prop · GS03165 · 2005-05-27 00:00:00 — I vissa medlemsstater kan tillsynen utövas inte bara över själva instituten utan också över de enheter eller företag som har auktoriserats för att driva dessa institut. Medlemsstaterna bör kunna ta hänsyn till sådana särdrag så länge som alla krav i detta direktiv uppfylls på ett korrekt sätt. Medlemsstaterna bör även kunna tillåta försäkringsföretag och andra finansiella företag att driva tjänstepensionsinstitut. (20)Tjänstepensionsinstituten tillhandahåller finansiella tjänster och har ett stort ansvar för tillhandahållande av tjänstepensionsförmåner, och de bör därför när det gäller deras verksamhet och villkoren för denna uppfylla vissa minimikrav på aktsamhet. (21)Det stora antalet institut i vissa medlemsstater gör det nödvändigt med en pragmatisk lösning när det gäller kravet på förhandsgodkännande av institut. Om ett institut önskar förvalta en plan i en annan medlemsstat krävs det dock ett förhandsgodkännande av den behöriga myndigheten i den medlemsstat som är hemland. (22)Varje medlemsstat bör kräva att varje institut som är etablerat inom dess territorium upprättar årsbokslut och förvaltningsberättelser i vilka hänsyn tas till varje pensionsplan som institutet hanterar, och, vid behov, årsbokslut och förvaltningsberättelser för varje pensions- plan. Årsbokslut och förvaltningsberättelser som ger en rättvisande och korrekt bild av institutets tillgångar, skulder och finansiella ställning, i vilka hänsyn tas till varje pensionsplan som institutet hanterar, och som vederbörligen godkänts av en auktoriserad person, är en mycket betydelsefull informationskälla för planens medlemmar och förmånstagare samt för de behöriga myndigheterna. I synnerhet gör de det möjligt för de behöriga myndigheterna att övervaka institutets finansi- ella sundhet och att bedöma om det kan uppfylla alla sina avtalsmässiga förpliktelser. L 235/12 Europeiska unionens officiella tidning (23)Ändamålsenlig information om pensionsplanen till medlemmar och förmånstagare är av avgörande bety- delse. Detta är särskilt viktigt när det gäller fram- ställningar om information avseende institutets finansi- ella sundhet, avtalsbestämmelserna, förmånerna och den faktiska finansieringen av de intjänade pensionsrättighe- terna, placeringspolicyn och hanteringen av risker och kostnader. (24)Ett instituts placeringspolicy är en avgörande faktor både vad avser tjänstepensionernas säkerhet och när det gäller att hålla kostnaderna för dessa på en rimlig nivå. Insti- tuten bör därför upprätta och minst se över skriftliga riktlinjer för placeringsverksamheten. Dessa bör göras tillgängliga för de behöriga myndighe- terna och på begäran även för pensionsplanens medlemmar och förmånstagare. (25)För att de behöriga myndigheterna skall kunna utföra sina lagstadgade uppgifter bör de ges ändamålsenlig rätt till information och befogenheter att ingripa mot institut och de personer som faktiskt driver dem. Om ett tjänste- pensionsinstitut har överlåtit vissa funktioner av väsentlig betydelse, t.ex. kapitalförvaltning, informations- teknik eller bokföring, till andra företag (outsourcing) bör denna rätt till information och dessa befogenheter att ingripa kunna utsträckas till att täcka dessa utlokalise- rade funktioner, för att myndigheterna skall kunna kontrollera huruvida verksamheterna drivs i enlighet med tillsynsbestämmelserna. (26)Aktsamhet vid beräkningen av de tekniska avsättning- arna är en grundläggande förutsättning för att det skall kunna säkerställas att pensionsåtagandena kan uppfyllas. Tekniska avsättningar bör beräknas enligt erkända aktu- metoder och bestyrkas av kvalificerade personer. Maximiräntesatserna bör väljas på ett aktsamt sätt enligt relevanta nationella bestämmelser. De tekniska avsätt- ningarna bör motsvara ett minimibelopp som är tillräck- ligt både för den fortsatta utbetalningen av de förmåner som redan är under utbetalning till förmånstagarna och för att återspegla de åtaganden som följer av medlem- marnas intjänade pensionsrättigheter. (27)Det finns betydande skillnader mellan instituten i olika medlemsstater beträffande vilka risker som täcks. De medlemsstater som är hemländer bör därför ha möjlighet att fastställa ytterligare, mer detaljerade bestämmelser för beräkningen av de tekniska avsättning- arna förutom bestämmelserna i detta direktiv. (28)Tillräckliga och lämpliga tillgångar som motsvarar de tekniska avsättningarna skyddar pensionsplanens medlemmar och förmånstagare i händelse av det uppdragsgivande företagets insolvens. I synnerhet när det gäller verksamheter över gränserna krävs det för ett ömsesidigt erkännande av de tillsynsprinciper som tillämpas i medlemsstaterna att de tekniska avsättning- arna alltid är fullt täckta. (29)Om ett institut inte bedriver verksamhet över gränserna, bör medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämp- ningen av kraven i rådets direktiv /987/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgiva- rens insolvens (1), få tillåta en otillräcklig skuldtäckning av de tekniska avsättningarna, förutsatt att institutet har upprättat en tillfredsställande plan för hur fullständig skuldtäckning skall kunna återställas. (30)I många fall kan det vara det uppdragsgivande företaget och inte institutet självt som står för de biometriska riskerna eller som garanterar vissa förmåner eller viss avkastning. Det förekommer dock även att institutet självt står för sådana risker eller lämnar sådana garantier, varvid det uppdragsgivande företaget i allmänhet har uppfyllt sina förpliktelser i och med de nödvändiga inbe- talningarna. I dessa fall liknar de produkter som insti- tutet erbjuder dem som tillhandahålls av livförsäkrings- företag, och de berörda instituten bör uppfylla i vart fall samma kapitalkrav som livförsäkringsföretag. (31)är mycket långsiktiga investerare. De tillgångar som dessa institut förfogar över får i regel inte lösas in annat än för tillhandahållande av pensions- förmåner. För att medlemmarnas och förmånstagarnas rättigheter skall skyddas på ett fullgott sätt bör instituten även ha möjlighet att välja placeringar som passar åtagandenas specifika typ och varaktighet. Dessa förhål- landen kräver en effektiv tillsyn och en inriktning på investeringsregler som ger instituten det handlings- utrymme som behövs för att de skall kunna besluta om den säkraste och mest effektiva placeringspolicyn och som ålägger dem att agera på ett aktsamt sätt. Iaktta- gandet av aktsamhetsprincipen kräver därför en place- ringspolicy som är anpassad till medlemsstrukturen i det enskilda tjänstepensionsinstitutet. (32)Tillsynsmetoder och praxis skiljer sig åt mellan medlems- staterna. Dessa bör därför ges visst utrymme att efter eget skön i detalj utforma de investeringsregler som de önskar kräva att institut som är etablerade inom deras territorier skall följa. Dessa regler får dock inte inskränka den fria rörligheten för kapital, såvida det inte är moti- verat av aktsamhetsskäl. (33)Eftersom tjänstepensionsinstituten är mycket långsiktiga investerare med låga likviditetsrisker, har de förutsätt- ningar att inom aktsamma gränser investera såväl i icke- likvida tillgångar, t.ex. aktier, som på riskkapitalmarkna- derna. De kan också utnyttja fördelarna med en interna- tionell diversifiering. Det bör därför inte, annat än av aktsamhetsskäl, finnas några begränsningar för invester- ingar i aktier, på riskkapitalmarknader eller i valutor andra än dem som åtagandena är uttryckta i. (1) EGT L 283, 28.10.1980, s. 23. Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /74/EG (EGT L 270, 8.10.2002, s. 10). Europeiska unionens officiella tidning L 235/13 (34)Om institutet emellertid bedriver verksamhet över gränserna, kan den behöriga myndigheten i värdmed- lemsstaten kräva att institutet tillämpar begränsningar för investeringar i aktier och liknande tillgångar som inte är föremål för handel på reglerade marknader, i aktier och andra överlåtbara instrument som ges ut av samma företag eller i tillgångar denominerade i icke-matchande valutor, under förutsättning att dessa regler även gäller för institut i värdmedlemsstaten. (35)Restriktioner rörande institutens fria val av godkända kapitalförvaltare och förvaringsinstitut begränsar konkur- rensen på den inre marknaden och bör därför tas bort. (36)Utan att det påverkar tillämpningen av nationell social- och arbetsmarknadslagstiftning avseende pensionssys- temens uppbyggnad, inbegripet obligatoriskt medlem- skap och utfallen av kollektivavtal, bör instituten ges möjlighet att tillhandahålla sina tjänster i andra medlemsstater. De bör tillåtas att åta sig uppdrag för företag som är etablerade i andra medlemsstater och att förvalta pensionsplaner med medlemmar i mer än en medlemsstat. Detta kan komma att leda till betydande stordriftsfördelar för instituten själva, men också till att förbättra konkurrenskraften hos gemenskapens näringsliv och underlätta arbetskraftens rörlighet. För detta krävs ett ömsesidigt erkännande av aktsamhets- kraven. Om inget annat anges bör de behöriga myndig- heterna i den medlemsstat som är hemland utöva tillsyn över att aktsamhetskraven uppfylls. (37)Rätten för ett institut i en medlemsstat att förvalta en tjänstepensionsplan som avtalats i en annan medlemsstat bör utövas med fullständigt iakttagande av bestämmel- serna i gällande social- och arbetsmarknadslagstiftning i värdmedlemsstaten i den mån lagstiftningen är relevant för tjänstepensioner, exempelvis definitionen och utbe- talningen av pensionsförmåner och villkoren för överföring av pensionsrättigheter. (38)När en plans tillgångar och skulder hanteras fullständigt åtskilt (ring-fenced) är bestämmelserna i detta direktiv tillämpliga separat på denna plan. (39)Det är viktigt att vidta åtgärder för samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter i tillsynssyfte och mellan dessa myndigheter och kommissionen i För att de behöriga myndigheterna skall kunna uppfylla sina skyldigheter och bidra till att detta direktiv genomförs konsekvent och utan dröjsmål, bör de förse varandra med den information som är nödvändig för tillämpningen av detta direktiv. Kommis- sionen har uppgett att den avser att inrätta en kommitté för tillsynsorgan i syfte att uppmuntra till samarbete, samordning och diskussioner mellan behöriga nationella myndigheter och att främja ett konsekvent genom- förande av detta direktiv. (40)Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att skapa en rättslig ram på gemenskapsnivå som omfattar tjänstepensionsinstitut, inte i tillräcklig utsträck- ning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I detta direktiv fastställs bestämmelser för inledande och utövande av verksamhet som bedrivs av tjänstepensionsinstitut. 1.Detta direktiv skall tillämpas på tjänstepensionsinstitut. Om tjänstepensionsinstitut i enlighet med nationell rätt inte är juridiska personer skall medlemsstaterna tillämpa direktivet antingen på dessa institut eller, om inte annat föreskrivs i punkt 2, på de auktoriserade enheter som ansvarar för driften av dessa institut och agerar för deras räkning. 2.Detta direktiv skall inte tillämpas på a)institut som förvaltar sociala trygghetssystem som omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71 (1) och förordning (EEG) nr 574/72 (2), (1) Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egen- företagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (EGT L 149, , s. 2). Förordningen senast ändrad genom och rådets förordning (EG) nr 1386/2001 (EGT L 187, 10.7.2001, s. 1). (2) Rådets förordning (EEG) nr 574/72 av om tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda eller deras familjer flyttar inom gemenskapen (EGT L 74, 27.3.1972, s. 1). Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 410/2002 (EGT L 62, , s. 17). L 235/14 Europeiska unionens officiella tidning b)institut som omfattas av direktiv /239/EEG (1), direktiv /611/EEG (2), direktiv /22/EEG (3), direktiv /12/ EG (4) och direktiv /83/EG (5), c)institut vars verksamhet bygger på fördelningsprincipen (pay as you go), d)institut där det uppdragsgivande företagets anställda inte har någon laglig rätt till förmåner och där det uppdragsgivande företaget när som helst kan lösa in tillgångarna och inte nödvändigtvis fullgöra sina skyldigheter att utbetala pensionsförmåner, e)företag som gör bokföringsmässiga avsättningar för att kunna betala ut pensionsförmåner till sina anställda. Tillämpning på institut som förvaltar planer inom sociala trygghetssystem som också förvaltar obligatoriska anställningsrelaterade pensionsplaner som betraktas som en del av sociala trygghetssystem och som omfattas av förordningarna (EEG) nr 1408/71 och (EEG) 574/72 skall omfattas av detta direktiv, när det gäller den del av deras verksamheter som avser tillhandahållande av icke-obligatoriska tjänstepensioner. I sådana fall skall skulder och motsvarande tillgångar hållas full- ständigt åtskilda och skall inte kunna överföras till de obligato- riska pensionsplaner som betraktas som en del av det sociala trygghetssystemet eller omvänt. Frivillig tillämpning på institut som omfattas av direktiv /83/EG De medlemsstater som är hemländer får välja att tillämpa bestämmelserna i artiklarna 9-16 och 18-20 i detta direktiv på tjänstepensionsverksamheten hos försäkringsföretag som omfattas av direktiv /83/EG. I sådana fall skall alla till- gångar och skulder som hänför sig till denna verksamhet hållas fullständigt åtskilda från, förvaltas och hanteras skilt från försäkringsföretagens övriga verksamheter, utan någon möjlighet till överföring. I sådana fall, och endast när det gäller deras tjänstepensions- verksamhet, skall försäkringsföretagen inte omfattas av artik- larna 2026, 31 och 36 i direktiv /83/EG (1) Rådets första direktiv /239/EEG av om samord- ning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (EGT L 228, , s. 3). Direktivet senast ändrat genom Euro- paparlamentets och rådets direktiv /13/EG (EGT L 77, 20.3.2002, s. 17). (2) Rådets direktiv /611/EEG av om samord- ning av lagar och andra författningar som avser företag för kollek- tiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (EGT L 375, 31.12.1985, s. 3). Direktivet senast ändrat genom Europaparla- mentets och rådets direktiv /108/EG (EGT L 41, , s. 35). (3) Rådets direktiv /22/EEG av om investe- ringstjänster inom värdepappersområdet (EGT L 141, , s. 27). Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /64/EG (EGT L 290, 17.11.2000, s. 27). (4) och rådets direktiv /12/EG av om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (EGT L 126, 26.5.2002, s. 1). Direktivet senast ändrat genom direktiv /28/EG (EGT L 275, 27.10.2000, s. 37). (5) och rådets direktiv /83/EG av om livförsäkring (EGT L 345, 19.12.2002, s. 1). Den medlemsstat som är hemland skall se till att antingen de behöriga myndigheterna eller de myndigheter som ansvarar för tillsynen av försäkringsföretag som omfattas av direktiv / 83/EG som en del av sin tillsynsverksamhet kontrollerar att den verksamhet som rör tjänstepensioner hålls strikt åtskild från övrig verksamhet. Små pensionsinstitut och pensionsplaner som följer av lag Med undantag för vad som föreskrivs i artikel 19 får medlems- staterna välja att helt eller delvis underlåta att tillämpa detta direktiv på ett institut som är etablerat inom deras territorium och som förvaltar pensionsplaner som sammanlagt har färre än 100 medlemmar. Om inte annat föreskrivs i artikel 2.2 skall sådana institut dock ha rätt att tillämpa direktivet på frivillig grund. Artikel 20 får tillämpas endast om alla övriga bestämmelser i direktivet är tillämpliga. Medlemsstaterna får välja att inte tillämpa artiklarna 9-17 på institut som tillhandahåller tjänstepensioner enligt lag, vilka pensioner garanterats av en offentlig myndighet. Artikel 20 får tillämpas endast om alla övriga bestämmelser i direktivet är tillämpliga. I detta direktiv avses med a)tjänstepensionsinstitut eller institut: ett institut som, oavsett dess rättsliga form, förvaltar fonderade medel och som är etablerat oberoende av uppdragsgivande företag eller branschorganisation utifrån syftet att tillhandahålla pensionsförmåner i samband med yrkesutövning på grundval av en överenskommelse eller ett avtal som slutits enskilt eller kollektivt mellan arbetsgivare och arbetsta- gare eller deras respektive företrädare, eller med egenföretagare i enlighet med lagstiftningen i hem- och värdmedlemsstaten och som bedriver verksamheter som direkt föranleds av dessa, b)pensionsplan: ett avtal, en överenskommelse, en stiftandeur- kund (trust deed) eller bestämmelser, vari anges vilka pensionsförmåner som skall lämnas och på vilka villkor, c)uppdragsgivande företag: varje företag eller annat organ, oavsett om det omfattar eller består av en eller flera juridiska eller fysiska personer, vilket handlar i egenskap av arbetsgi- vare eller egenföretagare eller en kombination av dessa, och som gör inbetalningar till ett tjänstepensionsinstitut, Europeiska unionens officiella tidning L 235/15 d)pensionsförmåner: förmåner som betalas ut med anledning av uppnådd pensionsålder eller förväntat uppnående av pensionsålder eller, om de kompletterar dessa förmåner och tillhandahålls sekundärt, i form av utbetalningar vid dödsfall, invaliditet eller upphörande av anställning eller i form av bidrag eller tjänster som tillhandahålls vid sjukdom, medellöshet eller dödsfall. För att den ekonomiska trygg- heten skall stärkas utgörs dessa förmåner i regel av livslånga utbetalningar. Förmånerna kan dock också vara utbetalningar eller ett engångsbelopp. e)medlem: en person vars yrkesverksamhet ger honom/henne rätt till eller kommer att ge honom/henne rätt till pensions- förmåner enligt bestämmelserna i en pensionsplan, f)förmånstagare: en person som uppbär pensionsförmåner, g)behöriga myndigheter: de nationella myndigheter som har utsetts för att utföra de åligganden som anges i detta direktiv, h)biometriska risker: risker kopplade till dödsfall, invaliditet och lång levnad, i)den medlemsstat som är hemland: den medlemsstat där insti- tutet har sitt säte och sin huvudsakliga förvaltning eller, om det inte har något säte, sin huvudsakliga förvaltning, j)värdmedlemsstat: den medlemsstat vars social- och arbets- marknadslagstiftning som är relevant på tjänstepensionsom- rådet är tillämplig på förhållandet mellan det uppdragsgi- vande företaget och medlemmarna. Varje medlemsstat skall kräva att institut som är etablerade inom dess territorium begränsar sin verksamhet till sådan verk- samhet som avser pensionsförmåner, inbegripet verksamheter som föranleds av dessa. Om ett försäkringsföretag, i enlighet med artikel 4, driver sin tjänstepensionsverksamhet genom att hålla tillgångarna och skulderna fullständigt åtskilda, skall de fullständigt åtskilda till- gångarna och skulderna hanteras endast inom ramen för sådan verksamhet som avser pensionsförmåner och därav direkt föranledd verksamhet. Juridisk åtskillnad mellan uppdragsgivande företag och tjänstepensionsinstitut Varje medlemsstat skall se till att uppdragsgivande företag är juridiskt åtskilda från tjänstepensionsinstitut, så att institutets tillgångar skyddas för medlemmarnas och förmånstagarnas räkning om det uppdragsgivande företaget går i konkurs. Villkor för att få bedriva verksamhet 1.Varje medlemsstat skall med avseende på alla institut som är etablerade inom dess territorium se till att a)institutet registreras i ett nationellt register av den behöriga tillsynsmyndigheten eller är auktoriserat; vid sådan verk- samhet över gränserna som avses i artikel 20 skall även de medlemsstater där institutet är verksamt framgå av registret, b)institutets faktiska verksamhet drivs av personer med god vandel som antingen själva har erforderlig yrkesmässig kompetens och erfarenhet på området eller anlitar rådgivare som besitter sådan kompetens och erfarenhet, c)korrekt upprättade regler för institutets hantering av varje pensionsplan har införts och medlemmarna har fått tillräcklig information om dessa, d)alla tekniska avsättningar beräknas och bestyrks av en aktu- arie eller av någon annan expert på området, till exempel en revisor, i enlighet med nationell lagstiftning, på grundval av aktuariella metoder som erkänns av de behöriga myndighe- terna i den medlemsstat som är hemland, e)det uppdragsgivande företaget, om det garanterar pensions- förmånerna, är skyldigt att regelbundet finansiera detta åtagande, f)medlemmarna hålls tillräckligt informerade om pensionspla- nens villkor, särskilt vad gäller i)de rättigheter och skyldigheter som parterna i pensions- planen har, ii)de ekonomiska, tekniska och övriga risker som är förbundna med pensionsplanen, iii)vad dessa risker innebär och deras fördelning. 2.I enlighet med subsidiaritetsprincipen och med vederbör- ligt beaktande av storleken på pensionsförmånerna från social- försäkringssystemen får medlemsstaterna föreskriva att täckning av risker kopplade till lång levnad och invaliditet, efterlevande- skydd samt en garanti för återbetalning av inbetalade belopp erbjuds till medlemmarna som kompletterande förmåner, om arbetsgivarna och arbetstagarna, eller deras respektive företrä- dare, kommer överens om detta. 3.En medlemsstat får, i syfte att säkerställa att medlem- marnas och förmånstagarnas intressen skyddas på ett fullgott sätt, tillfoga ytterligare krav till villkoren för att få bedriva verk- samhet i institut som är etablerade inom dess territorium. 4.En medlemsstat får tillåta eller kräva att institut som är etablerade inom dess territorium helt eller delvis överlåter driften av dessa institut till andra enheter som agerar för dessa instituts räkning. L 235/16 Europeiska unionens officiella tidning När det gäller sådan verksamhet över gränserna som avses i artikel 20, skall villkoren för att få bedriva sådan verksamhet godkännas i förväg av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är hemland. Varje medlemsstat skall kräva att varje institut som är etablerat inom dess territorium upprättar årsbokslut och förvaltningsbe- rättelser i vilka hänsyn tas till varje pensionsplan som institutet hanterar och, vid behov, årsbokslut och förvaltningsberättelser för varje pensionsplan. Årsboksluten och förvaltningsberättel- serna skall ge en rättvisande och korrekt bild av institutets till- gångar, skulder och finansiella ställning. Årsboksluten och uppgifterna i förvaltningsberättelserna skall vara konsekventa, uttömmande, sakligt presenterade samt i vederbörlig ordning godkända av auktoriserade personer, i enlighet med nationell lagstiftning. Information som skall lämnas till medlemmar och förmånstagare 1.Beroende på hur pensionsplanen är utformad skall varje medlemsstat se till att alla institut som är etablerade inom dess territorium tillhandahåller minst den information som anges i denna artikel. 2.Medlemmar och förmånstagare och/eller, i förekommande fall, deras företrädare skall erhålla a)på begäran: det årsbokslut och den förvaltningsberättelse som avses i artikel 10 och, i de fall ett institut är ansvarigt för mer än en plan, de årsbokslut och förvaltningsberättelser som avser deras särskilda pensionsplan, b)inom skälig tid: all relevant information om ändringar av reglerna för pensionsplanen. 3.De riktlinjer för placeringsverksamheten som avses i artikel 12 skall på begäran göras tillgängliga för medlemmar och förmånstagare och/eller, i förekommande fall, deras företrä- dare.