prop · GS03117 · 2005-03-14 00:00:00 — Regeringens proposition 2004/05:117 Skadestånd enligt konkurrenslagen, m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslår regeringen att kretsen av skadeståndsberättigade enligt konkurrenslagen, när förbud i den lagen överträds, vidgas. Detta sker genom att begränsningen av ersättningsberättigade till ett annat företag eller en avtalspart tas bort. Vidare skall enligt förslaget skade- ståndsreglerna tillämpas även på överträdelser av i artikel 81 eller 82 i EG-fördraget. Genom en utvidgning av kretsen av skadeståndsberättigade kan den reparativa effekten av konkurrens- reglerna förväntas få ökat utrymme särskilt som lagen om grupprättegång kan användas i de fall där det är fråga om ersättningskrav som det inte är praktiskt att driva till process vart och ett för sig. En utvidgad skade- ståndsrätt för nya grupper av konsumenter och andra som inte är företag skulle också kunna öka konkurrenslagens (1993:20) preventiva verkan. Preskriptionstiden för rätten till skadestånd enligt konkurrenslagen före- slås bli förlängd från fem till efter skadans uppkomst. I likhet med vad som tillämpas inom EG-rätten, ges en uttrycklig rätt att efter godkännande av , göra undersökningar i bostäder och andra privata ut- rymmen. Detta gäller dock endast sådana bostäder och andra utrymmen som nyttjas av styrelseledamöter och anställda i det företag som är före- mål för utredning om överträdelse av förbudsreglerna i konkurrenslagen eller artiklarna 81 eller 82 i EG-fördraget. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) ... 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler......................................... Ärendet och dess beredning............................................................. 4.3.2Förhållandet mellan EG-rätten och nationell En direkt tillämplig undantagsregel................ 4.3.6Ett nätverk av konkurrensmyndigheter inom Förbudet mot missbruk av dominerande Åtgärder mot förbjudna konkurrensbegränsningar........... Ålägganden och åtaganden ............................. Den särskilda talerätten................................... Frågan om prövningsskyldighet........................................ Skadestånd enligt konkurrenslagen ................................................. Kretsen av skadeståndsberättigade ................................... 6.4Skadeståndsreglerna tillämpas på överträdelser av EG:s konkurrensregler i artiklarna 81 och 82............................ Bevisundersökning i skadeståndsmål.............................................. Intrångsundersökning inom immaterialrätten................... Utredningens förslag om vad som får eftersökas.............. 7.4Regeringens överväganden i fråga om bevisunder- Undersökning av privata utrymmen m.m........................................ Förordning 1/2003 .......................................... 8.2Regeringens överväganden om undersökningar hos styrelseledamöter och anställda ........................................ Rätten att tillkalla juridiskt biträde ................................... Konkurrensskadeavgift och koncernförhållanden m.m................... Sanktioner enligt EG-rätten ............................ 9.3Regeringens bedömning avseende konkurrensskade- avgift i koncernförhållanden ............................................. 9.4Omständigheter att beakta vid beräkning av 10 Materiella skillnader mellan konkurrenslagen och EG-rätten......... 10.6Regeringens överväganden i fråga om materiella skillnader mellan konkurrenslagen och EG-rätten............ Konsekvenser av förslagen.............................................................. Förslaget till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20)........................................................................... 12.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler....................................... Utredningens sammanfattning av betänkandet Rätten till skadestånd enligt konkurrenslagen (SOU 2004:10).............. Utredningens lagförslag i betänkandet Rätten till skadestånd enligt konkurrenslagen (SOU 2004:10).............. Förteckning över remissinstanser.......................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20), 2.lag om ändring i lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler. Konkurrensskadeavgiften får fastställas till ett högre belopp än vad som bort ske med tillämpning av 28 §, om företaget har överträtt förbud enligt denna lag eller i artikel 81 eller 82 i EG-för- draget. 2.1Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Härigenom föreskrivs att 28 a, 33 och 48 §§ konkurrenslagen (1993:20) skall ha följande lydelse. Konkurrensskadeavgiften får fastställas till ett lägre belopp än vad som bort ske med tillämpning av 28 §, 1.om företaget i väsentlig mån har underlättat utredningen av den egna eller andras medverkan i överträdelsen, eller 2.om det föreligger andra särskilda skäl som hänför sig till företaget. Har ett företag i högst väsentlig mån underlättat en utredning som av- ses i första stycket 1, får avgiften efterges även i annat fall än som anges i 28 b §. Konkurrensskadeavgiften får fastställas till ett högre belopp än vad som bort ske med tillämpning av 28 §, om företaget har överträtt förbud enligt denna lag. Om ett företag uppsåtligen eller Om ett företag uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder förbuden av oaktsamhet överträder förbuden 19 §, skall företaget i 6 eller 19 § eller i artikel 81 eller ersätta den skada som därigenom 82 i EG-fördraget, skall företaget uppkommer för ett annat företag ersätta den skada som därigenom eller en avtalspart. Rätten till sådan ersättning faller Rätten till sådan ersättning faller bort, om talan inte väcks inom fem bort, om talan inte väcks inom tio år från det att skadan uppkom. år från det att skadan uppkom. är alltid behörig att pröva frågor om skadestånd enligt denna paragraf. Ett beslut enligt 47 § får avse Ett beslut enligt 47 § får avse även någon annan än det företag även ett annat företag än det som som är föremål för utredning. är föremål för utredning. sådant beslut får meddelas bara Beslutet får också avse bostäder och andra utrymmen som nyttjas som föreskrivs i 47 § av styrelseledamöter och anställda 1 Senaste lydelse 2002:595. 2 Senaste lydelse 2004:409. första stycket 1 och 3 är uppfyllt, 2. det finns särskild anledning att anta att bevis finns hos den som ansökan avser, och 3. denne inte rättar sig efter ett åläggande enligt 45 § första stycket 1 eller det annars finns risk att bevis undanhålls eller för- vanskas. i det företag som är föremål för Prop. 2004/05:117 utredning. Ett beslut enligt första eller andra stycket får meddelas bara om 1.vad som föreskrivs i 47 § första stycket 1 och 3 är uppfyllt, 2.det finns särskild anledning att anta att bevis finns hos den som ansökan avser, och 3.denne inte rättar sig efter ett åläggande enligt 45 § första stycket 1 eller det annars finns risk att bevis undanhålls eller för- vanskas. Ett beslut enligt andra stycket får meddelas endast om över- trädelsen dessutom är allvarlig. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre lydelsen av 28 a § tredje stycket gäller fortfarande för överträdelser som begåtts före ikraftträdandet. 3.För fordringar som har kommit till före ikraftträdandet gäller 33 § andra stycket i sin äldre lydelse. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas kon- kurrens- och statsstödsregler Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler1 dels att 5 § skall upphöra att gälla, dels att 3 och 4 §§ skall ha följande lydelse. När den behöriga myndigheten När den behöriga myndigheten genomför en undersökning på be- genomför en undersökning på be- gäran av Europeiska gemen- gäran av Europeiska gemen- rättsakter som anges i 5 §, har den rätt att hos företag och företags- 139/2004 av om kontroll av företagskoncentra- 1. granska böcker och andra tioner2, har den rätt att hos företag 2. ta kopior av eller göra utdrag 1. granska böcker och andra ur böcker och andra affärshand- 2. ta kopior av eller göra utdrag ur böcker och andra affärshand- på platsen, och 4. få tillträde till samtliga loka- ler, markområden och transport- på platsen, och 4. få tillträde till samtliga loka- Första stycket gäller också när ler, markområden och transport- Första stycket gäller också när rättsakter som anges i enligt samma förordning. kommission har beslutat om en kommission har beslutat om en undersökning enligt de rättsakter undersökning enligt rådets förord- som anges i 5 § har den behöriga ning (EG) nr 139/2004 har den myndigheten rätt att få handräck- behöriga myndigheten rätt att få för att genomföra de åtgärder som digheten för att genomföra de åt- avses i 3 § 1, 2 och 4. gärder som avses i 3 § 1, 2 och 4. Frågor om handräckning enligt denna paragraf prövas av Kronofog- demyndigheten i . 1Senaste lydelse av 5 § 2004:410. 2EUT L 24, 29.1.2004 (Celex 32004R0139). 3Senaste lydelse 1996:1441. rätta företaget eller företagssammanslutningen om den behöriga myndig- hetens begäran om handräckning innan verkställighet sker. Därutöver gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om sådan verkställighet som avses i 16 kap. 10 § den balken. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning beslutade ministerrådet att anta förordningen (EG) nr 1/2003 av om tillämpningen av kon- kurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget1. Antagandet av den nya förordningen innebär en reform av tillämpningen av fördragets regler om förbud mot konkurrensbegränsande samarbete (artikel 81) och missbruk av dominerande ställning (artikel 82), den s.k. moderniserings- reformen. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare med uppgift att analysera olika frågor med anledning av rådets beslut om den nya förordningen (dir. 2003:2). Utredningen, som antog namnet Utredningen om en modernisering av konkurrensreglerna (N2003:1), redovisade delbetänkandet Reformerad kon- kurrensövervakning Konsekvenser i av EG:s nya tillämpnings- förordning (SOU 2003:73). Efter remissbehandling av förslaget ledde detta fram till regeringens förslag till i propositionen Moderni- serad konkurrensövervakning (prop. 2003/04:80). antog rege- ringens förslag (bet. 2003/04:NU13, rskr. 2003/04:224). Ändringarna trädde i kraft . Den särskilde utredaren skulle även enligt direktiven göra en allsidig prövning av om kretsen av skadeståndsberättigade enligt konkurrens- lagen (1993:20) bör vidgas samt överväga om det finns skäl till ändringar även i andra avseenden om det visar sig att det finns skillnader mellan EG-rätten och den nationella rätten. Utredningen redovisade det nämnda uppdraget genom delbetänkandet Rätten till skadestånd enligt konkurrenslagen (SOU 2004:10). Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena finns till- gänglig i (N2004/697/NL). En sammanfattning av delbetänkandet finns i bilaga 1, utredningens lagförslag i bilaga 2 samt en förteckning över remissinstanserna i bilaga 3. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet lämnade för- slagen utan erinran, bilaga 5. Konkurrenspolitiken har från den europeiska integrationens början varit ett instrument i arbetet med att genomföra den gemensamma marknaden, 1 EGT L 1, , s. 1 (Celex 32003R0001). och EG-fördraget kom att innehålla sådana konkurrensregler för företag . 2004/05:117 som alltjämt är oförändrade till sitt innehåll. I EG-fördragets ingress (fjärde stycket) framhålls betydelsen av en sund konkurrens då fördragets mål skall förverkligas. I artikel 2 i fördraget anges gemenskapens övergripande mål, nämligen att främja en harmonisk och väl avvägd och hållbar utveckling av näringslivet inom gemenskapen som helhet, en hållbar och icke- inflatorisk tillväxt, en hög grad av konkurrenskraft och ekonomisk kon- vergens som tar hänsyn till miljön, en hög nivå i fråga om sysselsättning och socialt skydd, en höjning av levnadsstandarden och livskvaliteten samt ekonomisk och social sammanhållning och solidaritet mellan med- lemsstaterna. För att fullgöra dessa uppgifter anvisar artikeln olika medel, bl.a. att upprätta en gemensam marknad och en ekonomisk och monetär union. Vidare hänvisas till artikel 3, där det anges i ett stort antal punkter vad gemenskapens verksamhet skall innefatta för att uppnå målen. I artikel nämns en ordning som säkerställer att konkurrensen inom den inre marknaden inte snedvrids. ingår som en integrerad del i det EG-rättsliga regelsystemet och har därmed samma huvudsyften som regelsystemet i stort. De skall således främja inte bara konkurrensen på den gemen- samma marknaden utan även integrationen mellan medlemsstaterna. EG bildades har konkurrenspolitiken varit ett viktigt medel i arbetet med att genomföra den gemensamma marknaden. EG:s kon- kurrensrätt har utvecklats på olika sätt genom bl.a. sekundärrätt och rättspraxis. Denna konkurrensrätt har i stor utsträckning stått som förebild för den nationella konkurrenslagstiftningen i ett flertal av medlemsstaterna, bl.a. . De materiella reglerna i EG:s konkurrensrätt är direkt tillämpliga och gäller redan i . I det följande redovisas artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget samt rådets förordning (EG) nr 1/2003 av om tillämpningen av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget som ersatte den tidigare gällande rådets förordning nr 17 första förordningen om tillämpningen av fördragets artiklar 85 och 86 (förord- ning 17/62). De grundläggande konkurrensreglerna finns i EG-fördragets artiklar 81 och 82 samt i rådets förordning (EG) nr 139/2004 av om kontroll av företagskoncentrationer2, EG:s koncentrationsförordning. Artikel 81 reglerar samarbete mellan företag. Artikel 82 gäller miss- bruk av en dominerande ställning. Koncentrationsförordningen styr kontrollen av företagsförvärv, fusioner och andra koncentrationer. Härtill finns reglerna i EG-fördragets artikel 86 och 8789 om offentliga företag samt om statligt stöd. 2 EUT L 24, 29.1.2004 (Celex 32004R0139). Artikel 81 lyder: 1.Följande är oförenligt med den gemensamma marknaden och förbjudet: alla avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstater och som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden, särskilt sådana som innebär att a)inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fast- b)produktion, marknader, teknisk utveckling eller investeringar begränsas eller kon- trolleras, c)marknader eller inköpskällor delas upp, d)olika villkor tillämpas vid likvärdiga transaktioner med handelspartners, varigenom dessa får en konkurrensnackdel, e)det ställs som villkor för att ingå avtal att den andra parten åtar sig ytterligare för- pliktelser, som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. 2.Avtal eller beslut som är förbjudna enligt denna artikel är ogiltiga. 3.Bestämmelserna i punkt 1 får dock förklaras icke tillämpliga på avtal eller grupper av avtal mellan företag, beslut eller grupper av beslut av företagssammanslutningar, samordnade förfaranden eller grupper av samordnade förfaranden, som bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen av varor eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande, som konsumenterna tillför- säkras en skälig andel av den vinst som därigenom uppnås och som inte a)ålägger de berörda företagen begränsningar som inte är nödvändiga för att uppnå dessa mål, b)ger dessa företag möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av varorna i fråga. För att förbudet i artikeln skall vara tillämpligt krävs någon form av överenskommelse mellan två eller flera företag eller också ett beslut av en företagssammanslutning eller ett samordnat förfarande, dvs. det s.k. avtalskriteriet. Det krävs inte att ett juridiskt bindande avtal ingåtts, utan det kan röra sig om lösare överenskommelser, t.ex. rekommendationer eller s.k. gentlemen's agreements. Förbudet omfattar både horisontella avtal, dvs. avtal mellan företag inom samma led i distributionskedjan, och vertikala avtal, t.ex. avtal mellan tillverkare och återförsäljare. I all- mänhet anses horisontella avtal vara mer skadliga för konkurrensen än vertikala avtal. Skälet till detta är att horisontella avtal rör samarbete mellan faktiska eller potentiella konkurrenter, om avtalsparterna är verk- samma på samma marknad. Gränsen mellan avtal och samordnade förfaranden kan vara hårfin och har i praktiken inte så stor betydelse. Förbudet mot sam- ordnade förfaranden innebär inte att företag är förhindrade att anpassa sig till hur konkurrenterna agerar på marknaden. Parallellt beteende av före- tag behöver i sig inte utgöra ett samordnat förfarande men kan vara ett indicium på ett sådant förfarande. skall tolkas vid- sträckt och omfattar varje fysisk eller juridisk person som bedriver verk- samhet av ekonomisk eller kommersiell natur. Verksamheten behöver inte bedrivas i vinstsyfte. Förbudet i artikel 81.1 omfattar endast förfaranden som påverkar handeln mellan medlemsstaterna, det s.k. samhandelskriteriet. Kriteriet innebär att ett förfarande inte kan angripas med stöd av EG-rätten, oav- sett hur konkurrenshämmande det är, om inte handeln mellan medlems- Prop. 2004/05:117 staterna påverkas. Det är däremot mycket möjligt att nationell kon- kurrensrätt i så fall är tillämplig. Begreppet handel har av tolkats vidsträckt. Bestämmelsen i artikel 81.2 innebär att ett förbjudet avtal är civilrätts- ligt ogiltigt från det ingicks. Ogiltigheten kan i förekommande fall avse endast förbjudna delar av ett i övrigt giltigt avtal. Bestämmelsen har direkt effekt, vilket medför att nationella domstolar kan ogiltigför- klara ett konkurrensbegränsande avtal som faller under bestämmelsen. Som framgår av bestämmelsen i artikel 81.3 kan ett avtal, beslut eller samordnat förfarande vara undantaget från tillämpningen av artikel 81.1. Artikel 82 har följande lydelse: Ett eller flera företags missbruk av en dominerande ställning på den gemensamma mark- naden eller inom en väsentlig del av denna är, i den mån det kan påverka handeln mellan medlemsstater, oförenligt med den gemensamma marknaden och förbjudet. Sådant missbruk kan särskilt bestå i att a)direkt eller indirekt påtvinga någon oskäliga inköps- eller försäljningspriser eller andra oskäliga affärsvillkor, b)begränsa produktion, marknader eller teknisk utveckling till nackdel för kon- sumenterna, c)tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner med vissa handelspartner, vari- genom dessa får en konkurrensnackdel, d)ställa som villkor för att ingå avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förplik- telser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. Bestämmelsen i artikeln avser konkurrensbegränsningar som ett eller flera företag tillämpar ensidigt. Betydelsen av begreppet företag är den- samma som enligt artikel 81.1. Däremot kan även grupper av företag ut- göra ett företag vid tillämpningen av artikel 82. Det gäller även om före- tagen är helt fristående från varandra, s.k. kollektiv dominans. Bestämmelsen förbjuder inte att företag intar en dominerande ställning, utan endast att ett företag missbrukar en sådan ställning. Ett företag som har en dominerande ställning har ett särskilt ansvar. Företaget får inte genom sitt beteende skada en effektiv och fungerande konkurrens på den gemensamma marknaden. Det framgår av rättspraxis att missbruksbe- greppet är objektivt. Att ett företag har en dominerande ställning kan vara avgörande för om dess beteende skall anses utgöra missbruk eller ej. Det innebär att ett visst förfarande kan vara förbjudet om det vidtas av ett företag med dominerande ställning, som det kan vara tillåtet om det vidtas av ett företag som inte har en dominerande ställning. I likhet med vad som gäller beträffande artikel 81 krävs att sam- handelskriteriet är uppfyllt. Ett missbruk av en dominerande ställning kan därför inte angripas med stöd av EG-rätten, oavsett hur allvarligt det är, om inte samhandeln påverkas. Det är däremot fullt möjligt att natio- nell konkurrensrätt är tillämplig på förfarandet. EG-fördraget innehåller inga tillämpningsregler till artiklarna 81 och 82. Sådana regler har tillkommit genom särskilda förordningar. Den grundläggande tillämpningsförordningen har varit förord- ning nr 17/62. Till följd av den s.k. moderniseringsreformen har den dock ersatts av rådets förordning (EG) nr 1/2003 av om tillämpningen av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget som tillämpas . Den nya tillämpningsförordningen syftar till att decentralisera tillämp- ningen av EG:s konkurrensrätt så att medlemsstaternas konkurrens- myndigheter får en mer framträdande roll än vad som har varit fallet, då kommissionen har varit helt dominerande. Förhandskontrollen i form av individuella undantag och icke-ingripandebesked, som tidigare beslutats av kommissionen, har avskaffats. Kommissionen skall i stället koncentrera sig på att ingripa mot allvarliga överträdelser av förbuds- reglerna. 4.3.2Förhållandet mellan EG-rätten och nationell rätt Artikel 3 i förordning 1/2003 innehåller bestämmelser om förhållandet mellan å ena sidan artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget och å andra sidan nationell konkurrensrätt. Medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och domstolar är ålagda att även tillämpa artiklarna 81 och 82 i fördraget när de tillämpar nationell konkurrensrätt i fråga om avtal och förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna. Tillämpningen av nationella konkurrensregler på avtal, beslut eller samordnade förfaranden som faller under artikel 81.1 i fördraget får inte leda till förbud mot sådana avtal, beslut och samordnade förfaranden om de inte också är förbjudna enligt gemenskapens konkurrensrätt. Medlemsstaterna hindras dock inte från att inom sina territorier anta och tillämpa en strängare nationell konkurrenslagstiftning som förbjuder eller inför påföljder mot företags ensidiga agerande. 4.3.3En direkt tillämplig undantagsregel En av de stora nyheterna i den nya tillämpningsförordningen är att kom- missionens förhandskontroll genom beslut om undantag och icke-in- gripandebesked har avskaffats och ersatts av en direkt tillämplig undan- tagsregel. Den centraliserade ordning med kommissionens exklusiva behörighet att tillämpa artikel 81.3, som inrättades genom förordning 17/62, för- svårade medlemsstaternas domstolars och konkurrensmyndigheters tillämpning av gemenskapens konkurrensregler, och det anmälnings- system den föreskrev hindrade kommissionen från att koncentrera sina resurser på att bekämpa de allvarligaste överträdelserna. Dessutom med- förde den stora kostnader för företagen. Kommissionens ensamrätt att meddela undantag enligt artikel 81.3 upphörde därför. Den tidigare gällande ordningen har ersatts med ett system med direkt tillämplighet för undantag, där medlemsstaternas kon- kurrensmyndigheter och domstolar har behörighet att inte bara tillämpa artikel 81.1 och artikel 82, som enligt rättspraxis från är direkt tillämpliga, utan även artikel 81.3. Genom att artikel 81.3 är direkt tillämplig säkerställs att avtal som uppfyller villkoren i den bestämmelsen har rättsverkan. Även rätten för företagen att ansöka om icke-ingripandebesked har av- skaffats.