prop · GT031d14 · 2005-09-20 00:00:00 — Barnbidraget utjämnar även mellan perioder med och utan försörjningsansvar. Socialförsäkringarnas grundprincip är att individen skall vara försäkrad för inkomstbortfall när han eller hon är borta från arbetet med anledning av föräldraledighet eller dylikt. För inkomstförsäkringar, såsom föräldrapenning, sker utjämningen genom att tid utan arbetsinkomst kompenseras med försäkringsersättning. Inkomstförsäkringar leder också till omfördelning från högtill låginkomsttagare. Inkomsttaket i föräldraförsäkringen, som ligger på 7,5 basbelopp, innebär att föräldrar med inkomster överstigande taket inte kompenseras i lika hög utsträckning för ett inkomstbortfall som föräldrar med inkomster under taket. Denna effekt minskar om inkomsttaket höjs. En annan viktig del i den ekonomiska familjepolitiken utgörs av de behovsprövade bidragen, där det finns förmåner som lämnas på grund av ett ökat stödbehov såsom vårdbidraget och inkomstprövade stöd såsom bostadsbidraget. De inkomstprövade förmånerna är av naturliga skäl de som har störst utjämnande effekt på inkomstskillnaderna eftersom de per definition går till familjer med låga inkomster och/eller relativt stor försörjningsbörda. Ett problem med de inkomstprövade bidragen är att de skapar marginaleffekter. Bostadsbidragen står för en stor del av marginaleffekterna för familjer med låg eller medelhög inkomst. Utgifterna inom politikområdet har ökat från till i fasta priser , vilket motsvarar en ökning . Ökningen förklaras till viss del av reformer som har genomförts på det familjepolitiska området och som påverkat hushållens disponibla inkomst positivt. Reformerna har bland annat skett genom att föräldraförsäkringen förlängts och barnbidragen höjts . har reallönerna ökat för de flesta grupper i samhället och det gäller även barnfamiljerna. Löneökningarna har medfört att vissa av de familjeekonomiska stöden har ökat medan andra minskat. När lönerna stiger ökar exempelvis utgifterna för föräldraförsäkring medan utgifterna för bostadsbidrag minskar. Faktorer som påverkar utgiftsutvecklingen inom familjepolitiken är förutom nya reformer och den samhällsekonomiska utvecklingen även den demografiska utvecklingen. Om antalet födda barn ökar får detta effekt på flera av de anslag som politikområdet omfattar. Även om den ekonomiska familjepolitiken är en viktig faktor för barnfamiljers ekonomiska standard och för att minska de ekonomiska skillnaderna mellan familjer med och utan barn finns det problem som den inte löser. Barnfamiljers låga inkomster kan bero på arbetslöshet, låg utbildning eller brist på heltidsarbete. Konsekvenserna av låga inkomster blir självfallet mer kännbara ju större försörjningsbördan är. Lösningen på dessa problem återfinns inte inom den ekonomiska familjepolitiken utan inom andra områden såsom arbetsmarknads- och utbildningspolitiken. Konjunkturläget har i hög grad betydelse för hushållens försörjningsmöjligheter. Den ekonomiska familjepolitiken bör därför ses i ett större sammanhang i vilket olika politikområden tillsammans ger möjligheter att förbättra barnfamiljernas ekonomiska välfärd. Indikator 1: Familjepolitikens omfördelande effekt Syftet med indikator 1 är att beskriva hur familjepolitiken och dess förmåner indelade i verksamhetsområden påverkar omfördelningen av inkomster i befolkningen. Måttet anger bland annat hur mycket respektive verksamhetsområde inom familjepolitiken minskar den totala skillnaden i disponibel inkomst. Måttet är beräknat som ett bidrag till Gini-koefficienten. Utöver detta redovisas barnfamiljers relativa ekonomiska standard i förhållande till hushåll utan barn. Ett negativt bidrag till betyder att bidragen i fråga gynnar individer i de lägre inkomstdecilerna mer än individer i de högre decilerna. Tabell 3.3 De ekonomiska familjestödens betydelse för inkomstojämlikheten. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 träffsäker och betydelsefull för ekonomiskt utsatta barnfamiljer. De generella bidragen har en nästan lika stor betydelse som de behovsprövade och utjämnar därmed inkomstskillnaderna nästan lika mycket. Regeringens generella välfärdspolitik omfattar alla, inte bara de mest utsatta. Den utjämnar ekonomiska resurser och levnadsförhållanden och ger goda fördelningseffekter. Skillnaden mellan till exempel bostadsbidraget och barnbidraget är att bostadsbidraget är koncentrerat enbart till de ekonomiskt utsatta barnfamiljerna, medan barnbidraget fördelas på alla barnfamiljer. Kostnaden för att uppnå den utjämnande effekten är emellertid högre för de generella bidragen eftersom dessa utbetalas till alla barnfamiljer. Diagram 3.1a En jämförelse av inkomststandard mellan hushåll med och utan barn. Disponibel inkomst per konsumtionsenhet, median (priser) Källa: beräkningar, HEK 2003. Sammantaget minskar den ekonomiska familjepolitiken inkomstskillnaderna i samhället , vilket framgår av tabell 3.3. De behovsprövade bidragen utjämnar inkomstskillnaderna mest vilket kan förklaras av att dessa till stor del är inkomstprövade. Merparten av den utjämnande effekten åstadkoms genom bostadsbidraget eftersom detta bidrag är riktat till dem med de lägsta inkomsterna. Den ekonomiska familjepolitiken kan i detta avseende sägas vara Källa: , HEK 2003 Diagram 3.1a visar att under hela den redovisade perioden har hushåll utan barn haft den högsta inkomststandarden. Den ekonomiska skillnaden mellan sammanboende med barn och ensamstående med barn ökade . Medan inkomstutvecklingen för hushåll utan barn ökade avtog ökningstakten för sammanboende med barn 2002-2003. Ensamstående med barn visar en svag men relativt jämn inkomstökning över åren. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 Inkomststandarden för sammanboende med barn uppgår till av inkomststandarden för hushåll utan barn 2003 och motsvarande uppgift för ensamstående med barn uppgår till . För ensamstående med barn är detta en lägre andel än den som gällde 1999, dvs. skillnaden mellan hushåll utan barn och ensamstående med barn har ökat totalt sett. Ensamstående med barn har med andra ord en sämre inkomstutveckling än hushåll utan barn även om familjepolitiken hjälper till att förbättra den ekonomiska standarden påtagligt. Skillnaden mellan hushåll utan barn och sammanboende med barn har minskat något . Skillnaden i inkomststandard mellan sammanboende och ensamstående med barn 2003 är vilket främst förklaras av att de sammanboende delar på två hushållsinkomster. För att vidga analysen kan också samma utveckling beskrivas med storleken på medianinkomsten i förhållande till medianinkomst i fasta priser. Denna utveckling beskrivs i diagram 3.1b. Diagram 3.1b Utvecklingen av inkomststandard mellan åren 1999-2003 för hushåll med och utan barn. 1999 (priser) Källa: , HEK 2003 Diagram 3.1b visar i fasta priser en rejäl uppgång i inkomststandarden för sammanboende med barn, även jämfört med hushåll utan barn. Även för ensamstående med barn ökade inkomststandarden , om än svagare. Skillnaderna i ekonomisk standard förbättras med andra ord inte mellan hushåll utan barn och ensamstående med barn. var inkomstutvecklingen långsammare för sammanboende med barn respektive för hushåll utan barn, medan den ökade i snabbare takt för ensamstående med barn. Indikator 2: Familjepolitikens omfattning Indikator 2 beskriver familjepolitikens omfattning utifrån andel barnhushåll som får respektive förmån uppdelat på ensamstående med barn och sammanboende med barn. Diagram 3.2 Andel av barnfamiljerna som får del av de olika ekonomiska familjestöden grupperat i Källa: beräkningar, HEK 2003 BB: Barnbidrag och studiehjälp, FP+TFP: Föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning, BP: Barnpension, : Bostadsbidrag, US:Underhållsstöd, VB: Vårdbidrag, SOCB: Socialbidrag Av diagram 3.2 framgår att i princip alla barnfamiljer får barnbidrag (eller studiehjälp) oavsett samlevnadsform. Det finns drygt en miljon hushåll med barn i . En större andel ensamstående än sammanboende med barn får del av de familjeekonomiska stöden, bortsett från föräldraförsäkringen. av de sammanboende hade utnyttjat föräldraförsäkringen, i form av föräldrapenning eller tillfällig föräldrapenning, jämfört med av de ensamstående med barn. Detta förklaras främst av att ersättning från föräldraförsäkringen i större omfattning betalas ut för de minsta barnen vilkas föräldrar i högre grad är sammanboende. Vidare kompenseras hushåll ekonomiskt för bortfall av en inkomst i hushållet då en eller båda av barnets föräldrar avlidit, med hjälp av förmånen barnpension och efterlevandestöd för barn. Mycket få hushåll får dock barnpension. För ensamstående med barn är de behovsprövade förmånerna bostadsbidrag och underhålls- stöd av stor betydelse. Ungefär hälften av de ensamstående med barn hade fått bostadsbidrag och en ännu något större andel hade fått underhållsstöd. Medan bostadsbidraget är inkomstprövat i sin helhet, är underhållsstödet enbart inkomstberoende när det gäller återbetalningen. Till skillnad från bostadsbidraget är det inte låg inkomst som ger rätten till vårdbidrag utan barnets behov av särskild tillsyn och vård och/eller de merkostnader som barnets sjukdom eller funktionshinder ger upphov till. Det kan tilläggas att det finns skillnader i sammansättning av familjestöden för de olika hushållstyperna. De generella bidragen utgör t.ex. mellan av disponibel inkomst medan de behovsprövade bidragen varierar ännu mer i betydelse mellan hushållen. Indikator 3: Fördelning av ekonomisk standard Indikator 3 beskriver fördelningen av median disponibel inkomst per konsumtionsenhet (ekonomisk standard) för hushåll med respektive utan barn samt hur stor andel av individerna som har en ekonomisk standard som understiger av medianen. Tabell 3.4 Medianen för ekonomisk standard samt andel med svag ekonomi Ensamstående med 1 barn Ensamstående med 2 + barn Gifta/sambo utan barn Gifta/sambo med 1 barn Gifta/sambo med 2 barn Gifta/sambo med 3 + barn Källa: beräkningar, HEK 2003 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 I tabell 3.4 redovisas disponibel inkomst samt andelen individer med svag ekonomi 2003. Hushållen är uppdelade efter familjesammansättning. Bland alla hushåll hade gruppen ensamstående med två eller fler barn störst andel individer med svag ekonomi 2003. hade en ekonomisk standard av medianen. Därefter kommer de sammanboende med tre eller flera barn där andelen uppgår till . Av de ensamstående med ett barn uppgår andelen till . Bland sammanboende med ett eller två barn är motsvarande andel mellan . Generellt gäller alltså att en större andel av hushåll med flera barn hade en låg ekonomisk standard jämfört med hushåll utan barn eller med ett barn. En större andel av de ensamstående utan barn är dock ekonomiskt utsatta jämfört med ensamstående med ett barn. Kolumnen median ekonomisk standard i tabellen visar tydligt att hushåll utan barn har en högre ekonomisk standard än hushåll med barn. Ju fler barn hushållet består av desto lägre är den ekonomiska standarden. Diagram 3.3 visar andelen ekonomiskt utsatta individer över tiden. I det vänstra diagrammet redovisas ensamstående och i det högra sammanboende. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 Diagram 3.3 Förändring av andel ekonomiskt utsatta individer 19992003 uppdelat på olika typhushåll Ensamstående utan barn (E0) Gifta/sambo utan barn (S0) Ensamstående med 1 barn (E1) Gifta/sambo med 1 barn (S1) Ensamstående med 2 + barn (E2) Gifta/sambo med 2 barn (S2) Gifta/sambo med 3 + barn (S3) Källa: beräkningar, HEK 2003 Andelen hushåll med svag ekonomi varierar mest över perioden bland ensamstående med flera barn. Gruppen ensamstående med två barn eller fler som har svag ekonomi har ökat betydligt, från , vilket är en negativ utveckling jämfört med . För sammanboende med tre eller fler barn har däremot andelen ekonomiskt utsatta minskat , från drygt 16 till . Medan andelen ekonomiskt utsatta bland sammanboende med tre eller fler barn minskar blir alltså allt fler ensamstående med barn ekonomiskt utsatta . För utförligare analys, se rapporten utsatta barn (Ds 2004:41). Tabell 3.5 Andel ekonomiskt utsatta uppdelat efter de vuxnas födelseland Andel individer med en disponibel inkomst per konsumtionsenhet1 av medianinkomsten, uppdelad efter födelseland Barn med föräldrar födda: i + övr länder (sammanboende)3 därav övriga EU15 + 6 OECD4 Vuxna utan barn födda: i + övr länder (sammanboende)3 därav övriga EU15 + 6 OECD4 2Referensperson och ev. sammanboende är född i . 3Sammanboendehushåll där en av de sammanboende är född i och den andre utanför 4Hushåll där referensperson och ev. sammanboende är född i , , , , , eller EU exklusive . Situationen för utrikes födda individer med svag ekonomi har inte förbättrats . Nästan hälften av alla barnfamiljer där båda föräldrarna är födda utanför är ekonomiskt utsatta . Denna grupp står för den högsta andelen med låg ekonomisk standard och omfattar såväl sammanboende som ensamstående med barn. I de hushåll där den ena föräldern är född i är en betydligt lägre andel ekonomiskt utsatta. Utvecklingen åskådliggörs i diagram 3.4 nedan. Diagram 3.4 Andel barnhushåll respektive hushåll utan barn med svag ekonomi uppdelat efter vuxna födda inom respektive utanför . Barn med föräldrar födda i Barn med föräldrar födda utanför Vuxna utan barn födda utanför Källa: beräkningar, HEK 2003 Diagram 3.4 visar tydligt att hushåll där de vuxna är födda utanför är mer ekonomiskt utsatta än hushåll där de vuxna är födda inom . Andelen ekonomiskt utsatta har ökat bland alla grupper , särskilt för ovanstående grupp. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 Indikator 4: Disponibel inkomst samt familjestödens andel Indikator 4 beskriver sammansättningen av den ekonomiska standarden för olika typer av barnhushåll jämfört med hushåll utan barn samt familjepolitikens betydelse för barnfamiljerna. Diagram 3.5 Disponibel inkomst per konsumtionsenhet samt de ekonomiska familjestöden efter hushållstyp, genomsnitt kronor 2003 Ensamstående med ett barn Ensamstående med två eller flera barn Gifta eller sambo utan barn Gifta eller sambo med ett barn Gifta eller sambo med två barn Gifta eller sambo med tre eller flera barn Källa: beräkningar, HEK 2003 Diagram 3.5 redovisar dels ekonomisk standard för olika typer av hushåll med respektive utan barn, dels hur de ekonomiska familjestöden bidrar till barnhushållens inkomster. Vid en jämförelse mellan hushåll med respektive utan barn är det tydligt att barnhushåll genomgående har svagare ekonomi och att den är svagare ju fler barn hushållet består av. Ensamstående med barn har den lägsta ekonomiska standarden, följt av sammanboende med tre eller fler barn. Den högsta genomsnittliga standarden har sammanboende utan barn. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 Diagram 3.6 De ekonomiska familjestödens andel av disponibel inkomst per konsumtionsenhet 2003, (uppgifter inom parantes) Ens m 1 barn Ens m 2+ barn Gift/sambo m 1 barn Gift/sambo m 2 barn Gift/sambo m 3+ barn Källa: beräkningar, HEK 2003 De familjepolitiska stödens andel av disponibel inkomst har minskat för ensamstående med barn . Störst är den procentuella förändringen för ensamstående med två eller fler barn där andelen minskat från . Motsvarande andel för ensamstående med ett barn är . Detta är i nivå med andelen för sammanboende med tre eller flera barn och innebär en liten minskning över åren. Sammanboende med ett respektive två barn får av den disponibla inkomsten från ekonomiskt familjestöd 2003 vilket är oförändrat jämfört med . De behovsprövade bidragen har en relativt stor betydelse för ensamstående med barn, medan familjestöd inom området Försäkring har större betydelse för sammanboende med barn. Utbetalning av de generella bidragen styrs av antalet barn i hushållet och inte av hushållets ekonomi. Bidraget får därmed en relativt större betydelse för hushåll med flera barn. Vid en jämförelse av de olika verksamhetsområdena sammantaget har andelen behovsprövade bidrag minskat medan andelen generella bidrag och försäkring inte har förändrats i någon större utsträckning. En förklaring till minskningen är sannolikt att bostadsbidragen minskat i samband med att hushållens inkomster ökat. Motsvarande förändring har inte skett för sammanboende vilket i huvudsak beror på att de inte hade bostadsbidrag i lika stor utsträckning som ensamstående vid periodens början. En annan förklaring till minskningen är att separe- rade föräldrar i allt större utsträckning reglerar underhållet för sina barn utanför underhållsstödssystemet. Diagram 3.7 De ekonomiska familjestödens andel av disponibel inkomst per konsumtionsenhet, samtliga hushåll med barn uppdelat 2003 Källa: beräkningar, HEK 2003 Som framgår av diagram 3.7 riktas de olika familjestöden främst till hushåll med låga inkomster, dvs. till de hushåll som har störst behov av stöd. För den tiondel av barnfamiljerna som har lägst ekonomisk standard (inkomstdecil 1) svarar olika typer av familjestöd för cirka en tredjedel av den disponibla inkomsten. Av diagrammet framgår att generella bidrag och behovsprövade bidrag, främst bostadsbidrag, dominerar i de lägre inkomstdecilerna. Ju högre ekonomisk standard barnhushållet har, desto lägre andel familjestöd har de. Med högre inkomst minskar först och främst de behovsprövade bidragen eftersom de till viss del är inkomstprövade. Generella bidrag respektive familjestöd inom området Försäkring, såsom föräldraförsäkring, är beloppsmässigt mer jämnt fördelade över olika inkomstgrupper och utgör därför naturligt en mindre andel av den disponibla inkomsten vid högre inkomster. Barnafödandet påverkar självfallet befolkningsutvecklingen och därmed också den framtida tillväxten. är barnafödandet en välfärdsfråga. Utvecklingen av antalet födda barn är en indikator på hur väl samhället förmår skapa förutsättningar för kvinnor och män att kunna realisera sina planer avseende barn och familj och kombinera dem med förvärvsarbete. Internationella studier visar också att möjligheten till en jämställd relation har positiv effekt på barnafödandet. Hög sysselsättning, jämställdhet, god förskoleverksamhet och skolbarnomsorg och en stödjande familjepolitik är grundläggande faktorer som påverkar barnafödandet. Familjepolitiken, inklusive förskoleverksamhet och skolbarnomsorgen, ger ett behövligt ekonomiskt tillskott för dessa hushåll som den främjar kvinnors förvärvsarbete och är av central betydelse för jämställdheten. senare hälft kan en nedgång i antalet födda barn i observeras. sjönk antalet födda från 124 000 till 88 000. Det blev en mycket brant nedgång av barnafödandet efter det att i skiftet haft en av högsta nivåer när det gäller barnafödande. Trots den stora minskningen ligger det svenska barnafödandet fortfarande över genomsnittet för EU-länderna. Barnafödandet är generellt högre i länder där föräldraskapet kan kombineras med förvärvsarbete. I de europeiska länder där kvinnorna ofta måste välja mellan barn och förvärvsarbete är barnafödandet lågt. vände nedgången i och antalet födda har stigit . Orsakerna till ökningen är bl.a. sysselsättningsuppgången och 2000-talets början, de familjepolitiska reformer som genomförts och aviserats samt en tydlig tendens till senarelagt barnafödande . Fruktsamheten i var 1,71 barn per kvinna . För att uppnå reproduktion i befolkningen krävs en fruktsamhet på 2,1 barn per kvinna. Antalet födda barn fortsätter att öka och uppgick till strax över 100 000 barn, vilket är en indikator på att familjepolitiken fungerar väl. Detta motsvarar en fruktsamhet på cirka 1,75 barn per kvinna. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 Diagram 3.8 Antal födda barn under 19812004 Källa: SCB, officiella statistik Utgiftsutvecklingen för familjepolitiken beror, förutom på den samhällsekonomiska, också på den demografiska utvecklingen. Verksamhetsområdena Generella bidrag och Försäkring påverkas självfallet när det föds fler barn genom att fler barnbidrag och mer föräldrapenning betalas ut. Även bostadsbidraget påverkas av barnafödandet eftersom familjestödet innehåller ett särskilt bidrag som lämnas efter antal barn i hushållet. Underhållsstödet berörs först . Bestämmelser om familjeförmåner enligt förordningen (EEG) nr 1408/71 har på uppdrag av regeringen lämnat en redovisning avseende de ärenden som rör bestämmelserna om familjeförmåner enligt förordningen (EEG) nr 1408/71. Av redovisningen framgår att kostnaderna för de familjeförmåner som betalades ut med anledning av förordningen är mycket små i jämförelse med de totala försäkringskostnaderna.. betalades det ut i familjeförmåner till följd av förordningen, vilket kan jämföras med att det samma månad betalades ut enbart i barnbidrag, förlängt barnbidrag och flerbarnstillägg. Den större delen av familjeförmånsärendena avser ärenden där en av föräldrarna och barnen bor i . Om inte förordningen (EEG) nr 1408/71 varit tillämplig i dessa ärenden skulle familjen troligen ha haft rätt till socialförsäkringsförmåner från . Det kan således konstateras att exporten av familjeförmåner stått för en mindre del av det utbetalade beloppet. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 fattar endast sedan de nya länderna blev medlemmar i och det kan därför vara tidigt att uttala sig om effekten av när det gäller utbetalning av familjeförmåner. En fortsatt uppföljning av utbetalade familjeförmåner är därför av vikt. har ännu inte observerat något ärende där misstänkt fusk förekommit inom de familjeförmåner som utbetalas med anledning av förordningen. Barns rätt att komma till tals har (dåvarande ) på uppdrag av regeringen lämnat en redovisning om barns rätt att komma till tals inom socialförsäkringens administration. Inom socialförsäkringen är det framför allt den ekonomiska familjepolitiken och handikappolitiken som berör barn. Barnet kan till exempel ha synpunkter på sitt hjälp- och vårdbehov och vem barnet vill ha som assistent. Även barn som är självständigt försäkrade med anledning av att de arbetar kan beröras av socialförsäkringen. Merparten av de olika socialförsäkringsförmånerna berör dock barn endast på ett indirekt sätt enligt redovisningen. När det gäller frågor som vårdnad, boende och umgänge påtalar att det inte bör vara deras ansvar att fråga om barnets åsikt. Risken är då stor att barnet sätts i en svår situation och att det ges ett alltför stort ansvar. Rätten för barnet att uttrycka sina åsikter skall ses som en rättighet, inte en skyldighet. Det bör därför vara barnets föräldrar som främst ansvarar för att barnets åsikter förs fram i frågor om umgänge och boende. har antagit en barnpolicy som anger att samråd skall ske med barn, eller företrädare för barn, när myndigheten arbetar med frågor som rör barns situation. Detta kan innebära att höra barn som grupp i samhället såväl som att utreda konsekvenserna för barnet av ett enskilt socialförsäkringsbeslut. har inte lämnat någon effektivitetsrapport eller revisionsberättelse med invändningar inom detta område. Regeringen har tidigare aviserat att inkomsttaket för beräkning av föräldrapenning bör höjas från 7,5 till 10 prisbasbelopp samt att lägstanivån inom föräldrapenningen bör höjas per dag. Som framgår av avsnitt 2.8 utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp i denna proposition tillåter nu det statsfinansiella läget att även inkomsttaket inom sjukförsäkringen höjs från 7,5 till 10 prisbasbelopp . För verksamhetsområdet har regeringen tidigare satt upp som mål att skillnaderna i uttag av föräldrapenning mellan barnets föräldrar skall minska. Enligt den analys som regeringen redovisade i budgetpropositionen kan en höjning av det tak som gäller för föräldrapenning som utges med belopp motsvarande förälderns sjukpenning vara ett sätt att höja pappornas uttag bland de pappor som har inkomst över taket. Detta kan medföra att barns tillgång till båda föräldrarna förbättras. Regeringen avser att återkomma till med lagförslag avseende höjt tak och höjd lägstanivå på området under /06. I tillämpas en generell välfärdspolitik som omfattar alla, inte bara de mest utsatta. Den generella välfärden utjämnar ekonomiska resurser och levnadsförhållanden. Den ger goda fördelningseffekter och har hög legitimitet.