prop · GS031d5 · 2005-01-01 00:00:00 — genomfördes de första utbildningarna för domare i EU:s civila krishantering. Samarbetet med de baltiska länderna har fortsatt och bl.a. avsett tillskapandet av en ny central domstolsadministration, utarbetandet av förslag till ny kriminalprocesslag, delegation av arbetsuppgifter och införandet av administrativa domstolar. Vidare inleddes ett bilateralt samarbete med den . Efterfrågan på internationella insatser har ökat . deltar inom flera olika internationella områden. Det är positivt att även fortsättningsvis deltar i utvecklingssamarbete med andra länder och fredsfrämjande verksamheter under förutsättning att extern finansiering finns. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 4.5.4 Verkställighet av påföljd Allmänt om Verksamhetsområdet och mål Målet för verksamhetsområdet av påföljd är två, dels skall påföljder verkställas på ett säkert, trovärdigt och humant sätt, dels skall antalet återfall i brott minska. Kriminalvården verkar som enda myndighet under detta verksamhetsområde. Kriminalvårdens huvuduppgifter är att verkställa påföljderna fängelse, skyddstillsyn och villkorlig dom med samhällstjänst, att ansvara för övervakningen av villkorligt frigivna och de som står under intensivövervakning med elektronisk kontroll samt att utföra särskilda personutredningar i brottmål. Kriminalvården ansvarar dessutom för verksamheten vid häktena och ombesörjer transporter såväl för den egna verksamheten som för vissa andra myndigheters räkning. (Häktesverksamheten se avsnitt 4.5.2 Utredning och lagföring). Inom verksamhetsområdet finns verksamhetsgrenarna Anstalt, Frivård och Transporttjänst. Målen för verksamhetsgrenen Anstalt var att anstalternas totala platskapacitet skall utnyttjas effektivt, att insatserna för att utveckla behandlingsplaneringen skall bedrivas med fortsatt hög ambition, att antalet enheter med självförvaltning skall öka samt att antalet avvikelser i samband med transporter och bevakade utevistelser skall minska. Målen för verksamhetsgrenen Frivård var att personutredningsärendena skall handläggas med fortsatt god kvalitet och skyndsamhet samt att insatserna för att utveckla behandlingsplaneringen skall bedrivas med fortsatt hög ambition. För verksamhetsgrenen Transporttjänsten var målet att samarbetet med uppdragsgivande myndigheter skall fortsätta att utvecklas i syfte att öka effektiviteten. var antalet intagna i fängelse i genomsnitt 4 460, vilket motsvarar en ökning jämfört med . 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 , en ökning jämfört med föregående år. Dygnskostnaden totalt per producerat vårddygn på slutna anstalter ökade med jämfört med . På de öppna anstalterna minskade motsvarande kostnad med . har ca 530 platser inrättats och kriminalvården planerar att inrätta ytterligare ca 520 platser. Dessa drygt 1 000 platser utgörs av permanenta platser, dubbelbeläggningsplatser och till cirka en fjärdedel av tillfälligt inrättade platser. På kort sikt tillämpas viss överbeläggning på anstalterna. Insatser i syfte att uppnå ett effektivare utnyttjande av de öppna anstalterna har resulterat i en bättre balans i beläggningens fördelning mellan öppna och slutna platser. Tabell 4.5 Dygnskostnad per producerat vårddygn på anstalt åren 20012003 Kostnad i kronor per producerat vårddygn Antalet personutredningar har legat på närmast samma nivå som föregående år, och uppgick till omkring 25 300. Antalet personer som avtjänar ett kortare fängelsestraff i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll (IÖV) har ökat kraftigt. var antalet klienter i genomsnitt 250. En ökning med jämfört med . har dock fortfarande kapacitet att hantera betydligt större volymer vad avser denna verkställighetsform. Antalet klienter som verkställde före villkorlig frigivning med elektronisk övervakning, s.k. IÖV-utsluss var i genomsnitt cirka 40, vilket är lika många som föregående år. Det genomsnittliga antalet personer dömda till skyddstillsyn (exklusive de med föreskrift om samhällstjänst eller s.k. kontraktsvård) minskade något jämfört med föregående år. Antalet dömda till skyddstillsyn med särskild behandlingsplan, s.k. kontraktsvård ökade dock med . Diagram 4.1 Frivårdsklienter (i medeltal) 20012003 (exkl. kontrv & smhtj) Tabell 4.6 Fördelningen av frivårdsklienter dömda i medeltal och dygnskostnad för frivård åren 20012003 1varav skyddstillsynsdömda 1 156 och villkorlig dom 646. 2varav skyddstillsynsdömda 1 221 och villkorlig dom 800. 3varav skyddstillsynsdömda 1 199 och villkorlig dom 778. Den höga beläggningen har påverkat kriminalvårdens arbete även . Regeringen har tillfört kriminalvården och , för att möjliggöra inrättandet av nya platser. Kriminalvården har genom om- och tillbyggnad av befintliga anstalter försökt åtgärda platsbristen. Platsutbyggnaden har inte kunnat ske i en takt som motsvarat behoven vilket lett till att temporära lösningar fått tillgripas. Regeringen ser dock positivt på kriminalvårdens arbete med att finna lösningar på platsbristen genom ett effektivare resursutnyttjande, permanenta beredskapsplat- ser, anstalter för dömda på fri fot m.fl. Regeringen har också i ett särskilt uppdrag till lagt fast de riktlinjer som skall gälla vid platsutbyggnaden. har till regeringen redovisat sin lokalförsörjningsplan för platsutbyggnad åren 20052008. Planen omfattar en utbyggnad av totalt ca 1 800 platser, som knappt 700 platser försvinner i samband med nedläggning av äldre enheter. Detta ger en nettoökning med ca 1 100 permanenta häktes- och anstaltsplatser . Tillsammans med de platser som inrättas fram /05 omfattar planen ca 1 400 permanenta platser. De alternativa påföljderna och verkställighetsformerna har den fördelen att de är inte behäftade med fängelsestraffets negativa konsekvenser. Användningen av intensivövervakning med elektronisk kontroll har ökat kraftigt nedgång. Intensivövervakningen utgör ett bra alternativ till verkställighet i som är dömda till fängelse. Regeringen anser att frivården uppfyller en central del av kriminalvårdens uppdrag. Inom frivården finns en stor kompetens när det gäller återfallsförebyggande arbete. Genom integrering med kriminalvårdens övriga verksamheter kan ett ömsesidigt och utvecklande utbyte åstadkommas. Inte minst mot bakgrund av arbetet med intensifierade frigivningsförberedelser. Regeringen kommer bland annat mot bakgrund av detta att ha anledning att noga följa upp frivårdens arbete framöver. Insatser mot återfall i brott Kriminalvården har förändrat sina arbetsmetoder och tagit steget mot en mer strukturerad verksamhet som syftar till minskade återfall i brott. På regeringens initiativ infördes en treårig försöksverksamhet med intensifierade frigivningsförberedelser. Inom ramen för denna försöksverksamhet har kriminalvården infört nya föreskrifter om verkställighetsplanering, där tyngdpunkten läggs på att identifiera den enskildes behov och risker för återfall i brott. Nya metoder införs för att professionalisera kontakten med de intagna på områden som riskbedömning och motivationshöjande åtgärder. Genom det nya sättet 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 att planera verkställigheten har kriminalvården redan från början större fokus på frigivningen. Försöksverksamheten med intensifierade frigivningsförberedelser har utvärderats av (). Enligt BRÅ:s slutrapport från utvärderingen av förstärkta frigivningsförberedelser åren 20012003, Förberedd för frihet?, är den mest påtagliga positiva förändringen avseende kriminalvårdens arbete att det blankettstöd som infördes i samband med införandet av kriminalvårdens nya föreskrifter om planering av kriminalvårdspåföljd används i mycket större utsträckning. Fler intagna hade utretts enligt ASI och MAPS 2003 jämfört med . En jämförelse när det gäller faktisk dokumentation av viktiga frågor tyder dock inte på att förutsättningarna för en bra planering och dokumentation förbättrats i och med den ökade användningen av blankettstödet. Det var lika vanligt 2003 som 2002 att kontaktmannen inte dokumenterat den intagnes situation och behov på viktiga områden. Tabell 4.7 Sysselsättningstimmar vid anstalt 20012003 Totalt uppgick de intagnas deltagande i programverksamhet till av tillgänglig tid, vilket är en minskning i förhållande till föregående år. Brotts- och missbruksrelaterade programs andel av den totala sysselsättningstiden i anstalt har , liksom under de närmast föregående åren, utgjort . Detsamma gäller klientutbildningen, vars andel av den totala sysselsättningstiden i anstalt var . En viktig del i kriminalvårdens arbete med frigivningsförberedelser för de intagna är samarbetet med andra myndigheter och olika frivilligorganisationer. Den positiva utvecklingen har enligt 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Regeringen har genom förordningen (2002:954) om statsbidrag till vissa organisationer inom kriminalvårdens område infört en möjlighet för att bevilja statsbidrag till riksorganisationer som bedriver ideellt arbete som är ägnat att främja dömdas återanpassning i samhället. Dessutom finns möjlighet för organisationer att träffa avtal med kriminalvården om utförandet av olika tjänster mot ersättning. Enligt är erfarenheterna av tillämpningen av systemet med statsbidrag till frivilligorganisationer goda. Utslussning från anstalt genom intensivövervakning med elektronisk kontroll (IÖV-utsluss) Det genomsnittliga antalet klienter som avtjänat av ett långt fängelsestraff med intensivövervakning med elektronisk kontroll, s.k. IÖV-utsluss, har legat på samma nivå som föregående år. Brottsförebyggande rådets utvärderingar visar att utslussningen med IÖV fungerat mycket bra och att de dömdas sociala situation förbättrats med IÖV. Många har t.ex. under utslussningen fått hjälp som lett till eget avlönat arbete efter frigivningen. Mot bakgrund av det positiva utfallet anser att det finns anledning att utvidga gruppen som kan beviljas IÖV- utsluss. fanns vid utgången av 2003 på 26 anstalter, sammanlagt 446 platser. Detta är något mer än en fördubbling jämfört med . Större delen av verksamheten har utvecklats . Vid många anstaltsavdelningar bedrivs verksamhet med enskilda inslag av självförvaltning. Det är viktigt att övergången mellan anstalt och frihet sker på ett välplanerat sätt och det är därför angeläget att kriminalvårdens arbete redan från början fokuserar på insatser som ger den intagne förbättrade förutsättningar att leva ett liv utan kriminalitet och droger efter frigivningen. Ett första steg för att åstadkomma detta är att upprätta verkställighetsplaner för alla intagna. Kriminalvården har inte lyckats upprätta verkställighetsplaner i tillräcklig omfattning och kvaliteten har i vissa avseenden varit bristfällig. Re- geringen anser att kriminalvården måste öka ansträngningarna på detta område. Regeringen ser positivt på att den försöksverksamhet med intensivövervakning i samband med frigivningen, som pågått , har haft goda resultat. Regeringen avser mot den bakgrunden lämna en proposition till som innebär att försöksverksamheten utökas. Utvecklingen av antalet platser för självförvaltning är mycket positiv ur såväl ett återanpassnings- som effektivitetsperspektiv. Regeringen vill betona vikten av att anstaltsvistelsen i den utsträckning det är lämpligt, mot bakgrund av bl.a. säkerhetsmässiga hänsyn, utformas så att de intagna förbereds för livet utanför fängelset. Regeringen anser att den inriktning av programverksamheten där kvalitet snarare än kvantitet har prioriterats är värdefull och detta arbete bör fortsätta. Det är viktigt att de intagna motiveras att fullfölja de program som kriminalvården erbjuder dem. Det är även av stor betydelse att kriminalvårdens prioriteringar mellan arbete, utbildning och brott- och missbruksrelaterade program är väl avvägda för att tiden i anstalt skall kunna användas på ett så effektivt sätt som möjligt. Regeringen vill understryka vikten av att kriminalvården även utvecklar innehållet i arbetsdriften. Det arbete som inleds i anstalt med att förebygga återfall i brott måste fortsätta efter verkställighetens slut. De intagnas egen motivation till förändring är av central betydelse. För att kriminalvårdens inledande åtgärder skall ha den effekt som eftersträvas krävs också att andra huvudmän i samhället fortsätter det arbete som påbörjats under verkställigheten. För att kriminalvårdens insatser skall få avsedd effekt måste de utgöra en del i en större helhet. Kriminalvården skall därför fortsätta utvecklingen av samarbetet med kommunerna och andra huvudmän i samhället. Regeringen vill understryka vikten av att kriminalvården utarbetar system till stöd för att goda arbetsmetoder skall få spridning i organisationen. har i sin granskning, Återfall i brott eller återanpassning i samhället uppföljning av kriminalvårdens klienter, RiR 2004:5, pekat på att frivårdsdistrikten är olika framgångsrika på att återanpassa klienterna i samhället. Vidare konstaterar att graden av anpassning varierar kraftigt mellan distrikten samt att dessa variationer inte kan knytas till andra faktorer, såsom arbetsmarknadsläget på orten etc. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Kriminalvården strävar efter att med flera olika ingripande åtgärder som differentiering, kontroll och påverkansinsatser hålla anstalter Andelen narkotikamissbrukare i anstalt har ökat och häkten fria från narkotika, alkohol och andra Som specialresurser för att motivera relsen beror detta bl.a. på att personer dömda till narkotikamissbrukare till behandling fanns vid upp till tre månaders fängelse i många fall avtjä- ingången av 2002, 633 platser till förfogande. nar sina straff genom intensivövervakning med Som ett resultat av regeringens särskilda narko- I denna grupp, som inte tikasatsning har därefter en väsentlig utökning av avtjänar sitt straff i anstalt är narkotikamissbruk antalet motivations- och behandlingsplatser finns 1 381 platser inne- andelen narkotikamissbrukare inskrivna i anstalt fattande platser för svårmotiverade intagna, Andelen narkotikamissbrukare har där- motivationsplatser samt platser för behandling med ökat från en 40- till en dryg 50-procentsnivå En ökning av antalet intagna som var placerade på narkotikaplats eller 12 anstalter rapporterade att missbruk före- deltog i särskild programverksamhet i anstalt kan kommit ofta eller så gott som under pe- Vid 34 av anstal- 2003 var antalet intagna placerade i särskild verk- terna förekom missbruk sällan eller aldrig. samhet mot narkotikamissbruk i anstalt Även bland frivårdsklienterna har andelen fler än 2002. med känt missbruk ökat. har antalet ökat med drygt gick andelen frivårdsklienter med känt narkoti- Även antalet klienter placerade för be- kamissbruk till , vilket kan jämföras med Det innebär att frivården (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) vi- har att arbeta med drygt 5 000 sar på en ökning, från 510 påbörjade placeringar klienter där narkotikamissbruk ingår som del i Också andelen personer som dömts till frivårdspåföljd där narkotikabrott ingår i domen har ökat. Narkotikasituationen vid anstalter och inom fri- påbörjar övervakning efter dom till skyddstillsyn vården återspeglar utvecklingen av narkotikasi- är dömda för något brott mot narkotikastraffla- tuationen i samhället i stort. gen, vilket är en betydligt högre andel än för fem narkotikasituationen vid såväl anstalter som inom frivården förvärrats genom att fler nyin- Inom ramen för regeringens narkotikapoli- tagna på anstalt eller de nya klienterna inom fri- vården varit narkotikamissbrukare. fått i uppdrag att genomföra ser därför mycket positivt på att kriminalvården en särskild satsning på att bekämpa narkotika- lyckats vända den negativa utvecklingen såväl missbruket bland kriminalvårdens klienter. vad avser särskild verksamhet mot narkotika- detta ändamål har regeringen avsatt 100 miljoner missbruk avseende intagna i anstalt som avse- kronor , 20022004, till ende placeringar enligt 34 § KvaL. Regeringen vill understryka vikten av att ar- satsningen är bland annat att samtliga narkoti- betet med att bekämpa narkotikamissbruk ges kamissbrukare som kommer i kontakt med kri- fortsatt hög prioritet. minalvården skall identifieras och erbjudas vård, kriminalvården särskilda medel för att en särskild att utveckla och utvärdera de missbruksrelate- satsning på att bekämpa narkotikamissbruket rade programmen samt att fler narkotikamiss- bland kriminalvårdens klienter skall kunna brukare genomgår dessa program. Det är en av kriminalvårdens allra är vidare att kraftigt minska införseln av narko- viktigaste uppgifter och av väsentlig betydelse tika på våra anstalter och häkten samt att krimi- för att förebygga återfall i brott. nalvårdens personal skall ha kunskaper som är att kriminalvårdens åtgärder är effektiva och att relevanta för att arbeta med motivation av nar- ansträngningar görs för att mäta resultaten. denna bakgrund anser regeringen att satsningen 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 uppdrag till dra upp riktlinjerna för det fortsatta arbetet och inom ramen för föreslagna resursförstärkningar avsätta särskilda medel för detta. Antalet rymningar från svenska anstalter har minskat påtagligt . Antalet rymningar från slutna anstalter minskat . i relation till det ökade antalet intagna är minskningen av antalet avvikelser ännu tydligare. Antalet avvikelser direkt från sluten anstalt per 100 000 vårddygn har minskat med , från 28 1993 till 3 2003. Diagram 4.2 Avvikelser direkt från sluten anstalt per 100 000 vårddygn 19932003 avvek 278 intagna direkt från anstalt, varav 39 från slutna anstalter. Ökningen av antalet rymningar hänför sig alltså till avvikelser från öppna anstalter, medan rymningarna från slutna anstalter fortsatte att minska. avvek sex intagna under transport till t.ex. rättegång medan ytterligare nio intagna avvek i samband med sjukhusresor. I ett av dessa fall fritogs fången av pistolbeväpnade medhjälpare. förekom inga avvikelser från anstalterna med förhöjd säkerhet, , Kumla och . har emellertid tre grupprymningar förekommit, varav två från säkerhetsavdelningarna på Hall- och Kumlaanstalterna och en från Norrtäljeanstalten. Rymningarna från Kumla- och Norrtäljeanstalterna genomfördes med hjälp av fritagningar utifrån, medan rymningen från skedde med hjälp av insmugglade vapen och gisslantagning av personal. Fritagningen från Kumlaanstalten har utretts av och föranledde föränd- ringar i såväl anstalternas rutiner som i anläggningsskydd. Ett brett spektrum av åtgärder har satts in för att begränsa de intagnas tillgång till mobiltelefoner. Åtgärderna avser bl.a. förbättrade visitationsrutiner och bättre kameraövervakning av ytterområden för att hindra inkast, utökad kontroll av besökare med metalldetektorer samt lokala förbud för personal att bära privat mobiltelefon. Redan innan dessa rymningar genomförde regeringen författningsändringar för att förstärka säkerhetsskyddet på anstalterna. Genom lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården som trädde i kraft fick kriminalvården möjlighet att behandla personuppgifter för att upprätthålla säkerheten och förebygga brott. Lagen gjorde det möjligt för kriminalvården att kartlägga intagna som ansågs utgöra särskilda säkerhetsrisker samt bygga upp särskilda säkerhetsregister. Genom en förordningsändring som trädde i kraft fick kriminalvården möjlighet att på teknisk väg störa ut otillåten mobiltelefontrafik till och från anstalterna. Genom ändringar i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt och i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. som trätt i kraft , har kriminalvården fått möjlighet att besluta att alla som har tillträde till ett visst häkte eller en viss sluten anstalt skall kroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll). Detta ökar möjligheterna att förhindra att otillåtna föremål förs in på anstalterna och kan även tjäna som ett skydd för anställda och andra mot påtryckningar från de intagna. Kriminalvården har dessutom infört system för att stoppa penningtransaktioner, till och från intagna, som kan antas ha samband med brottslig verksamhet. Som en följd av detta kommer inte längre kontanta medel att disponeras av intagna vid landets slutna anstalter. Kriminalvården har också tagit fram metoder för att göra bättre riskbedömningar inför transporter samt för att planera och genomföra bevakade permissioner med ett större mått av säkerhet. På så sätt har planeringen inför och samarbetet vid lufthålspermissioner och eskortkörningar förbättrats. Att förhindra rymningar från och brottslighet i anstalterna är grundläggande för kriminalvården. De rymningar som har genomförts visar på brister i säkerheten. Det är uppenbart att situationen inom den slutna kriminalvården med ett allt tyngre och mer svårhanterligt klientel kräver förstärkningar av säkerhetsarbetet. Regeringen har därför uppdragit åt att ta fram förslag avseende utformningen av en säkerhetsanstalt. Vid denna anstalt skall intagna, för vilka risken för fortsatt brottslig verksamhet eller avvikelse bedöms vara särskilt hög och som under verkställigheten kräver särskilda arrangemang vad gäller säkerhet eller omhändertagande i övrigt, kunna placeras. En självklar utgångspunkt är att rymningar inte skall kunna ske från anstalten. Det innebär att tekniska hjälpmedel och modern teknik i övrigt skall utnyttjas fullt ut. Platsernas byggnadstekniska utformning och geografiska placering skall också vara sådana att rymningar motverkas. Av redovisningen skall vidare framgå hur innehållet i verkställigheten bör utformas för att på bästa sätt ge förutsättningar för ett meningsfullt motivationsarbete och sysselsättning för de intagna. Uppdraget skall redovisas . Kriminalvården skall också förstärka säkerheten på befintliga slutna anstalter genom bl.a. bättre skalskydd, utökad kameraövervakning, bättre larmsystem och förstärkt personalutbildning i säkerhetsfrågor. Underrättelsesamarbetet mellan kriminalvården och polisen skall förbättras, bl.a. genom särskilda polissamarbetsmän för de slutna anstalterna. Den polisiära närvaron vid de mest belastade anstalterna har förstärkts. Det är också av stor vikt att kriminalvården med omedelbar verkan säkerställer att de förbättrade möjligheter att använda säkerhetsregister, inpasseringskontroll och störning av mobiltelefontrafik som regeringen har tagit initiativ till utnyttjas på ett effektivt sätt. Kriminalvårdens arbete med att utveckla de nationella brotts- och missbruksrelaterade programmen har fortsatt. Den ackrediteringspanel, inrymmande vetenskaplig expertis från olika universitet, som arbetar på uppdrag av 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 , har att bedöma de brotts- och missbruksrelaterade programmen utifrån ett antal kriterier, vilka samtliga syftar till att säkerställa att programmen har vetenskapligt dokumenterade effekter på återfall i brott. Regeringen anser att den inriktning av programverksamheten där kvalitet snarare än kvantitet har prioriterats är värdefull och detta arbete bör fortsätta. En viktig del i kriminalvårdens arbete med frigivningsförberedelser för de intagna är samarbetet med andra myndigheter och olika frivilligorganisationer. Samverkan mellan kriminalvård, arbetsförmedling och socialtjänst, s.k. KrAmiverksamhet, finns numera på ett flertal orter och förutsättningar för att starta ny verksamhet utreds på flera håll. Organiserad samverkan med sker i de flesta fall i form av särskilda brottsförebyggande projekt av olika slag. En enkätundersökning visar att kriminalvården samarbetar med ca 50 olika ideella organisationer. Det mest frekventa samarbetet sker med Kristna besöksgrupper, Röda Korset, , Kriminellas Revansch i Samhället, Anonyma Alkoholister/Anonyma Narkomaner och Rådgivning i Alkohol- och narkotikafrågor (). Regeringen har genom förordningen (2002:954) om statsbidrag till vissa organisationer inom kriminalvårdens område infört en möjlighet för att bevilja statsbidrag till riksorganisationer som bedriver ideellt arbete som är ägnat att främja dömdas återanpassning i samhället. Avsikten är att skapa en långsiktigt hållbar ordning för bidragsstödet.