prop · GS0357 · 2005-02-15 00:00:00 — Förmånsrättsreformen i sin helhet medför i förlängningen även att leverantörer och andra oprioriterade borgenärer har större möj- lighet att få sina fordringar betalda vilket innebär ytterligare räddade arbetstillfällen. Regeringens förslag skiljer sig i vissa enskildheter från Förmånsrätts- kommitténs förslag och bedöms liksom kommitténs förslag sammantaget medföra minskade kostnader för lönegarantin och ett ökat återflöde till staten. Eftersom förslaget är mindre komplicerat än kom- mitténs förslag, kan dessutom antas att de statsfinansiella konsekven- serna blir än mer gynnsamma. Förslaget är enklare på så sätt att till skill- nad mot kommitténs förslag klargörs att lönegarantin är en rättighet för arbetstagarna. Är förutsättningarna uppfyllda har arbetstagaren rätt till ersättning från garantin. Utbetalningen föreslås inte som i Förmånsrätts- kommitténs förslag, få karaktären av ett lån som går via rekonstruktions- gäldenären. Någon säkerhet behöver därför inte ställas och det införs inte någon ny konkursgrund. Fler företag än får antas komma att genomgå dubbla insolvens- förfaranden. Trots detta bedöms det totala antalet förfaranden minska i och med att insatser kan göras mycket tidigare i förloppet. Borgenärernas insolvenshantering skall genom tidigare agerande främst lösa gälde- närens ekonomiska situation utan att ta till vare sig konkurs eller före- tagsrekonstruktion eller att så sker redan vid en lägre skuldbörda. återrapportering från länsstyrelserna handlades 28 374 ärenden Prop. 2004/05:57 om lönegaranti. Som ovan nämnts är det inte möjligt att förutse minsk- ningen av antalet ärenden. Om förmånsrättsreformens effekter på antalet konkurser skulle kunna innebära en minskning på en tredjedel, skulle antalet ärenden minska med 4 965. Reformen i sin helhet beräknas därför inte att leda till några kostnadsökningar vare sig för domstolarna, krono- fogdemyndigheterna eller länsstyrelserna i och med att antalet ärenden totalt antas minska. Enligt de undersökningar som lönegarantiutredning lät utföra avsåg av lönefordringarna i konkurser sådana löner som för- fallit till betalning från konkursbeslutet (SOU 1993:96). Det finns anledning att anta detta förhållande i allt väsentligt fortfarande råder. Även med en begränsad tidigareläggning av insolvens- hanteringen kan därför statens utgifter för lönegarantin förväntas minska. Utsträckningen av lönegaranti till att gälla även vid företags- rekonstruktion innebär därutöver att arbetstagarna får ett starkare löne- skydd. Med ett minskande antal konkurser kommer också den kapital- förstöring som konkurser ofta innebär att motverkas. Det finns därmed bättre förutsättningar för ett sundare konkurrensklimat och fler räddade arbetstillfällen. Bedömningen är alltså att en förskjutning kommer att ske från konkurs till företagsrekonstruktion, vilket innebär lägre kostnader för staten och en tidigareläggning av lönegarantiutbetalningarna. Ju tidigare åtgärder vidtas desto mindre risk för att det finns upplupna löne- skulder och att de löneskulder som finns är färre, lägre och kan förväntas till större del betalas tillbaka till staten. 9.2Konsekvenser för mindre företag Liksom för de statsfinansiella konsekvenserna hänvisar regeringen till den analys som gjorts för förmånsrättsreformen. Som tidigare angivits kan detta förslag om införande av lönegaranti vid företagsrekonstruktion inte ses separat utan måste ses som en del av hela reformeringen. Problem med dagens reglering Problemet med dagens reglering och skälen till varför regeringen föreslår att lönegaranti skall införas vid företagsrekonstruktion framgår av avsnitt 5. Vad innebär de nya reglerna för småföretagen? De regler som föreslås berör företagen i det läge när de börjar få ekono- miska problem. Nuvarande lagstiftning ger möjlighet till ansökan om företagsrekonstruktion men i realiteten används ofta rekonstruera även företag som hade kunnat genomgå en företags- rekonstruktion. En av anledningarna till detta anses vara att det i konkurs utgår lönegaranti. För att underlätta användandet av företagsrekon- struktion föreslås nu lönegaranti även vid detta förfarande. De åtgärder som företagen behöver vidta med anledning av regleringen är att de vid en eventuell företagsrekonstruktion informerar och delar med sig av uppgifter om eventuella lönefordringar och liknande som den utsedde rekonstruktören behöver för att ta beslut om lönegaranti. Gälde- nären skall även betala tillbaka det belopp som utbetalats i lönegaranti. Reglerna påför inte några löpande uppgifter för företagen. Vid en företagsrekonstruktion kommer dessutom större delen av arbetet att utföras av rekonstruktören såsom ansvarig för beslut om lönegaranti. Reglerna som skall tillämpas är i stort samma som vid konkurs. Det är alltså redan kända förfaranden och på så sätt krävs inte någon större om- ställning i arbetssättet. Det som ankommer på företagen är att tillhanda- hålla underlag för beslut, något som borde kunna hämtas ur den normala redovisningen. Reglerna som föreslås blir endast aktuella vid en företags- rekonstruktion. Kostnaderna som uppkommer i samband med en sådan påverkas inte i sig av att lönegaranti införs för arbetstagarna. Snarare innebär detta att möjligheten att undvika konkurs förbättras då valet av den formen av rekonstruktion inte längre främjas på grund av reglerna om lönegaranti. I och med ett införande av lönegaranti vid företagsrekonstruktion får företagen en respit med upplupna lönefordringar. Dessa skall dock åter- betalas. Den kostnad som tillkommer för företaget är den ränta som skall betalas på beloppet eftersom staten inträder i arbetstagarens rättigheter mot gäldenären. För rekonstruktörer innebär förslaget naturligtvis ändrade arbetsupp- gifter. Dessa ändringar har behandlats utförligt i avsnitt 6 och ytterligare i författningskommentaren. I princip innebär införandet av lönegaranti vid företagsrekonstruktion att företaget vars anställda får lönegaranti får respit med betalningen av vissa lönefordringar och därmed tillfälligt kan anses få konkurrens- fördelar. Detta gäller dock hela institutet företagsrekonstruktion men sär- skilt då lönegaranti utgår. Det bör dock påpekas att det är en respit de utbetalade lönegarantimedlen skall återbetalas till staten. Kommer reglerna att i andra avseenden påverka småföretagen? Företagsrekonstruktion ger möjligheten att rekonstruera företag i ekono- misk kris och som bedöms ha utsikter till en fortsatt lönsam verksamhet. Avsikten med införandet av lönegaranti vid företagsrekonstruktion är att öka förekomsten av rekonstruktioner. Förfarandet är enklare, snabbare och mer flexibelt än vid konkurs och gäldenären behåller rådigheten över företaget under processen. Borgenärer, vars fordringar är oprioriterade vid en konkurs, torde ha större chanser att få betalt ökar vid tidigare agerande. En företags- rekonstruktion ger större chanser till betalning av oprioriterade fordringar än en konkurs. Bland oprioriterade borgenärer är småföretagen vanligast förekommande. Ytterligare en positiv effekt är att eftersom att gäldenärs- företagen förväntas räddas genom en tidigare insolvenshantering är för- Prop. 2004/05:57 hoppningen att affärsrelationerna kan bestå. Reglerna kommer till största del tillämpas av rekonstruktören som utses vid företagsrekonstruktionen och den tillsynsmyndighet som skulle ha utövat tillsyn om arbetsgivaren försatts i konkurs i stället för att beslut fattats om företagsrekonstruktion, dvs. tillsynsmyndigheten i konkurs vid kronofogdemyndigheten. Lönegaranti vid företagsrekonstruktion förutsätter att ett beslut om företagsrekonstruktion fattas av allmän domstol. Om en ansökan om företagsrekonstruktion bifalles skall rätten utse en rekonstruk- tör. Så länge rekonstruktionen pågår är ärendet också anhängigt vid dom- stolen som på så sätt utövar kontroll. Uppstår tvist om lönegaranti vid företagsrekonstruktion föreslås att tillsynsmyndigheten i konkurs vid kronofogdemyndigheten skall bevaka statens rätt och föra dess talan vid domstol. Införandet av lönegaranti vid företagsrekonstruktion är som nämnts en del i ett större reformpaket. De ändringar som genomförts i förmånsrätten kommer att utvärderas och i samband med detta bör även nuvarande förslag beaktas, eventuella problem kan därför fångas upp i detta sammanhang (se vidare avsnitt 10, prop. 2002/03:49 Nya förmånsrätts- regler). Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.1. I paragrafen, som anger lagens tillämpningsområde, har lagts till att lagen förutom vid konkurs i eller annat nordiskt land även gäller vid företagsrekonstruktion. Lönegaranti utgår vid sådana företags- rekonstruktioner som inletts genom beslut av domstol enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion. Paragrafen har ändrats på så sätt att vad som gäller en anhörigs rätt till lönegaranti för pensionsfordran vid konkurs även skall tillämpas vid företagsrekonstruktion. Rätten till lönegaranti har behandlats i avsnitt 6.1. Av paragrafen framgår bl.a. att en arbetstagarorganisation som förvärvar en arbetstagares fordran på arbetsgivaren som avser mätningsarvode eller medlemsavgift därmed också övertar arbetstagarens rätt till lönegaranti. Detta kan gälla även om förvärvet skett efter det att arbetsgivaren försatts i konkurs. Andra stycket har ändrats på så sätt att denna rätt till garanti- belopp även skall gälla vid företagsrekonstruktion. Rätten till lönegaranti har behandlats i avsnitt 6.1. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3. Paragrafen anger vilka slags fordringar som kan ersättas av garantin. Ändringarna innebär att tidigare andra och tredje styckena har flyttats till en ny paragraf, 7 a §. Även tidigare fjärde stycket har flyttats till en ny paragraf, 7 b §. Av första stycket framgår att betalning vid konkurs lämnas enligt garantin för fordran på lön eller annan ersättning som har förmånsrätt. Vilka lönefordringar som omfattas av förmånsrätt framgår av 12 § för- månsrättslagen (1970:979) och är avhängigt av dagen för ansökan och beslut om konkurs. Även fordran på pension enligt 12 eller 13 § förmåns- rättslagen omfattas av garantin. Ett nytt andra stycke har införts. Den nya bestämmelsen innebär att vid företagsrekonstruktion lämnas betalning enligt garantin för arbets- tagarens fordran på lön eller annan ersättning och pension som skulle ha haft förmånsrätt enligt 12 eller 13 § förmånsrättslagen om arbetsgivaren hade försatts i konkurs i stället för att beslut fattats om företags- rekonstruktion. Beräkningen av fordran utgår för ansökan respektive beslut om företagsrekonstruktion. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 6.3. Bestämmelsen mot- svarar delvis vad som tidigare framgått av 7 § andra och tredje styckena. I första stycket behandlas betalning enligt garantin för fordran på upp- sägningslön för tid efter konkursbeslut respektive beslut om företagsrekonstruktion. Bestämmelsen medför ingen ändring i sak såvitt avser konkurs. Av bestämmelsen framgår att uppsägningslön omfattas av lönegaranti i samma utsträckning vid företagsrekonstruktion som vid konkurs. Lönegaranti lämnas inte för fordran på uppsägningslön om arbetstagaren har eller borde ha utfört arbete åt arbetsgivaren under upp- sägningstiden. Efter att företagsrekonstruktionen pågått i en månad har de arbetstagare som arbetar kvar hos arbetsgivaren inte rätt till löne- garanti oavsett om de är uppsagda eller inte. Den som arbetar kvar har inte rätt till lönegaranti utan lön skall betalas av rekonstruktionsgäldenären, arbetsgivaren. Den som skall arbeta kvar men inte gör det har inte heller rätt till löne- garanti. Liksom den fortsatta driften i konkurs inte skall kunna finansi- eras av lönegarantin kan alltså inte heller rekonstruktionsgäldenärens fortsatta drift finansieras av statliga medel. Av 5 kap. 18 § konkurslagen (1987:672) följer nämligen att ett konkursbo svarar för fordran på lön eller annan ersättning för arbete som en arbetstagare utför efter att en månad förflutit från konkursbeslutet. Andra stycket medför ingen ändring i sak i förhållande till vad som tidigare gällt vid konkurs. Bestämmelsen har tidigare framgått av 7 § tredje stycket. Bestämmelsen är även tillämplig i fråga om uppsägnings- lön som görs gällande vid en företagsrekonstruktion. Till vem aktivitets- stöd lämnas anges i förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd. Tredje stycket motsvarar vad som tidigare behandlats i 7 § andra stycket andra meningen. Bestämmelsen medför ingen ändring i sak såvitt avser konkurs. Bestämmelsen är också tillämplig vid företags- rekonstruktion. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 6.3. Bestämmelsen motsvarar såvitt gäller konkurs vad som tidigare fram- gått av 7 § fjärde stycket. Bestämmelsen har därutöver gjorts tillämplig vid företagsrekonstruktion. Att betalning enligt garantin inte lämnas för sådan fordran på lön eller pension som avses i 5 kap. 2 § konkurslagen (1987:672) innebär att betalning inte lämnas för fordran på lön eller pension i den mån fordringen uppenbart överstiger vad som kan anses skäligt med hänsyn till gjord arbetsinsats, verksamhetens lönsamhet och omständigheterna i övrigt. Bestämmelsen innebär också att inte heller den som är närstående till gäldenären vid en företagsrekonstruktion får göra gällande sådana fordringar och i vart fall inte för till- baka än innan ansökningen om företagsrekonstruktion kom in till tingsrätten. Med närstående avses samma krets som vid en konkurs betraktas som närstående till gäldenären enligt 4 kap. 3 § konkurslagen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3 och 6.7. Paragrafen behandlar det maximala belopp och den anställningstid för vilken lönegaranti kan utgå som längst. Paragrafen har delats upp i tre stycken och anpassats så att den är tillämplig även vid företags- rekonstruktion. Första stycket motsvarar vad som tidigare framgått av 9 § första meningen. Av bestämmelsen följer att begränsningen om fyra prisbas- belopp enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring skall avse dels fordringar som enligt 12 § förmånsrättslagen är förenade med förmånsrätt eller som skulle varit det om arbetsgivaren försatts i konkurs i stället för att beslut fattats om företagsrekonstruktion och berättigar till lönegaranti, dels fordringar på uppsägningslön som vid en konkurs eller en företagsrekonstruktion omfattas av lönegaranti enligt 7 a § löne- garantilagen. Av andra stycket framgår att vid konkurs eller företagsrekonstruktion fordran på lön eller annan ersättning är begränsad till om högst åtta anställningsmånader. Bestämmelsen motsvarar vad som tidigare framgått av 9 § andra meningen. Tredje stycket motsvarar tidigare 9 § tredje meningen. Paragrafen har även förtydligats så att begränsningen bättre motsvarar vad som gällde vid konkurs /2004. Det innebär att garantiersättning för kostnader som avser försättandet av arbetsgivaren i konkurs och kostnader som arbetstagaren kan åläggas enligt 14 kap. 3 § konkurslagen inte omfattas av begränsningen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen har ändrats så att vad som gäller beträffande arbetstagarens upplysningsplikt i förhållande till förvaltaren vid konkurs även skall tillämpas i förhållande till rekonstruktören vid företagsrekonstruktion. Konkurs utan bevakning och företagsrekonstruktion Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.5. I paragrafen har gjorts det tillägget att vid företagsrekonstruktion beslutar rekonstruktören om lönegaranti. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6. Paragrafen reglerar förvaltarens skyldighet att underrätta , som handhar lönegarantiutbetalningar, om lönegarantibeslut. Paragrafen har ändrats så att det framgår att även en rekonstruktör har samma skyl- dighet när han eller hon finner att en fordran skall betalas enligt garantin. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6 och 6.7. Paragrafen föreskriver en skyldighet att i vissa fall ompröva beslut om lönegaranti och att underrätta om omprövningen lett till ett nytt beslut. Bestämmelsen har ändrats så sätt att det framgår att rekonstruktören vid en företagsrekonstruktion har samma skyldighet som förvaltaren vid en konkurs att ompröva ett beslut avseende garantibelopp som ännu inte har betalats ut om rekonstruktören får upplysningar enligt 10 § eller kännedom om något förhållande som kan påverka arbetstagarens fordran Vidare har ordet förmånsrätt ersatts av orden rätt till betalning enligt garantin. Anledningen härtill är att uppsägningslön /2004 kan vara lönegarantiberättigad trots att den inte är förmånsberättigad. Vissa redaktionella ändringar har gjorts. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6. reglerar skyldigheten att expediera ett beslut om lönegaranti. I första strecksatsen behandlas vad som gäller vid konkurs. ändring har inte gjorts i sak. I andra strecksatsen behandlas vad som gäller vid företagsrekonstruktion. En kopia av ett beslut enligt 16 eller 18 § skall sändas till den tillsynsmyndighet som skulle ha utövat tillsyn om arbetsgivaren försatts i konkurs i stället för att beslut fattats om före- Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6. Paragrafen har ändrats så att det framgår att även en rekonstruktör får rätta beslut som innehåller uppenbara oriktigheter till följd av skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende. Bestämmelsen, som är ny, behandlas i avsnitt 6.6. Genom bestämmelsen införs en uppgiftsskyldighet för rekonstruktören vid en företagsrekonstruktion i förhållande till den tillsynsmyndighet som skulle ha utövat tillsyn om arbetsgivaren försatts i konkurs. Rekonstruktören skall lämna sådana uppgifter om fordringar hos gälde- nären vid en företagsrekonstruktion som kan ha betydelse för betalning enligt garantin, t.ex. storleken på löneanspråken, uppsägningstider eller om arbetstagarens inflytande i verksamheten. Uppgifterna skall lämnas på begäran av myndigheten. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6. Paragrafen föreskriver att det är som betalar ut löne- garantiersättning. Den har ändrats så att det framgår att vid en företags- rekonstruktion är det i det län dit den tingsrätt som hand- lägger rekonstruktionsärendet hör som skall betala ut garantibeloppet. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6. Paragrafen föreskriver en skyldighet för arbetstagare att lämna en för- säkran om sina anställnings- och avlöningsförhållanden. Vidare före- skrivs i paragrafen att arbetstagaren i vissa fall skall visa att han eller hon för den tid fordran på uppsägningslön avser har varit anmäld som arbets- sökande hos den offentliga arbetsförmedlingen. Bestämmelsen har gjorts tillämplig även vid företagsrekonstruktion. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6 och 6.7. Paragrafen behandlar skyldighet dels för att i vissa fall informera förvaltaren om uppgifter som en arbetstagare lämnat, dels för förvaltaren att i sådant fall pröva sitt beslut innan utbetalning får ske. Första stycket har ändrats så att det framgår att skall sända en kopia av uppgifterna som arbetstagaren lämnat i försäkran enligt 25 § till rekonstruktören. Vidare har ordet förmånsrätt ersatts av orden rätt till betalning enligt garantin. Anledningen härtill är att upp- sägningslön /2004 kan vara lönegarantiberättigad trots att den inte är förmånsberättigad. Andra stycket har ändrats så att en hänvisning även görs till rekonstruktören. Om ansett att uppgifterna som arbets- tagaren lämnat enligt 25 § kan påverka frågan till vilken del arbets- tagarens fordran på uppsägningslön omfattas av lönegaranti får garanti- beloppet inte betalas ut innan rekonstruktören har omprövat sitt tidigare ställningstagande i frågan eller underrättat om att upp- gifterna i försäkran inte ger anledning till en ny bedömning. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.2 och 6.6. I paragrafen regleras statens regressrätt. Paragrafen har delats upp i två stycken. Första stycket som motsvarar tidigare 28 § första meningen har gjorts Prop. 2004/05:57 tillämpligt vid företagsrekonstruktion. I fråga om utbetalat garantibelopp inträder staten i arbetstagarens rätt mot arbetsgivaren. Av bestämmelsen framgår att staten inträder i arbetstagarens rätt även mot gäldenären vid en företagsrekonstruktion. Staten kan inte få bättre rätt än vad arbets- tagaren har mot gäldenären dvs. Staten har rätt till ersätt- ning från arbetsgivaren för den del av arbetstagarens lön som betalats enligt garantin. Även rätt till t.ex. ränta på det utbetalda beloppet kan föreligga, dock ej utöver vad arbetstagaren skulle haft rätt till och därmed inte heller rätt till ränta på ränta. Vid dröjsmål med lönebetalning är arbetsgivaren skyldig att betala dröjsmålsränta från förfallodagen enligt räntelagen (1975:635). Andra stycket motsvarar tidigare 28 § andra meningen. Någon ändring i sak har inte gjorts. Redaktionella ändringar har gjorts. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6. Paragrafen reglerar arbetstagares möjlighet att överklaga ett beslut om lönegaranti. Av första stycket framgår att en arbetstagare som är missnöjd med för- valtarens beslut enligt 16 eller 18 §, får väcka talan mot staten från det att han eller hon fick del av beslutet. Bestämmelsen har ändrats i sak så att den även gäller en rekonstruktörs lönegarantibeslut vid företagsrekonstruktion. Av andra stycket, som är nytt, följer att vid konkurs förs statens talan vid tingsrätten av tillsynsmyndigheten vid konkurs och vid företags- rekonstruktion förs statens talan av den tillsynsmyndighet som skulle ha utövat tillsyn om arbetsgivaren försatts i konkurs i stället för att beslut fattats om företagsrekonstruktion. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6. Paragrafen reglerar statens möjlighet att överklaga ett beslut om löne- garanti. Paragrafen har ändrats så att det framgår att vid en företags- rekonstruktion skall den tillsynsmyndighet som skulle ha utövat tillsyn om arbetsgivaren försatts i konkurs få väcka talan mot en rekonstruktörs beslut om myndigheten finner att beslutet är oriktigt. Talan skall precis som vid en konkurs vara väckt mot arbetstagaren från det att myndigheten fick del av beslutet. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6. Paragrafens första stycke har ändrats så att en talan enligt 29 eller 30 § som rör lönegarantibeslut vid företagsrekonstruktion skall väckas vid den tingsrätt som handlägger ärendet om företagsrekonstruktion. Ändringarna i bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6. Paragrafen föreskriver att betalning enligt garantin som betalats ut vid konkurs skall återbetalas om konkursbeslutet upphävs. Paragrafen har ändrats så att återbetalning även skall ske om ett beslut om företags- rekonstruktion upphävs. Det är endast fråga om fall där det ursprungliga beslutet om att inleda företagsrekonstruktion upphävs i en högre instans. Ett beslut om att en inledd företagsrekonstruktion skall upphöra medför inte någon återbetalningsskyldighet av redan mottagen lönegarantiersätt- ning. De föreslagna ändringarna träder i kraft . Bestämmelserna om lönegaranti vid företagsrekonstruktion skall tillämpas när beslutet om företagsrekonstruktion fattas på grund av en ansökan om företags- rekonstruktion som inkommit till tingsrätten eller . Sammanfattning av departementspromemorian Lönegaranti vid företagsrekonstruktion (Ds 2003:17) I promemorian föreslås att det införs statlig lönegaranti vid företags- rekonstruktion. Promemorians överväganden bygger vidare på Förmåns- rättskommitténs huvudbetänkande Nya förmånsrättsregler och är nära förbundna med det förslag om nya förmånsrättsregler som regeringen har lagt fram i propositionen Nya förmånsrättsregler (prop. 2003/04:49).