prop · GS03117 · 2005-03-14 00:00:00 — 2.det finns särskild anledning att anta att bevis finns hos den som ansökan avser, och 3.denne inte rättar sig efter ett åläggande enligt 45 § första stycket 1eller det annars finns risk att bevis undanhålls eller förvanskas. Ett beslut enligt andra stycket får meddelas endast om överträdel- sen dessutom är allvarlig. I 47 § regleras förutsättningarna för att skall få genom- föra en undersökning hos ett företag för att utreda om detta har överträtt förbuden i 6 eller 19 § eller artikel 81 eller 82 i EG-fördraget. Före- varande paragraf innehåller regler om undersökning hos tredje man. Av skäl som framgår av avsnitt 8.2 har paragrafens första stycke änd- rats så att det numera uttryckligen sägs att en undersökning kan ske hos ett annat företag än det som är föremål för utredning (jfr prop. 1992/93:56 s. 53 och 109). Det nuvarande uttrycket någon annan har därmed fått en första konkret precisering. Även vad som anges i ett nytt andra stycke och som motiverats i avsnitt 8.2 ersätter begreppet någon annan. I andra stycket tilläggs att ett beslut om undersökning också kan avse bostäder eller andra utrymmen som nyttjas av en styrelseledamot eller en anställd i det företag som är föremål för utredning (jfr artikel 21 i förordning 1/2003). Av det anförda följer att 48 § första och andra styckena sammantagna ersätter det nuvarande uttrycket någon annan med, i stället, ett annat företag än det som är föremål för utredning samt vidare styrelseledamöter och anställda i det företag som är föremål för utredning. Bestämmelserna i 48 § medger därmed inte undersökning hos någon ytterligare person, såsom en konsult eller annan uppdragstagare till det företag som undersöks. Med andra utrymmen avses exempelvis mark och fortskaffnings- medel m.m. som personen nyttjar. Bestämmelsen är inte tillämplig på utrymmen som enbart nyttjas av styrelseledamöter eller anställda hos andra företag än det som är föremål för utredning. Detta har motiverats i Prop. 2004/05:117 avsnitt 8.2. Genom hänvisningen till 47 § första stycket 1 gäller ett krav att det finns anledning att anta att en överträdelse har skett. I 48 § har ett fjärde stycke tillagts som krav att överträdelsen dessutom är allvarlig, när det gäller privata utrymmen. Också detta har motiverats i avsnitt 8.2. Be- greppet allvarlig får tolkas med ledning av 28 § konkurrenslagen, där samma begrepp används. I förarbetena till det lagrummet anges (prop. 1992/93:56 s. 93): Avgörande för allvarligheten av överträdelsen är om- fattningen av de skadliga effekterna av överträdelsen. Det kan gälla att bedöma såväl den på prishöjande effekten av ett visst handlande som mer direkta ekonomiska skador som åsamkas andra före- tag. Ytterligare omständigheter av vikt är den allmänna marknadsbilden, ekonomiskt utbyte, betydelsen av den vara eller tjänst som konkurrens- begränsningen avser och företagets marknadsandel. När ett förbjudet för- farande är resultatet av marknadsmakt hos företag med dominerande ställning är det särskilt befogat att konkurrensskadeavgiften får en in- gripande karaktär. Även frågan om överträdelsen skett uppsåtligen eller av oaktsamhet har betydelse liksom om företaget tidigare gjort sig skyl- digt till andra eller liknande överträdelser. Eftersom 28 a § har ändrats så att ett företag kan åläggas högre kon- kurrensskadeavgift om det har överträtt artikel 81 eller 82 i EG- fördraget, har en övergångsbestämmelse införts om att äldre föreskrifter fortfarande gäller för överträdelser som begåtts före ikraftträdandet. Även om den tidigare överträdelsen av artikel 81 eller 82 har skett före ikraftträdandet kan den således beaktas om den överträdelse för vilken konkurrensskadeavgift skall bestämmas begåtts efter ikraftträdandet. Vidare har en övergångsbestämmelse införts som innebär att den äldre preskriptionstiden alltjämt gäller för fordringar som tillkommit före ikraftträdandet, se avsnitt 6.5. 12.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas kon- kurrens- och statsstödsregler I 5 § lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskaper- nas konkurrens- och statsstödsregler finns det en uppräkning av EG- rättsakter vartill hänvisas i 3 och 4 §§ i lagen. Genom moderniserings- reformen och tillämpningsförordning 1/2003 har procedurreglerna i tre sektorsförordningar inom konkurrensrätten, som räknas upp i 5 § i lagen, upphävts . Därmed återstår endast en tillämplig rättsakt i 5 §, förordning nr 139/2004 av om kontroll av företagskoncentrationer. Tekniken att hänvisa från 3 och 4 §§ till uppräkningen i 5 § framstår därmed inte längre som rationell. I stället anges nu koncentrationsförord- ningen direkt i 3 och 4 §§, som 5 § upphävs. Utredningens sammanfattning av betänkandet Rätten till skadestånd enligt konkurrenslagen (SOU 2004:10) Utredningen har tidigare lämnat delbetänkandet Reformerad konkurrens- övervakning (SOU 2003:73). Enligt direktiven skall utredningen göra en allsidig prövning av om kretsen av skadeståndsberättigade enligt konkurrenslagen bör utvidgas och, om det anses lämpligt, föreslå ändrad reglering. För det fall ut- redaren finner att gruppen av skadeståndsberättigade bör utvidgas i fråga om konsumenter, skall utredaren också pröva om det är lämpligt att ges möjlighet att föra offentlig grupptalan enligt lagen (2002:599) om grupprättegång. Utredningen skall därutöver se över sättet att beräkna konkurrens- skadeavgift i koncernförhållanden. Utredningen får dessutom lämna för- slag till ändringar även i andra avseenden, om det visar sig att det finns skillnader mellan EG-rätten och den nationella rätten. Enligt direktiven skall utredningen redovisa sitt uppdrag i dessa delar . Utredningen har i tilläggsdirektiv, dir. 2003:175, fått uppdraget att ta fram en konkret lagstiftningsmodell till en kriminalisering av förbuden i konkurrenslagen mot konkurrensbegränsande samarbete och missbruk av en dominerande ställning och göra en fördjupad lagteknisk analys. Det uppdrag som framgår av tilläggsdirektiven skall redovisas . I detta delbetänkande redovisar utredningen den andra etappen av sitt uppdrag. I kapitel 23 redogörs översiktligt för och den svenska konkurrensrätten. Kapitel 4 innehåller en sammanställning över vad som kännetecknar federal amerikansk antitrusträtt med inriktning på skadestånd. I kapitel 59 redovisas utredningens överväganden i de olika frågor som aktualiseras genom uppdraget. I kapitel 5 behandlar utredningen frågor om skadestånd vid över- trädelse av konkurrensreglerna. Kapitel 6 handlar om ett nytt institut inom konkurrensrätten bevis- undersökning i skadeståndsmål. I kapitel 7 diskuterar utredningen betydelsen av de materiella skill- naderna mellan konkurrenslagen och EG-rätten. I kapitel 8 diskuterar utredningen taket för konkurrensskadeavgiften i koncernförhållanden och beräkningen av avgiften i sådana fall. Kapitel 9 handlar om möjligheter att genomföra undersökning i privata utrymmen. I kapitel 10 redovisar utredningen konsekvenser av sina förslag. Kapitel 11, slutligen, innehåller en författningskommentar. Kretsen av skadeståndsberättigade vidgas Den svenska konkurrenslagen är utformad med EG:s konkurrensrätt som Såväl de materiella förbudsreglerna som förfarandet och sank- tionerna överensstämmer nära med vad som gäller enligt EG-rätten. ett företag uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder något av förbuden, skall företaget ersätta den skada som därigenom uppkommer för ett annat företag eller en avtalspart. Utredningen har funnit att den begränsning i kretsen av skadeståndsbe- rättigade som följer av ordet avtalspart i lagtexten får diskutabla följder vid offentlig upphandling och bör upphävas. Konsumenter som är avtalsparter till det skadeståndsskyldiga företaget har rätt till skadestånd enligt lagbestämmelsens ordalydelse. kretsar av konsumenter som indirekt berörs av ett förbjudet samarbete har däremot inte rätt till skadestånd, sägs det i lagens förarbeten. nader i konsumenters rätt att få ersättning för skada beroende på om de står i avtalsförhållande till företaget i fråga eller inte ter sig omotiverade. Även i fråga om konsumenter bör därför inskränkningen till avtalsparter Skadeståndsbestämmelsen i konkurrenslagen bör därför ändras så att det blir klart att även andra än företag eller avtalsparter har rätt till ersätt- ning i de nu beskrivna situationerna för skador som de drabbas av genom en överträdelse av förbuden i konkurrenslagen. Av de skäl som har redovisats föreslår utredningen att kretsen av skadeståndsberättigade enligt konkurrenslagen vidgas så att den inte längre är begränsad till förutom företag avtalsparter. Enligt den nya lagen (2002:599) om grupprättegång får regeringen utse myndigheter att föra offentlig grupptalan. Det skall finnas ett vidare samhällsintresse än att den enskilde skall få sitt anspråk tillgodosett för att en offentlig grupptalan skall vara motiverad. område tillgodoses detta samhällsintresse genom det offentligrättsliga sanktionssystemet i konkurrenslagen. att föra grupptalan torde inte tillföra någonting i det hänseendet, utan verkets resurser bör i stället användas för att upprätthålla det offentlig- Utredningen ser inte tillräckligt starka skäl för att föreslå att eller någon annan myn- dighet utses att föra offentlig grupptalan för skadeståndsanspråk grundade på överträdelser av konkurrensrätten. Det kan dock finnas anledning att frågan prövas på nytt, när erfarenheter vunnits i fråga om offentlig grupptalan inom andra områden. Skadeståndsreglerna i konkurrenslagen tillämpas även på överträdelser av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget När regeringen i tidigare lagstiftningssammanhang avstod från att ut- tryckligen reglera rätten till skadestånd vid överträdelser av artiklarna 81 och 82 var det principiellt viktiga målet om förhandsavgörande v. Crehan anhängiggjort hos . Målet är nu av- gjort och vissa EG-rättsliga frågor om skadestånd i konkurrensförhållan- den är klargjorda genom domen. Utredningen föreslår att konkurrens- lagens skadeståndsregler nu görs tillämpliga vid överträdelser av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget. Preskriptionstiden för en skadeståndsfordran Enligt nuvarande ordning faller rätten till skadestånd enligt konkurrens- lagen bort, om talan inte väcks från det att skadan uppkom. Enligt utredningens mening har en förlängning av den femåriga preskriptionstiden fog för sig. Bl.a. framhåller utredningen att preskrip- tionstiden är väl kort i sådana fall där skadeståndsprocessen följer i spåren av utredningar och processer. Därtill kommer att tvivel har uttalats om regelns förenlighet med EG-rätten. Utredningen föreslår att preskriptionstiden ändras till , vilket är den allmänna preskriptionstiden enligt preskriptionslagen (1981:130). För att skadeståndsreglerna skall kunna tillämpas i praktiken krävs att de skadelidandes bevisinsamling underlättas eller stöds. På så sätt kan man i någon mån avhjälpa de brister som finns när det gäller incitament och möjligheter till initiativ från enskilda inom konkurrensrätten. Enligt ut- redningens mening behövs effektivare möjligheter att säkra bevisning i en tvistemålsprocess om skadestånd p.g.a. en överträdelse av konkurrens- reglerna. Utredningen föreslår därför att ett nytt civilprocessuellt institut införs inom konkurrensrätten efter förebild från institutet intrångsundersökning i immaterialrätten. Det nya institutet benämns bevisundersökning. Institutet föreslås få i sina huvuddrag följande utformning. I en rättegång om skadeståndsanspråk enligt konkurrenslagen får domstolen på yrkande av sökanden besluta om en undersökning hos motparten för att efter- forska och säkra bevis om sökandens ersättningsanspråk. Bevisen skall kunna avse alla aspekter av skadeståndsskyldigheten, såväl den skade- ståndsgrundande överträdelsen som orsakssambandet och skadeståndets belopp. Bevisundersökningen verkställs av kronofogdemyndigheten. Ett särskilt förfarande föreslås i syfte att ge skydd för företagshemligheter. Materiella skillnader mellan KL och EG-rätten Utredningen har analyserat de materiella skillnader som finns mellan konkurrenslagen och EG-rätten. Utredningen har kommit fram till att det i anledning av den s.k. moderniseringsreformen (se utredningens delbe- tänkande Reformerad konkurrensövervakning, SOU 2003:73) knappast krävs att alla skillnader mellan konkurrenslagen och EG-rätten tas bort. De svenska särlösningar som finns inom olika områden av den svenska konkurrenslagstiftningen är resultatet av ingående politiska övervägan- den och ställningstaganden. Även om utredningen ser som sin uppgift att allmänt verka för att skillnaderna mellan rättssystemen utjämnas, har ut- redningen därför inte ansett nog starka skäl föreligga att lämna något för- slag i den här delen. Kommittédirektivens utgångspunkt är att skillnader mellan EG-rätten och svensk rätt i fråga om sättet att beräkna böter respektive konkurrens- skadeavgift i koncernförhållanden skall utjämnas, om det är möjligt. Ut- redningen har dock inte kunnat finna några belägg för att det finns någon skillnad mellan EG-rätten och konkurrenslagen när det gäller sättet att beräkna taket för böter respektive konkurrensskadeavgift i koncernför- hållanden. Utredningen har därför funnit att konkurrenslagen inte behöver ändras när det gäller att bestämma taket för konkurrensskadeavgift vid koncern- förhållanden. Hur böterna och konkurrensskadeavgiften skall beräknas är en annan sak än hur beloppstaket skall beräknas och inte nödvändigtvis knutet till företagens omsättning. Enligt utredningens mening kan redan de gällande reglerna tillämpas vid bestämmande av konkurrensskadeavgift så att företagets eller företagsgruppens ekonomiska styrka kan beaktas, för att avgiften skall få en tillräckligt avskräckande effekt. Utredningen föreslår dock en smärre justering med innebörden att det vid bestämmande av konkurrensskadeavgift även kan beaktas som en försvårande omständighet att företaget har överträtt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget tidigare. undersökning i privata utrymmen har rätt att, efter godkännande av , göra undersökningar hos ett företag eller någon annan. Utredningen före- slår att får uttryckliga befogenheter att, efter domstols godkännande, göra undersökningar i bostäder och andra utrymmen som nyttjas av styrelseledamöter och anställda hos det företag som är föremål för utredning om överträdelse av förbudsreglerna i konkurrenslagen eller artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget. skyldighet att invänta juridiskt biträde När skall genomföra en undersökning har den hos vilken undersökningen skall genomföras rätt att tillkalla ett juridiskt biträde. I avvaktan på att ett sådant biträde inställer sig får inte undersök- ningen börja. Detta gäller dock inte, om undersökningen därigenom onö- digt fördröjs, eller om undersökningen har beslutats utan att kommunice- ring har skett med den som undersökningen avser. Här skiljer sig kon- kurrenslagen från EG-rätten. Kommissionen torde i normala fall vänta med att påbörja undersökningen, om det juridiska biträdet kan förväntas komma . Enligt utredningens mening är denna skillnad omotiverad. Utredningen föreslår därför att regeln i konkurrenslagen ändras så att den närmare överensstämmer med EG-rätten på den här punkten. Utredningen föreslår att detta skall gälla även vid bevisundersökning. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Vidare föreslår utredningen två övergångsbestämmelser. Den ena övergångsbestämmel- sen är av innebörden att den nya bestämmelsen om försvårande omstän- digheter vid bestämmande av konkurrensskadeavgift tillämpas på över- trädelser efter ikraftträdandet. Den andra övergångsbestämmelsen inne- bär att den nya preskriptionstiden tillämpas även på fordringar som har kommit till före ikraftträdandet och som inte har preskriberats enligt äldre bestämmelser. Konkurrensskadeavgiften får fastställas till ett högre belopp än vad som bort ske med tillämpning av 28 §, om företaget har överträtt förbud enligt denna lag eller enligt artikel 81 eller 82 i EG- fördraget. Utredningens lagförslag i betänkandet Rätten till skadestånd enligt konkurrenslagen (SOU 2004:10) Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Härigenom föreskrivs i fråga om konkurrenslagen (1993:20) dels att 28 a, 33, 48 och 52 §§ skall ha följande lydelse, dels att det skall införas 9 nya paragrafer, 33 a33 i §§, av följande lydelse dels att det skall införas en ny rubrik närmast före 33 a § av följande lydelse. Lydelse enligt SOU 2003:73 Konkurrensskadeavgiften får fastställas till ett lägre belopp än vad som bort ske med tillämpning av 28 §, 1.om företaget i väsentlig mån har underlättat utredningen av den egna eller andras medverkan i överträdelsen, eller 2.om det föreligger andra särskilda skäl som hänför sig till företaget. Har ett företag i högst väsentlig mån underlättat en utredning som av- ses i första stycket 1, får avgiften efterges även i annat fall än som anges i 28 b §. Konkurrensskadeavgiften får fastställas till ett högre belopp än vad som bort ske med tillämpning av 28 §, om företaget har överträtt förbud enligt denna lag. Om ett företag uppsåtligen eller Om ett företag uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder förbuden av oaktsamhet överträder förbuden i 6 eller 19 §, skall företaget ersätta i 6 eller 19 § eller enligt artikel 81 den skada som därigenom upp- eller 82 i EG-fördraget, skall före- kommer för ett annat företag eller taget ersätta den skada som där- Rätten till sådan ersättning faller Rätten till sådan ersättning faller bort, om talan inte väcks inom fem bort, om talan inte väcks inom tio år från det att skadan uppkom. år från det att skadan uppkom. är alltid behörig att pröva frågor om skadestånd enligt denna paragraf. 1 Senaste lydelse 2002:595. I en rättegång om skadestånd enligt 33 § får domstolen, om det skäligen kan antas att ett företag är skyldigt att ersätta en skada, för att bevisning skall kunna säkras om ett ersättningsanspråk besluta att en bevisundersökning får göras hos företaget för att söka efter hand- lingar som kan antas ha betydelse för utredningen om anspråket. En bevisundersökning får tillåtas endast om skälen för åtgärden upp- väger den olägenhet eller det men i övrigt som åtgärden innebär för den som drabbas av den eller för något annat motstående intresse. Innan ett beslut om bevisunder- sökning enligt 33 a § meddelas skall motparten ha fått tillfälle att yttra sig. Domstolen får dock meddela ett beslut om bevisunder- sökning, som gäller till dess annat har beslutats, om det annars finns en risk att handlingar som har betydelse för utredningen om er- sättningsanspråket skaffas undan, förstörs eller förvanskas. Ett beslut meddelat med stöd av andra stycket skall sändas endast till sökanden. När undersökningen börjar skall Kronofogdemyndig- heten överlämna ett exemplar av beslutet till den hos vilken under- sökningen skall genomföras. Ett beslut om bevisundersökning enligt 33 a § får meddelas endast om sökanden ställer säkerhet hos domstolen för den skada som kan tillfogas motparten. Saknar sökan- den förmåga att ställa säkerhet, får domstolen befria sökanden från det. I fråga om slaget av säkerhet gäller 2 kap. 25 § utsöknings- Säkerheten skall prövas av domstolen, om den inte godkänts av motparten. I fråga om överklagande av domstolens beslut om bevisunder- sökning och i fråga om handlägg- ningen i högre domstol gäller vad som föreskrivs i om överklagande av beslut enligt 15 kap. . Ett beslut om bevisundersökning enligt 33 a § skall innehålla upp- gifter om 1.vilket ändamålet är med undersökningen, och 2.vilka handlingar som får efter- sökas. Om det behövs, skall domstolen även förordna om andra villkor för verkställandet. Ett beslut om bevisundersökning gäller och därefter . Ett beslut om bevisundersökning verkställs av kronofogdemyndig- heten i enligt de villkor som domstolen föreskrivit och med tillämpning av 1-3 kap., 17 kap. 1-5 §§ samt 18 kap. utsöknings- balken. Den undersökningen avser skall underrättas om verkställig- heten endast om beslutet om bevis- undersökning har tillkommit efter dennes hörande. Myndigheten har rätt att ta kopior av och göra ut- drag ur sådana handlingar som den får söka efter. Vid verkställighet får kronofog- demyndigheten anlita biträde av sakkunnig. En bevisundersökning får inte omfatta en sådan skriftlig handling som avses i 27 kap. 2 § rättegångs- balken. Om an- ser att en viss handling bör om- fattas av undersökningen och den som åtgärden angår åberopar att handlingen är skyddad enligt första stycket, skall handlingen omedel- bart förseglas och skyndsamt överlämnas till den domstol som beslutat om undersökningen. Dom- stolen skall utan dröjsmål pröva om handlingen är sådan som anges i första stycket. skall efter bevisundersökningen hålla omhändertagna handlingar tillgängliga för sökanden och mot- parten. Detta gäller dock inte sådana uppgifter som ligger utan- för föremålet för undersökningen. skall dock innan handlingarna hålls till- gängliga underrätta det undersökta företaget om vilka uppgifter som myndigheten anser ligga inom föremålet för bevisundersökningen. På företagets begäran skall kronofogdemyndigheten skyndsamt överlämna till domstolen att pröva om uppgifterna ligger inom före- målet för undersökningen. Dom- stolen skall göra denna prövning skyndsamt. När ett beslut om bevisundersök- ning skall verkställas har den undersökningen avser rätt att till- kalla ett juridiskt biträde. I av- vaktan på att biträdet inställer sig får verkställigheten inte börja. Detta gäller dock inte, om 1. undersökningen därigenom onödigt fördröjs, eller 2. det finns en risk att ändamålet med åtgärden annars inte uppnås. Ett beslut enligt 47 § får avse Ett beslut enligt 47 § får avse även någon annan än det företag även ett annat företag än det som som är föremål för utredning. är föremål för utredning. sådant beslut får meddelas bara om får också avse bostäder och andra 1. vad som föreskrivs i 47 § utrymmen som nyttjas av styrelse- första stycket 1 och 3 är uppfyllt, ledamöter och anställda hos det 2. det finns särskild anledning att företag som är föremål för utred- anta att bevis finns hos den som Ett sådant beslut får meddelas ansökan avser, och 3. denne inte rättar sig efter ett 1. vad som föreskrivs i 47 § åläggande enligt 45 § första stycket första stycket 1 och 3 är uppfyllt, 1 eller det annars finns risk att 2. det finns särskild anledning att bevis undanhålls eller förvanskas. anta att bevis finns hos den som ansökan avser, och 3. denne inte rättar sig efter ett åläggande enligt 45 § första stycket 1 eller det annars finns risk att bevis undanhålls eller förvanskas. När en undersökning som har beslutats enligt 47, 48 eller 56 b § skall genomföras, har den hos vilken undersökningen skall genomföras rätt att tillkalla ett juridiskt biträde. I avvaktan på att ett sådant bi- I avvaktan på att ett sådant bi- träde inställer sig får undersök- träde inställer sig får undersök- ningen inte börja. ningen inte börja. onödigt fördröjs, eller onödigt fördröjs, eller det finns en risk att ändamålet enligt 49 §. med åtgärden annars inte uppnås. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den nya bestämmelsen i 28 a § tillämpas på överträdelser efter ikraftträdandet. 3.Den nya lydelsen i 33 § andra stycket tillämpas även på fodringar som har kommit till före ikraftträdandet och som inte har preskriberats enligt äldre bestämmelser. Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler dels att 5 § skall upphöra att gälla, dels att 3 och 4 §§ skall ha följande lydelse. När den behöriga myndigheten genomför en undersökning på be- genomför en undersökning på be- gäran av Europeiska gemenskaper- gäran av Europeiska gemenskaper- nas kommission enligt de rätts- nas kommission enligt rådets för- akter som anges i 5 §, har den rätt