prop · GS0360 · 2005-03-17 00:00:00 — har tillsammans med några andra med- lemsstater krävt bättre och tydligare prioritering av stati- stiken och arbetet har bl.a. preciserats i förslag till förenklingar på flera områden. Detta har dels skett inom ramen för statistiksamarbetet, dels inom ramen för det regelförenklingsarbete som bedrivits under kon- kurrenskraftsrådet. antog rådet förenklingsförslag på stati- stikområdet i form av slutsatser som överlämnats till kommissionen för åtgärd. Regelförenkling är ett prioriterat område och arbetet förutsätts fortsätta och genomföras . 16.3Beslut fattade på statistikområdet Arbetet med att redovisa snabbare och mer aktuell ekonomisk statistik resulterade i en ny förordning om kvartalsvisa konton för finansiella transaktioner för den offentliga sektorn, (EG) nr 501/2004. Beslutet ingick i den handlingsplan som finansministrarna ställt sig bakom för att förbättra statistiken för EMU:s behov. Vidare antog rådet en ny förord- ning, (EG) nr 1222/2004, om sammanställning och rapportering av uppgifter om den offentliga sektorns kvartalsvisa skuldsättning. Beslutet är en del i övervakningen av budgetsituationen i medlemsstaterna. Förordningen om gemenskapsstatistik över varuhandeln mellan medlemsstaterna (INTRASTAT) ersattes av en ny förordning (EG) nr 638/2004. Ändringen innebär förenklingar av arbetet med varustatistiken samt en minskad uppgiftsbörda för företagen. Vidare antogs en ny för- ordning, (EG) nr 808/2004 avseende gemenskapsstatistik om informa- tionssamhället, vars syfte är att skapa bättre förutsättningar att följa och utvärdera målen i Lissabonprocessen och arbetet enligt programmet för e-Europa. Bland viktigare detaljbeslut kan nämnas beslut om klassificering av PPM-fonderna i det europeiska nationalräkenskaps- systemet (95). Beslutet, som var föremål för intensiva diskussioner, innebär att sparandet i den svenska premiepensionen inte får tillgodoräk- nas den offentliga sektorn. Eftersom beslutet medför konsekvenser för redovisningen av det offentliga sparandet fick berörda länder en över- Skr. 2004/05:60 gångsperiod för tillämpningen av den nya redovisningen till . DEL 4 RÄTTSLIGA OCH INRIKES FRÅGOR 17.1Domstolars behörighet samt erkännande och verkställighet av domar Gemenskapen har, till följd av den s.k. I-förordningen (förord- ning (EG) nr 44/2001), behörighet att förhandla om och ingå internatio- nella avtal rörande domstols behörighet samt erkännande och verkställig- het av domar på privaträttens område. Det är en omdiskuterad fråga i vilken utsträckning gemenskapens behörighet är exklusiv eller delad med medlemsstaterna. Kommissionen har bemyndigats att förhandla med övriga parter till , , och om en ny konvention som ska anpassas till I-förordningen. I anslutning till bemyndigandet begärde rådet ett yttrande av EG- domstolen i frågan om en ny Luganokonvention faller under gemen- skapens exklusiva behörighet eller om behörigheten är delad med med- lemsstaterna. har i ett yttrande till föres- pråkat delad behörighet. Domen kommer att meddelas och kommer att avgöra om bara gemenskapen eller också medlems-staterna ska vara parter till den nya konventionen. Förhoppningsvis kan domen också medföra att den rådande osäkerheten i andra behörighetsfrågor klarnar. När det gäller förhållandet till , som står utanför det civilrätts- liga samarbetet, har kommissionen bemyndigats att förhandla med Dan- mark om ett avtal som utvidgar tillämpningsområdet för I-förord- ningen till . Motsvarande bemyndigande har också givits be- träffande den s.k. delgivningsförordningen (förordning (EG) nr 1348/2000). 17.2Ömsesidigt erkännande av domar på privaträttens område - en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar antogs och rådets förordning (EG) nr 805/2004 om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar. Syftet med förordningen är att domar avseende obestridda fordringar ska kunna erkännas och verkställas i en annan medlemsstat utan att det behövs någon verkställighetsförklaring och utan att det finns någon möjlighet att motsätta sig dess erkännande. Det blir enklare att i Skr. 2004/05:60 få vissa utländska domar verkställda som svenska avgöranden lättare kan verkställas i andra medlemsstater i unionen. Förordningen ska tillämpas . Regeringen avser lämna en proposition med förslag på kompletterande lagbestämmelser. Kommissionen har lagt fram ett förslag till förordning om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande (KOM (2004) 173 slutlig). Enligt förslaget inrättas ett enhetligt europeiskt betalnings-förelägg- ande, dvs. ett förfarande för att snabbt få ett verkställbart avgörande i mål där svaranden inte förväntas bestrida kravet. Det europeiska betalnings- föreläggandet ska inte ersätta befintliga nationella system för indrivning av fordringar utan ska ses som ett komplement. Som angavs i den faktapromemoria (2003/04:FPM91) som över- lämnats till har välkomnat kommissionens förslag. Förordningen bör dock inte i större utsträckning än nödvändigt harmonisera de nationella förfarandereglerna. Ett europeiskt betalnings- föreläggande bör därför begränsas till gränsöverskridande tvister, dvs. tvister där parterna har hemvist i olika medlemsstater. 17.4Direktiv om rättshjälp i gränsöverskridande tvister antogs rådets direktiv om rättshjälp i gränsöverskridande tvister (2003/8/EG). Direktivet innehåller minimiregler som ska garan- tera att parter i gränsöverskridande tvister behandlas på samma sätt som om de var bosatta i den medlemsstat där rättegången ska äga rum. Problem som följer av målets gränsöverskridande karaktär ska inte heller hindra att rättshjälp beviljas. Direktivet föreskriver ett utökat samarbete mellan medlemsstaterna samt inrättandet av mekanismer för informa- tionsutbyte. Syftet är att förenkla förfarandena och säkerställa att parter i gränsöverskridande tvister inte hamnar mellan två stolar till följd av olikheter i de nationella rättshjälpssystemen. Direktivet skulle vara genomfört . trädde de svenska författningsändringarna som behövdes för genomförandet i kraft. 17.5Förslag till direktiv om medling i privaträttsliga tvister lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om olika aspekter på medling i civilrättsliga tvister (KOM (2004) 718 slutlig). Förslagets huvudsakliga syften är bl.a. att uppmuntra användandet av medling och att skapa ett bra samspel mellan medling och sedvanliga I förslaget definieras vad som avses med medling och vem som kan vara medlare. Förslaget innehåller också bestämmelser Skr. 2004/05:60 som tar sikte på att säkra medlingens kvalitet och att möjliggöra att resultatet av en lyckad medling ska kunna verkställas på liknande sätt som ett domstolsavgörande. 17.6Förordning om föräldraansvar (ny II- förordning) presenterade kommissionen ett förslag till förordning om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar. Förslaget gällde civil-rätts- liga förfaranden om föräldraansvar, t.ex. frågor om vårdnad om barn, umgänge med barn och barns boende. Förordningsförslaget syftade till att komplettera de regler som finns i den s.k. II-förordningen. Till skillnad från II-förordningen (förordning (EG) nr 1347/2000) gällde den föreslagna förordningen även barn till ogifta föräldrar. Tillsammans med ett tidigare franskt initiativ om att avskaffa exekvaturförfarandet (ansökan om förklaring att en dom får verkställas i annat land) inför verkställighet av domar om umgänge överfördes kommissionens förslag i omarbetat skick till ett nytt förslag till förordning (KOM (2002) 222 slutlig). Detta förslag presenterades och har i sin tur lagts samman med II-förordningen. Vid sitt möte antog rådet förordningsförslaget. Förordningen trädde i kraft och ska tillämpas . Från ska den äldre II-förordningen upphöra att gälla. Även den nya förordningen kommer att benämnas II-förordningen. antog för internationell privaträtt en konvention om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn. Konventionen faller numera delvis under gemenskapens kompetens. Dock kan endast stater ansluta sig till konventionen. Rådet har i ett beslut bemyndigat medlemsstaterna att i gemenskapens intresse underteckna konventionen samt avge en förklaring i samband därmed. har gjort så . Rådet har därefter förberett ett nytt beslut, enligt vilket medlemsstaterna uppmanas vidta de åtgärder som krävs för att kunna ansluta sig till konventionen. 17.8Förslag till direktiv om brottsofferersättning antog rådet ett direktiv om ersättning till brottsoffer (direktiv /80/EG). Syftet med direktivet är att se till att alla medlemsstater har ett system som gör det möjligt för brottsoffer som drabbats av personskada att få ersättning av staten i de fall då gärningsmannen är okänd eller inte har förmåga att betala skadestånd. Direktivet innehåller Skr. 2004/05:60 också regler om samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter. arbetade aktivt för att direktivet skulle komma till stånd. Det är angeläget att brottsoffer får ett starkt skydd oavsett var inom EU de utsätts för brott och att de får ersättning inom skälig tid. 17.9Tillämplig lag för förpliktelser utanför avtalsförhållanden (II) lade kommissionen fram ett förslag till förordning (KOM (2003) 427 slutlig) om tillämplig lag för utomobligatoriska förpliktelser (II). Förordningen ska reglera vilket lands lag som ska gälla i tvister som inte har anknytning till avtalsförhållanden. Förslaget finns beskrivet i faktapromemorian 2003/2004:FPM17. Enligt förslagets huvudregel ska lagen i det land där skadan uppkom tillämpas. Särskilda regler om tillämplig lag finns för produktansvar, otillbörlig konkurrens och andra illojala förfaranden, ärekränkning m.m. och miljöskada. Förslaget innehåller också vissa bestämmelser om förpliktelser som har sin grund i något annat än en skadeståndsgrundande handling, t.ex. tjänster utan uppdrag. delade bedömningen att det finns ett behov av en reglering men ställde sig negativt till särskilda regler om tillämplig lag för ärekränkning m.m. En sådan reglering skulle riskera att utgöra ett ingrepp i nationella regler om yttrandefrihet. Förhandlingarna hade vid utgången av december ännu ej avslutats och fortsatte att arbeta för en lösning som lämnar det grundlagsfästa skyddet för tryck- och yttrandefrihet orört. 17.10Ett europeiskt rättsligt nätverk på privaträttens område Det europeiska rättsliga nätverket på privaträttens område inrättades (beslut /470/EG). Nätverkets uppgift är att underlätta det rätts- liga samarbetet mellan medlemsstaternas myndigheter. Det har hållits flera möten i nätverket. har ett informationssystem för allmänheten inrättats. Arbete har ägt rum med att ta fram faktablad om t.ex. rättshjälp och vårdnadstvister. Informationen finns tillgänglig på nätverkets webbplats /comm/_home/ejn/index_sv.htm. Polissamarbete, straffrättsligt samarbete och Rådet antog slutsatser om samverkan mellan privata och offentliga organ för att förebygga organiserad brottslighet, om åtgärder för att bekämpa organiserad brottslighet på västra samt om upp- rättande av ett strategiskt koncept för att bekämpa organiserad brottslig- het. Som vanligt noterade också rådet Europols årliga rapport om den organiserade brottsligheten inom EU. Arbetet med de ömsesidiga utvärderingarna om hur medlemsstaterna på nationell nivå genomför internationella åtaganden i kampen mot den organiserade brottsligheten fortsatte . Den tredje utvärderings- rundan som behandlar polisinformationsutbyte i relation till Europolkon- ventionen och andra åtaganden, t.ex. pågår. Även arbete med den ömsesidiga utvärderingen av medlemsstaternas rättssystem och genomförande av åtgärder på nationell nivå i kampen mot terrorism har pågått . Ämne för den första utvärderings- rundan är samordning och informationsutbyte mellan brottsbekämpande myndigheter och underrättelseorgan speciellt gällande extrema islamis- tiska grupper och deras aktiviteter. En in- terimsrapport med resultat från utvärderingarna i de 15 gamla med- lemsstaterna noterades av . Om EU ska bli ett område med frihet, säkerhet och rättvisa krävs ett effektivt brottsförebyggande arbete inom EU. sammans med en rad andra medlemsstater, för att brottsförebyggande frågor skulle få ett eget avsnitt i Haagprogrammet. I detta arbete är det brottsförebyggande ett viktigt verktyg. Europeiska unionens nätverk för förebyggande av brottslighet (EUCPN) bildades under ordförandeskap (beslut 1002/427/RIF). Nätverkets syfte är att bidra till utvecklingen av olika aspekter inom det brottsförebyggande arbetet på unionsnivå och stödja brottsförebyggande åtgärder på lokal och nationell nivå. 2003 företräder () i nätverket. vid samt rådet för ett tryggare och mänskligare är svenska kontaktpunkter i I beslutet att inrätta nätverket sägs att det ska utvärderas . EUCPN har tagit fram en utvärderingsrapport som antogs av rådet . Rapporten lyfter fram de problem som bör åtgärdas för att nätverket ska kunna bli effektivt. Arbetet med att utveckla EUCPN kommer att fortsätta . Kommissionen har aviserat ett förslag i denna fråga. Utöver arbetet med utvärderingen har man arbetat med att ta fram gemensamma regler för hur man kan beskriva och utvärdera brottsförebyggande projekt. Arbete har också pågått i nätverkets under- grupper, bl.a. har man i den grupp som behandlar ungdomsbrottslighet diskuterat frågor om medling och våld i skolan. I anslutning till mötet med de nationella företrädarna och kontaktpunkterna i EUCPN hölls den europeiska brottsförebyggande tävlingen (European Crime Prevention Awards, ECPA) i . vann med projektet . deltog med bidraget från . Efter terrorattackerna i hamnade samarbete för att förebygga och bekämpa terrorism högt på EU:s politiska dagordning. Justitie- och inrikesministrarna samlades till ett extrainsatt möte för att diskutera hur pågående samarbete kunde förstärkas och om ytterligare åtgärder skulle vidtas. Vid Europeiska rådets möte antogs sedan en deklaration om bekämpande av terrorism. Deklara- tionen innehåller 15 punkter med förslag till åtgärder. Den innebär ingen ny politik men ger uttryck för en förstärkt solidaritet och en upptrappning av kampen mot terrorismen genom att påskynda genomförandet av redan fattade beslut samt överväga nya åtgärder (t.ex. på underrättelseområdet) för att göra kampen effektivare. En viktig åtgärd var också att tillsätta en särskild samordnare för kontraterrorismfrågor i rådssekretariatet (Gijs de Vries). Vid Europeiska rådets möte antogs en ny reviderad handlingsplan mot terrorism som bygger på den hittillsvarande planen. Precis som den tidigare handlingsplanen, som antogs vid det extra topp- mötet , utgör handlingsplanen ett samlat dokument med åtgärder som pågår eller planeras i kampen mot terrorism. Rådet ska regelbundet följa upp arbetet med att genomföra åtgärderna och planen kommer att uppdateras kontinuerligt. Ett första tillfälle gavs vid . konstaterade då att en rad framsteg gjorts , bl.a.: -förstärkt operativt samarbete och informationsutbyte mellan brottsbekämpande myndigheter, -framsteg i det rättsliga samarbetet, -etablerandet av en europeisk gränskontrollbyrå, -stärkt kapacitet för rådets lägescentral i terrorismfrågor, -utarbetande av en rad åtgärder för att bekämpa finansiering av terrorism, inklusive kontroll av kontanta medel som förs in i eller ut ur EU och pågående förhandlingar om ett tredje direktiv om Skr. 2004/05:60 penningtvätt, -inrättande av ett solidaritetsprogram för konsekvenshantering efter terroristhot eller terroristdåd. nådde rådet politisk enighet om kommissionens för- slag om informationsutbyte om terrorism och samarbete angående terror- istbrott. Några medlemsstater har dock kvar sin parlamentariska reserva- tion. Ett förbättrat informationsutbyte mellan brottsbekämpande myndig- heter är också syftet bakom det svenska förslaget till rambeslut om förenklat informationsutbyte som presenterades och förhandlas i rådet. Narkotikaområdet dominerades av diskussioner om EU:s framtida narkotikastrategi. presenterade det nederländska ordför- andeskapet ett förslag till en ny EU-strategi för perioden 20052012. Strategin antogs av , dok.nr. 15074/04. Strategin syftar till att för den kommande ge EU ett narkotikapolitiskt ramverk och en plattform för en fyraårig handlingsplan som kommissionen kommer att föreslå . Strategin ligger i linje med svensk narkotikapolitik och ger inte utrymme för några förändringar i EU:s mandat på narkotikaområdet. tog också initiativ till en resolution om cannabis, vilken färdigbehandlades . Resolutionen syftar till att uppmärksamma det utbredda cannabisbruket och dess farlighet. Arbetet med att utveckla det straffrättsliga samarbetet och att genomföra olika rättsakter pågick i oförminskad takt. och Europeiska rådets antiterrorismdeklaration den har detta arbete intensifierats. I deklarationen uppmanades med- lemsstaterna att genomföra vissa rättsakter /05 samt att inleda eller avsluta förhandlingar beträffande flera instrument. Medlemsstaterna åtog sig bl.a. att före ratificera EU:s konvention från om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål (EUT C 197, , s. 1) och dess tilläggsprotokoll (EUT C 326, 21.11.2001, s. 1) samt att genomföra rambeslutet om verkställig- het i Europeiska unionen av beslut om frysning av egendom eller bevis- material (EUT L 196, , s. 45). I båda fallen har promemorior med förslag till ny lagstiftning remitterats, med sikte att regeringen ska överlämna propositioner till senast . Det fortsatta arbetet inom unionen har vidare präglats av de slutsatser som antog vid toppmötet i , att ömse- sidigt erkännande av rättsliga avgöranden bör bli en hörnsten i det straff- rättsliga samarbetet, samt det åtgärdsprogram för att genomföra denna princip som rådet antog . I det antagna Haagprogrammet bekräftades att principen om ömsesidigt erkännande ska utgöra grunden för det fortsatta arbetet med att utveckla det straff- rättsliga samarbetet. I ett längre perspektiv kommer det straffrättsliga samarbetet inom unionen att baseras huvudsakligen på principen om ömsesidigt erkännande. Tanken med ömsesidigt erkännande är att skapa ett mervärde i förhållande till dagens mer traditionella sätt att samarbeta på straffrättens område. I stället för att ansöka om hjälp med olika åtgärder ska staterna fatta sina egna beslut som sedan översänds till en annan stat för verkställighet. I propositionen om genomförande av rambeslutet om den europeiska arresteringsordern (prop. 2003/04:7; lagstiftning trädde i kraft ), åtog sig regeringen att till återkomma med en redogörelse för hur berörda svenska myndigheter har tillämpat och berörts av den nya lagstiftningen (se prop. s. 164 samt bet. 2004/05:JuU8 s. 18 f.). Arbetet med denna utvärdering har påbörjats och regeringen kommer att överlämna en skrivelse till . har arbetet med att anta rambeslutet om ömsesidigt erkännande och verkställighet av bötesstraff respektive beslut om förverkande fortsatt. Rättsakterna syftar till att förbättra möjligheterna för medlemsstaterna att få bötesstraff och beslut om förverkande verkställda i en annan medlemsstat, t.ex. då den person som beslutet avser har till- gångar i den sistnämnda staten. När det gäller rambeslutet om erkän- nande och verkställighet av bötesstraff godkände att antar nämnda rambeslut (prop. 2003/04:92, bet. 2003/04: JuU28, rskr. 2003/04:279). Rambeslutet kommer troligen att kunna antas av rådet . Beträffande rambeslutet om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande kommer en proposition med förslag om godkännande av det rambeslutet att överlämnas till . Medlemsstaterna förväntas kunna anta det rambeslutet /. Som en följd av Europeiska rådets antiterrorismdeklaration tog tillsammans med , och initiativ till ett rambeslut om lagring av Internet- och teletrafikuppgifter (2004/05:- FPM23). Syftet med rambeslutet är att underlätta det internationella sam- arbetet genom att säkra att trafikdata som finns hos olika operatörer inte raderas om de behövs för att bekämpa brott. Rambeslutet innehåller därför förslag om att operatörerna ska lagra vissa data . De uppgifter som föreslås lagras svarar på frågorna vem som kommuni- cerade med vem, när startade och slutade kommunikationen, var befann sig de som kommunicerade med varandra och hur skedde kommunikationen. Förhandlingar påbörjades och en av huvudfrågorna är omfattningen av lagringskravet. Enligt nämnda dekla- ration ska förhandlingarna vara avslutade . I det fortsatta arbetet med att genomföra principen om ömsesidigt erkännande har förhandlingar påbörjats rörande ett utkast till rambeslut om ett europeiskt bevisupptagningsbeslut (2003/04:FPM73). Rambeslut- et syftar till att ett beslut i en medlemsstat om att vissa föremål ska omhändertas för att användas som bevisning i en rättegång, ska verk- ställas av den stat där föremålen finns. Under förhandlingarna har inledningsvis rambeslutets tillämpningsområde varit den fråga som diskuterats. De frågor som behandlas i rambeslutet är mycket komplexa och det är osäkert om förhandlingarna kan avslutas . Rambe- slutet reglerar även ett förbättrat informationsutbyte vad gäller kriminal- registerutdrag. För att nå ett snabbt resultat i denna fråga tog kommis- sionen initiativ till ett särskilt rådsbeslut för att påskynda det samarbete som förekommer . Förhandlingarna om rådsbeslutet är avslutade och det förväntas kunna antas . För svensk del krävs inga ändringar i lag för att genomföra rådsbeslutet. En annan form av ömsesidigt erkännande är att staterna erkänner och verkställer varandras beslut om diskvalifikationer (en persons förlust av rättigheter, t.ex. näringsförbud). togs initiativ i denna fråga, men diskussionerna har avstannat i avvaktan på att kommissionen ska ta upp ärendet i ett meddelande som kommer att presenteras . har emellertid presenterat ett initiativ om diskvalifika- tioner till följd av fällande domar för sexualbrott mot barn. Det belgiska initiativet kommer troligtvis att behandlas med kommissionens meddelande. Kommissionen har även presenterat två grönböcker som helt eller delvis berör det straffrättsliga samarbetet. I grönboken om till- närmning, ömsesidigt erkännande och verkställighet av straffrättsliga påföljder i EU (KOM (2004) 334 slutlig) tar kommissionen upp frågor om framtida lagstiftningsåtgärder vad gäller såväl tillnärmning av materi- ella straffrättsliga regler som gränsöverskridande straffrättsligt samarbete genom principen om ömsesidigt erkännande. Samtliga medlemsstater har besvarat ett omfattande frågeformulär som kommissionen kommer att använda när den återkommer i de frågor som väckts. Kommissionen lade också fram en grönbok om ömsesidigt erkännande av icke frihetsberövande straffprocessuella tvångsmedel (KOM (2004) 562 slutlig). tar upp frågor om att staterna ska verkställa varandras beslut om tvångsåtgärder som i huvudsak motsvarar bestäm- melserna om reseförbud och anmälningsskyldighet enligt 25 kap. rätte- gångsbalken. Syftet med förslaget är att minska den tid som utländska medborgare sitter häktade i medlemsstaterna. Kommissionen kommer att återkomma med förslag till bindande rättsakt i detta ämne. På det operativa planet samarbetar medlemsstaterna bl.a. genom ett euro- peiskt rättsligt nätverk och Eurojust. Det europeiska rättsliga nätverket består av företrädare för nationella myndigheter som arbetar med interna- tionellt straffrättsligt samarbete. Kontaktpunkterna ska vara aktiva mel- lanhänder för att underlätta det rättsliga samarbetet mellan medlemsstat- erna när det gäller bekämpandet av framför allt grov brottslighet. ket möts regelbundet för att utbyta erfarenheter och diskutera praktiska Skr. 2004/05:60 och rättsliga problem. Eurojust (placerad i ) har inrättats för att underlätta och förbättra samordningen och samarbetet mellan medlemsstaterna när det gäller utredningar av grov, ofta organiserad, brottslighet. I likhet med före- gående år har antalet ärenden som hänvisats till Eurojust fortsatt att öka.