prop · GS0362 · 2005-03-01 00:00:00 — Bland dessa föreskrifter finns i 9 § en bestämmelse att den myn- dighet som prövar ett ärende, i vilket det krävs en miljökonsekvensbe- skrivning också skall pröva om beskrivningen uppfyller kraven i 6 kap. . Detta innebär att regeringen, som prövar koncessionsären- den enligt naturgaslagen, i dessa ärenden också skall pröva om miljökon- sekvensbeskrivningen uppfyller nämnda krav. Emellertid finns i sista meningen i den aktuella paragrafen en bestämmelse som medför att rege- ringen kan delegera denna prövning till en myndighet. Med stöd av detta bemyndigande har regeringen i 8 § naturgasförordningen (2000:673) delegerat denna uppgift till . 8 § En koncession får beviljas endast den som från allmän synpunkt är lämplig att utöva den verksamhet som avses med koncessionen. Det skall särskilt beaktas om sökanden kan antas ha vilja och förmåga att dels utöva den verksamhet som avses med koncessionen, dels utöva verksam- heten enligt de föreskrifter och villkor som kommer att gälla för verk- samheten. Paragrafen motsvarar 7 § i gamla naturgaslagen och är oförändrad i för- hållande till den. Enligt paragrafen får koncession beviljas endast den som bedöms lämplig från allmän synpunkt att bedriva den verksamhet som avses med koncessionen. I andra meningen anges vad som främst skall beaktas vid denna lämplighetsprövning. Vid prövningen görs en bedömning av sökandens tekniska och ekonomiska resurser att bedriva den verksamhet som avses med ansökan. Dessutom görs en bedömning av sökandens vilja och förmåga att uppfylla de förpliktelser som följer av koncessio- nen, dvs. de villkor som angetts i koncessionsbeslutet och de bestämmel- ser som ges i det följande i naturgaslagen. 9 § En koncession för en naturgasledning skall ange rörledningens En koncession för en naturgasledning, en lagringsanläggning eller en förgasningsanläggning skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt. Den skall också förenas med de villkor för ledningens eller anläggningens utförande och nyttjande som behövs av säkerhetsskäl eller som behövs för att i övrigt skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter och främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och andra resurser eller som av annat skäl behövs från allmän synpunkt. Det får anges som villkor för en koncession att ledningen eller anlägg- ningen skall vara färdigställd inom . Om det finns särskilda skäl, får regeringen förlänga den angivna tiden. skall göras före utgången av den angivna tiden. Paragrafen motsvarar 8 § i gamla naturgaslagen och 8 § i utredningens Den är oförändrad i förhållande till gamla naturgaslagen med bortseende från dels att den numera omfattar också förgasningsanlägg- ningar, dels en redaktionell ändring. I första stycket föreskrivs att i en koncession som gäller för en natur- gasledning skall rörledningens huvudsakliga sträckning anges. akta sträckningen av rörledningen anges alltså inte i koncessionsbeslutet utan detta görs först då rörledningen skall dras fram. Då krävs att konces- sionshavaren träffar överenskommelser med berörda markägare. överenskommelser bestäms rörledningens exakta sträckning över fastig- Om sådan överenskommelse inte kan träffas fastställs den exakta sträckningen vid en förrättning enligt ledningsrättslagen (1973:1144). Andra stycket omfattar alla tre typer av koncession. en koncession skall förenas med vissa typer av villkor, vilka anges i lag- Vad gäller villkor till skydd för människors hälsa och miljön syf- tar de till att säkerställa att de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. miljö- Villkor som behövs av säkerhetsskäl fastställs efter sam- Enligt tredje stycket får som villkor i ett beslut om koncession före- skrivas att den berörda anläggningen skall vara färdigställd inom en viss Skälet till detta är att, enligt föreskrifter, ett bebyggelseförbud inom visst avstånd från anläggningen träder i kraft när koncession meddelas. Om koncessionshavaren avstår från att utnyttja sin rätt enligt koncessionen kan ett onödigt bebyggelseförbud bli gällande När tidsfristen bestäms skall bl.a. arbetets omfattning beaktas. betet på grund av särskilda förhållanden, t.ex. arbetsnedläggelse, förhind- ras eller avsevärt försvåras kan tidsfristen förlängas. längning skall lämnas in före tidsperiodens utgång. inte är färdig inom föreskriven tid och ansökan om förlängning inte har lämnats in eller beviljats kan koncessionen återkallas enligt 14 § 2. I förhållande till gamla naturgaslagen har bestämmelserna i andra och tredje styckena utvidgats till att avse även koncession för förgasnings- anläggningar eftersom sådana anläggningar numera kräver koncession. 10 § En koncession får för sin giltighet göras beroende av att den som innehar koncessionen ställer säkerhet för kostnaderna för att ta bort den berörda ledningen eller anläggningen och att vidta andra åtgärder för Staten, kommuner, landsting och kommunalförbund behö- ver inte ställa säkerhet. Om det kan antas att den ställda säkerheten är tillräcklig, får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten besluta om ytterligare säkerhet. I fråga om säkerhetens beskaffenhet gäller 2 kap. 25 § utsöknings- Säkerheten skall prövas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten och förvaras av i det län där verksamheten bedrivs. Paragrafen motsvarar 9 § i gamla naturgaslagen och 9 § i utredningens Den är oförändrad i förhållande till den gamla naturgaslagen med bortseende från att den numera omfattar också förgasningsanläggningar och att en mindre redaktionell ändring gjorts. I paragrafen regleras skyldigheten att ställa säkerhet för återställnings- Av första stycket framgår bl.a. att ställande av säkerhet inte är obliga- Frågan om säkerhet skall ställas eller inte avgörs av regeringen i samband med att själva koncessionsfrågan prövas. ställas skall den täcka alla kostnader som kan beräknas uppstå till följd Skyldigheten att vidta sådana åtgärder regle- ras i 15 §. Av den paragrafens tredje stycke framgår bl.a. att, om konces- sionshavaren inte fullgör sina skyldigheter, en myndighet kan besluta att åtgärderna skall vidtas på koncessionshavarens bekostnad. nen kan säkerheten tas i anspråk för att täcka kostnaderna för återställ- I andra stycket föreskrivs en möjlighet att kräva ytterligare säkerhet om den ursprungliga säkerheten visar sig otillräcklig. Tredje stycket anger hur säkerheten skall vara beskaffad genom en hänvisning till 2 kap. 25 § utsökningsbalken. melse framgår att säkerheten skall bestå av pant eller borgen. ning av den ställda säkerheten skall göras av regeringen eller tillsyns- Denna bestämmelse gäller även en kompletterande säker- het enligt andra stycket. 11 § En koncession skall meddelas . Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det, får dock bestämmas. Paragrafen motsvarar 10 § i gamla naturgaslagen. Den är oförändrad i förhållande till den gamla naturgaslagen med bortseende från att den numera omfattar också förgasningsanläggningar. Huvudregeln i paragrafen är att en koncession skall meddelas för fyrtio Kortare tid kan bestämmas om sökanden begär det eller om det finns Sistnämnda möjlighet bör utnyttjas restriktivt eftersom en lång koncessionstid har stor betydelse för koncessionshavaren på grund av de stora investeringar som görs inom den verksamhet som en konces- Ett exempel på när särskilda skäl kan anses föreligga är att en anläggning, för vilken koncession begärs, utgör en mindre del av ett Prop. 2004/05:62 större naturgassystem och det finns behov att samordna koncessions- tiderna för de olika delarna av systemet. 12 § Koncessionens giltighetstid får på ansökan av koncessionshavaren förlängas med i taget. Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det, får dock bestämmas. I ett ärende om förlängning av giltighetstiden skall 59 §§ tillämpas. Ansökan om förlängning av giltighetstiden bör göras senast före Koncessionen gäller till dess att ansökningen har prövats slutligt. Paragrafen motsvarar 11 § i gamla naturgaslagen. Den är oförändrad i förhållande till den gamla naturgaslagen med bortseende från att den numera omfattar också förgasningsanläggningar och att en mindre re- daktionell ändring gjorts. I första stycket anges att koncessionstiden kan förlängas efter ansökan av koncessionshavaren. Om ansökan beviljas skall giltighetstiden, enligt huvudregeln, förlängas med . Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det kan bestämmas för förlängningen. Över- vägs i ett förlängningsärende bör samma bedömning göras som då koncession meddelas första gången enligt 11 §. Vid prövning av en ansökan om förlängning skall, enligt andra stycket, ett antal angivna paragrafer tillämpas, vilket innebär att en ansökan om förlängning i princip skall prövas som en ansökan om en ny koncession. Detta kan bl.a. medföra att koncessionshavaren, enligt 6 §, blir tvungen att ändra rörledningens sträckning eller flytta andra typer av anläggning- ar. Under koncessionens giltighetstid kan nämligen kommunen ha antagit nya eller ändrade detaljplaner, som inte medger hittillsvarande placering av naturgasanläggningarna. En flyttning av anläggningarna kan också bli aktuell till följd av bestämmelserna i 7 §. Av tekniska skäl torde det dock inte vara möjligt att flytta en lagringsanläggning för vilket det krävs kon- cession. Sådana anläggningar är nämligen ofta nedsprängda i bergrum. Slutligen kan koncessionen förenas med nya eller ändrade villkor med stöd av 9 § andra stycket. I tredje stycket föreskrivs att ansökan om förlängning av giltighetstiden bör göras senast före koncessionstidens utgång. Bestämmelsen är inte sanktionerad men det är viktigt att tidsgränsen hålls så att regeringen får den tid som behövs för att behandla ärendet. 13 § En koncession får inte överlåtas utan tillstånd. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten prövar frågor om tillstånd. Vid prövning av en ansökan om överlåtelse av koncession skall 8 § tillämpas. Paragrafen motsvarar 12 § i gamla naturgaslagen. Den är oförändrad i förhållande till gamla naturgaslagen med bortseende från att den numera omfattar också förgasningsanläggningar och att en mindre redaktionell Prop. 2004/05:62 ändring gjorts. I paragrafen föreskrivs att en koncession inte får överlåtas utan till- stånd. Den nye innehavarens lämplighet skall prövas på samma sätt som vid en ansökan om ny koncession varför en hänvisning till 8 § görs. Där- emot skall inte övriga villkor för koncessionen prövas på nytt. Den nye koncessionshavaren övertar ansvaret för att följa de villkor som är för- enade med koncessionen. Någon ny koncessionstid fastställs inte heller utan koncessionen övertas för återstoden av innevarande koncessionstid. 14 § En koncession får återkallas helt eller delvis 1.om den berörda ledningen eller anläggningen inte har använts i följd och inte längre behövs för en säker energiförsörjning, eller 2.om koncessionshavaren i väsentlig mån inte fullgör sina skyldig- heter enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, enligt villkoren i koncessionen eller enligt de säkerhetsföreskrifter som gäller för den berörda ledningens eller anläggningens drift. Frågor om återkallelse av koncession prövas av regeringen. Paragrafen motsvarar 13 § i gamla naturgaslagen och 13 § i utredningens förslag. Den är oförändrad i förhållande till gamla naturgaslagen med bortseende från att den numera omfattar också förgasningsanläggningar och att en mindre redaktionell ändring gjorts. I första stycket anges de fall i vilka återkallelse av koncession får äga rum. Tidsgränsen, som anges i första punkten, har bestämts med beak- tande av att naturgasledningar av den typ som kräver koncession tillver- kas av stål och rostar så snart de inte längre används och blir underhållna. Även lagringsanläggningar, ovan eller i mark, förfaller om de inte under- hålls. Återkallelse får enligt andra punkten även ske vid misskötsamhet. De säkerhetsföreskrifter som gäller för den berörda anläggningens drift är de föreskrifter som har meddelats i eller med stöd av lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor. I andra stycket anges att frågor om återkallelse av koncession prövas av regeringen. Om koncessionen återkallas med stöd av första stycket första punkten blir koncessionshavaren, enligt 15 §, skyldig att ta bort ledningen och vidta övriga återställningsåtgärder. 15 § Om en koncession upphör att gälla, är den som senast haft konces- sionen skyldig att ta bort den berörda ledningen eller anläggningen samt vidta andra åtgärder för återställning, om det behövs från allmän eller I samband med att koncessionen upphör att gälla skall regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten fastställa konces- sionshavarens skyldigheter enligt första stycket. Om den som senast haft koncessionen inte fullgör sina skyldigheter enligt första stycket, får tillsynsmyndigheten förelägga denne vid vite att fullgöra skyldigheterna eller besluta att åtgärderna skall vidtas på dennes Ett beslut om att åtgärderna skall vidtas på den tidigare kon- cessionshavarens bekostnad får verkställas. Paragrafen motsvarar 14 § i gamla naturgaslagen och 14 § i utredningens förslag. Den är oförändrad i förhållande till gamla naturgaslagen med bortseende från att den numera omfattar också förgasningsanläggningar och att några mindre redaktionella ändringar gjorts. Paragrafen är tillämplig då en koncession upphör att gälla. Detta blir fallet om giltighetstiden för koncessionen går ut. Så blir också fallet om koncessionen återkallas enligt 14 § första stycket första punkten. I båda dessa situationer upphör koncessionen därför att det inte längre finns något behov av den anläggning som omfattas av koncessionen. I prakti- ken torde däremot inte paragrafen bli tillämplig då koncessionen åter- kallas enligt 14 § första stycket andra punkten, dvs. på grund av missköt- samhet. I detta fall föreligger alltjämt behov av den anläggning som om- fattas av koncessionen. Därför torde en återkallelse inte bli aktuell förrän det står klart att anläggningen kan drivas vidare av en annan konces- sionshavare. Enligt första stycket är den som senast innehaft koncessionen skyldig att ta bort den berörda anläggningen. Dessutom blir den senaste inneha- varen skyldig att vidta andra åtgärder för återställning om det behövs från allmän eller enskild synpunkt. Behovet av återställningsåtgärder prövas i varje enskilt fall. Prövningen av vilka åtgärder som behöver vidtas skall, enligt andra stycket, göras i samband med att koncessionen upphör att gälla. Enligt tredje stycket får tillsynsmyndigheten antingen förelägga den tredskande att fullgöra sina skyldigheter vid vite eller besluta att åtgär- derna skall utföras på den tredskandes bekostnad. Ett beslut om att åtgär- derna skall vidtas på den tredskandes bekostnad får verkställas, vilket innebär att beslutet utgör en exekutionstitel enligt 3 kap. 1 § sjätte punk- ten utsökningsbalken. Verkställighet sker enligt bestämmelserna i 16 kap. utsökningsbalken. 16 § Om en ledning eller anläggning har byggts utan koncession där sådan behövs, får tillsynsmyndigheten förelägga ledningens eller anlägg- ningens innehavare att ta bort denna samt att vidta andra åtgärder för återställning, om det behövs från allmän eller enskild synpunkt. Om innehavaren inte fullgör sina skyldigheter enligt första stycket, får tillsynsmyndigheten förelägga innehavaren vid vite att fullgöra skyldig- heterna eller besluta att åtgärderna skall vidtas på innehavarens bekost- nad. Ett beslut om att åtgärderna skall vidtas på innehavarens bekostnad får verkställas. Paragrafen motsvarar 15 § i gamla naturgaslagen och 15 § i utredningens förslag. Den är oförändrad i förhållande till gamla naturgaslagen med bortseende från att den numera omfattar också förgasningsanläggningar och att några mindre redaktionella ändringar gjorts. Paragrafen innehåller samma reglering som 15 §, men blir tillämplig då någon har byggt en anläggning utan att ha rätt till det. 17 § Om någon annans mark behöver tas i anspråk för återställning, får tillsynsmyndigheten besluta att tillträde till marken skall lämnas under Återställningen skall utföras så att minsta skada och intrång vållas. Byggnader får uppföras eller vägar byggas endast om markens ägare och den som har nyttjanderätt eller servitut avseende marken samtyckt till det eller om tillsynsmyndigheten lämnat tillstånd till åtgärden. lämnas endast om åtgärden är oundgängligen nödvändig för att återställ- ningen skall kunna utföras. Om återställningen orsakar skada eller intrång, skall ersättning för Talan om ersättning väcks vid den fastighetsdomstol inom vars område marken eller större delen av denna ligger. Paragrafen motsvarar 16 § i gamla naturgaslagen. Den är oförändrad i förhållande till gamla naturgaslagen med bortseende från att den numera omfattar också förgasningsanläggningar och att en mindre redaktionell Då återställningsåtgärder enligt 15 och 16 §§ skall vidtas bör anlägg- ningsinnehavaren i första hand försöka träffa frivilliga överenskommel- ser med berörda sakägare om tillträde till marken. får föreskrifterna i förevarande paragraf i stället utnyttjas. Naturgasledning inom område för trafikled 18 § Innehavaren av en naturgasledning som har byggts inom området för en befintlig allmän väg, enskild väg som hålls öppen för trafik, järn- väg, tunnelbana eller spårväg eller kanal eller annan sådan vattentrafikled (trafikled) är skyldig att, om trafikleden skall ändras, vidta och bekosta de åtgärder med naturgasledningen som behövs för att ändringen skall kunna Om åtgärden vidtas med en naturgasledning där denna korsar en trafikled, skall dock den som förvaltar trafikleden ersätta innehavaren av ledningen för kostnaden för åtgärden. Paragrafen motsvarar 17 § i gamla naturgaslagen. Den är oförändrad i förhållande till gamla naturgaslagen. Paragrafen är tillämplig på alla naturgasledningar, oavsett om de till- kommit med stöd av koncession eller ej. I praktiken torde bestämmelsen främst beröra rörledningar medan stationer sällan torde byggas inom ett område för en trafikled. Paragrafen är bara tillämplig om ledningen har byggts inom området för en befintlig trafikled. I det helt övervägande antalet fall torde denna situation vara för handen, eftersom det mycket sällan förekommer att en trafikled råkar dras fram längs en redan befintlig naturgasledning. Bestämmelsen i första stycket är bara tillämplig när ledningen har byggts inom området för trafikleden. Om ledningen har byggts längs med trafikleden är den i allmänhet placerad inom trafikområdet. ation blir ledningens innehavare skyldig att dels flytta sin ledning, dels svara för kostnaden för denna åtgärd. Beträffande vägar definieras vägområde i 2 och 3 §§ väglagen (1971:948) och 46 § anläggningslagen (1973:1149). stämmelser beträffande järnväg finns i 4 § järnvägslagen (2004:519) och beträffande tunnelbana och spårväg i 2 § lagen (1990:1157) om säkerhet Prop. 2004/05:62 vid tunnelbana och spårväg. Skyldigheterna enligt denna paragraf åvilar ledningens innehavare, oavsett om innehavet grundar sig på äganderätt eller nyttjanderätt. Regleringen av flyttningsskyldigheten i denna paragraf baserar sig på prioritetsprincipen, dvs. den senare tillkomna anläggningen får vika för den tidigare tillkomna anläggningen. Skälet till att ledningens innehavare åläggs kostnadsansvaret för nöd- vändiga flyttningsåtgärder är att det innebär avsevärda fördelar att bygga ledningen längs en trafikled i stället för i obruten terräng. Det underlättar både själva byggandet av ledningen och det senare underhållet av den. Däremot medför det knappast några fördelar för trafikleden. Om ledningen däremot korsar trafikleden är detta till nackdel för ledningens innehavare. Som framgår av andra stycket blir då trafikle- dens förvaltare ansvarig för de kostnader som uppstår till följd av att led- ningen måste flyttas i samband med en omläggning av trafikleden. An- svaret för att ledningen flyttas ligger dock kvar på ledningens innehavare. 19 § Om en naturgasledning som har byggts inom området för en befintlig trafikled medför ökade kostnader för trafikledens underhåll, skall innehavaren av ledningen ersätta dessa ökade kostnader. Paragrafen motsvarar 18 § i gamla naturgaslagen. Den är oförändrad i förhållande till gamla naturgaslagen. Paragrafen bygger, liksom föregå- ende paragraf, på prioritetsprincipen. 20 § Om arbete på en naturgasledning, som har byggts inom området för någon annan trafikled än allmän väg, kan inverka på trafiksäkerheten eller om arbetet medför större ingrepp i trafikleden, skall det utföras efter anvisningar av den som förvaltar trafikleden eller genom dennes försorg. Innehavaren av ledningen skall svara för kostnaden för arbetet. Om en naturgasledning blivit skadad och dröjsmål med reparationen skulle orsaka avsevärd olägenhet, får ledningsinnehavaren påbörja repa- rationen även om skadan inte hunnit anmälas till trafikledens förvaltare. Ledningsinnehavaren skall dock underrätta trafikledens förvaltare om det påbörjade arbetet. I fråga om arbete med naturgasledning inom område för allmän väg gäller 44 § väglagen (1971:948). Paragrafen motsvarar 19 § i gamla naturgaslagen. Den är oförändrad i förhållande till gamla naturgaslagen. Bestämmelsen i första stycket avser alla slags arbeten på en naturgas- ledning, dvs. framdragande, ändring och underhåll. Förvaltaren av tra- fikleden får välja mellan att ge anvisningar för arbetets utförande och att utföra arbetet genom egen försorg. Innehavaren av ledningen svarar för kostnaderna för såväl sitt eget arbete som det arbete som har utförts ge- nom trafikledens förvaltares försorg. I andra stycket ges en ledningsinnehavare rätt att påbörja reparations- arbeten om dröjsmål med reparationen skulle orsaka allvarlig olägenhet. Ledningsinnehavaren skall dock underrätta trafikledens förvaltare så att denne kan ge anvisningar för det fortsatta arbetet eller utföra Prop. 2004/05:62 arbetet genom egen försorg. I tredje stycket anges att för arbete med naturgasledning inom område för allmän väg gäller 44 § väglagen. Skyldigheter för innehavare av naturgasledningar 1 § Ett företag som innehar en naturgasledning och bedriver överföring av naturgas ansvarar för drift och underhåll och, vid behov, utbyggnad av sitt ledningssystem och, i tillämpliga fall, dess anslutning till andra ledningssystem. Företaget svarar också för att dess ledningssystem är säkert, tillförlitligt och effektivt och för att det på lång sikt kan uppfylla rimliga krav på överföring av naturgas. Paragrafen saknar motsvarighet i gamla naturgaslagen, utredningens för- slag och lagrådsremissen. Den har införts på förslag av Lagrådet och i huvudsak utformats enligt Lagrådets förslag. Paragrafen anger de allmänna skyldigheter som en innehavare av en naturgasledning har beträffande hanteringen av sin ledning eller led- ningssystem. I följande paragrafer anges sedan mer specifika skyldighe- ter för ledningsinnehavarna. Skyldigheterna åvilar ledningens innehavare, varmed avses den som svarar för driften av ledningen oavsett om detta sker med stöd av ägande- rätt eller nyttjanderätt. Skyldigheterna gäller dessutom bara de som bedriver överföring av naturgas varmed, enligt definitionen i 1 kap. 6 §, avses överföring av naturgas för annans räkning. Av detta följer att paragrafen inte gäller innehavare av interna ledningsnät. Paragrafen är utformad efter mönster av artikel 2.4 och 2.6, artikel 8.1 och 8.3 samt artikel 12.1 i det reviderade gasmarknadsdirektivet. I direk- tivet används termen systemansvarig om den som har de skyldigheter som anges i paragrafen. Lagrådet har föreslagit att denna term också används i den aktuella paragrafen. Att göra så kan dock leda till missförstånd. Termen systemansvar används i med en annan betydelse, nämligen som ansvaret för den balansering av det nationella naturgassystemet som regleras i 7 kap.