prop · GS03134 · 2005-03-22 00:00:00 — För att direktivet skall genomföras i lagform talar också det förhållandet att direktivets begränsning av årsarbetstiden kan innebära att bestämmel- serna i arbetstidslagen (och i det allmänna arbetstidsdirektivet) om högsta tillåtna arbetstid inte kommer att kunna tillämpas fullt ut för enskilda arbetstagare inom luftfarten. Regeringen föreslår därför att bestämmelserna i artikel 8.2, 8.3 och 9 i bilagan till flygarbetstidsdirektivet skall genomföras i en särskild lag om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget. Den nya lagen skall vara dispositiv i den utsträckning som direktivet medger. Det avtal som ligger till grund för flygarbetstidsdirektivet reglerar inte fullt ut hur det skall tillämpas i vissa situationer. Några frågor som inte får entydiga svar är till exempel hur mycket extra ledighet är den medlem av flygpersonalen som har semester under en kalendermånad berättigad till vid tillämp- ning av regeln om minst sju lediga dagar per kalendermånad? hur skall den lagstadgade rätten till ledighet per kalendermånad respektive kalenderår beräknas när den berörde medlemmen av flyg- personalen har varit ledig från det ordinarie arbetet på grund av militär- tjänstgöring, föräldraledighet, sjukskrivning och liknande? hur skall den lagstadgade rätten till ledighet per kalendermånad respektive kalenderår beräknas när den berörde medlemmen av flyg- personalen påbörjar en anställning exempelvis ? Vanligtvis bör sådana frågor tolkas och besvaras genom den lagstift- ning genom vilken direktivet genomförs. I det här aktuella fallet ligger emellertid ett avtal mellan arbetsmarknadens parter till grund för direk- tivet. Det framstår då som mindre lämpligt att lagstiftaren ingriper i av- talet och tolkar det. Enligt regeringens bedömning bör mot den bak- grunden sådana frågor lämpligen lösas av parterna själva genom kom- pletterande kollektivavtal. Över efterlevnaden av lagens bestämmelser bör ha tillsyn. Beträffande synpunkter på utformningen av den s.k. EG-spärren gör regeringen följande bedömning. Det framgår av artikel 10 i bilagan till flygarbetstidsdirektivet att en översyn av avtalet skall ske efter . Om en sådan översyn kommer till stånd enligt plan är inte säkert, och inte heller att en sådan översyn skulle komma att medföra några materiella ändringar. Men träffar parterna ett nytt avtal med nya bestämmelser, och ett sådant avtal medför att rådet antar ett nytt direktiv eller beslutar att ändra flygarbets- tidsdirektivet, bör en översyn av den nu aktuella lagstiftningen äga rum och då får beteckningar och liknande anpassas efter behov. Att nu i detta ärende skriva mera svepande formuleringar som skall täcka kommande Prop. 2004/05:134 ändringar bedömer regeringen som mindre lämpligt. I promemorian och i lagrådsremissens förslag till 3 § återfanns ett första stycke som slog fast att avtal mellan arbetsgivare och arbetstagare skulle vara ogiltiga i den mån det inskränker arbetstagarnas rättigheter enligt denna lag. Av andra och tredje styckena framgår att kollektivavtal ändå skall kunna träffas i vissa fall. Efter påpekande från Lagrådet har det första stycket utgått i det lagförslag som regeringen nu presenterar för . Regeringens förslag: Punkterna 2 och 3 i artikel 8 om maximal års- arbetstid respektive maximal blocktid genomförs i ett gemensamt lagrum, 4 §, i den nya lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om hur beredskapstjänstgöring skall beaktas vid beräkningen av årsarbetstiden. Promemorians förslag: Överensstämmer i stort med regeringens för- slag, men i promemorians förslag till 4 § behandlas beredskapstjänst på ett och samma sätt, utan hänsyn till hur den genomförs. Remissinstanserna: Flygarbetsgivarna har framfört att lagförslaget bygger på EU:s översättning av den engelska originaltexten till svenska och som i väsentliga delar är bristfällig. I remissen konstaterar även dessa brister men väljer ändå att lägga den fel- aktiga översättningen till grund för lagförslaget. Den felaktiga översätt- ningen av artikel 8 i direktivet återfinns t.ex. i 4 § i lagförslaget. Det engelska originalet anger där the maximum annual working time including some elements of standby vilket slarvigt översatts till den maximala årsarbetstiden inklusive standby-perioder vilken fastställs i gällande lag . Promemorians skrivning är om möjligt ännu slarvigare. Där föreslås att årsarbetstidsbegränsningen skall innefatta all bered- skapstjänst, timme för timme. Detta är inte de avtalsslutande parternas mening med uttrycket some elements of standby. Avsikten är rätteligen att hänvisa till respektive medlemslands luftfartslagstiftning i vilken standby-tjänst viktas olika beroende på om det t.ex. är beredskap i hemmet eller om det är beredskap på flygplatsen etc. De aktuella svenska bestämmelserna om beredskapstjänst återfinns i LFS 1980:6 Bestäm- melser för civil luftfart (BCL). I övriga medlemsländer som implemen- terat direktivet har denna eller motsvarande viktning bibehållits. Lagför- slagets skrivning innebär en avsevärd konkurrensnackdel för den svenska flygbranschen. har påtalat att det engelska ordet standby används i olika sammanhang i parallellt med reserv- tjänst och beredskapstjänst, och skulle för tydlighets skull gärna se att man i lagtexten sätter dessa termer inom parentes. Skälen för regeringens förslag: Efter rättelse har artikel 8.2 följande lydelse. Den maximala årsarbetstiden inklusive vissa standby-perioder, vilka fastställs Prop. 2004/05:134 i gällande lag, skall vara , under vilka blocktiden skall begränsas Här har rättelse skett till viss del, men inte helt enligt den begäran som sändes till rådet. Ordet i har inte ändrats till enligt som önskats. Trots detta anser inte regeringen att närmare bestämmelser om vissa standby- perioder behöver meddelas i lag, utan enligt gällande lag. finns en ordning om beredskapstjänst som återfinns i (tidigare Luftfarts- verkets författningssamling) och som omnämnts av bl.a. Flygarbets- givarna. Det finns ingen anledning att här och ändra denna ordning. Det följer inte heller något sådant krav av flygarbetstidsdirektivet, i synnerhet inte när man följer den engelska versionen av artikel 8.2 i bilagan till flygarbetstidsdirektivet. Regeringen justerar därför texten i 4 § i förslaget till den nya lagen om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget. Detta sker genom att i lagrummet införs ett nytt stycke om att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om hur standby-tjänstgöring skall beaktas vid beräkningen av årsarbetstiden. En vidaredelegering finns i 51 § andra stycket luftfartsförordningen (1986:171). Om arbetsmark- nadens parter inte är nöjda med den ordning som dåvarande Luftfarts- verket beslutat finns alltid möjligheten att teckna kollektivavtal på central nivå. Något behov av att införa förtydligande synonymer till standby inom parentes anser regeringen inte att det finns. 6.2.2Lediga dagar och år Regeringens förslag: Artikel 9 om det minsta antalet lediga dagar per kalendermånad respektive kalenderår genomförs i den nya lagens 5 §. Ledigheten skall alltid kunna tas ut på den anställdes stationeringsort. Promemorians förslag överensstämmer huvudsakligen med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser bl.a. att med hänsyn till den normala veckovilan borde ledigheten per fyraveckors- period vara minst samt . har framhållit att det klart skall framgå att med dag menas hel kalenderdag från midnatt . Vid remissammanträdet framfördes ingen mot- satt åsikt beträffande sättet att definiera dag i detta sammanhang. Vid samma tillfälle konstaterades också att rätten till lediga dagar på statio- neringsorten bara framgick av rubriken närmast före 5 §, men att detta borde också framgå av själva lagrummet. Skälen för regeringens förslag: I den svenska versionen av flyg- arbetstidsdirektivet sägs i artikel 9 i bilagan att flygpersonalen skall ha rätt till visst antal lediga dagar på anställningsorten. I önskemålen om rättelse har begärts att detta ord skall ersättas med stationeringsorten. Inom flyget förekommer ofta att personal som är anställd vid ett huvud- kontor ändå är stationerade långa tider på andra orter, och att de har sitt vanliga hemvist där. Att då föreskriva att denna personal skall ta ut sin Prop. 2004/05:134 ledighet på anställningsorten skulle vara minst sagt stötande. marknadens parter har vid underhandskontakter ställt sig bakom detta synsätt. Regeringen väljer därför att använda ordet stationeringsorten vid genomförandet av flygarbetstidsdirektivet. Klargörandet vad som avses med dag föreslår regeringen skall ske i det lagrum som innehåller definitioner, 2 §. Regeringens bedömning: Bestämmelsen i artikel 4.1 a i bilagan till flygarbetstidsdirektivet om regelbundna kostnadsfria hälsoundersök- ningar bör genomföras genom att att utfärdar en före- skrift i saken. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: är berett att utfärda erforderliga Skälen för regeringens bedömning: Bestämmelsen i artikel 4.1 a i bilagan till flygarbetstidsdirektivet gäller rätten för all flygpersonal inom civilflyget, dvs. både flygbesättning och kabinbesättning, att genomgå kostnadsfri hälsoundersökning före anställning och därefter med jämna mellanrum. Syftet är att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet. En ökad säkerhet vid luftfart får anses vara endast en bieffekt av bestäm- melsen. Den skall därför genomföras i arbetsrätten. Någon generell rätt för flygpersonal till sådana regelbundna och kost- nadsfria hälsoundersökningar finns inte . Arbetarskyddsstyrelsen (numera ) har, för att upp- fylla kraven i artikel 9.1 a i arbetstidsdirektivet, med stöd av 18 § arbetsmiljöförordningen (1977:1166) utfärdat föreskrifter om kostnadsfri medicinsk kontroll av nattarbetande, AFS 1997:8. På liknande sätt bör kunna utfärda en föreskrift som genomför artikel 4.1 a i flygarbetstidsdirektivet. Regeringens förslag: Till böter eller fängelse i högst skall den arbetsgivare dömas som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett föreläggande eller förbud som meddelats av tillsynsmyndigheten. Detta gäller dock inte om föreläggandet eller förbudet har förenats med vite. Till böter skall den arbetsgivare dömas som uppsåtligen eller av oakt- samhet anlitar en arbetstagare på sådant sätt att arbetstiden överstiger vad som följer av bilagan till direktivet. En arbetsgivare som tillämpar bestämmelser i kollektivavtal på ett sätt som strider mot 5 § skall kunna åläggas att betala skadestånd. beslut enligt 7 § skall få överklagas till regeringen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna har inte yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: I lagförslaget har straffbestämmelser samt bestämmelse om skadestånd i arbetstidslagen (1982:673) förts in i huvudsak utan ändringar. återfinns i 23 §, 24 § 1 samt 24 a § arbetstidslagen. Likartade regler bör gälla för över- trädelse mot flygarbetstidsregler som för allmänna arbetstidsregler. I enlighet med vad Lagrådet föreslagit föreslår regeringen att även bestämmelsen i 25 § arbetstidslagen förs i det nu aktuella lagförslaget som 12 §. I den bestämmelsen sägs att den arbetsgivare som anlitar en arbetstagare i större utsträckning än som följer av flygarbetstidsdirektivet skall drabbas av påföljd enligt vad som bestämts i kollektivavtal eller i enlighet med bestämmelserna i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. beslut enligt 7 § om förelägganden och förbud skall få överklagas till regeringen. skall ha möjlighet att förordna att dess beslut skall gälla . Detta är samma ord- ning som gäller enligt arbetstidslagen. 6.3Genomförandet av övriga artiklar i bilagan till direk- tivet Regeringens bedömning: Övriga bestämmelser i direktivet täcks redan av gällande bestämmelser och kräver inga ytterligare åtgärder för att genomföras. Utöver vad som angivits ovan görs bedömningen att några ytterligare åtgärder inte är nödvändiga för att genomföra rådets direktiv /79/EG i svensk rätt. Beträffande övriga artiklar i bilagan till direktivet har Näringsdeparte- mentet underrättat kommissionen om att bestämmel- serna i direktivet är tillgodosedda genom följande befintliga nationella bestämmelser: Artikel 3.1 och 3.2 i bilagan genom 4 § semesterlagen (1977:480). Artikel 4.1 b i bilagan genom 3 kap. 2 och 3 §§ arbetsmiljölagen (1977:1160) och 7 § lagen (1982:80) om anställningsskydd. Artikel 4.2 i bilagan genom 7 kap. 1 §, 18 § tredje stycket och 31 § sekretesslagen (1980:100), samt med avseende på den enskilda hälso- och sjukvården genom 2 kap. 8 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Artikel 5.1 i bilagan genom bestämmelser i 2 och 3 kap. arbets- miljölagen (1977:1160). Artikel 5.2 i bilagan genom bestämmelser i 2 och 3 kap. arbets- miljölagen (1977:1160). Artikel 6 i bilagan genom bestämmelser i 2 och 3 kap. arbetsmiljö- lagen (1977:1160), särskilt 2 kap. 1 § och 3 kap. 3 § andra stycket. Artikel 7 i bilagan genom 21 § arbetstidslagen (1982:673) och 7 kap. 3 och 5 §§ arbetsmiljölagen (1977:1160). Artiklarna 4.3 och 8.1 i bilagan till direktivet bedöms inte behöva för- anleda någon åtgärd. Lagförslaget innebär endast att lagfäster delar av ett kollektiv- avtal som träffats på europeisk nivå. Det påverkar inte statsbudgeten. Det kan dock påverka lufttrafikföretag som saknar kollektivavtal eller har kollektivavtal som är mindre förmånliga för de ombordanställda än vad som följer av flygarbetstidsdirektivet. Några närmare uppgifter om oskäliga fördyringar med anledning av lagförslaget har dock inte kommit fram i lagstiftningsärendet. Sådana invändningar torde ändå inte kunna beaktas eftersom är skyldigt att genomföra direktivets bestäm- melser. Lagförslaget kan få vissa konsekvenser för småföretag, även om de flesta lufttrafikföretag faller utanför detta begrepp. Ett alternativ till lag- stiftning skulle i detta fall eventuellt vara att man träffade ett kollektiv- avtal för hela flygbranschen. En sådan lösning skulle dock sannolikt få samma betungande effekt som lagförslaget. En fördel med att genomföra direktivet i lagform är att samma regelverk kommer att gälla för alla lufttrafikföretag vilket ger bättre konkurrensförutsättningar. Regeringens förslag: Den nya lagen träder i kraft . Med hänsyn till att det svenska genomförandet av direktivet är försenat är det angeläget att lagförslagen träder i kraft så snart det är möjligt. Detta bör kunna ske . För marknadens parter är direktivets bestämmelser kända, varför någon extra tidsfrist för att ge marknaden tillfälle att anpassa sig inte torde vara erforderlig. 7.1Förslaget till lag om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget Det första stycket anger lagens tillämpningsområde. De arbetstagare som omfattas av lagen är flygpersonal inom civil- flyget. Enligt definitionen i 2 § är detta besättningsmedlemmar som på grund av anställning tjänstgör ombord på ett civilt luftfartyg. Lagen gäller således såväl flyg- som kabinbesättningsmedlemmar. I lagen används beteckningen luftfartyg trots att i artikel 2.2 i den svenska översättningen av bilagan till flygarbetstidsdirektivet används uttrycket flygplan. Av andra stycket framgår att för arbetstidsfrågor som inte fullt ut regleras i denna lag så gäller bestämmelser i arbetstidslagen (1982:673). Det är den äldre lydelsen av arbetstidslagens bestämmelser som då skall vara tillämpliga, vilket framgår av ett speciellt tillägg i 2 § tredje stycket arbetstidslagen. I detta lagrum meddelas ett antal definitioner. Utöver de definitioner som återfinns i artikel 2 i bilagan till flygarbetstidsdirektivet, lämnas också definitioner för uttrycken beredskapstjänst, stationeringsort, ledig dag samt flygarbetstidsdirektivet. Beträffande ledig dag klarläggs här att med dag avses från midnatt . I lagrummet anges att undantag från 4 och 5 §§ får göras under förutsätt- ning att detta bestäms i ett kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation och att avvikelserna inte innebär att mindre fördelaktiga villkor tillämpas för arbetstagarna än som följer av flygarbetstidsdirektivet. Möjligheterna till avvikelser och förhållandet till de relevanta EGrättsliga reglerna är utformade på i princip samma sätt som i arbetstidslagen. Här införs direktivets begränsning av den tillåtna årliga sammanlagda arbetstiden, jämte beredskapstjänst, liksom begränsningen av den s.k. blocktiden . Begreppet arbetstid har här samma innebörd som i arbetstidslagen, dvs. det innefattar ordinarie arbetstid, övertid, mertid vid deltidsarbete och nödfallsövertid. Begreppet beredskapstjänst har i definitionen i 2 § givits samma innebörd som det har i , dvs. tidsperiod under vilken en besättningsmedlem är skyldig att hålla sig beredd att med kort varsel infinna sig på plats för flygtjänstgöring (skall gälla såväl flyg- som kabinbesättning). Enligt lagen skall beredskaps- tjänsten inräknas i årsarbetstiden, vilket följer av bestämmelsen i artikel 8.2 i bilagan till direktivet. Eftersom beredskapstjänst kan utföras på många olika sätt, ges regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer rätt att meddela kompletterande bestämmelser om hur bered- skapstjänst skall beaktas. Det bör framhållas att arbetstagarorganisa- tionerna har möjlighet att träffa kollektivavtal om bestämmelserna i 3 § följs, om man önskar en annan ordning. Här har även tagits in en bestämmelse om att arbetstiden inklusive beredskapstjänst om möjligt skall spridas jämnt över året. Bestämmelsen, som hämtats från artikel 8.3 i bilagan till direktivet, anger en målsättning och inte ett absolut krav. Bestämmelserna följer i sak regeln i artikel 9 första stycket a och b i bilagan till direktivet i den innebörd artikeln har och som kan utläsas av andra språkversioner. Syftet med bestämmelsen är att besättnings- medlemmar skall garanteras en rätt att tillbringa viss ledighet på statione- ringsorten. Innebörden av begreppet stationeringsort anges i 2 §. 6 och 7 §§ Bestämmelserna om tillsyn över lagens efterlevnad och behörighet att meddela förelägganden eller förbud har samma lydelse och innebörd som motsvarande bestämmelser i arbetstidslagen. Dock återspeglas i utformningen av 6 § det förhållandet att enligt den nya lagen inte kommer att utfärda föreskrifter med stöd av den. I 8 § sägs att beslut enligt 7 § får överklagas hos regeringen, samt att verket får förordna att dess beslut skall gälla . Straffbestämmelserna, liksom bestämmelserna om överklagande samt om skadestånd, i 911 §§ vid brott mot kollektivavtal, är i princip ut- formade med ledning av motsvarande bestämmelser i arbetstidslagen (1982:673), 23 §, 24 § 1 samt 24 a §. Med tanke på att arbetsgivarens kontrollmöjlighet på grund av verk- samhetens art är begränsad skall arbetsgivarens straffansvar ses med ut- gångspunkt i det förhållandet att det är han eller hon som leder och planerar verksamheten. Lagrummet har införts i lagen på rekommendation från Lagrådet. I sak innebär bestämmelsen att en försumlig arbetsgivare skall utge skadestånd i enlighet med vad som bestämts i kollektivavtalet eller i enlighet med reglerna i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Den mot- svaras av 25 § arbetstidslagen (1982:673). 7.2 Lag om ändring i lagen (2005:000) om ändring i Prop. 2004/05:134 lagen (2005:000) om ändring i arbetstidslagen I tredje stycket undantas flygpersonalen i likhet med viss personal inom offentlig verksamhet från de nya bestämmelserna i arbetstidslagen som antagits med anledning av i prop. 2003/04:180. I lagrummet införs ett nytt fjärde stycke, varav det framgår att det finns specialregler i lagen om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget. 7.3Lag om ändring i lagen (2005:000) om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare I lagrummet införs ett tillägg med innebörd att vid utstationering av arbetstagare även bestämmelserna i lagen (2005:000) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget skall gälla. Rådets direktiv /79/EG Council directive 2000/79/EC Lag om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget Härigenom föreskrivs1 följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om årsarbetstiden och om lediga dagar på stationeringsorten för flygpersonal inom civilflyget. I övrigt gäller bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673). 2 § I denna lag avses med flygpersonal inom civilflyget: besättningsmedlemmar som på grund av anställning tjänstgör ombord på ett civilt luftfartyg, blocktid: tiden från det att ett luftfartyg lämnar sin parkeringsplats för att lyfta till dess att det står still på anvisad parkeringsplats och alla motorer står stilla, beredskapstjänst: tid under vilken besättningsmedlemmen är skyldig att hålla sig beredd att med kort varsel infinna sig på plats för flygtjänst- , stationeringsort: den ort där besättningsmedlemmen vanligtvis börjar och avslutar en tjänstgöringsperiod eller serie av tjänstgöringsperioder och där arbetsgivaren under normala förhållanden inte ansvarar för in- kvartering av besättningsmedlemmen, ledig dag: en period på stationeringsorten utan tjänstgöring eller beredskapstjänst, flygarbetstidsdirektivet: rådets direktiv /79/EG av om genomförande av det europeiska avtal om arbets- tidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget som har ingåtts mellan Association of (), Europeiska transport- arbetarfederationen (ETF), (), () och (). 3 § Ett avtal mellan arbetsgivare och arbetstagare är ogiltigt i den mån det inskränker arbetstagarnas rättigheter enligt denna lag. Genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får dock göras undantag från 4 och 5 §§. 1 Jfr rådets direktiv /79/EG av om genomförande av det europeiska avtal om arbetstidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget som har ingåtts mellan Association of (), Europeiska transportarbetar- federationen (ETF), (), Association (ERA) och (), EGT L302, 1.12.2000, s. 57, Celex 32000L0079. givare, som är bunden av sådant kollektivavtal, får tillämpa avtalet även på arbetstagare som ej är medlem av den avtalsslutande arbetstagare- organisationen, under förutsättning att arbetstagaren sysselsätts i arbete som avses med avtalet och ej omfattas av annat tillämpligt kollektivavtal. Avvikelser enligt andra stycket får göras endast under förutsättning att de inte innebär att mindre fördelaktiga villkor skall tillämpas för arbets- tagarna än som följer av flygarbetstidsdirektivet. Ett avtal är ogiltigt i den utsträckning det innebär att mindre förmånliga villkor skall tillämpas för arbetstagarna än som följer av direktivet. 4 § Den sammanlagda arbetstiden inklusive beredskapstjänst får uppgå till högst . Av får blocktiden uppgå till högst . Årsarbetstiden inklusive beredskapstjänst skall så långt det är möjligt spridas jämnt över det år under vilket årsarbetstiden beräknas. 5 § En besättningsmedlem har rätt till minst sju lediga dagar per kalen- dermånad och minst 96 lediga dagar per kalenderår. Dessa lediga dagar skall meddelas i förväg och kan innefatta de viloperioder som följer av lag eller avtal. Första stycket skall inte påverka rätten till årlig betald semester enligt semesterlagen (1977:480) eller avtal. 6 § skall se till att denna lag följs och har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. För att utöva tillsynen har rätt att komma in på arbetsställena. Polisen skall därvid lämna den handräckning som behövs. 7 § får meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag skall följas. I beslut om föreläggande eller för- bud kan sätta ut viten. 8 § beslut enligt 7 § får överklagas hos regeringen. kan dock förordna att dess beslut skall gälla omedel- bart. 9 § Till böter eller fängelse i högst döms den arbetsgivare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett föreläggande eller ett för- bud som har meddelats med stöd av 7 §. Detta gäller dock inte om före- läggandet eller förbudet har förenats med vite.