prop · GS03150d2 · 2005-05-10 00:00:00 — Det särskilda sektorsansvaret för ekologiskt hållbar utveckling innebär att myndigheten har ett ansvar för att driva arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling framåt i sin sektor. Parallellt med detta särskilda sektorsansvar utvecklades även arbetet med miljökvalitetsmålen och även med miljöledningssystem hos majoriteten av myndigheterna. har visat på ett behov av att förtydliga arbetet med särskilt sektorsansvar och tydliggöra samspelet mellan framför allt det särskilda sektorsansvaret och arbetet med miljökvalitetsmålen. lämnade 21 av de 24 nämnda myndigheterna en redovisning av sitt arbete med det särskilda sektorsansvaret för ekologiskt hållbar utveckling till . Flera av dem redovisade önskemål om vidareutveckling av det särskilda sektorsansvaret och gav även förslag på hur samspelet mellan detta och arbetet med miljökvalitetsmålen bör stärkas. Redovisningarna har utgjort ett underlag till . Det övergripande och långsiktiga målet för regeringens politik är hållbar utveckling. Flera myndigheter har föreslagit att det särskilda sektorsansvaret bör utvidgas till att omfatta även den sociala och ekonomiska hållbarheten. Enligt regeringens bedömning bör dock det särskilda sektorsansvaret begränsas till miljöarbetet till dess att ansvaret blivit än mer etablerat i sektorerna. Självklart skall även myndigheterna fortsättningsvis arbeta med de ekonomiska och sociala delarna av begreppet hållbar utveckling. Inget hindrar de myndigheter som vill integrera alla dimensionerna av hållbar utveckling i sitt arbete att göra det. För att tydliggöra kopplingen mellan särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveckling och arbetet med miljökvalitetsmålen ändras namnet till särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet. Det finns nio centrala miljömålsmyndigheter med ansvar för att tillsammans med organisationer och företag inom berörda sektorer verka för att ett eller flera specificerade miljökvalitetsmål uppnås. Det särskilda sektorsansvaret kompletterar de miljömålsansvariga myndigheternas arbete genom att 18 myndigheter fortsättningsvis har ett ansvar för att verka för att alla relevanta miljökvalitetsmål uppnås inom sin respektive sektor. Det finns ett behov av att tydliggöra sektorns avgränsning. Med sektor avses i detta sammanhang myndighetens ordinarie verksamhetsområde som beskrivs av de styrdokument som definierar myndighetens ansvarsområde, såsom instruktioner, regleringsbrev, propositioner m.m. Regeringen har gjort en genomgång av vilka myndigheter som framöver bör ha kvar, respektive tilldelas eller fråntas ett särskilt sektorsansvar Bedömningen grundas på sektorns miljöpåverkan samt vilket mandat myndigheten har att genomföra åtgärder och myndighetens möjligheter att nå och påverka viktiga aktörer som genom ändrat agerande kan bidra till en positiv miljöpåverkan. översyn minskar antalet myndigheter med särskilt sektorsansvar från 24 Därmed kvarstår det särskilda sektorsansvaret för följande myndigheter: , , , Fiskeri- verket, Försvarsmakten, , , Luft- fartsstyrelsen, Myndigheten för skolutveckling, Verket för näringslivs- utveckling, , , Statens räddnings- verk, , och Nya myndigheter med särskilt sektorsansvar blir luftfartsområdet hanteras av den nybildade Luftfartsstyrelsen). Därmed behåller Luftfartsstyrelsen, och sitt Regeringen bedömer att dessa myndigheter och de sektorer de representerar har en stor miljöpåverkan och att Skogs- styrelsens särskilda sektorsansvar ger ett mervärde relativt myndighetens Mervärdet blir särskilt tydligt då regeringen nu utvecklat det föreslagna sextonde miljökvalitetsmålet om biologisk mångfald Ett rikt växt- och djurliv (se kapitel 20). kommer att ges miljömålsansvar för detta miljökvalitetsmål som även gäller biologisk mångfald i skogen. är miljömålsansvarig myndighet för miljökvalitetsmålet Levande skogar. Sektorns miljöpåverkan sträcker sig dock utanför det område Levande skogar omfattar. I och med att det särskilda sektorsansvaret innebär ett ansvar för samtliga relevanta miljökvalitetsmål kompletterar därmed det särskilda sektorsansvaret miljöansvar till att gälla samtliga relevanta miljöproblem inom sin sektor. Skogssektorn har en uppenbar miljöpåverkan åtminstone när det gäller miljökvalitetsmålen Begränsad klimatpåverkan, Bara naturlig försurning, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag och Myllrande våtmarker. , , , , geologiska undersökning och kommer inte att få ett fortsatt särskilt sektorsansvar på grund av de ovannämnda kriterierna. och Kemikalieinspektionen bör inte heller få ett fortsatt särskilt sektorsansvar eftersom det sammanfaller med verkens huvuduppgifter. Myndigheten för skolutveckling är viktig för att den kan påverka utbildningen på olika nivåer att innehålla kunskap om miljö och hållbar utveckling och därmed bidra till människors ökade kompetens om dessa frågor. Myndigheten kan ge stöd och stimulans åt förskolor och skolor i deras arbete med miljö och hållbar utveckling. Myndigheternas uppgifter, arbetssätt och rapportering I det särskilda sektorsansvaret för miljömålsarbetet ingår att genomföra åtgärder för att myndigheten och aktörerna inom sektorn skall integrera miljöfrågorna i sin verksamhet så att sektorns negativa miljöpåverkan kan minskas och den positiva miljöpåverkan förstärkas och därmed bidra till att uppnå miljökvalitetsmålen som en del i hållbar utveckling. Myndigheterna är därmed pådrivande för en miljömässigt hållbar utveckling inom sektorn. Åtgärderna kan vara av olika karaktär såsom utfärdande av föreskrifter och allmänna råd, informationsinsatser m.m. Myndigheterna skall även ansvara för att föra en dialog med miljömålsansvariga myndigheter om målspecifika åtgärder och, där relevant, om dataförsörjning för att följa upp miljökvalitetsmålen. Myndigheterna skall rapportera om sitt arbete med särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet till . Första tillfället skall vara . Rapporten skall innehålla följande moment: en analys av utvecklingen av sektorns miljöpåverkan, dvs. positiva och negativa trender, en redogörelse för genomförda och kommande åtgärder, förslag till vilka styrmedel och åtgärder som behövs men som myndigheten inte har mandat att genomföra, en beskrivning av identifierade målkonflikter och synergieffekter mellan miljökvalitetsmålen och övriga mål, såväl inom sektorn som gentemot andra sektorer. Den skall dessutom innehålla en redogörelse för hur myndigheten ser på kopplingen mellan sitt arbete med särskilt sektorsansvar och miljökvali- tetsmålen, EU:s sektorsarbete med miljöintegration samt hur sektorn påverkas av internationella beslut. Uppgifter, arbetssätt och rapporteringsmoment måste utformas och anpassas efter myndigheternas verksamheter. Exempelvis är sektorn för Myndigheten för skolutveckling av speciell karaktär och arbetsuppgifter och rapportering kommer där antagligen att skilja sig något från övriga myndigheter. För denna myndighet kommer åtgärderna t.ex. att handla om att genomföra olika utvecklingsinsatser för att stödja och stimulera förskolors och skolors arbete med miljö och hållbar utveckling. Aktörerna i denna sektor är därmed eleverna. Utformningen och anpassningen bör ske i dialog mellan myndigheterna med särskilt sektorsansvar och samt . Målet är att arbetet med det särskilda sektorsansvaret så långt som möjligt skall integreras i och komplettera det övriga arbetet med miljökvalitetsmålen. kommer att svara för den övergripande integreringen av arbetet med det särskilda sektorsansvaret med övrigt miljömålsarbete. Exempelvis är det viktigt att rapporteringen i arbetet med det särskilda sektorsansvaret integreras med rapporteringen i miljömålsarbetet. Rapporteringen i arbetet med det särskilda sektorsansvaret skall ingå i det underlag till den fördjupade redovisningen som gör till regeringen , se vidare i avsnitt 27.2. har ansvar för att följa upp, utvärdera och ge förslag till vidareutveckling av arbetet med särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet. Vidare skall , anpassat efter respektive myndighets behov, stödja, vägleda och samordna myndigheterna med särskilt sektorsansvar. På grund av regeringens olika initiativ som redovisats ovan under rubriken har de berörda myndigheterna kommit olika långt i sitt miljöarbete. Så har t.ex. trafikverken, Försvarsmakten, och arbetat systematiskt och omfattande med miljö. Miljömål har formulerats för flera myndigheter och återfinns därmed i instruktioner och regleringsbrev. Samarbete och nätverk har utvecklats inom olika sektorer, kunskap byggts upp och information och erfarenheter spridits. Mål, handlingsprogram, indikatorer och rapportering har upprättats på flera håll. I dessa fall bör det särskilda sektorsansvaret inte innebära några ytterligare uppgifter förutom kravet på rapportering till . Trafikverkens rapporteringar till bör kunna bygga på den rapportering som trafikverken tillsammans med lämnar till regeringen . För att tydligare betona frågans långsiktiga karaktär, betydelse och koppling till den ordinarie verksamheten avser regeringen att föra in principen om miljöansvar i instruktionen för de myndigheter det berör i de fall det inte redan finns. Koppling mellan särskilt sektorsansvar, miljömålsarbete och miljöledningssystem Styrningen av miljömålsarbetet och det särskilda sektorsansvaret skall fortsatt samordnas. Arbetet med särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet skall komplettera det miljömålsansvar som de nio centrala miljömålsmyndigheterna tidigare tilldelats för ett eller flera specifika miljökvalitetsmål. Miljökvalitetsmålen med delmål och åtgärdsstrategier utgör grund och struktur för det särskilda sektorsansvaret som det fungerar som ledstjärna för arbetet. Det särskilda sektorsansvaret innebär att myndigheten har ett ansvar för att driva arbetet mot miljökvalitetsmålen framåt i sin sektor. Miljöledningssystem kan betraktas som ett verktyg för att organisera och systematisera arbetet. Förutom rapporteringen som beskrivs ovan bör arbetet även i andra avseenden samordnas med övrigt miljömålsarbete där så är lämpligt. Exempel på aktiviteter där sådan samordning kan vara lämplig är utveckling av mål och åtgärder, samarbete med andra aktörer, information samt redovisning, uppföljning och revidering. Inom statsförvaltningen inleddes arbetet med miljöledning 1996 och det har byggts ut successivt . har 220 myndigheter regeringens uppdrag att införa och arbeta med miljöledningssystem som bygger på principerna i ISO 14001 och EG:s miljölednings- och miljörevisionsförordning (EMAS). Ett 50-tal mindre myndigheter har fått ett s.k. förenklat miljöledningsuppdrag, vilket innebär att de i första hand skall arbeta med miljöpåverkan i den egna administrativa verksamheten. Antalet myndigheter som på eget initiativ certifierat sig enligt ISO 14001 eller registrerat sig enligt EMAS, eller arbetar mot sådan certifiering eller registrering, har ökat något och uppgick enligt redovisning till ett 20-tal. Regeringen anser att detta är mycket positivt och överväger att ta initiativ till att ytterligare ett antal myndigheter, framför allt myndigheter med stor miljöpåverkan, inleder arbete för en registrering enligt EMAS-förordningen. Enligt utvärdering är myndigheternas miljöledningsarbete ännu i ett utvecklingsskede men det ger redan miljöeffekter och andra positiva effekter. i ett internationellt perspektiv ligger långt framme med miljöledningssystem i offentlig förvaltning. I likhet med verket anser regeringen att miljöledningsarbetet i många fall behöver verksamhetsanpassas bättre när det gäller den indirekta miljöpåverkan. Regeringen avser därför ta initiativ till att utveckla miljöledningsarbetet med avseende på indirekt miljöpåverkan, bl.a. genom att utveckla uppdragen till några myndigheter med större indirekt miljöpåverkan. Regeringen har givit ett antal myndigheter under i uppdrag att integrera kvalitetssäkring av transporter i sina miljöledningssystem. Att kvalitetssäkra transporter innebär att köpare och säljare av transporter har rutiner som säkerställer att transporterna sker på ett tillfredsställande sätt från både miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt. Såväl interna som externa revisioner av miljöledningssystemen är viktiga verktyg för att upprätthålla arbetet och att åstadkomma ständiga förbättringar. För att bl.a. få underlag för förbättringsåtgärder har regeringen beslutat att en extern utvärdering och revision av miljöledningssystem skall göras . effekterna av extern revision avser regeringen att ge några myndigheter i Prop. 2004/05:150 uppdrag att belysa effekterna av sådana revisioner. Den årliga återrapportering som är föreskriven är betydelsefull för uppföljningen av myndigheternas arbete såväl för myndigheterna själva som för . Många myndigheter har upplevt en avsaknad av uppföljning och styrning från sida bl.a. när det gäller miljöledningsarbetet. har därför ett arbete inletts med att allmänt sett förbättra såväl den formella som den informella uppföljningen och styrningen av myndigheterna. Medverkan från olika aktörer roller och Regeringens bedömning: Sektorsansvaret är fortsatt centralt i arbetet med att uppnå miljökvalitetsmålen. En utredare med uppgift att utvärdera sektorsansvaret inom de verksamheter som påverkar den biologiska mångfalden bör tillkallas. Skälen för regeringens bedömning: Ansvaret för att de åtgärder som behövs för att nå miljökvalitetsmålen faktiskt vidtas delas av alla. ett aktivt deltagande från kommuner, näringsliv, organisationer och enskilda försvåras möjligheterna att nå de uppställda målen. gripande aktörsperspektivet har behandlats i avsnitt 21.1.3. Kommunerna har en mycket viktig roll, bl.a. genom att de har det huvudsakliga ansvaret för den fysiska planeringen. ansvaret för det regionala miljömålsarbetet och för att utveckla det tvär- sektoriella samarbetet med övriga regionala myndigheter och organ. Kommunernas och länsstyrelsernas roll behandlas i kapitel 22. Som framgår av avsnitt 25.1 har principen om att alla samhällssektorer och dess aktörer har ett ansvar för miljön, s.k. sektorsansvar, varit en viktig del i genomförandet av svensk miljöpolitik . Utgångspunkten har varit att miljöproblemen inte kan lösas enbart genom agerande av de traditionella miljöaktörerna. Alla aktörer i samhället har ett ansvar för att åstadkomma en god miljö. politiken inför 1990-talet (prop. 1987/88:85, bet. 1987/88:JoU23, rskr. 1987/88:373) uttalades därför att alla samhällssektorer har ett miljö- ansvar inom sitt verksamhetsområde. Detta allmänna sektorsansvar skall inte förväxlas med det särskilda sektorsansvaret som behandlas i avsnitt Det särskilda sektorsansvaret infördes då 24 statliga myndig- heter inom sektorer med särskilt stor miljöpåverkan identifierades. allmänna sektorsansvaret riktar sig till alla samhällets aktörer. har marknadsrelaterade verktyg, t.ex. miljö- och kvali- tetsmärkningar, blivit en viktig framgångsfaktor i miljöarbetet. kraften är konsumenterna och deras efterfrågan och hur de genom aktiva val bidrar till att miljökvalitetsmålen uppnås. Element som oftast ingår i certifierings- eller märkningssystem är krav om metoder för produktion eller fångst, säkerställande av hållbarhet när det gäller nyttjande av resurser såsom mark, vatten, biologiska resurser samt uppgift om ur- sprung och spårbarhet. Även sociala och ekonomiska aspekter av hållbar utveckling kan ingå. Regeringen vill använda den drivkraft som finns i dessa marknads- Prop. 2004/05:150 relaterade verktyg. Såväl statlig som annan offentlig upphandling kan spela en viktig roll för att uppnå en viss kritisk massa när det gäller t.ex. efterfrågan av miljömärkta varor och tjänster. Producenterna bör ta ansvar för att informationen till konsumenterna blir relevant och förståelig så att konsumenterna kan göra väl övervägda val. I takt med att konsumenterna blir medvetna om produkters miljöpåverkan kan producenternas miljömedvetenhet användas som ett konkurrensmedel på samma sätt som pris och kvalitet. Näringslivet har en betydelsefull roll att, tillsammans med andra relevanta aktörer inklusive olika organisationer ge information till konsumenter och ombesörja distribution av miljömärkta varor m.m. Inom EU och internationellt bör verka för att miljömärkning skall ses som sådan information om miljöfaktorer, ursprung m.m. som konsumenterna bör få del av på en öppen fungerande marknad. bör driva att miljömärkning och liknande verktyg skall kunna användas i miljöarbetet utan att det strider mot reglerna om frihandel. För att arbetet med att nå miljökvalitetsmålen skall bli framgångsrikt är det viktigt med ett medborgerligt engagemang och deltagande. Insikten och kunskapen om såväl målens betydelse som behovet av insatser behöver utvecklas tillsammans med medborgarna. Åtgärder bör planeras och genomföras med så god regional och lokal förankring som möjligt. Det ökar förutsättningarna att hantera de konflikter som kan finnas eller uppstå mellan olika intressen och grupper. Ytterst handlar det om att de som berörs av beslut eller åtgärder också skall få möjlighet att delta i de processer som leder fram till beslut och genomförande. Sektorsansvaret är en grundbult i svensk miljöpolitik och i det fortsatta arbetet med att nå miljökvalitetsmålen. I En strategi för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö (se avsnitt 21.4) har bl.a. de areella näringarna vitala roller att fylla. Det finns skäl att närmare följa upp hur sektorsansvaret och därmed integreringen av miljöhänsyn har fungerat , t.ex. genom att analysera framgångsfaktorer och hinder. Regeringen avser att tillkalla en särskild utredare med uppgift att följa upp och utvärdera hur sektorsansvaret och integreringen av miljöhänsyn har fungerat, i syfte att ytterligare förbättra och tydliggöra sektorsansvaret. Fokus avses ligga på de verksamheter som påverkar den biologiska mångfalden. Regeringens bedömning: Den kunskap som genereras av forskning är ett viktigt stöd för arbetet att nå miljökvalitetsmålen och dess delmål. förslag: menar att forskning och kunskapsutveckling som underlag för beslut är en förutsättning för att miljökvalitetsmålen skall kunna nås. Forskning är nödvändig både för att dimensionera problem och för att utveckla miljö- och kostnadseffektiva har i sin utvärdering visat att betydande kunskap saknas särskilt för att nå miljökvalitetsmålen Giftfri miljö och När det gäller miljökvalitetsmålet Giftfri miljö konstaterar rådet att ökad satsning på forskning inom miljötoxikologi är viktig eftersom kunskapen om de flesta kemiska ämnen är bristfällig. Av ämnen som används mest i samhället är det endast för möjligt att göra en begränsad riskbedömning. För miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö anser att det saknas en helhetsbild över strålmiljön och dess påverkan på människor och djur. Flera verksamheter som kan ge upphov till strålning som en icke avsedd bieffekt har identifierats. Det är viktigt att kartlägga var dessa verksamheter bedrivs och att utreda de stråldoser som de ger upphov till. När det gäller exponeringen för elektromagnetiska fält har forskningen inte visat att basstationer eller mobiltelefoner orsakar ohälsa. anser dock att ökade insatser inom forskning, miljöövervakning och information är en förutsättning för att delmålet om elektromagnetiska fält skall kunna nås (se även avsnitt 10.4). Även framhåller behovet av utveckling av olika styrmedel. Det handlar om metoder och styrmedel för att nå flera eller alla miljökvalitetsmål. Behovet av ökad forskning gäller såväl utveckling av ekonomiska styrmedel som andra styrmedel. Mer kunskap behövs också om effektiviteten av befintliga styrmedel. Remissinstanserna: Det råder en stor enighet bland remissinstanserna om behovet av fortsatt forskning för att driva miljöarbetet framåt och för att mål och delmål skall kunna nås. När det gäller forskning inriktad mot enskilda miljökvalitetsmål anser bl.a. , och samt , , och att forskningen om hälsa och miljömedicin kopplat till miljökvalitetsmålet Giftfri miljö bör stärkas. i , och anser särskilt att forskningen om hälsoeffekter i inomhusmiljön bör beaktas. Behov av ökad forskning riktat mot miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö framförs av Länsstyrelserna i , och samt , och , särskilt när det gäller forskning om elektromagnetiska fält. Behovet av ökad forskning när det gäller styrmedel stöds av många remissinstanser. Skälen för regeringens bedömning Forskning är en viktig drivkraft för att föra miljöarbetet framåt. Det kan ske på olika sätt. Forskningen kan identifiera och beskriva miljöproblemen samt utveckla åtgärder i form av miljöteknik eller styrmedel för att hitta lösningar. Med hjälp av forskning kan kunskapsluckor identifieras som utgör hinder för att nå miljökvalitetsmålen. Forskningen är också av betydelse för att utvärdera miljömålsarbetet och som underlag för att revidera mål och delmål. Resultaten från miljöforskningen har varit betydelsefulla när det gäller att formulera miljökvalitetsmålen och delmålen. Underlag från forskningen är av stor betydelse för att nå alla miljökvalitetsmål och delmål. har i sin utvärdering visat att betydande kunskap saknas särskilt för att nå miljökvalitetsmålen Giftfri miljö och Säker strålmiljö. Regeringen anser mot denna bakgrund att den kunskap som genereras av forskning om kemikalier och miljötoxikologi behöver stärkas bl.a. för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. En viktig orsak till att svenska förslag har haft stor genomslagskraft i internationella förhandlingar om begränsning av kemikalieanvändningen är den toxikologiska, miljömedicinska och epidemiologiska forskning som svenska forskare har bedrivit. Forskningen har utgjort underlag för att föreslå åtgärder mot kemiska hälso- och miljörisker. Regeringen anser att forskningen inom strålskyddsområdet i landet är viktig för att miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö skall uppnås. Det gäller såväl forskningen om effekter av joniserande strålning på hälsa som på den biologiska mångfalden, t.ex. inom områdena strålningsbiologi och radioekologi. har i en rapport till regeringen (Prioriterad forskning och annat vetenskapligt stödunderlag till miljömålsproposition 2005, dnr M2003/3433/Hm) gjort en sammanställning av de långsiktiga kunskaps- och forskningsbehoven för att nå miljökvalitetsmålen. anser att det jämfört med tidigare finns ett större behov av samhällsvetenskaplig forskning, bl.a. om styrmedel. menar att det också finns ett stort behov av systemanalys kring beslut som tas med stöd av , arbetsmiljölagen och . Däremot anser att behovet av forskning om effekter av miljöförändringar är mindre . för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) har ett särskilt uppdrag att ta initiativ till samordning med andra forskningsfinansiärer när det gäller samhällsvetenskaplig miljöforskning. Regeringen anser att den samhällsvetenskapliga miljöforskningen har stor betydelse inte minst för att utveckla och utvärdera olika styrmedel för miljöarbetet. Regeringen har därför lagt ett särskilt uppdrag på Formas att tillsammans med andra forskningsfinansiärer ta fram en forskningsstrategi för samhällsvetenskaplig forskning med särskild inriktning på styrmedel. Detta uppdrag skall redovisas . Finansiering av forskning till stöd för miljökvalitetsmålen har genom sitt anslag för miljöforskning ett särskilt ansvar för forskning till stöd för miljökvalitetsmålen. Även Formas och finansierar omfattande forskning som bidrar med underlag för arbetet med att uppnå miljökvalitetsmålen liksom och Verket för innovationssystem. och finansierar inom ramen för sitt sektorsansvar viss forskning med koppling till miljökvalitetsmålen. Utförare av forskning om miljökvalitetsmålen är vid sidan av universitet och högskolor även , geologiska undersökning, och . Regeringen anser liksom de flesta remissinstanser att det finns behov av att öka stödet till forskning för miljö och hållbar utveckling, bl.a. för att stödja den kunskapsutveckling som behövs för att nå miljökvalitetsmålen. I Forskning och förnyelse (prop. 2000/01:3, bet. 2000/01:UbU6, rskr.