast med stöd av ett internordiskt flyttningsbevis skall upphöra att gälla. Hänvisningen i 40 § samma lag till 22 § skall slopas.