prop · GS031d16 · 2005-01-01 00:00:00 — -Dödsolyckor i arbetet. Källa: /. -Antal anmälda arbetsolyckor. Källa: /() och . -Antal anmälda arbetssjukdomar. Källa: Ar- betsmiljöverket/. Anställda och ohälsa. Källa: och . -Krav/kontroll i arbetet. Andel som dels inte kan koppla tankarna från arbetet när de är lediga, dels har lågt handlingsutrymme. Källa: och . Målet för verksamhetsområdet är en arbetsmiljö som förebygger ohälsa och olycksfall, är anpassad till människors olika fysiska och psykiska förutsättningar samt är utvecklande för individen. Vidare kan verksamhetsområdet bidra till att uppfylla riktlinje 3 i fråga om EU:s sysselsättningsriktlinjer, nämligen att hantera Väsentliga källor för att ta fram indikatorer är SCB:s arbetsmiljöstatistik som insamlas 1989, SCB:s statistik om arbetsorsakade besvär som insamlats samt statistik från rapporteringen av arbetsskador (informationssystemet om arbetsskador, ). Sambanden mellan arbetsmiljöinsatser, arbetsmiljö och ohälsa är komplexa. Dessa samband är föremål för en omfattande forskning både nationellt och internationellt. Arbetsmiljön är endast en av många faktorer som påverkar Störst betydelse för utvecklingen av arbetsmiljön torde de insatser som görs på arbetsplatsen av arbetsgivare och arbetstagare ha. Därtill har de statliga insatserna självklart en kompletterande, men viktig roll. När det gäller att analysera effekter av myndigheternas insatser på arbetsmiljöområdet pågår ett arbete inom en arbetsgrupp under den Europeiska kommissionen (tillsatt av , SLIC). Detta arbete har tillkommit på svenskt initiativ. Gruppen har redovisat resultat som visar på stora svårigheter att länka arbetsmiljöinsatser, exempelvis inspektioner, till en objektivt mätbar effekt i form av exempelvis minskad sjukfrånvaro. Liknande slutsatser har redovisats i en rapport som tagits fram av det norska forskningsinstitutet på uppdrag av norska Arbeidstilsynet och en dansk undersökning som finansierats av . En intensifierad forskning på detta område är därför angelägen. Ett större utvärderingsarbete kring systematiskt arbetsmiljöarbete pågår vid , liksom ett utvärderingsprojekt av psykosociala tillsynsmetoder. Ett arbete pågår inom för att ta fram indikatorer för arbetsrelaterad sjukfrånvaro. Det är viktigt att de indikatorer som väljs är relevanta för att undvika felaktiga slutsatser. Det är väsentligt vid tolkningen av resultatet att se till helhetsbilden. Med hänsyn till pågående nationellt och internationellt arbete är det lämpligt att nu välja ett fåtal indikatorer som senare kan kompletteras med flera, samt att behålla de använda indikatorerna över för att kunna jämföra . Politikens inriktning på arbetsmiljöområdet är att uppnå ett arbetsliv där människor inte slås ut eller drabbas av skador eller ohälsa till följd av arbetet. Arbetslivet skall göra det möjligt för människor att orka arbeta tills de går i ålderspension, och att även därefter leva ett aktivt liv. Målsättningen måste emellertid sättas högre än så. Grunden för den svenska arbetsmiljöpolitiken har varit att arbetsmiljön skall betraktas som en helhet som gäller inte bara skydd mot ohälsa och olycksfall, utan också arbetets uppläggning och dess psykologiska och 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Detta är också innebörden av arbetsmiljölagens bestämmelser. En god arbetsmiljö är viktig inte bara för att den enskilde skall garanteras rimliga arbetsförhållanden. Den skall också utformas så att stimulans och möjlighet till utveckling i arbetet gör att de mänskliga resurserna bättre tas tillvara. Den praktiska tillämpningen måste naturligtvis anpassas till de möjligheter som finns vid olika typer av arbeten. En sådan inriktning kan förutsättas gynna den långsiktiga effektiviteten i verksamheterna och därigenom samhällsekonomin i stort. Det är viktigt att framför allt uppmärksamma de sämsta arbetsmiljöerna där det finns en påtaglig risk för olycksfall eller ohälsa. Många av dessa återfinns i kvinnodominerade branscher, till exempel inom vården och i privat servicesektor. Även i vissa mansdominerade branscher, till exempel byggrespektive transportbranschen, finns många arbeten med stor risk för ohälsa och olycksfall. Inriktningen är att förhindra ohälsa, utslagning och utestängning från arbetet genom förebyggande åtgärder innan sjukskrivning har blivit ett faktum. Goda arbetsvillkor och möjligheter till utveckling i arbetet för kvinnor och män medverkar till fler människor i arbete samt en ökad tillväxt. En viktig princip i det förebyggande arbetet är att arbetsmiljöarbetet integreras i verksamhetens planering, ledning och drift. Detta är kärnan i begreppet systematiskt arbetsmiljöarbete. Ar- betsmiljölagen klargör arbetsgivarnas ansvar i detta avseende. Kunskapsspridning till arbetsplatserna är en viktig målsättning. Ett stöd till det lokala arbetsmiljöarbetet genom företagshälsovård eller motsvarande resurser är av stor betydelse. Arbetsmiljötillsynen måste ha kapacitet och förmåga att verka pådrivande för arbetsmiljöarbetet liksom att upprätthålla en norm för vad som kan krävas av arbetsmiljön. Det är viktigt att tillsynen särskilt inriktas på de arbetsplatser som har de sämsta arbetsmiljöerna, och där motivation saknas att självmant förbättra arbetsmiljön. Den lokala samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare är grundläggande för arbetsmiljöarbetet. Skyddsombud och skyddskommittéer är viktiga organ för detta samarbete. På mindre arbetsställen är de regionala skyddsombudens insatser av avgörande betydelse. Enligt arbetsmiljölagen skall arbetsgivare och arbetstagare 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 samverka för att åstadkomma en god arbetsmiljö. I föreskrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete () finns regler om arbetsgivarens skyldighet att ge arbetstagare, skyddsombud och elevskyddsombud möjlighet att medverka i det systematiska arbetsmiljöarbetet. Skyddsombudens och skyddskommitténs verksamhet är en del av det lokala fackliga arbetet. För att åstadkomma ett verkningsfullt lokalt arbetsmiljöarbete är den lokala samverkan och parternas engagemang av största betydelse. Därtill ställer de komplexa samband som präglar arbetslivsområdet krav på en forskning som kan belysa och förklara dessa samband. Denna forskning måste i hög grad utgå från ett tvärvetenskapligt perspektiv. Analyser och kunskapssammanställningar med underlag från flera olika forskningsområden kan bidra till en ökad förståelse kring problemen och därmed till att rätt åtgärder genomförs och att relevanta områden för framtida forskningsprioriteringar lyfts fram. Den kunskap som tillförs genom forskningen har också stor betydelse för att möjliggöra att ny utveckling, både avseende möjligheter och problem, tidigt ska kunna identifieras. Arbetsmiljöinspektörerna ökade antalet tillsynsbesök jämfört med , vilket framgår av tabell 4.1. Inriktningen fokuserades mer mot arbetsorganisation och psykosociala frågor. Inspektörerna ställde fler krav i inspektionsmeddelanden. Även antalet förelägganden/förbud ökade. utvärderade sin samordnade tillsyn av s.k. flerdistriktsföretag (exempelvis nationella kedjor) . Verket utvecklade branschprogram för sitt tillsynsarbete inom bland annat vård, skola och omsorg. Bestämmelser om systematiskt arbetsmiljöarbete () har funnits i omkring i föreskrifter från . Systematiskt arbetsmiljöarbete innebär enligt föreskrifterna bland annat att det skall finnas arbetsmiljöpolicy, rutiner för arbetsmiljöarbetet, arbetstagarnas medverkan i arbetsmiljöarbetet, arbetsmiljökompetens, riskbedömning och företagshälsovård. En tredjedel av alla arbetsmiljökrav som ställs avser systematiskt arbetsmiljöarbete. Arbetsmiljöinspektörerna ställde betydligt fler krav om systematiskt arbetsmiljöarbete än 2002, vilket framgår av tabell 4.1. Statskontoret har på regeringens uppdrag utvärderat insatser för att arbetsgivarna skall införa systematiskt arbetsmiljöarbete. Uppdraget redovisades i rapporten arbetsmiljöarbete 4.4.1Insatser inom verksamhetsområdet (2004:13). Den nivåhöjning av anslag som skedde 2001 2003 på sammanlagt i fasta priser innebar en förstärkning med cirka 130 nya heltidstjänster, varav 97 inspektörer. De nya inspektörerna har internutbildats, vilket initialt har inneburit en belastning av verkets tillsynsresurser. Tabell 4.1 Tillsynsverksamhet 2002 och 2003 Krav på systematiskt arbetsmiljöarbete under avsnitt 4.5.2. tillsyn (RIR 2004:14) redovisas under avsnitt 3.7. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare (dir. 2004:91) med uppgift att se över vissa bestämmelser i arbetsmiljölagen. I översynen skall bland annat utredas behovet av en förbättrad samordning mellan inflytandereglerna i medbestämmandelagen och samverkansreglerna i arbetsmiljölagen. I enlighet med avsiktsförklaringen skall vidare en översyn av lagstiftningen göras för att utreda hur vissa regler skulle kunna göras dispositiva för att ge möjlighet för arbetsmarknadens parter att genom kollektivavtal reglera vad arbetsgivaren skall göra för att fullgöra sina skyldigheter vad gäller systematiskt arbetsmiljöarbete och rehabilitering. I översynen skall dessutom ingå arbetsmiljölagens tillämpning på förskoleverksamheten samt frågor om elevernas inflytande. Utredaren skall redovisa uppdraget . Arbetsmiljöfrågor på nordisk och EU-nivå verksamhet på arbetsmiljöområdet omfattar bland annat gemensamma insatser på standardiseringsområdet samt insatser inom arbetsmiljöforskningen, bland annat ifråga om underlag för arbetshygieniska gränsvärden (Nordiska Expertgruppen, NEG). Arbetsmiljöfrågorna utgör en viktig del av den så kallade sociala dimensionen av den gemensamma marknaden i EU. Det innebär bland annat att principen är att en sämre arbetsmiljö inte får vara ett konkurrensmedel på den gemensamma marknaden. Arbetet i EU sker bland annat genom deltagande i beslutsförfarandet för att få fram gemensamma regler i form av direktiv. Gemensamma minimiregler om arbetsmiljö finns i EU:s så kallade ramdirektiv på arbetsmiljöområdet (rådets direktiv /391/EEG) och anslutande särdirektiv. Grundläggande hälso- och säkerhetskrav finns också i direktiv på produktområdet, till exempel EU:s maskindirektiv. Samarbetet inom EU sker vidare i en för arbetsmiljöfrågor samt inom ramen för Europeiska arbetsmiljöbyrån. Vidare ingår Europeiska fonden för förbättringar av levnads- och arbetsvillkor, den så kallade Dublinfonden. Kommittén samt styrelserna i arbetsmiljöbyrån och Dublinfonden består av representanter för medlemsstaternas regeringar och arbetsmarknadens parter på nationell nivå. gjorde ett inspel inför vårtoppmötet avseende fullföljandet av Lissabonstrategin. I inspelet lyftes fram behovet av en översyn/modernisering av ramdirektivet. Kommissionen lade 1994 fram ett direktivförslag om så kallad fysikaliska agens, som behandlade risker på grund av buller, optisk strålning, elektromagnetiska fält och mekaniska vibrationer. Sedan det svenska ordförandeskapet 2001 har separata direktiv antagits beträffande mekaniska vibrationer, buller och elektromagnetiska fält. Arbete pågår med ett förslag avseende optisk strålning, som är det 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 enda återstående området i kommissionens ursprungliga förslag. Arbete pågår också med en revidering av EU:s maskindirektiv (direktiv /392/EEG). För arbetsmiljöarbetet på de enskilda arbetsplatserna är samverkan mellan parterna, centralt och lokalt av avgörande betydelse. De regionala skyddsombuden utgör en viktig strategisk resurs för bättre arbetsmiljö vid mindre företag. Totalt tillfördes den regionala skyddsombudsverksamheten genom en tillfällig förstärkning . Denna permanentades (prop. 2003/04:1, utg.omr. 14, avsnitt 8.1). lämnades ett statligt bidrag på till de regionala skyddsombudens verksamhet. hade 15 av 16 regional skyddsombudsverksamhet. Verksamheten har huvudsakligen inriktats på systematiskt arbetsmiljöarbete på mindre arbetsplatser. Psykosociala och arbetsorganisatoriska frågor har krävt ökade insatser. Stödet i rehabiliteringsfrågor och anpassningsärenden har ökat. Bland insatserna kan nämnas hjälp att bygga upp fungerande skyddsorganisationer, medverkan vid olycksfallsutredningar samt medverkan vid företagsintern utbildning av skyddsombud. Inom TCO hade 10 av 18 förbund regional skyddsombudsverksamhet , huvudsakligen inriktad på skyddsverksamhet vid mindre företag. Inom bedrivs regional skyddsverksamhet i begränsad omfattning. beviljade för företagshälsovårdsutbildning (prop. 2002/03:1, utg.omr. 14, avsnitt 9.2, bet. 2002/03:AU2, rskr. 2002/03:79). Av beloppet har 7,5 miljoner har förts över till perioden Antalet deltagare i företagshälsovårdsutbildningar ökade från 240 personer till 305 personer . återupptog utbildningen av beteendevetare för företagshälsovården under 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 2001 efter ett längre uppehåll. Vidare har en spridning över landet skett av företagshälsovårdsutbildningen för att underlätta deltagande. En stark lokal och regional förankring vid de yrkesmedicinska klinikerna har kunnat uppnås. påbörjade ett utvecklingsarbete i syfte att se över nuvarande utbildnings innehåll och utformning. Institutet kommer tillsammans med branschen att fortsätta att utveckla och förbättra innehållet i företagshälsovårdsutbildningarna genom ett rådgivande forum med branschföreningen svensk företagshälsovård. Regeringen aviserade i budgetpropositionen (prop. 2001/02:1, utg.omr. 14, avsnitt 4.6.2) att den avsåg ge ett uppdrag till att, i samråd med , genomföra ett program för metodutveckling inom företagshälsovården. Regeringen avsatte för ändamålet (N2001/11160/ARM). Utvecklingsuppdraget har utförts av i samverkan med 2004. avsattes härutöver för metodutveckling och utbildningsinsatser. Inom ramen för verksamhet sker en långsiktig kunskaps- och kompetensuppbyggnad inom arbetsmiljöområdet. Delar av programmet för metodutveckling har avslutats . När det gäller de resultat som uppnåtts kan följande nämnas: -Nya former för utbildning av företagshälsovårdspersonal har provats inom . Framför allt har utbildningen av beteendevetare och psykologer för tjänstgöring inom företagshälsovården utvecklats och förnyats. Bland annat har det utvecklats en tydligare inriktning inom områdena arbetsorganisation och förebyggande arbetsmiljöarbete. -En distansmodell har utvecklats vid utbildningen av företagsläkare och företagssköterskor som gör det möjligt att minska den Ett kvalitetsarbete sker inom företagshälsovården. Bland annat har antalet företagshälsovårdsföretag som utnyttjar möjligheten till frivillig certifiering ökat. Närmare hälften av branschen (mätt i antal företagshälso- vårdsanställda) har numera certifikat från ett oberoende organ (tredjepartscertifierad). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare (dir. 2003:87) med uppgift att se över vissa frågor som gäller företagshälsovård. Utredningen omfattar frågor om när och hur krav skall kunna ställas på att en arbetsgivare anlitar företagshälsovård. Den skall behandla frågan om utbildning av företagshälsovårdspersonal, liksom kvalitetssäkring av företagshälsovården. Därtill skall den ta upp samverkan mellan företagshälsovård, landstingens sjukvård och . Utredaren skall, efter tilläggsdirektiv (dir. 2003:180), redovisa uppdraget . Forskning och kunskapsförmedling inom arbetsmiljöområdet uppdrag är att bedriva forskning och kunskapsförmedling om och inom arbetslivet. Forskningen syftar till att belysa och förklara viktiga orsakssamband och att i dialog med arbetsplatser utveckla en ökad förståelse, hos såväl forskare som praktiker, gällande åtgärder för att skapa en bra arbetsmiljö. Arbetsmarknadens parter rekvirerade från , styrelseutbildning och allmänna informationsinsatser inom arbetslivsområdet (se avsnitt 7.3). Målet är att verksamheten skall leda till förbättringar i arbetsmiljön. Medlen går till kvalificerade utbildningar med inriktning på personer som i sin arbetsfunktion har rollen som förtroendevald eller motsvarande inom arbetslivs- och arbetsmiljöområdet. Kunskapsförmedling har skett genom att experter från medverkar vid delar av dessa utbildningar. Det internationella forskningssamarbetet har stor betydelse för kunskapsbildning, kvalitet och relevans för . Institutets forskare har medverkat vid 58 internationella expertuppdrag . I många enskilda forskningsprojekt pågår internationell forskningssamverkan, bland annat det som beviljats medel från EU:s femte ramprogram. I SALTSA, ett gemensamt samarbetsprogram mellan , , och för arbetslivsforskning i , formaliseras samarbetet med externa parter. Detta bidrar till ökad arbetslivsrelevans. Forskningen är till stor del uppdragsbaserad och inriktad på arbetsmarknad, arbetsorganisation, arbetsmiljö och hälsa samt syftar till snabba, tillämpbara forskningsresultat, hög vetenskaplig kvalitet och relevans. Sju större projekt, varav fyra inom arbetsmiljö och arbetsorganisation och tre inom arbetsmarknadsområdet, slutrapporterades . I några fall publicerades sammanfattningar. Forskning inom området arbetsmiljö bedrivs, förutom av , även av andra aktörer. De viktigaste forskningsutförarna inom området är universitet och högskolor (se utgiftsområde 16) samt () (se utgiftsområde 9). (se utgiftsområde 9, politikområde Folkhälsa) är inom folkhälsoområdet. Forskningsfinansiering inom området sker i huvudsak via för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) (se utgiftsområde 9, politikområde Forskningspolitik under utgiftsområde 16) och Verket för innovationssystem () (se utgiftsområde 24, politikområde Forskningspolitik under utgiftsområde 16). Betydande forskning liksom utvecklingsprojekt inom arbetsmiljöområdet bedrivs även av försäkringsbolag och andra privata aktörer. In- satser när det gäller kunskapsförmedling och stöd till utvecklingsarbete genomförs också av parterna på arbetsmarknaden. Ett förslag till föreskrifter om elevmedverkan i skolans arbetsmiljöarbete genom elevskyddsombud rapporterades till regeringen (U2003/3550/S). I föreskrifterna som trädde i kraft förtydligas elevskyddsombudens roll. Vidare anges huvudmannens/rektors skyldigheter att informera eleverna om arbetsmiljöarbetet och om deras rätt att delta genom elevskyddsombud. Det finns ett behov av att informera om bestämmelsernas innebörd och stöd till hur man kan arbeta. och Ar- betsmiljöverket utarbetar en webbhandbok om 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 hur man kan arbeta med arbetsmiljöfrågor i skolan. anordnar och Myndigheten för skolutveckling tillsammans med andra myndigheter en konferens, Tillsammans för en bra arbetsmiljö i skolan, där bland annat föreskrifter och webbhandboken kommer att presenteras (se utgiftsområde 16). Målet för verksamhetsområdet är en arbetsmiljö som förebygger ohälsa och olycksfall, är anpassad till människors olika fysiska och psykiska förutsättningar samt är utvecklande för individen. En omfattande forskning visar att förändringar i arbetssituationen, framför allt ökad arbetsbörda och stress, ofta i förening med minskat eget handlingsutrymme och oklar ledning och arbetsorganisation, har samband med de senaste årens ökade sjukskrivningar. Detta framgår bland annat av rapporterna Den höga sjukfrånvaron sanning och konsekvens (2004) och Ute och inne i svenskt arbetsliv, Forskare analyserar och spekulerar om trender i svenskt arbetsliv (). Att mera exakt ange hur stor roll arbetsmiljön spelar i förhållande till andra faktorer är knappast möjligt. Det är likaledes svårt även med omfattande forskningsinsatser att annat än indikativt ange resultatet av enskilda insatser för att förbättra arbetsmiljön. De indikatorer som rör fysisk arbetsmiljö pekar på att det skett förbättringar . Indikatorer inom det psykosociala området pekar i stället på försämringar . är dock belastningsskador en dominerande orsak till ohälsa på grund av arbetsmiljön. Såväl belastningsskador som psykosociala skador är vanliga i kvinnodominerade branscher, framför allt inom vård, skola och omsorg. arbetsmiljö- och arbetsbesvärsundersökningar innehåller flera uppgifter som visar på ett liknande mönster, det vill säga att stressen på de svenska arbetsplatserna ökat , såväl vad gäller belastningar i sig som reaktioner på dem av olika slag. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 märkande tycks vara att kontrollen över arbetstakten minskat. Mest påtagligt minskar den inom den kommunala sektorn. Det innebär också att kontrollen över arbetstakten minskar mer på typiskt kvinnliga arbetsplatser än för typiskt manliga. Ökade svårigheter i arbetet och bristande handlingsutrymme tycks hänga samman. Analyser visar att det är grupper med lågt handlingsutrymme som med tiden blir allt mer missnöjda med sina arbeten och som också i allt större utsträckning upplever svårigheter i arbetet. En beskrivning av det ökande ohälsa i arbetslivet, liksom av de särskilda åtgärder som vidtagits för att möta den, ges i kapitel 3. Diagram 4.1 Dödsfall i arbetet, 1988 2003 Källa: /och . Antalet dödsfall i arbetet i ligger på en internationellt låg nivå, cirka 50 stycken . utgjorde ett undantag, då närmare 150 personer av dem som förolyckades då fartyget förliste var på tjänsteresa. Antalet män som har förolyckats i arbetet har dock ökat . avled 40 män i arbetet, vilket kan jämföras med 47 män . Antalet kvinnor är i stort oförändrat. Ungefär hälften av dödsfallen är fordonsolyckor. Andra stora grupper av dödsfallen är maskinrespektive fallolyckor. Äldre personer är överrepresenterade vad gäller dödsfall jämfört med arbetsolyckor generellt. var antalet dödsfall cirka 400 och senare cirka 300. dog cirka 200 i arbetet, cirka 100 och cirka 50. Diagram 4.2 Anmälda arbetsolyckor i 2003 Antal per tusen förvärvsarbetande Källa: /, SCB/. anmäldes 32 700 arbetsolycksfall med sjukfrånvaro. Av dessa avsåg kvinnor och män. Totalt har arbetsolycksfallen minskat kraftigt från en nivå på cirka 100 000 fall . Ef- ter ökning, har antalet minskat, både för kvinnor och män, . Det har under alla år varit fler män som drabbas av arbetsolyckor än kvinnor. Olycksfall som lett till mer än 14 dagars frånvaro från arbetet har emellertid ökat för både kvinnor och män. De viktigaste olycksorsakerna för kvinnor är överbelastning, fallolyckor och våld. För män är dessa fallolyckor, överbelastning och maskinolyckor. Diagram 4.3 Anmälda arbetsolyckor med inom EU 15, 1997 - 2001 Antal per 100 000 sysselsatta inom nio gemensamma branscher Diagram 4.3 visar att antalet anmälda olycksfall med i , inom nio gemensamma branscher, ligger lågt, både för kvinnor och män, jämfört med de 15 länder som ingick i EU före . Relevant statistik saknas för de tio nya medlemsländerna. Det kan för män konstateras att i motsats till genomsnittet i så ökar i antalet olycksfall med i förhållande till antalet anställda . För svenska kvinnor ökade olycksfallen , men verkar ha stabiliserats . Särskilt stor har ökningen varit för allvarligare olycksfall med längre sjukskrivningstid. Antalet olycksfall för kvinnor i EU är dock i stort sett oförändrad . Diagram 4.4 Anmälda arbetssjukdomar 1988 2003 Antal per tusen förvärvsarbetande; arbetstagare och egenföretagare Källa: /, SCB/. Diagram 4.4 visar en tydlig uppgång i antalet anmälningar av arbetssjukdomar . Ökningen är störst för kvinnor. anmäldes 26 000 arbetssjukdomar. Av dessa avsåg kvinnor och män. De vanligaste arbetssjukdomarna för kvinnor beror på belastningsfaktorer, följda av organisatoriska eller sociala faktorer. De vanligaste arbetssjukdomarna för män beror också på belastningsfaktorer, men är följda av buller. Den tillgängliga statistiken över arbetssjukdomar bygger på de anmälningar som kommer in. Den svenska lagstiftningen bygger på ett generellt arbetsskadebegrepp utan hänvisning till några speciellt i förväg utvalda sjukdomar. Att för enskilda fall bestämma om en anmäld skada 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 skall anses orsakad av arbetet är en uppgift för rättspraxis. har praxis i denna tillämpning förändrats. Incitamentet att anmäla sin skada påverkas givetvis i hög grad av hur man bedömer förutsättningarna att få ersättning för sina skador.