prop · GT0319 · 2005-10-03 00:00:00 — , Sida och de utsända själva är enligt utredningens mening betjänta av regler om beskattning av utlandsersättningarna som inte med jämna mellanrum blir ifrågasatta. De skattefria delarna av villkorspaketet skall kompensera de utsända för merkostnader på grund av verksamheten och livet utomlands. Men man måste enligt utredningens mening vid den skattemässiga bedömningen acceptera att kompensationen inte i alla delar kan spegla varje enskild individs konsumtionsmönster. Utlandsvillkoren skall ge en skälig kompensation för normala merkostnader som baseras på utlandsstationeringens krav. Att i detalj reglera hur folk använder dessa pengar är inte möjligt och inte heller önskvärt. Systemet måste således till en del bygga på schabloner. Ett system där varje merutgift som en utsänd har skulle ersättas mot kvitto eller betalas direkt av utlandsmyndigheten skulle bli alldeles för tungt att administrera. Men kan det finnas skäl för att vissa ersättningar som ligger inbäddade i ett schabloniserat utlandstillägg i stället bör betalas direkt av arbetsgivaren. Innehållet i ett nytt utlandsvillkorspaket Det kan finnas anledning att samlat redogöra för vilka ersättningar och förmåner som med hänsyn till utredningens överväganden och förslag kan komma att ingå i ett nytt utlandsvillkorspaket. Vad tillkommer utöver hemmalönen när man blir utsänd? Ett eventuellt uppdragstillägg. Hardshiptillägg (på hardshiporter). Ett eventuellt tillägg för familjeförhållanden (undantagsvis). Betald bostad av allmänt sett god standard. Reseförmåner, som arbetsgivaren betalar. Kontant merkostnadstillägg, som skall täcka de ökade levnads- kostnaderna på stationeringsorten. Kontant medföljartillägg, om medföljaren saknar eller har låg inkomst på stationeringsorten. Pensionskompensation till medföljaren, om medföljaren saknar eller har låg inkomst på stationeringsorten. Betalda avgifter för att ha barn på dagis, i skola eller gymnasieskola i den mån avgifterna överstiger dem i . Ett heltäckande personskadeskydd för hela familjen, bekostat av arbetsgivaren. Utredningen anser att det skisserade utlandsvillkorssystemet ger en god kompensation för de ökade kostnaderna för att leva och arbeta utomlands. är det uppenbart att arbetsgivaren har betydande kostnader för de utlandsanställda och deras familjer. Detta kan konstateras utan att man går in på ersättningsnivåer m.m. Det kan vara viktigt att lyfta fram att de förändringar som sammantaget bör göras av utlandsvillkoren kommer att medföra förändringar för enskilda arbetstagare i fråga om löner, ersättningar och förmåner. Det kommer att finnas grupper som får en lägre nivå än de har medan andra kommer att få en högre. En viktig aspekt på förslagen kan i det hänseendet fångas i uttrycket rätt riktning på pengarna. Utredningens ställningstaganden om utlandsvillkoren Grundtillägget är mycket komplext, svårt att överblicka och att beräkna. I vilken utsträckning ersättningarna motsvarar faktiska utgifter är en fråga som knappast kan besvaras. Det bör sägas att komplexa och svåra frågor, som de ersättningar som grundtillägget hanterar ändå är, inte alltid kan ges enkla lösningar. Det finns dock möjligheter att förenkla konstruktionen av ett tillägg för merkostnader och att göra ersättningsprinciperna mer begripliga. Enligt utredningens mening skall grundtillägget vara skattefritt. Vissa förändringar krävs för att sätta gränserna för det skattefria området. Det är dock inte lämpligt och inte heller i praktiken möjligt att lägga in beloppsmässiga begränsningar av grundtillläggets olika delar direkt i lagtext. Då skulle i vissa fall över hundra belopp behöva anges. Utredningen anger i vilken omfattning som en fortsatt skattefrihet kan tillåtas genom en anvisning till arbetsgivarna, t.ex. att en faktor i fortsättningen kan anses skattefri om den motsvarar högst nuvarande belopp i merkostnadsgrupp 4. De begränsningsregler som utredningen rekommenderar arbetsgivarna att tillämpa leder till att skillnaderna i ersättningsnivåer mellan olika grupper av utsända minskar. Enligt utredningen är en sådan effekt rimlig ur ett merkostnadsperspektiv. Utredningen bedömer att indelningen i merkostnadsgrupper bör ses över. De sex merkostnadsgrupperna bör minskas till fyra: Handläggare som ligger i mkg 3 Handläggare och assistenter som ligger i mkg 2 resp. 1. Utredningens förslag innebär ingen förändring beträffande delposterna livsmedel och transporter i grundtillägget. De skall även i fortsättningen anses som skattefria delar av grundtillägget. dras den normala livsmedelskostnaden och den normala transportkostnaden i av vid beräkning av grundtillägget. Denna självkostnad schablonberäknas till en kvotdel av den statliga genomsnittslönen och uppgår till ca . Utredningen anser att ett självkostnadsavdrag bör göras med när ett nytt avtal konstrueras. Beloppet bör dock knytas till prisbasbeloppet. Den nuvarande delposten hushållshjälp föreslås utmönstras. I lagtexten görs därför inget undantag från beskattning för denna delpost. Däremot bör ett skattefritt element för merkostnader för hushållshjälp dock endast på vissa orter och beträffande vissa kategorier anställda kunna ingå i delposten särskilda merkostnader i grundtillägget. En utgångspunkt är att arbetsgivaren (inom ramen för en avtalsreglering) prövar på vilka stationeringsorter som det finns ett reellt behov av hushållshjälp och i vilken omfattning. I övrigt får ersättning för hushållshjälp endast utgå på ambassadrådsnivån. De kategorier som har direktreglerad hushållshjälp (ambassadörer m.fl.) bör ha det även fortsättningsvis. När det gäller speciella merkostnader inom nuvarande grundtillägg bör ingående delbelopp begränsas enligt följande: Tre nivåer, , och rekommenderas. Högsta möjliga belopp bör stanna vid de nivåer som gäller för nuvarande merkostnadsgrupp 4. Skall i skattehänseende betraktas som lön och bör helt utmönstras ur grundtillägget. Högsta möjliga belopp bör stanna vid den nivå som gäller för nuvarande merkostnadsgrupp 4. Beloppet får uppgå till högst av livsmedels- och transportposterna på resp. stationeringsort. Den genomsnittliga skattemässiga begränsningen av grundtillägget för de olika nuvarande merkostnadsgrupperna kan beräknas till avrundat i mkg 1, i mkg 2, i mkg 3, i mkg 4, i mkg 5 och till i mkg 6 (dvs. på ambassadörsnivån). Utlandsvillkorssystemet bör innehålla en medföljarkompensation i form av ett grundskydd. Skyddet bör utgå för de medföljare som saknar eller har låg inkomst på stationeringsorten oavsett med-följarens inkomst- förhållanden i före utresan. Utredningen föreslår att medföljandetillägg för make eller sambo får utges med ett skattefritt belopp högst motsvarande två tolftedels prisbasbelopp per utlandsmånad (prisnivå). Det skattefria utrymmet bör regleras i IL. Utredningen anser att medföljartillägget bör utgå lika för alla medföljare, oavsett den utsändes inplacering i merkostnadsgrupp. Utredningen rekommenderar berörda arbetsgivare att vidareutveckla den pensionslösning som finns i nuvarande system och som har redovisats för . Utan en undantagsregel i IL skulle emellertid premiebetalningarna utgöra en skattepliktig förmån för den utsände arbetstagaren. Skattefriheten bör begränsas till ett tolftedels prisbasbelopp per utlandsmånad, vilket motsvarar prisnivå. Utredningen föreslår att den s.k. överhoppningsbara tiden när det gäller ersättning från arbetslöshetskassan skall ökas från nuvarande till 12 år för medföljare till statsanställda som stationeras utomlands. Medföljarna bör också omfattas av s.k. SGI-skydd, vilket innebär att den sjukpenninggrundande inkomst som gällde för medföljaren före utresan från skall gälla vid återkomsten. Enligt utredningens mening måste hardshiptillägget i stor utsträckning betraktas som en schablonmässig kompensation för olägenheter av olika slag och endast till en mindre del som en ersättning för faktiska merutgifter. Utredningen anser att ett hardshiptillägg bör finnas men att det bör beskattas. Av personalförsörjningskäl är det lämpligt att kunna betala ut ett hardshiptillägg genom ett tidsbegränsat påslag på lönen. Det är rimligt att en ersättning av det här slaget blir pensionsgrundande. Att hela tillägget beskattas förenklar dessutom administrationen och ger en större transparens i ett framtida utlandsvillkorssystem. Det är av grundläggande betydelse för utlandsvillkorssystemet att de utsända under en utlandsstationering skall kunna erbjudas samma villkor som i för barnens skolgång liksom för förskoleverksamhet och barntillsyn. Denna princip har vad gäller skolkostnaderna skolavgifterna m.m. gällt . Principen bör enligt utredningen även gälla avgifter för förskola el. dyl. samt för ev. skolbarnomsorg på aktuella orter i utlandet. Enligt utredningens uppfattning bör de utsända få ersättning för avgifter i förskoleverksamhet på stationeringsorten för sina barn fr.o.m. att dessa uppnått ålder inom samma ramar som gäller för barn bosatta i i allmänhet. Utredningen anser vidare att de utsända skall få ersättning för avgifter för små barn i åldern för barntillsyn i former som motsvarar svenska familjedaghem/öppen förskola (i dagligt tal dagis), fritidshem eller i de andra former som kan vara aktuella på stationeringsorten. Kostnaderna för avgifterna i fråga bör i den mån de överstiger de normala avgifterna i , dvs. maxtaxan betalas direkt av arbetsgivaren. Avgifterna skall inte tas upp till beskattning. Utredningen har inte funnit tillräckliga skäl för att föreslå att barntillägget helt eller delvis skall skattebefrias. Detta innebär att barntillägg som utbetalas enligt U-ALFA blir skattepliktiga. Genom utredningens ställningstagande renodlas merkostnadsprincipen och utlandsvillkorssystemet vinner i tydlighet. En lösning av bostadsfrågan för den utsändes och dennes familj är av självklara skäl en av grundförutsättningarna för att han/hon skall kunna och vilja ta på sig ett utlandsuppdrag. Utredningen föreslår att ersättning för bostadskostnader eller förmån av fri bostad på stationeringsorten som en statlig myndighet tillhandahåller åt en utsänd arbetstagare även i fortsättningen skall vara Det är viktigt att arbetsgivarens kostnader för bostäderna på stationeringsorterna hålls på en rimlig nivå. budgetstyrningen och löpande anpassa bostadsnormerna till verksamhetsmässiga och ekonomiska realiteter. De av arbetsgivaren betalda resorna är av stor betydelse för att den utsände skall kunna hålla kontakt med hemlandet men också för att familjen skall kunna hållas samman. Utredningen föreslår att förmåner i form av fria resor som en statlig arbetsgivare tillhandahåller åt en utsänd arbetstagare eller dennes familjemedlemmar skall vara skattefria i den mån resorna föranleds av Utredningen rekommenderar parterna att minska kvalifikationstiden för s.k. ensamståenderesa från 18 . Utredningen föreslår att flyttningsersättning till en anställd vid en statlig myndighet som lämnas i samband med förflyttning till eller från en stationeringsort utomlands eller mellan orter i utlandet inte skall tas upp till beskattning i den mån ersättningen inte överstiger tre fjärdedels prisbasbelopp vad avser den förflyttade, ett fjärdedels prisbasbelopp för en medföljande make eller sambo samt ett tiondels prisbasbelopp för varje medföljande barn. Samordning av normalbelopp och grundtillägg Enligt utredningens mening avser normalbelopp/traktamente och grundtillägg så pass olika slag av merkostnader att det inte är möjligt att finna en enkel formel för att samordna beräkningen av dem. Utredningen kan inte se förutsättningar för ökad kostnadseffektivitet eller fördelar från praktisk synpunkt med att försöka samordna beräkningarna av normalbelopp och grundtillägg. Det finns inte heller något sakligt behov av att RSV2 skall fastställa normalbelopp eller andra ramar för grundtilläggen. Mot den bakgrunden lämnar utredningen inte något förslag till hur en samordning skulle kunna genomföras. Regeringen följer upp den statliga arbetsgivarpolitiken och redovisar sina iakttagelser till . I det sammanhanget har regeringen möjlighet att följa upp hur kollektivavtalen utformas och tillämpas samt vilka arbetsgivarpolicies som utvecklas. Utredningen ser inte att ett genomförande av utredningens förslag skapar något behov av särskilda årliga uppföljningsinsatser utöver detta. Krävs en djupare utvärdering vid sidan av regeringens uppföljning kan granskningen göras av befintliga organ. Det är naturligt att i samband med översynen av utlandsvillkoren undersöker förutsättningarna att skapa ett gemensamt regelverk och gemensamma riktlinjer för alla de berörda personalkategorierna inom . Möjligheterna till administrativa förenklingar bör uppmärksammas. är ett partsammansatt arbetsgivarorgan. Det är en av de allra sista kvarvarande myndigheterna av det slaget. Utredningen föreslår att skall upphöra med sin verksamhet vid utgången av 2004. Försäkringskydd för de utsända och deras familjer Det finns vissa brister i försäkringsskyddet för dem som är ut- landsstationerade enligt U-ALFA samt vid utrikes tjänsteresa. Utredningen förordar en lösning genom en utveckling av den s.k. URA- försäkringen. Kammarkollegiet bör få i uppdrag att utveckla en försäkringslösning som ger ett heltäckande personskadeskydd. 2 () och de regionala skattemyndigheterna bildar en gemensam myndighet, . I betänkandet anges genomgående RSV. Det torde framgå av sammanhanget när avses. Det gäller tid efter . Ikraftträdande, genomförande och kostnader De nya skattebestämmelserna skall tillämpas första gången vid 2007 års För de som sänts ut före skall äldre bestämmelser i vissa fall tillämpas vid taxering. de berörda skäligt rådrum och möjligheter att anpassa sitt konsumtionsmönster till de ersättningsnivåer och beskattningsregler som kommer att gälla. Enligt utredningens mening ges parterna med denna tidsram tid att genomföra förhandlingar om ett nytt kollektivavtal. lämpligen börja efter en eventuell proposition . För utrikesförvaltningens och Sidas del ökar kostnaderna för avgifter enligt ett överslag med om U-ALFA inte ändras.Kostnaderna för utredningens förbättringsförslag uppgår till Såväl arbetsgivarna som de fackliga organisationerna har anledning att räkna på effekterna av skattereglerna och på olika alternativ till lösningar vad gäller avtalsfrågorna. Kostnaderna kommer som alltid att styra vad som är möjligt att uppnå. Lagförslagen i betänkandet Utlandstjänstens villkor (SOU 2004:24) 1 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att 11 kap. 21 a § skall upphöra att gälla, dels att 11 kap. 21 och 27 §§ samt 12 kap. 3 § skall ha följande lydelse. utomlands stationerad personal vid en statlig myndighet skall inte tas upp om ersättningen eller förmånen avser och förmån av bostad, till 1. bostad på stationeringsorten, 2. avgifter för tillsyn av barn i eller liknande, dock endast till den del avgifterna överstiger de som normalt inte tas upp. 3.avgifter för barns skolgång i grundskola och gymnasieskola eller liknande, 4.utgifter för egna och familje- medlemmars resor till och från stationeringsorten, i den mån resorna föranleds av stationeringen utomlands, 5.medföljandetillägg för medföljande make eller sambo, till den del det inte överstiger två tolftedels prisbasbelopp per utlandsmånad, 6.premie för pensionsförsäkring för medföljande make eller sambo, till den del den inte överstiger ett tolftedels prisbasbelopp per utlandsmånad, 7.merkostnadstillägg till den del det inte överstiger ett belopp som motsvarar den normala ökningen av utgifterna för livsmedel och transporter samt andra särskilda merutgifter på Ersättningar för ökade levnadskostnader eller för skolavgifter för barn och förmån av bostad från Styrelsen för internationella fredsforskningsinstitut () skall inte tas upp av sådana forskare vid är utländska medborgare, är kontraktsanställda , och för anställningen hos inte är bosatta i . Ersättning för utgifter för flyttning när en skattskyldig på grund av byte av verksamhetsort flyttar till en ny bostadsort skall inte tas upp, om ersättningen betalas av allmänna medel eller av arbetsgivaren. Om ersättningen för utgifter för flyttning också omfattar ersättning för körning med egen bil, skall denna ersättning dock tas upp som intäkt till den del den överstiger avdragsbeloppet enligt 12 kap. 27 §. Som utgift för flyttning räknas utgifter för emballering, packning, transport och uppackning av den skattskyldiges och hans familjs bohag och övriga lösa saker, transport av den skattskyldige och hans familj från den gamla till den nya bostadsorten samt liknande utgifter. Som utgift för flyttning räknas däremot inte andra utgifter i samband med flyttningen såsom utgifter för resor till och från arbetsplatsen, hemresor, dubbel bosättning och förlust vid försäljning av bostad eller andra tillgångar. Flyttningsbidrag som lämnas av arbetsmarknadsmyndigheter skall inte tas upp. Flyttningsersättning som lämnas till en anställd vid en statlig myndighet i samband med förflyttning till eller från en stationeringsort utomlands eller mellan orter i utlandet skall bara tas upp i den mån ersättningen överstiger 1.tre fjärdedels prisbasbelopp för den förflyttade, 2.ett fjärdedels prisbasbelopp för en medföljande make eller sambo, och 3.ett tiondels prisbasbelopp för varje medföljande barn. Om den skattskyldige får sådan ersättning som enligt 11 kap. 21, 21 a, 26 a eller 28 § inte skall tas upp, får de utgifter som ersättningen är avsedd att täcka inte dras av. Om den skattskyldige får sådan ersättning som enligt 11 kap. 21, 26 a, 27 § fjärde stycket eller 28 § inte skall tas upp, får de utgifter som ersättningen är avsedd att täcka inte dras av. Om den skattskyldige får sådant skattefritt stöd eller bidrag vid utbildning eller arbetslöshet som avses i 11 kap. 27 § tredje stycket, 34 § andra stycket och 35 §, får de utgifter som stödet eller bidraget är avsett Prop. 2005/06:19 att täcka inte dras av. Utgifter som täcks av sådana ersättningar till utländska experter, forskare eller andra nyckelpersoner som enligt 11 kap. 22 § och 23 § första stycket 2 inte skall tas upp, får inte heller dras av. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Äldre bestämmelser skall dock tillämpas vid taxering på ersättningar och förmåner som utgått på grund av en utlandsstationering som har tillträtts före . Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän 3 kap. 5 b § lagen (1962:381) försäkring skall ha följande lydelse. För sådana personer som enligt 2 kap. 2, 4 och 6 §§ (1999:799) anses utomlands skall den sjuk- utomlands skall den sjuk- fastställas till lägst det belopp fastställas till lägst det belopp Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring 17 a § lagen (1997:238) om arbetslös- hetsförsäkring skall ha följande lydelse. Tid som enligt 16, 17 eller 23 §§ inte skall räknas in i ramtiden får omfatta högst . För familjemedlemmar som avses i 2 kap. 6 § socialförsäkringslagen (1999:799) till anställda som avses i 2 kap. 2 § samma lag får dock tid som enligt 16 § inte skall räknas in i ramtiden omfatta högst . Denna lag träder i kraft . , Kammarrätten i , , Arbets- löshetskassornas (), (), , (), Försvarsmakten, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF), , Invest in (), (JämO), Kammarkollegiet, , , , , , (), Riksåklagaren (), Sida, , (), (), (), , (), Statskontoret, (), Svenska kommun- förbundet, i Utlandet (SKUT), Svenskar i Världen (SVIV), , exportråd, , , OFR/S, P och O sammantagna, SACO-S, Facket för Service och Kommunikation () och Lagrådsremissens förslag till lagtext Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att 11 kap. 21 a §3 skall upphöra att gälla, dels att 11 kap. 21 och 27 §§ samt 12 kap 3 § skall ha följande lydelse. Utlandstillägg och liknande er- sättningar och förmåner, såsom bostadskostnadsersättning och för- mån av bostad, till sådan personal vid den svenska utrikesförvaltning- en eller i svensk bistånds- verksamhet som är stationerad utomlands skall inte tas upp. Ersättningar och förmåner till utomlands stationerad personal vid en statlig myndighet skall inte tas upp om ersättningen eller för- månen är föranledd av stationer- ingen och avser 1.bostad på stationeringsorten, 2.avgift för barns deltagande i förskoleverksamhet, skolbarnsom- sorg eller liknande och avgift för barnets måltider där, dock endast till den del avgiften överstiger den avgift som normalt tillämpas för sådan verksamhet i , 3.avgift för barns skolgång i grundskola, gymnasieskola eller liknande och avgift för barnets skolmåltider, 4.egna och familjemedlemmars resor till och från stationerings- orten, dock högst fyra resor per person och kalenderår, 5.medföljandetillägg för make, maka eller sambo, som på grund av stationeringen går miste om egen förvärvsinkomst, till den del tillägget inte överstiger en tolfte- del av tre och ett halvt prisbas- belopp , och 3 Senaste lydelse 2001:908. 6. merkostnadstillägg till den del det inte överstiger ett belopp som motsvarar den normala ök- ningen av levnadskostnaderna för den anställde och för medföljande familjemedlemmar när det gäller livsmedel, transporter och andra merkostnader på stationerings- orten. Ersättningar för ökade levnadskostnader eller för skolavgifter för barn och förmån av bostad från Styrelsen för internationella freds- forskningsinstitut () skall inte tas upp av sådana forskare vid som är utländska medborgare, är kontraktsanställda , och för anställningen hos inte är bosatta i . Ersättning för utgifter för flyttning när en skattskyldig på grund av byte av verksamhetsort flyttar till en ny bostadsort skall inte tas upp, om ersättningen betalas av allmänna medel eller av arbetsgivaren. Om ersättningen för utgifter för flyttning också omfattar ersättning för körning med egen bil, skall denna ersättning dock tas upp som intäkt till den del den överstiger avdragsbeloppet enligt 12 kap. 27 §. Som utgift för flyttning räknas utgifter för emballering, packning, transport och uppackning av den skattskyldiges och hans familjs bohag och övriga lösa saker, transport av den skattskyldige och hans familj från den gamla till den nya bostadsorten samt liknande utgifter. Som utgift för flyttning räknas däremot inte andra utgifter i samband med flyttningen såsom utgifter för resor till och från arbetsplatsen, hemresor, dubbel bosättning och förlust vid försäljning av bostad eller andra tillgångar. Flyttningsbidrag som lämnas av arbetsmarknadsmyndigheter skall inte tas upp. Ersättning till personal vid en statlig myndighet för andra utgifter eller merkostnader än som avses i första och andra stycket skall inte tas upp, om utgifterna eller merkostnaderna uppkommer som en nödvändig följd av en förflyttning till eller från en stationeringsort utomlands eller mellan orter i utlandet. Om den skattskyldige får sådan Om den skattskyldige får sådan ersättning som enligt 11 kap. 21, ersättning som enligt 11 kap. 21, 21 a, 26 a eller 28 § inte skall tas 26 a, 27 § fjärde stycket eller 28 § upp, får de utgifter som ersättning- inte skall tas upp, får de utgifter en är avsedd att täcka inte dras av. som ersättningen är avsedd att täcka inte dras av. Om den skattskyldige får sådant skattefritt stöd eller bidrag vid utbild- ning eller arbetslöshet som avses i 11 kap. 27 § tredje stycket, 34 § andra stycket och 35 §, får de utgifter som stödet eller bidraget är avsett att täcka inte dras av. Utgifter som täcks av sådana ersättningar till utländska experter, forsk- are eller andra nyckelpersoner som enligt 11 kap. 22 § och 23 § första stycket 2 inte skall tas upp, får inte heller dras av. 1.Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 2.Äldre bestämmelser skall dock tillämpas på ersättningar och förmåner som utbetalats på grund av en utlandsstationering som har tillträtts före .