prop · GS0380 · 2005-03-22 00:00:00 — Samverkan mellan vetenskapsområden ökar också och flera lärosäten nämner interaktionen teknik-människa i t.ex. human- IT, som en brygga mellan beteendevetenskap och teknik. människovänlig teknik väntas öka i takt med en åldrande befolkning. gränsöverskridande arbetssättet passar emellertid inte alltid in i den rådande strukturen utan ger ibland problem vid nyanställningar, ansökningar till forskningsråd, stiftelser etc. Utvecklingen av Internet har kraftigt påverkat bibliotekens roll och Flera nämner speciellt anpassningen till och kostnaderna för elektroniska tidskrifter och andra digitala media som böcker på CD och DVD, databaser etc. samt publiceringshanteringen. Lärosätena anser att det finns ett behov av nationell strategi för vetenskaplig informationsförsörjning eftersom kostnaden för prenumerationer har ökat kraftigt . Det övergripande intrycket av hur lärosätena lyfter fram genusfrågor är I stort sett samtliga universitet och högskolor diskuterar genusperspektiv, mest inom humaniora och samhällsvetenskap, men genusperspektivet nämns även inom teknikvetenskap, entreprenörskap Bland de särskilda insatser som görs kan nämnas: kurser för lärare och doktorander för att stärka genusmedvetenheten; möjligheten till könsteoretiskt perspektiv på avhandlingar; särskilda strategiska medel; särskilda temaområden och fokusområden; särskilda professorsanställningar; kompetens inom genusforskning som kriterium De allra flesta lärosäten är medvetna om vikten av att redovisa Ett antal högskolor har dock inte redovisat detta alls och bland de övriga varierar omfattningen. högskolor återger endast lärosätets syn på jämställdhet och de övergripande mål som ställts upp. Andra redogör även för sina strategier som syftar till att uppnå förbättrad jämställdhet. Särskilt vid universiteten bedrivs ett brett och genomgripande jämställdhetsarbete, men även vid vissa högskolor förefaller jämställd- hetsarbetet bedrivas integrerat och genomtänkt. nämns är redovisningsansvar för forskningsansvarig, kursmoment med jämställdhetskunskap, jämställdhetscentrum, särskilt rektorsråd, positiv särbehandling, riktade medel till ledarskapsutveckling och kompetens- utveckling, insatser för handledare, medveten rekrytering, karriär- utvecklingsprogram, särskilt inriktade utbildningsprogram, fokus på medvetenhet hos ledningen, extra resurser för möjligheter för kvinnor att forska vidare efter disputation, mentorsprogram, uppmuntrad föräldra- ledighet, breddning av ämnesområden vid rekrytering och nya merit- Det är tydligt att satsningen framför allt sker på yngre kvinnliga disputerade för att öka rekryteringsbasen. Lärosätena har endast givit få kommentarer avseende sin strategiska planering av kommande internationellt engagemang. ofta den egna forskningens kvalitet och inriktning till internationella I regel förekommer internationella kontakter mellan forskare men också på fakultetsnivå. Dessa beskrivs som givande och En tendens är att tyngdpunkten i samarbetet alltmer flyttas till och till EU:s ramprogram. De flesta lärosäten nämner en önskan att starta, öka och vidga EU-samarbetet. Ett av skälen är den finansieringsmöjlighet som EU-programmen medger. strävar efter att öka det internationella inslagen i forskarutbildningen, med samarbetsavtal eller på annat sätt. Man försöker också att på olika sätt särskilt premiera utlandsvistelse. Ett fåtal lärosäten har mer konkreta förslag till åtgärder för att öka det internationella inslaget i sin verksamhet. Ett exempel är att internationellt arbete skall ses som en merit vid anställning, ett annat är att allokera medel för medfinansiering av EU projekt. Sammanfattning av rapporten av starka forskningsmiljöer en internationell utblick (Ds 2004:21) Den analys som gjorts beträffande internationell forskningsfinansiering visar att stöd till starka forskningsmiljöer etablerats som ett viktig instrument oavsett om man betraktar ren grundforskning eller mer tillämpade forskningsområden. Dock är det viktigt att notera att forskarinitierade enskilda projekt i alla de beskrivna länderna utgör grunden för innovativ och högkvalitativ forskning. Det gäller därför att utifrån ett lands specifika forskningsförutsättningar söka finna en balans mellan större sammanhållna forskningsanslag och individuellt projektstöd. En typisk finansieringsandel för centrumsatsningar i det internationella perspektivet är av ett lands totala rådsforskningsmedel. Man bör dessutom beakta att finansieringsnivån för en centrumbildning internationellt ligger på en hög nivå med långa anslagsperioder. Finansieringar av starka forskningsmiljöer i det internationella perspektivet kan förenklat sammanfattas med tumregeln trippel tio av landets rådsforskningsresurser, en årlig finansiering per centra motsvarande och en 10-årig anslagsperiod. Diskussioner med företrädare för landets lärosäten och forskar- samhället har i stort gett stöd till tanken på ökande resurser till starka forskningsmiljöer. Detta gäller även rektorer från mindre universitet och högskolor som ser möjligheten att dessa lärosäten, utifrån sina specifika förutsättningar och begränsningar, kan stimuleras till riktade kraft- samlingar inom områden där man har störst möjlighet till internationellt högkvalitativ forskningsverksamhet. Den främsta invändningen mot en mer omfattande resursallokering till starka forskningsmiljöer är att om den sker utan statliga resurstillskott kan detta leda till en ytterligare försvagning av den generella forskningsanknytningen vid landets lärosäten. I det följande presenteras ett antal rekommendationer för att ytterligare stimulera utvecklingen mot en finansiering av starka forskningsmiljöer i . (i) Det svenska forskningsfinansieringssystemet bör utveckla en integrerad strategi för att etablera starka forskningsmiljöer vid landets universitet och högskolor. Det finns både inomvetenskapliga och strategiska argument för en sådan utveckling. Många av framtidens komplexa vetenskapliga problem kräver koncentration av kompetens och ekonomiska resurser samt multi- eller interdisciplinära angreppssätt. De omfattande satsningar på starka forskningsmiljöer som görs internationellt kommer att skapa ett stort antal Centres of Excellence vid utländska universitet, vilket i sin tur kan komma att äventyra svensk forsknings konkurrenskraft. En dedicerad strategi för att finansiera starka forskningsmiljöer skulle dessutom fungera som en stark stimulans och drivkraft för ökad profilering av de svenska lärosätena och rätt utformad skulle denna typ av långsiktig finansiering kunna fungera som konkurensutsatta fakultetsanslag. (ii) Finansieringsbehovet för en nationell satsning på starka forskningsmiljöer är helt naturligt svårbedömt. I det internationella perspektivet används som nämnts inte sällan av ett lands rådsforskningsbudget. I uppgår denna till ca om man adderar dagens totala resurser för , , och . Om svensk forskning skulle lägga sig på den nedre nivån av den internationella skulle allokeras till starka forskningsmiljöer; 675 miljoner om man väljer den femtonprocentiga nivån. De svenska forskningsråden och särskilt har genom egna prioriteringar avsatt till olika centrumsatsningar. Beroende på ambitionsnivå bör m.a.o. tillföras till denna form av forsknings- finansiering. Detta bör ske genom en fortsatt omfördelning av resurser hos forskningsråden och och/eller genom tillskott av ytterligare resurser från statens sida t. ex i samband med kommande forsknings- politiska propositioner. Möjligheten till ett sådant tillskott kommer helt naturligt att vara beroende av statsfinansiella läge, men om nya resurser kan tillföras det statliga forsknings-finansieringssystemet är det mycket som talar för att prioritera åtgärder som stimulerar till kraftsamling inom svensk forskning. (iii)Internationellt kan man identifiera tre typer av centrumbildninger; de som är helt öppna för alla forskningsområden inkluderande humaniora och samhällsvetenskap, de som är riktade mot strategiska forsknings- områden (dock ofta med stora inslag av grundforskning) t.ex. nanoteknologi, materialvetenskap, life science, ICT eller biomedicin, samt slutligen centra med ansvar för industrinära forskning och innovation. Noterbart är att vid en internationell jämförelse har mycket begränsade resurser fokuserade mot den första kategorin av centra. Finansieringsgraden av strategiska centra och innovationscentra är bättre på grund av insatser från SSF respektive . Det bör sannolikt finnas ytterligare potential till omfördelning av resurser mot centrumfinansiering hos och en sådan process har redan startat. Nya resurser som eventuellt kan allokeras till starka forsknings- miljöer i samband med kommande forskningspolitiska propositioner bör dock i första hand skapa förutsättningar att etablera centrummiljöer inom alla forskningsområden enligt t.ex. modellen Sonderforschungsbereiche i . Detta utesluter inte att det finns behov av att ytterligare förstärka också mera industrinära kompetenscentra. (iv)Hur skall en samlad satsning på starka forskningmiljöer med offentliga medel organiseras på bästa sätt? I har man t.ex. inrättat ett speciellt självständigt organ, Danska grundforskningsfonden, som har ansvar för finansieringen av forskningscentra. Det svenska forskningsfinanseringssystemet har genomgått en omfattande reformering och inrättandet av en ny myndighet för handhavandet av starka forskningsmiljöer kan inte anses vara motiverat. bör fortsätta att ansvara för centra riktade mot industrinära forskning och innovation. Denna myndighet har längst erfarenhet av att finansiera forskningscentra och verksamheten har rönt stor acceptans och uppskattning. har visat att man kan interagera både med landets universitet och industri och bör även kunna samarbeta med andra forskningsråd och stiftelser t.ex. vad gäller möjligheten till samfinansiering av vissa centra. I detta avseende utgör samarbetet mellan och ett gott internationellt exempel. å sin sida bör ges ett huvudansvar för att utveckla och finansiera ett program för starka forskningsmiljöer inriktat mot basal grundforskning och riktad (eller strategisk) grundforskning. Beaktande de svårigheter som inte sällan uppkommer vid prioritering mellan individuella anslag och stora övergripande satsningar i en rådsstruktur, bör medlen ges en tydligt dedicerad post i budget. Man bör dessutom överväga att inrätta ett speciellt beredande organ inom VR där det förekommer representation av experter från forskarsamhället kompletterat med kompetens från andra forskningsfinansierande myndigheter t.ex. FAS, Formas och . Denna typ av bredare beredningsorgan har redan med framgång använts inom VR vid finansiering av grundläggande energiforskning. Proceduren för selektion och beviljning av centrumanslag måste vara rigorös vad gäller kraven på högsta vetenskapliga kvalitet och integritet. är ett litet land och det kommer att vara svårt att hitta nationella sakkunniga som kan anses helt neutrala när man skall fördela stora centrumresurser till olika svenska universitet. Peer-review- processen måste så gott som uteslutande baseras på framstående internationell forskningsexpertis. Det åvilar sedan speciella organ att utvärdera dessa internationella bedömningar och eventuellt beakta ytterligare relevanta aspekter innan en prioritering presenteras för . Alternativet till att ge huvudansvaret för genom- förandet av ett centrumprogram för grundforskning är att , Formas och FAS var och en ges ett ansvar med förutsättningen att de olika myndigheterna skall samarbeta och vid behov göra gemensamma satsningar. (v)Ett anslag till en stark forskningsmiljö måste ge förutsättningar till högkvalitativ och nyskapande forskning. Man diskuterar ofta behovet av att stimulera till risktagande för att möjliggöra nya vetenskapliga genombrott. Forskningsstödet måste därför utformas på en hög ekonomisk nivå och ha en långsiktig karaktär. Internationellt ser man oftast anslag som är inom ett experimentellt ämnesområde och anslagsperioder är vanliga. Det bör dock noteras att dessa långa anslagsperioder innehåller noggranna kontrollstationer med peer review-baserade utvärderingar av centrumbildningens produktivitet och utveckling. I har man t.ex. ett system med 5 + och i tre stycken 4-åriga perioder. Huvudprincipen bör vara att en centrumbildning förläggs till en definierad universitetsmiljö och inte utgör ett nationellt nätverk. Framtidens forskningsutmaningar kräver samlade kompetenser och resurser samt riktad kraftsamling vid universiteten och dess fakulteter. Detta utesluter inte att specifika kompletterande kompetenser från andra lärosäten kan inkluderas. En möjlighet är att i högre grad utnyttja delade anställningar mellan lärosäten eller ett mer strategiskt utnyttjande av gästprofessurer och andra gästlärartjänster. Med ett sådant arrangemang kan ett centrum knyta ytterligare expertis till sig som ett annat lärosäte indirekt kan få del av forskningsutvecklingen. (vi)De starka forskningsmiljöer som erhåller finansiering bör ges uppdraget att etablera och driva forskarskolor. mångfacetterad forskningsmiljö bör utgöra den bästa garantin för en högkvalitativ och effektiv forskarutbildning. doktorandtjänster bör dock ej ske via centrumets basanslag utan komma från normala interna eller externa anslagskällor för forskarutbildning. är däremot mycket viktigt att de centrummiljöer som erhåller stöd ges i uppdrag att finansiera karriärtjänster för yngre forskare för att säkerställa en högkvalitativ återväxt inom det svenska forskarsamhället. (vii) Ett svenskt system för finansiering av starka forskningsmiljöer bör utvärderas i sin helhet . En enskild centrumbildning bör utvärderas beroende på anslagsperiodens längd. Förteckning över remissinstanserna (Ds 2004:21) , för arbetsliv och socialvetenskap, och allergiforskning, Statskontoret, , , Kungl. Tekniska högskolan, , i , i , , , , , Kungl. , i , i , , , , , , , , , , , Högkolan på , , , , , , , , /, , , , i , , Stiftelsen , , och kompetensutveckling, , , , för miljö, areella näringar och samhällsbyggande, Verket för innovationssystem, , Stiftelsen , av högre utbildning och forskning, , , in , , Föreningen . Spontant remissvar har inkommit från Kungl. Sammanfattning av betänkandet Innovativa processer (SOU 2003:90) Betänkandet Innovativa processer ger fem förslag. Fyra av dessa syftar till att på olika sätt stärka verksamheter inom kommuner och landsting. Det femte förslaget handlar om att stärka den ekonomiska tillväxten, som i sin tur leder till mer resurser för att bl.a. finansiera kommunala och landstingskommunala välfärdstjänster. Alla förslagen har synergier med varandra och bör betraktas som en helhet. Innovationsforskningen visar att ledarskapet i organisationer ofta spelar en avgörande roll för innovativa processer. Politiker och chefer i den offentliga sektorn påverkar starkt förekomst och utveckling av förnyelse. Kommuner och landsting möter stora ekonomiska, politiska och rekryteringsmässiga utmaningar. Den nuvarande utvecklingslinjen att möta de ökade servicebehoven som uppstår, bl.a. genom de demografiska förändringarna, med höjda skatter och organisatorisk koncentration är enligt utredarens mening inte långsiktigt hållbar. För att hantera ett sådant trendbrott krävs förnyelse. Kravet på ett innovativt ledarskap skall ses som krav på den kompetens som erfordras för att förnyelsen av de offentliga systemen skall ske på ett sådant sätt att medborgarnas välfärdsbehov och personalens önskemål om delaktighet tillgodoses. Det är inte i första hand en kritik mot dagens ledarskap och beslutsordning med tonvikten på ledarskap utan en insikt om att det krävs en alldeles speciell typ av ledarskap ett innovativt ledarskap i kommuner och landsting. Utredaren påpekar att grunden för att utveckla innovativa processer är att frigöra personalens kreativitet genom ett innovativt ledarskap. Ett sådant ledarskap uppmuntrar initiativ och idéer i hela organisationen, öppnar upp för gränsöverskridande nätverk och skapar en innovativ kultur och tillväxtmiljö. Här uppfattas tillväxt som uttryck för ett ledarskap där människor växer och får utrymme att delta i utveckling av verksamheten. En positiv bieffekt, i ljuset av den stora generations- växlingen som förestår på arbetsmarknaden, är att kommuner och landsting kan bli attraktivare arbetsmiljöer, vilket också underlättar den kommande stora rekryteringen av ny personal. Slutsatsen i betänkandet är att de näringslivsinriktade tillväxtprogram som Verket för innovationssystem () initierat i form av s.k. Vinnväxt-program och som bygger på samverkan mellan offentlig sektor, akademi och näringsliv också bör ha sin motsvarighet beträffande kommuner och landsting. Utredaren menar att en betydande brist i kommunala och landstingskommunala verksamheter är att det i hög grad saknas effektiva och tillgängliga system för erfarenhetsåterföring och lärande. utredningen visat pågår redan ett stort antal försök och experiment i den offentliga sektorn vilka ofta besväras av att det saknas systematiska försök att utvärdera och sprida erfarenheterna. bekymmersamt att kommuner och landsting i så hög grad har eftersatt En kraftfull förnyelseimpuls för den offentliga sektorn förutsätter att öppna system för lärande utvecklas. kommun vill utveckla ett område skall det vara möjligt att snabbt ta del av pågående verksamhet inom fältet i och andra länder samt att få översikter av vetenskapliga artiklar och utvärderingar av försök. ett försök avslutas och har utvärderats bör det finnas en rutin att föra in sitt material så att det blir tillgängligt för övriga aktörer. områden växer nu sådana system fram inte minst inom skolan (med , Internetbaserade resultat- och kvalitetsinformationssystem) och (). finns exempel på inrättande av särskilda idébanker. sektorn finns motsvarigheter inom exempelvis aktiebevakningen i form Utredaren anser att det inte är möjligt att avgöra kostnaderna för genomförandet och att förslaget kräver vidare utredning. Nya kompetenscentra i regionerna och två nya grundforskningscentra inrättade regeringen ett program för forskning om den offentliga sektorn (FOS) vid dåvarande Humanistisk-samhälls- vetenskapliga forskningsrådet (). var insikten om behovet av ny kunskap i ett skede med genomgripande förändringar inom den offentliga sektorn. avsatts för programmets olika delar. I den avslutningskonferens som arrangerade med anledning av utvärderingen av programmet framfördes från olika håll önskemål om nya arenor där forskare, politiker och praktiker kan mötas. Utredningen delar denna bedömning och är övertygad om att ett logiskt steg vore att vidga fokus till innovation och utveckling som stimulerar utveckling av innovativa processer i kommuner och landsting. delar av FOS-programmet bör även ges en fortsättning enligt Nya arenor för innovativa processer bör således skapas baserade på ömsesidiga intressen i form av särskilda kompetenscentra som poolar vissa utvecklingsresurser inom kommunerna och i en region. De embryon till sådana centra som funnits inom skolans område, regionala utvecklingscentra (RUC) skulle därmed ersättas av arenor med fler sektorer och stora inslag av uppdragsverksamhet för kompetensutveckling och utvärdering inom utbildning och forskning. Den nya gymnasieskolan ger exempelvis upphov till stora behov av kompetensutveckling av lärarna som på detta sätt skulle kunna finna sin I betänkandet föreslås att den långsiktiga kompetensförsörjningen och det internationellt inriktade grundforskningsbehovet tillgodoses i två grundforskningscentra med en tioårig finansiering inriktade mot Ett av dessa centra kan etableras genom att erbjuda de båda mångvetenskapliga centra offentlig sektor (SCORE) och (CEFOS), som etablerats vid och Handelshög- skolan respektive , att ge förslag på hur man skulle kunna vidareutveckla verksamheten i riktning mot att även fungera som arenor för kvalificerad utveckling inom de generella humanistisk- Centret bör särskilt inriktas på att utveckla postdoktor-program som ger unga forskare möjlighet att utveckla sin kompetens inom detta område. Uppbyggnaden av ett andra grundforskningscentrum med likartad inriktning erbjuds förslagsvis, efter intresseanmälan, något av univer- siteten eller högskolorna med vetenskapsområde som visat stort engagemang i samverkansuppgiften. Utredaren uppfattar den politiska ambitionen att fördubbla forskarutbildningens volym som en tydlig förväntan om ökad tillgång på forskarutbildad arbetskraft utanför högskolan. arbetsgivarna ofta efterfrågar relevant erfarenhet för anställning förefaller det därför rimligt att doktoranderna skulle kunna lägga in av sin verksamhet i exempelvis företag, skolor eller socialkontor och därigenom utveckla mer av yrkeskunnande. Ett sådant flöde av gränsgångare skulle därtill kunna ge ett påfallande starkt stöd till den innovativa kapaciteten i kommuner och landsting. Utredarens tanke är att de centra som föreslås gå i täten för denna utveckling inrättar var sin mångvetenskaplig forskarskola med en huvudinriktning beträffande innovativa processer som svarar mot profilering. De båda grundforskningscentrumen skulle vidare vara ansvariga för att bygga upp ett dynamiskt nätverk av de föreslagna kompetenscentrumen som utvecklas i olika delar av riket. Utredningens förslag innebär att motsvarande resurser som använts för FOS-programmet i huvudsak bör avdelas för detta ändamål Det innebär två kullar doktorander per centrum eller totalt 60 doktorander . Förslaget innebär således en årlig insats i grundfinansiering om sammanlagt och Erfarenheten av centrumbildningar är att de ofta är framgångsrika i konkurrensen om externa medel ofta motsvarande lika mycket intäkter som grundfinansieringen vilket innebär att den totala vetenskapliga insatsen kan bli avsevärt större. Utredaren föreslår att verksamheten i de båda centrumen utvärderas av mot slutet av perioden. Kommun- och landstingsverksamheter kan också stimuleras genom ökad samverkan med forskningen inom högskolor och universitet. ningen inriktade sig på att förbättra forskarnas incitament för att intressera sig för frågor av kommun- eller landstingskaraktär. Det har länge bedrivits ett arbete för att öka meritvärdet av pedagogiska insatser i förhållande till de vetenskapliga meriterna. Efterhand har två s.k. meritportföljer accepterats (vetenskaplig respektive I betänkandet föreslås en utveckling av en tredje meritportfölj för Med meritering avses i det här fallet insatser inom kvalificerat och innovativt utvecklingsarbete i samspel med aktörer i det Den reglering som redan finns av bisysslor och i form av lärarundantaget anses vara helt otillräcklig för detta ändamål. Utredaren menar att det skall vara möjligt att utlysa lärarbefattningar vid högskolan som har olika mix av de tre portföljerna. Utredningen anser att det måste bli högt meriterande att medverka i kvalificerat och innovativt utvecklingsarbete inom både de offentliga och Det är viktigt att understryka att denna meritportfölj bör ses som ett ytterligare instrument för högskolan och den nationella innovationspolitiken och inte som tvingande föreskrifter för den enskilde forskaren eller läraren. Utredaren föreslår att regeringen ger i uppdrag att utreda frågan och lämna förslag till förändringar av Högskolelagen och Det femte förslaget är inriktat mot att skapa nya resurser genom ekonomisk tillväxt, som kan användas för att utveckla och finansiera kommunala och landstingskommunala välfärdstjänster . åtgärder skall näringslivstillväxten i kommuner och regioner stimuleras. Konceptet som föreslås är att från andra länder rekrytera handplockade företag i specifika framtidsbranscher på ett sätt som ligger i linje med målen i den svenska innovationspolitiken. Den principiella idén är förstås Det nya är den omfattning och det sätt på vilket utredaren föreslår att detta skall göras. Basen är skapandet av , en ny myndighet med uppgift att rekrytera företag till olika svenska regioner.