prop · GT0329 · 2005-10-18 00:00:00 — Regeringen anser mot denna bakgrund att det finns fog för att utvidga möjligheterna till registrering i utöver vad som anges i den tidigare nämnda rekommendationen. I promemorian har det föreslagits att skulle omfatta alla personer som har dömts för brott på vilket fängelse kan följa. Med pro- memorians förslag skulle också personer som har dömts enbart för något enstaka snatteribrott registreras i registret. Regeringen anser att detta skulle föra alltför långt. Registret bör i stället innehålla DNA-profiler för personer som har dömts till annan påföljd än böter. Därmed kommer re- gistret att omfatta i stort sett alla personer som har dömts för exempelvis stöld, tillgrepp av fortskaffningsmedel, bedrägeri och misshandel av normalgraden, medan personer som har dömts för mer bagatellartad brottslighet inte kommer att registreras i . Personer som är skäligen misstänkta för brott på vilket fängelse kan följa skall kunna registreras i ett utredningsregister I promemorian har det föreslagits att även personer misstänkta för brott som kan leda till fängelse skall registreras i . Några re- missinstanser har kritiserat förslaget i den delen. Som konstaterats ovan medger rekommendation regi- strering av DNA-profiler i DNA-register endast avseende personer som har dömts för vissa grövre brott. I det föregående har emellertid gjorts den bedömningen att rekommendationen inte längre bör vara vägledande för den svenska regleringen. Från brottsbekämpningssynpunkt har det klara fördelar med ett register som innehåller uppgift även om personer som inte är dömda men väl skäligen misstänkta för brott. Genom att införandet i registret inte behö- ver avvakta den ibland långa tid som kan förflyta innan det finns en laga- kraftvunnen dom ökar förutsättningarna för ett snabbt uppklarande av andra brott. Till bilden hör att många brott begås av en och samma per- son under en viss, . Ju färskare information registret innehåller, desto bättre blir givetvis förutsättningarna för att klara upp alla dessa brott i ett sammanhang. Värdet av de aktuella uppgifterna framgår för övrigt redan av nuvarande verk- samhet. Laboratoriet jämför alla DNA-profiler, som härrör från skäligen misstänkta personer, med profiler från samtliga öppna ären- den. Det har då visat sig att det är i just kategorin skäligen misstänkta som man får flest träffar. är det särskilt viktigt att den enskildes integritetsintresse be- aktas vid bedömningen av om det bör vara möjligt att registrera personer som inte har dömts för brott. En person som är misstänkt för ett brott, men inte dömd, har inte fått sin sak prövad av domstol och skall betrak- tas som oskyldig till dess hans eller hennes skuld har blivit lagligen fast- ställd. Som ovan har konstaterats innebär dock registreringen inte några påtagliga risker från integritetssynpunkt, bl.a. därför att den information som registreras inte är av särskilt integritetskänslig art. Den enskildes intresse av att inte knytas till brott som han eller hon har begått utgör givetvis inget skyddsvärt intresse. Mot denna bakgrund anser regeringen att även DNA-profiler från per- soner som är skäligen misstänkta för brott på vilket fängelse kan följa bör registreras i ett register. Från integritetsskyddssynpunkt är det dock lämpligt att uppgifter om misstänkta personer inte blandas med uppgifter om dömda personer. De DNA-profiler som avser icke-dömda, men skäli- gen misstänkta personer bör därför föras in i ett särskilt register, benämnt utredningsregistret. Dessa bör gallras ur registret om den misstänkte se- dermera inte döms för brottet eller döms till enbart böter. Regeringen återkommer till denna fråga i avsnittet om gallring av DNA-profiler. Endast vissa DNA-prov skall kunna ligga till grund för registrering i DNA- registret och utredningsregistret En förutsättning för registrering i är att DNA-provet har tagits under en utredning av brott. I promemorian har det föreslagits att denna bestämmelse tas bort. Flera remissinstanser har uttryckt farhå- gor för att detta kan leda till att DNA-prov som har lämnats i andra sam- Prop. 2005/06:29 manhang utnyttjas för analys och registrering i . Regeringen anser i likhet med vad som föreslogs i promemorian att kravet på att ett prov skall ha tagits under utredning av ett brott för att få registreras bör slopas. Men det bör givetvis inte vara möjligt att använda prov som har tagits i helt andra sammanhang, t.ex. inom sjukvården, som grund för registrering i de DNA- och utredningsregister som förs med stöd av polisdatalagen. I 23 och 26 a §§ polisdatalagen bör det därför föreskrivas att respektive utredningsregistret enbart får innehålla uppgifter om resultatet av de DNA-analyser som har gjorts enligt bestämmelserna i 28 kap. . Motsatsvis innebär en sådan bestämmelse att det inte kommer att vara möjligt att registrera resultatet från DNA-analyser som har gjorts i andra sammanhang, t.ex. inom sjukvården, i registret. Syftet med och utredningsregistret kommer att framgå av 22 § polisdatalagen. Där anges att uppgifter om resultat av DNA- analyser får behandlas endast för att underlätta identifiering av personer i samband med utredning av brott. Enligt regeringens bedömning tydliggör denna bestämmelse på ett godtagbart sätt ändamålet med och använd- ningen av DNA-provet. Genom förslaget kommer DNA-profiler från personer som har dömts till annan påföljd än böter att registreras i och DNA-profiler från personer som är skäligen misstänkta för brott på vilket fängelse kan följa att registreras i utredningsregistret. Som framgått av tidigare avsnitt (jfr avsnitt 4.4) skall analysresultat från prov som har tagits från andra än skäligen misstänkta personer inte få jämföras med andra analysresultat än sådana som förekommer i det aktuella ärendet. För att säkerställa detta bör det enligt regeringens bedömning uttryckligen framgå av polisdatala- gen att uppgifter i spårregister, utöver jämförelser med analysresultat som inte kan hänföras till en identifierbar person eller som finns i DNA- registret, endast får jämföras med analysresultat som kan hänföras till en person som är skäligen misstänkt för brott. Regeringens förslag: Uppgifter i skall gallras senast när uppgifter om den registrerade skall gallras ur belastningsregistret. Upp- gifter i utredningsregistret skall gallras senast när uppgifterna om perso- nen skall föras in i eller när förundersökning eller åtal läggs ned, åtal ogillas eller åtal bifalls men påföljden bestäms till enbart böter. Regeringens bedömning: Kvarstående misstankar bör inte medföra att uppgifterna får finnas kvar i utredningsregistret. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslogs att DNA-profiler av misstänkta personer skulle föras in i och att dessa skulle kunna finnas kvar i registret Prop. 2005/06:29 vid kvarstående misstankar. Remissinstanserna: Remissinstanserna har i huvudsak tillstyrkt för- slaget i denna del eller inte haft några invändningar mot det. Rikspolis- styrelsen har dock menat att de föreslagna gallringsbestämmelserna kan medföra tillämpningsproblem. har föreslagit att gallringsföre- skrifterna i polisdatalagen skall utgå och att i stället arkivlagen skall gälla eller att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges rätt att meddela föreskrifter om att uppgifter får bevaras för historiska, statistiska och vetenskapliga ändamål. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Nuvarande bestäm- melser om gallring av uppgifter i av dömda personer överensstämmer med vad som gäller för gallring ur belastningsregistret. Övervägande skäl talar för att låta dessa gallringsbestämmelser i sak kvarstå oförändrade i avvaktan på den pågående översynen av polisdata- lagen. Regeringen är därför inte beredd att i detta sammanhang föreslå någon sådan förändring som har förordat. Vad gäller uppgifter avseende skäligen misstänkta personer bör upp- gifterna i utredningsregistret gallras när uppgifterna om den registrerade skall föras in i , dvs. när det finns en lagakraftvunnen dom eller ett godkänt strafföreläggande. Uppgifterna bör också gallras när för- undersökning eller åtal läggs ned, åtal ogillas eller åtal bifalls men på- följden bestäms till enbart böter. Det är viktigt att bestämmelserna om utredningsregistret är tydliga och entydiga. Det bör därför inte finnas utrymme för mer skönsmässiga be- dömningar i fråga om uppgifterna i registret skall gallras. Mot den bakgrunden anser regeringen att det inte bör vara möj- ligt att, såsom har föreslagits i promemorian, underlåta gallring vid kvar- stående misstankar. Promemorians förslag i den delen bör därför inte genomföras. Regeringens förslag: Ett DNA-prov som har tagits med stöd av 28 kap. 1212 b §§ skall förstöras senast sex måna- der från den tidpunkt då provet togs. Om provet kommer från en skä- ligen misstänkt person och uppgifterna om denne i utredningsregistret skall gallras enligt bestämmelserna i 27 §, skall också provet förstöras senast . tagna på personer som inte är misstänkta för brott skall förstöras så snart målet eller ärendet slutligt har avgjorts. Promemorian: Promemorian innehöll inte något förslag om gallring av Remissinstanserna: Hovrätten över och har ifrågasatt om DNA-proven skall få finnas kvar efter det att det ärende för vilket det tagits slutligt har avgjorts. Hovrätten har även föreslagit att proverna skall förstöras senast när uppgifterna om den registrerade gallras ur be- uttryck för liknande uppfattningar. har efterlyst en reglering av hanteringen av DNA- Prop. 2005/06:29 provet Skälen för regeringens förslag: I nuvarande lagstiftning finns inte någon bestämmelse som reglerar när de DNA-prover som har tagits un- der utredning av ett brott skall förstöras annat än när provet har tagits från någon som inte är misstänkt för brottet. Enligt punkten 8 i den ovan- nämnda rekommendationen från skall DNA-prover som hu- vudregel inte sparas längre än till dess att det ärende i vilket det togs har slutligt avgjorts. Som framgått av tidigare avsnitt är det möjligt att ur ett DNA-prov analysera fram åtskilliga uppgifter om en person och dennes egenskaper. Ett sådant prov innehåller alltså mer integritetskänslig information än själva DNA-profilen. Det finns därför enligt regeringens bedömning goda skäl att lagreglera frågan om när själva DNA-provet skall förstöras. har under hand uppgivit att det finns behov att bevara DNA-provet efter analysen för att möjlig- göra kontroller i efterhand. Enligt laboratoriet bör det dock vara till- räckligt att provet bevaras efter det att provet togs för att sådana kontroller skall kunna genomföras. Regeringen anser att denna tidsgräns framstår som rimlig. I polisdatalagen bör därför införas en bestämmelse om att DNA-prover som tagits på personer med stöd av bestämmelserna om kroppsbesiktning i 28 kap. skall förstöras senast från den dag då provet togs. Detta bör ut- tryckligen anges i bestämmelsen, vilket är ett förtydligande i förhållande till förslaget i denna del i lagrådsremissen. Om uppgifter om den person från vilken provet togs enligt 27 § skall gallras , t.ex. om en förundersökning mot personen läggs ned, bör också DNA- provet förstöras vid denna tidigare tidpunkt. Prover tagna på personer som inte är misstänkta för brott bör aldrig få sparas efter det att målet slutligt avgjorts. DNA-prov som tagits från spår på brottsplatsen omfattas inte av dessa bestämmelser. 5Register som förs med stöd av övergångsbe- stämmelserna Det allmänna spaningsregistret () förs av . Ur- sprungligen fördes registret med tillstånd av Datainspektionen enligt be- slut . Registret förs med stöd av övergångsbe- stämmelserna till polisdatalagen. Registret skall enligt sin ändamålsbe- skrivning lagra och systematisera uppgifter med anknytning till misstänkt eller konstaterad brottslighet för att användas i polisens spanande och brottsutredande verksamhet. syftar till att bygga upp kunskaper om och kring personer som misstänks för brott. Uppgifterna i registret kommer från brottsanmäl- ningar och förundersökningsprotokoll, men registrering kan också ske på Prop. 2005/06:29 grund av trovärdiga tips från t.ex. personal inom socialförvaltningen. Bland de uppgifter om den misstänkte som får registreras kan nämnas namn och personnummer, alternativa förnamn och efternamn, adresser där personen brukar vistas, speciella fysiska kännetecken, intressenter (alla som bidrar med uppgifter om personen) och senaste händelse inom kriminalvården. I registreras också brottstyper som personen ägnar sig åt, anteckningar som rör tidigare brottsmisstankar, anknytning till andra personer och spaningsinformation som rör brottsmisstankar. innehåller omkring 100 000 sökbara personer. Antalet personer har legat på den nivån. De allra flesta uppgifterna i gallras , om ingen ny uppgift noteras om personen. För vissa grövre brott är gallringstiden i stället . Gallringen sker automatiskt med hjälp av ett särskilt gall- ringsprogram. Polismyndigheterna, och får ha di- rektåtkomst till uppgifterna i . Myndigheterna beslutar vilka perso- ner inom myndigheten som skall ha åtkomst. Ytterligare ett begränsat antal personer har behörighet att föra in uppgifter i . Uppgifter ur får lämnas ut till eller men endast om uppgiften kan antas ha särskild betydelse för en pågående undersök- ning i myndighetens brottsutredande verksamhet eller för andra brottsbe- kämpande åtgärder. Polisen för även ett flertal andra register med Datainspektionens tillstånd. I en del av dem sker behandlingen av personuppgifter för att förebygga brott, för att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten eller för att bedriva spaning och utredning i fråga om brott. Exempel på sådana register är och Rationell anmälningsrutin (RAR). Än- damålet med är att återfinna ärenden i en aktsamling vid . Registret får förutom administrativa uppgifter innehålla uppgifter om ärendetyp, land, personnummer, natio- nalitet, fordon, kontonummer, nummer på legitimationshandling, indika- tiv (begrepp för att ange förfalskningstyp) samt åtgärd. Ett ändamål med RAR är att tillhandahålla uppgifter rörande brottsanmälningar som be- hövs i den registeransvariges brottsutredande verksamhet och att i enlig- het med lag eller förordning lämna uppgifter till annan myndighet. Andra ändamål är att tillhandahålla uppgifter för polismyndighetsärenden, att lämna underlag för samordning, bevakning, planering och uppföljning av verksamheten, att utgöra underlag för produktion av statistik samt att utgöra myndighetens kriminaldiarium. Tiden i övergångsbestämmelserna flyttas fram Regeringens förslag: Övergångstiden under vilken register i polisens verksamhet får föras med stöd av Datainspektionens tillstånd enligt punkten 2 i övergångsbestämmelserna i polisdatalagen förlängs till ut- Förslaget i utkast till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens Myndigheternas synpunkter: Myndigheterna har tillstyrkt förslaget eller inte haft några invändningar mot detta. invänt att tiden i övergångsbestämmelserna inte bör flyttas fram längre Skälen för regeringens förslag: Som ovan har framgått får och vissa andra register som polisen för intill utgången av föras med stöd av ett tillstånd som Datainspektionen har beslutat. är att frågor kring dessa register och deras framtida förande skall lösas inom ramen för arbetet med en ny polisdatalag. Ett sådant arbete grun- dat på bestänkande Behandling av personuppgifter i polisens verksamhet (SOU 2001:92) pågår i . betet har emellertid visat sig mera tidskrävande än som var förväntat. Att arbetet har dragit ut sammanhänger bl.a. med Polisdataut- redningens förslag att en ny polisdatalag skall gälla vid behandling av personuppgifter i sådan polisverksamhet som avses i 2 § 13 polislagen, i den egentliga polisverksamheten. När det gäller polisens verksam- het enligt 2 § 4 och 5 polislagen polisens hjälpande verksamhet, hand- läggning av polismyndighetsärenden m.m. har utredningen gjort bedömningen att dessa verksamheter inte bör omfattas av den nya polis- Utredningen har inte sett något tydligt behov av särregler i förhållande till personuppgiftslagen på dessa områden. utredningen ansett det vara tveksamt om dessa verksamheter kan anses undantagna från tillämpningsområdet för och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda perso- ner med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flö- det av sådana uppgifter (det s.k. dataskyddsdirektivet). Under beredningen inom har det framkommit att gränsdragningen mellan sådan verksamhet som avses i 2 § 13 polis- lagen och sådan verksamhet som avses i 2 § 4 och 5 samma lag inte är I vissa situationer kan det därför vara svårt att avgöra om per- sonuppgiftslagen eller polisdatalagen är tillämplig eller om båda lagarna Även (SOU 2003:40 s. 143 f.) har påtalat vissa oklarheter i detta avseende. Det förhållandet att en ny polisdatalag som enligt Polisdatautred- ningens förslag skall vara heltäckande och upprepa de bestämmelser i personuppgiftslagen som skall vara tillämpliga endast skulle omfatta behandling av personuppgifter i polisens kärnverksamhet innebär således att en rad tillämpningssvårigheter kvarstår. rådet för en ny polisdatalag behöver därför analyseras ytterligare. En annan fråga som kräver ytterligare överväganden är hur utredning- ens förslag om vilka register inom polisen som behöver lagregleras för- till och regeringens uttalade ståndpunkt att stora register med ett särskilt känsligt innehåll skall regleras särskilt i lag Prop. 2005/06:29 (prop. 1990/91:60 s. 50, KU 1990/91:11 s. 11 och prop. 1997/98:44 s. Enligt utredningens förslag är det endast som behöver regleras särskilt i en ny polisdatalag. Övriga register som polisen för kan enligt utredningen föras enligt de allmänna bestämmelserna i den nya polisda- talagen. Enligt regeringens uppfattning behöver emellertid frågan om vilka register som skall lagregleras övervägas ytterligare. Det är därför inte möjligt att nu presentera förslag till ny lagstiftning om behandling av personuppgifter i polisens verksamhet. I avvaktan på ett slutligt ställningstagande bör polisen även fortsättningsvis få föra de register som förs med Datainspektionens tillstånd enligt övergångs- bestämmelserna till polisdatalagen. pågår den ytterligare analys och beredning som är nödvändig, bl.a. mot bakgrund av den proposition med förslag till en ny lag om behandling av uppgifter inom brottsbekäm- pande verksamhet som har beslutats (prop. 2004/05:164). Samt- liga brottsbekämpande myndigheter har kontaktats under handlägg- ningen. Inriktningen är att en proposition skall kunna beslutas . Mot denna bakgrund föreslås att övergångsbestämmelserna till polis- datalagen ändras så att den tid under vilken de aktuella registren kan fö- ras med stöd av Datainspektionens tidigare meddelade tillstånd förlängs. Tiden bör, med hänsyn till den ytterligare beredning av Polisdatautred- ningens förslag som har visat sig nödvändig, förlängas till utgången av . Utvidgad användning av DNA-tekniken inom brottsbekämpningen Förslagen om att utvidga möjligheterna att ta prov för DNA-analys och registrera DNA-profiler i och utredningsregistret bedöms öka polisens möjligheter att klara upp brott. Främst kan ökningen för- väntas avse s.k. mängdbrott, såsom tillgrepp av fortskaffningsmedel och inbrottsstölder, men det kan även förväntas att vissa typer av vålds- och bedrägeribrott kommer att upp i högre utsträckning än . Vid kan förslaget förväntas leda till att antalet DNA-profiler som skall läggas in i och ut- redningsregistret kommer att öka markant. Även antalet prover som skall analyseras kan antas komma att öka i stor omfattning. Statens kriminal- tekniska laboratorium har uppgett att förslaget kommer att medföra be- hov av nyanställningar, anpassning och nyanskaffning av lokaler, data- system och analysutrustning samt investeringskostnader avseende mjuk- varor och laboratorieinredning. Sammantaget har Statens kriminal- tekniska laboratorium uppskattat att kostnaderna för detta till . har redovisat att förslaget kommer att innebära att polisens IT-system måste anpassas till de föreslagna bestämmelserna. Kostnaden för denna anpassning beräknas uppgå till . Regeringen gör bedömningen att de ökade kostnaderna för . 2005/06:29 kriminaltekniska laboratorium och polisen kan hanteras inom befintliga En ökad uppklarning av brott kan även få effekter på verksamheten inom åklagarväsendet och domstolsväsendet. En ökad användning av DNA-tekniken kan förväntas leda till att fler gärningsmän kan identi- fieras. Detta kan i sin tur leda till en ökad arbetsbelastning under både förundersökningsstadiet och i samband med efterföljande domstolsför- handlingar. Det kan dock antas att en utvidgad användning av DNA- tekniken också kan komma att underlätta detta arbete. Förundersökningar kan komma att förenklas, t.ex. genom att misstänkta kan avföras från utredningen på ett tidigt stadium. Det är också tänkbart att den miss- tänkte, om hans eller hennes DNA visar sig överensstämma med ett DNA-spår från brottsplatsen, väljer att erkänna brottet i större utsträck- ning. En huvudförhandling avseende ett brott, där den misstänkte erkänt gärningen och erkännandet stöds av bl.a. teknisk bevisning tar inte lika i anspråk som en huvudförhandling där många vittnen skall hö- ras. Mot bakgrund av detta är de ekonomiska konsekvenserna för såväl åklagarmyndigheten som de allmänna domstolarna svåra att överblicka. Regeringen bedömer dock att de kostnader som kan uppkomma inte kan förväntas bli högre än att de kan finansieras inom ramen för befintliga anslag. Att flera brott upp kan i förlängningen också leda till en ökad belastning på kriminalvården. Det är dock inte möjligt att uppskatta vilka kostnader som kan uppkomma i dessa avseenden. I den mån försla- get leder till ökade kostnader för olika delar av rättsväsendet får detta finansieras genom omprioriteringar inom utgiftsområdet. I den mån flera brott som begås av ungdomar upp, kan också kommunernas socialtjänster komma att påverkas. Enligt regeringens bedömning kan dock eventuella merkostnader i detta avseende inte för- väntas få någon större omfattning. Förlängd tid för polisdatalagens övergångsbestämmelser Regeringen bedömer att förslaget om förlängd tid för övergångsbestäm- melserna inte medför några budgetkonsekvenser. 7 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Utvidgad användning av DNA-tekniken inom brottsbekämpningen Regeringen anser att de nya bestämmelserna om tagande av DNA-prov samt registrering i och utredningsregistret bör träda i kraft . De nya bestämmelserna i polisdatalagen bör inte ha retroaktiv verkan. Såsom Lagrådet har föreslagit bör det därför till den nya bestämmelsen om registrering i knytas en särskild övergångsbestäm- melse. Av denna övergångsbestämmelse bör det framgå att äldre bestäm- melser om registrering i skall tillämpas om provet för DNA-analys har tagits före ikraftträdandet eller om den dom som föran- Prop. 2005/06:29 leder registrering i har meddelats före ikraftträdandet. Förlängd tid för polisdatalagens övergångsbestämmelser Utgångspunkten för ikraftträdandet måste vara att polisen även efter och i avvaktan på ny lagstiftning om behandling av personuppgifter inom polisen får föra de register som förs med stöd av Datainspektionens tillstånd. Ändringen i polisdatalagens övergångs- bestämmelser måste därför träda i kraft . Förslag till lag om ändring i 28 kap. 12 § Ändringen har behandlats i avsnitt 4.4. Genom ett tillägg till första meningen i första stycket klargörs att kroppsbesiktning av den som skäligen kan misstänkas för ett brott på vilket fängelse kan följa får ske även för ändamål och på sätt som anges i 12 a §. Den nya andra meningen i första stycket innebär att det under de förut- sättningar som anges i 12 b § blir möjligt att kroppsbesiktiga en person som inte skäligen kan misstänkas för brott på vilket fängelse kan följa. Till dem som sålunda skall kunna kroppsbesiktigas hör målsägande, vitt- nen och andra personer som kan vara intressanta i en brottsutredning.