prop · GS03113 · 2005-04-04 00:00:00 — Vid uttag av särskild källskatt i enlighet med artikel 2 i detta avtal skall föreskriva ett eller båda av följande förfaranden för att de faktiska betalningsmottagarna skall kunna begära att ingen sådan skatt tas ut: a)Ett förfarande som gör det möjligt för den faktiska betalningsmottagaren enligt artikel 6 i detta avtal att undvika den särskilda källskatt som avses i artikel 2 genom att uttryckligen bemyndiga sitt betalningsombud att rapportera räntebetalningarna till de behöriga myndigheterna i den avtalsslutande part i vilken betalningsombudet är etablerat. Ett sådant bemyndigande skall gälla betalningsombudets samtliga räntebetalningar till den faktiska betalningsmottagaren. b)Ett förfarande som innebär att den särskilda källskatten inte tas ut om den faktiska betalningsmottagaren för sitt betalningsombud företer ett intyg som den behöriga myndigheten i den avtalsslutande part där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist, utfärdat i dennes namn i enlighet med punkt 2. Om den faktiska betalningsmottagaren begär det skall den behöriga myndigheten i den avtalsslutande part där han eller hon har sitt skatterättsliga hemvist utfärda ett intyg som innehåller följande Bilaga 9 uppgifter: i)Den faktiska betalningsmottagarens namn, adress och skattenummer eller, om detta saknas, födelsedatum och födelseort. ii)Betalningsombudets namn och adress. iii)Den faktiska betalningsmottagarens kontonummer eller, om sådant saknas, värdepapperets identifieringsuppgifter. Ett sådant intyg skall gälla i högst . Det skall utfärdas till varje faktisk betalningsmottagare som begär det, efter en sådan begäran, och skall innehålla datumet för begäran liksom datumet för utfärdandet och skall gälla för räntor som utbetalts efter datumet för begäran. Om punkt 1 a i denna artikel tillämpas, skall den behöriga myndigheten på där betalningsombudet är etablerat lämna de uppgifter som avses i artikel 3.1 i detta avtal till den behöriga myndigheten i som är den faktiska betalningsmottagarens hemvist. Uppgifterna skall vidarebefordras automatiskt och minst en gång , efter utgången av det beskattningsår som fastställts i den avtalsslutande partens lagstiftning, och avse alla räntebetalningar gjorda under . Artikel 5 Bedömningsgrund för innehållande av den särskilda källskatten 1.Ett betalningsombud som är etablerat på skall ta ut särskild källskatt i enlighet med artikel 2 enligt följande: a) är det gäller räntebetalningar enligt artikel 9.1 a: på beloppet av den betalda eller krediterade räntan. b) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 9.1 b eller 9.1 d: på det ränte- eller inkomstbelopp som avses i led b eller d i nämnda punkt eller genom en avgift med samma verkan som påförs mottagaren för hela det belopp som intäkten från försäljningen, inlösen eller återbetalningen uppgår till och som intygats av betalningsombudet till ombudets behöriga myndighet. c) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 9.1 c: på det räntebelopp som avses där. d) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 9.4: på det räntebelopp som är hänförligt till var och en av de medlemmar i det subjekt som avses i artikel 8.2, vilka uppfyller villkoren i artikel 6.1. e) När utövar sin rätt enligt artikel 9.5: på beloppet på den på årsbasis beräknade räntan. 2.När det gäller punkt 1 a och 1 b skall den särskilda källskatten dras av i proportion till den tid som den faktiska betalningsmottagaren innehaft fordran. Om betalningsombudet inte kan fastställa tiden för innehavet på grundval av de uppgifter han eller hon erhållit, skall det anses att den faktiska betalningsmottagaren innehaft fordran så länge som den har existerat, om inte den faktiska betalningsmottagaren lägger fram bevis för tidpunkten för förvärvet. 3.Att påför den särskilda källskatten skall inte hindra den andra avtalsslutande parten där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist från att beskatta inkomst i enlighet med Bilaga 9 nationell lagstiftning. får föreskriva att en ekonomisk aktör som betalar ränta till, eller sörjer för att ränta betalas till, ett subjekt enligt artikel 8.2 skall anses vara betalningsombud i stället för subjektet och skall ta ut den särskilda källskatten på sådan ränta, såvida inte subjektet formellt har godtagit att dess namn och adress samt totalbeloppet på den ränta som betalats till eller vars betalning ombesörjts för subjektet får meddelas i enlighet med artikel 8.2 sista stycket. Artikel 6 Definition av uttrycket faktisk betalningsmottagare 1.I detta avtal avses med faktisk betalningsmottagare varje fysisk person som tar emot en räntebetalning eller varje fysisk person för vilken en räntebetalning ombesörjs, såvida inte denna person kan lägga fram bevis för att betalningen inte har tagits emot eller ombesörjts för hans eller hennes egen räkning. En fysisk person skall inte anses vara den faktiska betalningsmottagaren om han eller hon a) agerar som betalningsombud enligt artikel 8.1, b) handlar på uppdrag av en juridisk person, ett subjekt som beskattas för sin vinst enligt den allmänna ordningen för företagsbeskattning, ett fondföretag som auktoriserats i enlighet med direktiv /611/EEG eller ett motsvarande företag för kollektiva investeringar etablerat på , eller ett subjekt som avses i artikel 8.2 i detta avtal, och i det senare fallet, uppger subjektets namn och adress till den ekonomiska aktör som gör räntebetalningen och som i sin tur vidarebefordrar dessa uppgifter till den behöriga myndigheten i den avtalsslutande part där aktören är etablerad, c) handlar på uppdrag av en annan fysisk person som är den faktiska betalningsmottagaren och för betalningsombudet uppger denna faktiska betalningsmottagares identitet. 2.Om ett betalningsombud innehar uppgifter som tyder på att en fysisk person som mottar en räntebetalning eller för vilken en räntebetalning ombesörjs kanske inte är den faktiska betalningsmottagaren, och om vare sig punkt 1 a eller punkt 1 b är tillämplig, skall han eller hon vidta rimliga åtgärder för att fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet. Om betalningsombudet inte kan fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet skall ombudet betrakta den fysiska personen som den faktiska betalningsmottagaren. Artikel 7 Den faktiska betalningsmottagarens identitet och hemvist För tillämpningen av detta avtal skall var och en av parterna inom sina respektive territorier anta och säkerställa tillämpningen av de förfaranden som behövs för att betalningsombudet skall kunna fastställa de faktiska betalningsmottagarnas identitet och hemvist. förfaranden skall uppfylla de miniminormer som anges i punkterna 2 och beroende på när förbindelserna upprättades mellan betalningsombudet 9 och mottagaren av räntan, enligt följande: a)När det gäller avtalsförbindelser som upprättats före skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet, bestående av namn och adress, med hjälp av tillgängliga uppgifter, särskilt i enlighet med de föreskrifter som gäller i ombudets etableringsstat och i enlighet med rådets direktiv /308/EEG av , när det gäller , eller motsvarande lagstiftning när det gäller , om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar. b)När det gäller avtalsförbindelser som upprättats eller, i avsaknad av avtalsförbindelser, en transaktion som utförts eller senare skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet, bestående av namn, adress och i förekommande fall skattenummer som tilldelats av den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist. Dessa uppgifter skall fastställas på grundval av pass eller officiellt identitetskort som den faktiska betalningsmottagaren uppvisar. Om adressen inte anges i passet eller på det officiella identitetskortet skall den fastställas på grundval av någon annan giltig handling som den faktiska betalningsmottagaren uppvisar. Om skattenumret inte anges i passet, på identitetskortet eller i någon annan giltig handling, till exempel hemvistintyg, som den faktiska betalningsmottagaren uppvisar, skall identitetsuppgifterna kompletteras med uppgift om födelsedatum och födelseort, enligt passet eller det officiella identitetskortet. Betalningsombudet skall fastställa den faktiska betalningsmottagarens hemvist enligt miniminormer som varierar beroende på när förbindelserna upprättades mellan betalningsombudet och mottagaren av räntan. Den faktiska betalningsmottagarens hemvist skall anses vara det land där han har sin fasta adress, dock med beaktande av följande: a) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats före skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens hemvist med hjälp av tillgängliga uppgifter, särskilt i enlighet med de föreskrifter som gäller i ombudets etableringsstat och i enlighet med rådets direktiv /308/EEG när det gäller , eller motsvarande lagstiftning när det gäller . b) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats eller, i avsaknad av avtalsförbindelser, en transaktion som utförts eller senare skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens hemvist på grundval av den adress som anges i passet eller det officiella identitetskortet eller, vid behov, på grundval av någon annan giltig identitetshandling som den faktiska betalningsmottagaren företer, enligt följande förfarande: för fysiska personer som uppvisar ett pass eller ett officiellt identitetskort utfärdat av en medlemsstat och som förklarar sig ha hemvist i ett tredjeland, skall hemvistet fastställas på grundval av ett hemvistintyg utfärdat av den behöriga myndigheten i det tredjeland där den fysiska personen förklarar sig ha hemvist. Om detta intyg inte företes skall hemvistet anses vara den medlemsstat som har utfärdat passet eller annan officiell Bilaga 9 identitetshandling. Artikel 8 Definition av uttrycket betalningsombud 1.I detta avtal avses med betalningsombud varje ekonomisk aktör som betalar ränta eller sörjer för att ränta betalas direkt till förmån för den faktiska betalningsmottagaren, oavsett om aktören är gäldenären med avseende på den räntebärande fordran, eller den aktör som av gäldenären eller den faktiska betalningsmottagaren fått i uppdrag att betala räntan eller sörja för att den betalas. 2.Ett subjekt som är etablerat i en avtalsslutande part och till vilket ränta betalas eller för vilket betalning av ränta ombesörjs till förmån för den faktiska betalningsmottagaren, skall också anses vara betalningsombud vid sådan betalning eller vid ombesörjande av sådan betalning. Denna bestämmelse skall inte tillämpas om den ekonomiska aktören på grundval av officiella giltiga uppgifter som lämnats av subjektet har anledning att förmoda att a) subjektet är en juridisk person, med undantag för sådana juridiska personer som anges i punkt 5 i denna artikel, eller b) subjektets vinst beskattas enligt den allmänna ordningen för företagsbeskattning, eller c) subjektet är ett fondföretag som auktoriserats i enlighet med rådets direktiv /611/EEG eller motsvarande företag för kollektiva investeringar etablerat på . En ekonomisk aktör som betalar ränta till, eller sörjer för att ränta betalas till, ett subjekt som är etablerat i den andra avtalsslutande parten och som anses vara ett betalningsombud enligt denna punkt skall till den behöriga myndigheten i den avtalsslutande part där aktören är etablerad meddela subjektets namn och adress samt det totala räntebeloppet som betalats till eller vars betalning ombesörjts för subjektet; denna myndighet skall vidarebefordra dessa uppgifter till den behöriga myndigheten i den avtalsslutande part där subjektet är etablerat. 3.Det subjekt som avses i punkt 2 skall emellertid få välja att, när det gäller tillämpningen av detta avtal, bli behandlat som fondföretag eller motsvarande företag enligt punkt 2 c. Om detta alternativ väljs skall ett intyg utfärdas av den avtalsslutande part där subjektet är etablerat och överlämnas av subjektet till den ekonomiska aktören. En avtalsslutande part skall fastställa närmare bestämmelser om denna rätt för subjekt som är etablerade på deras territorium. 4.Om en sådan ekonomisk aktör och ett sådant subjekt som avses i punkt 2 är etablerade i samma avtalsslutande part, skall den avtalsslutande parten vidta nödvändiga åtgärder för att se till att subjektet följer bestämmelserna i detta avtal när det agerar i egenskap av betalningsombud. 5.De juridiska personer som är uteslutna från tillämpningen av punkt 2 a är följande: a) I : avoin yhtiö (Ay) och kommandiittiyhtiö (Ky)/öppet bolag och kommanditbolag. b) I : handelsbolag (HB) och kommanditbolag (KB). Artikel 9 Definition av uttrycket räntebetalning I detta avtal avses med räntebetalning följande: a)Räntor som betalats till eller krediterats ett konto och som härrör från fordringar av alla slag, med eller utan säkerhet genom inteckning och med eller utan rätt att få del av gäldenärens vinst, särskilt inkomster från statspapper och obligationer eller debentures, inklusive agiobelopp och vinster som är förenade med sådana värdepapper, obligationer eller debentures. Straffavgifter på grund av sen betalning skall inte anses vara räntebetalningar. b)Upplupen eller kapitaliserad ränta från försäljning, återbetalning eller inlösen av fordringar som avses i led a. c)Inkomster som härrör från räntebetalningar antingen direkt eller genom ett subjekt som avses i artikel 8.2 och som delas ut av i)ett fondföretag som auktoriserats i enlighet med rådets direktiv /611/EEG, ii)ett motsvarande företag för kollektiva investeringar etablerat på , iii)subjekt som utnyttjar den rättighet som anges i artikel 8.3, iv)företag för kollektiva investeringar etablerade utanför det territorium på vilket Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är tillämpligt enligt artikel 299 i detta och utanför . d) Inkomster som realiseras vid försäljning, återbetalning eller inlösen av aktier eller andelar i följande företag och subjekt, om de direkt eller indirekt genom andra företag för kollektiva investeringar eller sådana subjekt som avses nedan investerar av sina tillgångar i fordringar som avses i led a: i)Fondföretag som auktoriserats i enlighet med direktiv /611/EEG, ii)ett motsvarande företag för kollektiva investeringar etablerat på , iii)subjekt som utnyttjar den rättighet som anges i artikel 8.3, iv)företag för kollektiva investeringar etablerade utanför det territorium på vilket Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är tillämpligt enligt artikel 299 i detta och utanför . De avtalsslutande parterna har dock rätt att i definitionen av ränta inbegripa sådana inkomster som anges i punkt 1 d i denna artikel endast i den mån dessa inkomster svarar mot inkomster som direkt eller indirekt härrör från räntebetalningar i den mening som avses i punkt 1 a och 1 b. När det gäller punkt 1 c och 1 d skall hela inkomstbeloppet anses vara en räntebetalning om betalningsombudet inte har några uppgifter om hur stor andel av inkomsterna som härrör från räntebetalningar. När det gäller punkt 1 d skall den procentuella andelen anses vara , om betalningsombudet inte har några uppgifter om den procentuella andel av tillgångarna som investerats i fordringar eller i aktier eller andelar enligt definitionen i det ledet. Om betalningsombudet inte kan avgöra hur stor inkomst den faktiska betalningsmottagaren har haft, skall inkomsten anses vara det belopp som erhållits vid försäljningen, inlösen eller återbetalningen av aktierna eller andelarna. När ränta enligt definitionen i punkt 1 betalas till eller krediteras ett Bilaga 9 konto som innehas av ett subjekt enligt artikel 8.2 och om detta subjekt inte utnyttjar den rätt som anges i artikel 8.3, skall räntan anses vara en räntebetalning gjord av det subjektet. 5.När det gäller punkt 1 b och 1 d skall en avtalsslutande part ha rätt att kräva att betalningsombud inom dess territorium beräknar räntan på årsbasis för en period som inte får överstiga och att behandla sådan på årsbasis beräknad ränta som en räntebetalning, även om ingen försäljning, inlösen eller återbetalning sker . 6.Trots vad som sägs i punkt 1 c och 1 d skall en avtalsslutande part ha rätt att från definitionen av räntebetalning undanta inkomster enligt de nämnda bestämmelserna som härrör från företag eller subjekt etablerade inom dess territorium, om dessa subjekts investeringar i fordringar enligt punkt 1 a inte överstiger av deras tillgångar. På samma sätt kan en avtalsslutande part trots vad som sägs i punkt 4, från definitionen av räntebetalningar i punkt 1 undanta sådana räntor som betalas till eller krediteras ett konto som innehas av ett subjekt som avses i artikel 8.2, om detta subjekt inte utnyttjar den rätt som anges i artikel 8.3 och är etablerat på dennes territorium, när dessa subjekts investeringar i sådana fordringar som avses i punkt 1 a inte överstiger av deras tillgångar. Om en avtalsslutande part utövar denna rättighet skall detta vara bindande för den andra avtalsslutande parten. 7.Den procentuella andel som avses i punkt 1 d och punkt 3 skall vara . 8.De procentuella andelar som avses i punkt 1 d och punkt 6 skall fastställas med hänvisning till placeringsinriktningen enligt de berörda företagens eller subjektens fondbestämmelser eller bolagsordning eller, i avsaknad av sådana, efter sammansättningen av de berörda företagens eller subjektens tillgångar. Artikel 10 Delning av intäkterna från den särskilda källskatten 1.Jungfruöarna skall behålla av den särskilda källskatt som dras av enligt detta avtal och överföra de återstående av intäkten till den andra avtalsslutande parten. 2.Jungfruöarna skall vid uttagandet av den särskilda källskatten i enlighet med artikel 5.4 i detta avtal behålla av intäkterna och överföra av intäkterna till i samma proportion som de överföringar som görs enligt punkt 1 i den här artikeln. 3.Överföringarna skall göras i form av en enda betalning senast efter utgången av det beskattningsår som fastställs i lagstiftning. 4.Jungfruöarna skall vid uttagandet av den särskilda källskatten vidta nödvändiga åtgärder för att se till att systemet för intäktsdelning fungerar väl. Artikel 11 Undanröjande av dubbelbeskattning En avtalsslutande part i vilken den faktiska betalningsmottagaren har sitt skattemässiga hemvist skall sörja för att sådan dubbelbeskattning som kan uppstå till följd av den särskilda källskatt som tar Bilaga 9 ut enligt detta avtal undanröjs i enlighet med följande bestämmelse: i)Om de räntor som en faktisk betalningsmottagare erhållit har belastats med särskild källskatt på skall den andra avtalsslutande parten bevilja denne betalningsmottagare ett skatteavdrag motsvarande det uttagna skattebeloppet, i enlighet med den nationella lagstiftningen. Om det uttagna skattebeloppet överstiger det skattebelopp som skall betalas i enlighet med den nationella lagstiftningen, skall den andra avtalsslutande parten återbetala det överskjutande särskilda källskattebeloppet till den faktiska betalningsmottagaren. ii)Om ränta som en faktisk betalningsmottagare erhållit beskattats med någon annan typ av källskatt/särskild källskatt, utöver den särskilda källskatt som avses i artikel 5, och om den avtalsslutande part där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist beviljar avräkning för denna källskatt/särskilda källskatt i enlighet med den nationella lagstiftningen eller enligt dubbelbeskattningsavtal, skall denna källskatt/särskilda källskatt avräknas innan förfarandet enligt punkt 1 i tillämpas. Den avtalsslutande parten i vilken den faktiska betalningsmottagaren har sitt skattemässiga hemvist får ersätta den avräkning som avses i punkt 1 med återbetalning av den särskilda källskatt som avses i artikel 5. Artikel 12 Övergångsbestämmelser om överlåtbara skuldebrev Under den övergångsperiod som avses i artikel 15, men senast till och med , skall inhemska och internationella obligationer och andra överlåtbara skuldebrev som emitterats första gången före eller för vilka de ursprungliga emissionsprospekten har godkänts före den tidpunkten av de behöriga myndigheterna på det sätt som avses i rådets direktiv /390/EEG eller av de ansvariga myndigheterna i ett tredjeland, inte anses vara fordringar enligt artikel 9.1 a i detta avtal, under förutsättning att inga ytterligare emissioner av sådana överlåtbara skuldebrev görs eller . Om emellertid övergångsperioden skulle fortsätta efter skall bestämmelserna i denna artikel fortsätta att gälla endast för sådana överlåtbara skuldbrev a)som innehåller gross up-klausuler eller klausuler för förtida inlösen, b)om ett betalningsombud som avses i artikel 8 i detta avtal är etablerat i en avtalsslutande part som tillämpar särskild källskatt och det betalningsombudet betalar ränta till, eller sörjer för att ränta betalas direkt till förmån för den faktiska betalningsmottagaren vars hemvist är i den andra avtalsslutande parten. Om ytterligare emissioner görs eller senare av ovan nämnda överlåtbara skuldebrev som emitterats av en regering eller ett närstående rättssubjekt som agerar som myndighet eller vars roll erkänns i ett internationellt avtal enligt definitionen i bilagan, skall emissionen i sin helhet, inbegripet den ursprungliga emissionen och eventuella ytterligare emissioner, anses vara en fordran enligt artikel 9.1 a. Om ytterligare emissioner görs eller senare av ovan nämnda överlåtbara skuldebrev som emitterats av en emittent som inte omfattas av andra stycket, skall sådana ytterligare emissioner anses vara Bilaga 9 fordringar enligt artikel 9.1 a. Denna artikel skall dock inte hindra de avtalsslutande parterna från att beskatta inkomster från sådana överlåtbara skuldebrev som avses i punkt 1 i enlighet med den nationella lagstiftningen. Artikel 13 Förfarande för ömsesidig överenskommelse Om svårigheter eller tveksamheter uppstår mellan parterna om genomförandet eller tolkningen av detta avtal skall de avtalsslutande parterna göra sitt bästa för att lösa dessa frågor genom ömsesidig överenskommelse. 1.Alla uppgifter som lämnas och mottas av den behöriga myndigheten i en avtalsslutande part skall behandlas konfidentiellt. 2.Utan den andra avtalsslutande partens skriftliga förhandsmedgivande får uppgifter som lämnas till en behörig myndighet i en avtalsslutande part inte användas för andra ändamål än för direkt beskattning. 3.Endast personer eller myndigheter som berörs av direkt beskattning får ta del av de lämnade uppgifterna och dessa får användas av sådana personer eller myndigheter endast för detta ändamål eller för kontrolländamål, inbegripet för avgörande av överklaganden. För dessa ändamål får uppgifterna lämnas ut i samband med offentlig domstolsförhandling eller vid andra rättsliga förfaranden. 4.Om en behörig myndighet i en avtalsslutande part anser att den information som den mottagit från den behöriga myndigheten i den andra avtalsslutande parten sannolikt är värdefull för den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat, får den överföra den till den senare efter samtycke från den behöriga myndighet som tillhandahöll informationen. Vid utgången av den övergångsperiod som anges i artikel 10.2 i direktivet skall upphöra att tillämpa den särskilda källskatt och den intäktsdelning som föreskrivs i detta avtal och istället med avseende på den andra avtalsslutande parten tillämpa bestämmelserna om automatiskt informationsutbyte på det sätt som föreskrivs i kapitel II i direktivet. Om , oaktat vad som sägs i artikel 4 i detta avtal, väljer att tillämpa bestämmelserna om automatiskt informationsutbyte på det sätt som föreskrivs i kapitel II i direktivet skall den inte längre tillämpa källskatt/särskild källskatt och intäktsdelning enligt artikel 10 i detta avtal. Detta avtal träder i kraft den trettionde dagen efter det senaste datumet för regeringarnas skriftliga meddelande till varandra om att de