prop · GT0318 · 2005-10-18 00:00:00 — Begreppet integrerade återvändandeförfaranden används för att beskriva en metod som omfattar en undersökning och analys dels av den grupp som skall återvända, dels av de rättsliga och praktiska svårigheterna som kan uppstå vid ett återvändande både i den sändande och den mottagande staten samt utvecklandet av specifika och riktade åtgärder för att möta dessa problem. presenterade kommissionen ett förslag till rådets direktiv om gemensamma standarder avseende återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt inom unionen (KOM(2005) 391 slutlig). Förslaget syftar till att effektivisera återvändandet från EU av personer som meddelats lagakraftvunna avvisnings- och utvisnings- beslut. Förslaget föreskriver bl.a. att avvisnings- och utvisningsbeslut som har vunnit laga kraft skall verkställas. Återtagandeavtal mellan EU och tredje land Med stöd av artikel 63 (3)(b) i EG-fördraget har Europeiska unionens råd givit kommissionen mandat att ingå återtagandeavtal med tredje land för att effektivisera återvändandearbetet (se kapitel 1.4 Återvändande och återtagandeavtal, Bilaterala återtagandeavtal för en definition av termen återtagandeavtal). De s.k. Gemenskapsavtalen om återtagande förhandlas av kommissionen på uppdrag av medlemsländerna. Rådet är beslutande i Tanken har varit att genom att förhandla gemensamt kan Skr. 2005/06:18 medlemsländernas synpunkter och intressen tillvaratas bättre jämfört med om man förhandlar var och en för sig. Medan själva förhandlingen ombesörjs av kommissionen i löpande samråd med medlemsländerna är det givetvis medlemsländerna själva som sedan tillämpar avtalen för att underlätta återvändandet. Tanken är att dessa återtagandeavtal skall bidra till förbättrad hantering av migrationsströmmar till EU genom utökat samarbete med ursprungsländer och transitländer. Dessutom skall avtalen bidra till att bekämpa människosmuggling. Rådet har givit kommissionen mandat att förhandla om återtagandeavtal med , , , (), och (), (), samt , , och (). Förhandlingarna har avslutats med , , och . Återtagandeavtalen med , och trädde ikraft , respektive . Avtalet med undertecknades . I enlighet med EG-rätten har bestämmelser i avtalen företräde framför eventuella bilaterala avtal som medlemsstaterna ingått gällande återtagande av personer. Gemenskapskodex om gränspassage för personer regler om yttre gränskontroll kompletteras av föreskrifterna i den s.k. gemensamma handboken som antogs 1993 av den dåvarande för Schengen (en ny version antogs 1999, och den uppdateras löpande). Ytterligare riktlinjer för gränskontrollens organisation finns i den s.k. Schengenkatalogen. Katalogen är inte rättsligt bindande, utan endast en sammanställning av rekommendationer och bästa praxis. För att skapa större tydlighet kring vilka regler som gäller och vilken status reglerna har, presenterade Europeiska kommissionen ett förslag till en gemenskapskodex om gränspassage för personer. Kodexen slår samman och ersätter relevanta delar av och den gemensamma handboken. Rådet förväntas anta kodexen . Förslaget syftar till att fastställa bestämmelser som reglerar gränspassage vid EU:s yttre och inre gränser. Lokal gränstrafik vid yttre gränser presenterade Europeiska kommissionen två förslag till förordning om inrättande av en ordning för lokal gränstrafik vid medlemsstaternas yttre gränser samt inrättande av en ordning för lokal gränstrafik vid tillfälliga yttre landgränser mellan medlemsstaterna (KOM (2003) 502 slutlig). presenterade kommissionen ett nytt, sammanslaget förslag (KOM (2005) 56 slutlig). Genom förslaget bemyndigas medlemsstaterna, om så är lämpligt, att förhandla bilateralt med sina grannstater om särskilda arrangemang som är tillämpliga på lokal gränstrafik vid deras gemensamma landgräns. Förslaget syftar till Skr. 2005/06:18 att göra det lättare för gränsboende att passera de yttre landgränserna. Förslaget påverkar inte rätten till fri rörlighet för unionsmedborgare och unionsmedborgares familjemedlemmar som är tredjelandsmedborgare. Förslaget behandlas i rådet. presenterade Europeiska kommissionen ett förslag till beslut om inrättande av en yttre gränsfond för perioden 20072013 som en del av ramprogrammet för solidaritet och förvaltning av migrationsströmmar (KOM (2005) 123 slutlig). Förslaget syftar till att stödja genomförande i medlemsstaterna av det gemensamma, integrerade gränskontrollsystemet för kontroll och övervakning av de yttre gränserna. Syftet är vidare att få till stånd en effektiv förvaltning av personströmmarna vid de yttre gränserna samt en enhetlig och effektiv tillämpning i medlemsstaterna av Europeiska unionens lagstiftning beträffande de yttre gränserna. Förslaget förhandlas i rådet. samordnas det operativa gränskontrollsamarbetet mellan medlemsstaterna av en ny EU-byrå, placerad i i . Byrån har etablerats med stöd av rådets förordning (EG) nr 2007/2004 av om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (EUT L 349, 25.11.2004 s. 1, Celex 32004R2007). Byrån skall fungera som ett stöd för medlemsstaterna vid genomförandet av gemensamma bestämmelser kring yttre gränskontroll. beslutade Europeiska unionens råd att förlänga den s.k. Europeiska flyktingfonden för en ny period 20052010. Fonden upprättades i syfte att utveckla och harmonisera medlems- staternas insatser för mottagande av asylsökande, asylprövning, integration och frivilligt återvändande. Flyktingfonden ingår, liksom återvändandefonden och gränsfonden, i förslaget till ramprogram för solidaritet och förvaltning av migrationsströmmar. Flyktingfondens andra period kommer att avbrytas efter 2007 och ersättas av en tredje period som löper med de övriga fonderna i ramprogrammet. skall fonden särskilt främja genomförandet av bestämmelserna i befintlig och framtida gemenskapslagstiftning på asylområdet, exempelvis direktiven om mottagande av asylsökande, asylförfaranden och skyddsgrunder. Projekt som bedrivs i samverkan mellan två eller flera medlemsstater kommer vidare att ges större utrymme . Gemenskapens bidrag till de insatser som stöds av fonden får normalt uppgå till av totalkostnaden; återstoden skall medfinansieras från offentliga eller privata källor i medlemsstaterna. uppgår de Skr. 2005/06:18 projektmedel som erhåller från fonden till . Inför Flyktingfondens andra verksamhetsperiod har i samverkan med och 30 andra organisationer tagit fram en långsiktig verksamhetsplan. Planen bygger på en analys av svagheter i asyl- och flyktingmottagningsprocessen och förslag till åtgärder som skall genomföras eller påbörjas . Inom ramen för programperioden pågår 30 projekt, varav de flesta fokuserar på den enskildes möjlighet till egenförsörjning. Andra projekt är inriktade på boende och språkinlärning. Det pågår också projekt vars syfte är att utarbeta lämpliga former för intervjuer med asylsökande barn. 2.6Högnivågruppen för asyl och migration (HLWG) Högnivågruppen för asyl och migration (HLWG) har som uppgift att utifrån ett pelaröverskridande perspektiv skapa och utveckla en enhetlig och integrerad politik inom unionen gentemot de viktigaste ursprungs- och transitländerna. Målet är att utveckla samarbetet med ursprungsländer för att söka ta bort grundorsakerna till ofrivillig migration och samarbeta med transitländer i syfte att omvandla dessa till säkra första asylländer. Samarbetet sker genom kunskaps- och kapacitetsuppbyggnad. HLWG har huvudsakligen fokuserat på tre områden: -att i enlighet med uppdrag från Europeiska unionens råd, tillsammans med kommissionen, utveckla program för varaktiga lösningar på flyktingsituationer. Två pilotprogram (försöksverksamhet) har beslutats, ett med inriktning på ursprungsländer i Stora Sjöregionen i ; ett med inriktning på transitländer i . -att identifiera och utveckla grunderna för unionens samarbete med på migrationsområdet. Rådet beslutade att ge kommissionen mandat att med finna en gemensam grund för samarbetet. -att följa upp kommissionens mandat att få till stånd unionsbaserade återtagandeavtal. HLWG kommer att bearbeta kommissionens meddelande om utvecklingsbistånd tillsammans med Generaldirektoratet för utvecklingsfrågor. Ett viktigt instrument för genomförande av politik som behandlas i HLWG finns i (EUT L 80, , s. 1), för vilket anslagits för program ämnade att bl.a. utveckla migrations- politik i tredje länder, främja lagliga migrationskanaler, stärka inter- nationellt skydd, bekämpa olaglig invandring, inklusive människohandel, samt bidra till återtagandeavtal och hållbar reintegration i ursprungs- länder. Europeiska unionens råd beslutade om inrättandet av ett gemensamt europeiskt system för utbyte av viseringsinformation (VIS) (2004/512/EG; EUT L 213, , s. 5, Celex 32004D0512). 2005/06:18 presenterade Europeiska kommissionen ett förordningsförslag om informationssystemet för viseringar och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (KOM (2004) 835 slutlig). Syftet med VIS är att förebygga hot mot den inre säkerheten och s.k. viseringsshopping samt underlätta gränskontroll, inre utlänningskontroll och kampen mot bedrägerier. I förslaget till förordning anges ändamålet, funktionen och ansvarsfördelningen för VIS. Även villkor och förfaranden mellan medlemsstaterna för utbyte av uppgifter om ansökningar fastställs för att underlätta prövningen av viseringsansökningar och beslutsfattande i sådana ärenden. Genom att underlätta uppgiftsutbytet kommer införandet av VIS att medföra att den gemensamma viseringspolitiken, det konsulära samarbetet och samrådet mellan medlemsstaternas centrala konsulära myndigheter förstärks. Vidare kommer VIS att underlätta identifiering och återsändande av olagliga invandrare samt tillämpningen av Dublin- förordningen. Den förbättrade prövningen av viseringsansökningar kommer också att bidra till medlemsstaternas inre säkerhet och till att bekämpa terrorism. Systemet beräknas införas tidigast . Arbetet med att öka harmoniseringen av viseringspolitiken fortsätter inom EU och mellan Schengenstaterna. Rådets förordning (EG) nr 851/2005 av om ändring av förordning (EG) nr 539/2001 vad gäller ömsesidighetsmekanismen (EUT L 141. , s. 3, Celex 32005R0851) trädde i kraft . Beslutet innebär att viseringstvång inte med automatik skall införas i förhållande till det tredje land som påför en medlemsstat ett viseringskrav. I stället skall den berörda medlemsstaten tillsammans med kommissionen vidta åtgärder tillsammans med det tredje landet i syfte att upphäva viseringstvånget. 3 Prövning av uppehållstillstånd i m.m. Enligt uppskattningar från UNHCR uppgick den globala flykting- populationen till 9,2 miljoner människor, vilket innebär en minskning med jämfört med samma års början då det totala antalet flyktingar i världen uppskattningsvis var 9,6 miljoner. Detta är fjärde året i följd som antalet minskat, dock inte med samma takt som (motsvarande minskning för var ). ökade antalet asylsökande i kraftigt. närmast fördubblades antalet nya asylsökande från 16 303 till 33 016. Trenden bröts , då antalet personer som sökte asyl minskade till 31 355. fortsatte antalet att minska till 23 161, vilket är färre än föregående år. januarijuni 2005 har 7 988 personer sökt asyl i jämfört med 11 445 personer och enligt prognos väntas det totala antalet asylsökande uppgå till 17 000. Det genomsnittliga antalet inskrivna var 2003 Motsvarande siffra var 40 994. 2005/06:18 juni 2005 har det genomsnittliga antalet inskrivna varit 36 362. Bland de asylsökande i är andelen män betydligt större än andelen kvinnor. Av de drygt 23 000 personer som sökte asyl var närmare 15 000 män och drygt 8 000 kvinnor. Däremot beviljades ungefär lika många uppehållstillstånd till asylsökande kvinnor som till asylsökande män. avgjorde 35 308 asylärenden och antalet öppna asylärenden i det närmaste halverades från cirka 24 000 till 12 400 ärenden. Verkets resurser för handläggning förstärktes under detta år. januarijuni 2005 har avgjort 11 840 ärenden, vilket kan jämföras med 16 529 2004. Vid utgången av juni månad 2005 hade verket 8 808 öppna asylärenden. avgjorde 21 554 ärenden . Nämnden har avgjort 10 955 ärenden jämfört med 9 021 ärenden året innan. Målet är att den totala väntetiden för den asylsökande skall vara högst från ansökan till beslut. Handläggningstiderna för avgjorda asylärenden ökade sammantaget jämfört med . Detta beror främst på en prioritering av äldre ärenden. Målet om högst tolv månaders väntetid nåddes därmed inte. var den genomsnittliga handläggningstiden för såväl som drygt . Inkomna asylansökningar i perioden juli 2002juni 2005 Asylsökande och beviljade uppehållstillstånd efter medborgarskap perioden 2002juni 2005. Beslut angående konventionsflyktingar, skyddsbehövande i övrigt samt humanitära skäl. 2004 inom parentes) 1 467 (2 072) 886 (594) 524 (572) 395 (743) 374(131) 245 (489) 207 (493) 203 (592) 198 (317) 190 (148) 3 299 (5 306) Ovan redovisas de tio största grupperna av asylsökande i samt antalet beviljade uppehållstillstånd januari 2002juni 2005. Motsvarande statistik avseende perioden januari 2001oktober 2004 återfinns i Migration och asylpolitik (Regeringens skrivelse 2004/05:47). Asylsökande som reser in får i många fall inte sina ansökningar prövade därpå. De beslut som fattas under ett visst år kan därför inte direkt jämföras med antalet asylsökande . Trots att antalet nya asylsökande från och har minskat januarijuni 2005 jämfört med , utgör de alltjämt den största enskilda gruppen av nya asylsökande i . Den näst största gruppen utgörs av irakier. Efter att ha minskat stadigt , ökade antalet i denna grupp januarijuni 2005 jämfört med . Den tredje största gruppen, asylsökande från , har minskat något 2005. har antalet asylsökande som är statslösa närapå halverats under samma Skr. 2005/06:18 period. Antalet asylsökande från har nästan trefaldigats under För flera andra grupper av asylsökande kan man notera väsentliga minskningar i antal. När det gäller antalet asylsökande från , , och , rör det sig om halveringar eller ännu större minskningar. Asylansökningar till EU:s medlemsstater samt och , perioden 2002juni 2005 '03'04 (%) per 1 000 inv. -9,3 -29,9 -45,4 -39,7 8 762(2) 4 532(2) (3) -35,6 -28,9 568(2) 624(1) -27,0 56(1) 2 197(4) -8,8 -33,1 -26,1 -52,1 -29,6 -33,4 -23,75 -18,2 -32,3 -49,1 Källor: och svenska utlandsmyndigheter (1)januarijuli 2005 (2)Antal personer vilkas asylärenden prövats Det totala antalet asylsökande i EU:s medlemsstater minskade med jämfört med året innan. Antalet asylsökande minskade i drygt hälften av medlemsstaterna. För del minskade antalet asylsökande . Motsvarande nedgångar har kunnat konstateras i andra medlemsstater som , , , och . Ännu mer betydande minskningar kunde noteras i och , där antalet asylsökande sjönk med jämfört med . I flera andra länder ökade emellertid antalet asylsökande, främst i de nya medlemsstaterna. Av dessa länder kunde alla utom , och påvisa ökningar av antalet asylsökande jämfört . Störst var ökningen för , som tog emot fler asylsökande än . Av de tidigare EU15- länderna mottog , , och fler Skr. 2005/06:18 asylsökande 2004 än föregående år. var med sina 65 614 asylsökande det EU-land som mottog flest asylsökande . Därefter följer i tur och ordning , , och . Det totala antalet asylansökningar i EU samt och uppgick till drygt 300 000. Det är en klar minskning jämfört med då motsvarande antal var långt över 400 000 . mottog av det totala antalet asylansökningar som lämnades in inom EU. andel har därmed minskat något jämfört med , då andelen var . i förhållande till folkmängd tog emot 2,6 asylansökningar per 1 000 invånare, vilket är en ungefär lika stor andel som för . Det är något mindre än motsvarande andel i och , men betydligt högre än EU-genomsnittet. var med sina 13,5 asyl- ansökningar per 1 000 invånare den av EU:s medlemsstater som relativt sett tog emot flest asylsökande . Det finns stora skillnader mellan länderna i fråga om antalet asylsökande. I vissa länder, som de baltiska staterna, och , är de asylsökande mycket få. Uppehållstillstånd beviljade perioden 2002juni 2005 Uppehållstillstånd inom ramen för vidarebosättning - Konventionsflyktingar() - Skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § -- 1 punkten (dödsstraff, tortyr m.m.) -- 2 punkten (väpnad konflikt,miljökatastrof) -- 3 punkten (kön, homosexualitet) -anhörig till flykting (flyktingar, skyddsbehövande i övrigt, kvotflyktingar, Övriga (ex. egna företagare, ankn. Utomnordiska medborgare måste ha uppehållstillstånd för att få bosätta sig i . Tabellen ovan visar antalet uppehållstillstånd som beviljats på övriga grunder under perioden 2002juni 2005 fördelat på grunder för uppehållstillstånd. Den vanligaste grunden för att bevilja uppehållstillstånd är familjeanknytning, såsom familjebildning och familjeåterförening. Nästan hälften av det totala antalet personer som beviljades uppehållstillstånd i fick det på grund av familjeanknytning. Antalet utomnordiska medborgare som bosatte sig i av familjeskäl 2004 var 22 214. Endast en mindre del av dessa, 3 085 personer, var anhöriga till en flykting, kvotflykting, skyddsbehövande i Skr. 2005/06:18 övrigt eller någon som fått uppehållstillstånd av humanitära skäl. kvinnor än män beviljades uppehållstillstånd på grund av familje- anknytning. Totalt sett beviljades dock ungefär lika många män som kvinnor uppehållstillstånd i . Uppehållstillstånd beviljade på skyddsgrunder och av humanitära skäl perioden 2002juni 2005 Uppehållstillstånd inom ramen för vidarebosättning (kvotflyktingar) - Konventionsflyktingar() - Skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § -- 1 punkten (dödsstraff, tortyr m.m.) -- 2 punkten (väpnad konflikt, -- 3 punkten (kön, homosexualitet) Antalet personer som beviljas uppehållstillstånd på skyddsgrunder och av humanitära skäl har minskat i takt med att antalet asylsökande blivit färre. En relativt stor andel utgörs av s.k. kvotflyktingar, dvs. personer som väljs ut i samarbete med FN:s flyktingkommissarie () (se vidare kapitel 6.1 FN:s flykting- kommissarie (), Vidarebosättning). av det totala antalet personer som beviljats uppehållstillstånd på skyddsgrunder eller av humanitära skäl. 2005 är motsvarande andel emellertid lägre, . personer som får flyktingstatus eller status som skyddsbehövande i övrigt har andelen uppehållstillstånd som beviljas av humanitära skäl minskat. skäl utgör nu omkring hälften av de uppehållstillstånd som beviljas i invandrade 62 028 personer till medan personer, vilket är en minskning med i jämförelse med I diagrammet nedan redovisas personer både svenska och utländska medborgare som har flyttat över landets gränser under respektive kalenderår, med avsikten att bosätta sig inom/utom Av dem som invandrade till var nästan en fjärdedel svenska medborgare och var medborgare i ett annat europeiskt land. Invandringen från de nya EU-länderna har mer än fördubblats från 1 992 Skr. 2005/06:18 personer 2003 till 3 975 personer . De länder som flest utvandrare flyttade till var , och . Av dem som utvandrade var svenska medborgare. Mer än två tredjedelar av de utländska medborgarna flyttade till sitt medborgarskapsland. In- och utvandring till/från T u s e n t a l I n v a n d r a r e U t v a n d r a r e 1 9 4 0 1 9 5 0 1 9 6 0 1 9 7 0 1 9 8 0 1 9 9 0 2 0 0 0 2 0 1 0 Enligt beslut om en ny instans- och processordning i utlänningsärenden (se kapitel 1.1) kommer Kammar- rätten i i sin egenskap av Migrationsöverdomstol att ha ansvaret för praxisbildningen fr.o.m. . Denna förändring medför att regeringens nuvarande möjlighet att fatta vägledande beslut, i de fall eller överlämnar enskilda ärenden för att avgöras av regeringen, kommer att upphöra. Genom ett beslut avgjorde regeringen ett ärende som rör frågan om återreseförbud. Regeringen avslog överklagandet i asylärendet och upphävde beslutet om återreseförbud i samma ärende. Ärendet rörde en familj som sökt asyl i och åberopat i stora delar samma asylskäl vid bägge tillfällena. hade beslutat att familjen skulle meddelas återreseförbud , dvs. förbud mot att resa in i . Enbart den omständigheten att familjen sökt asyl i två gånger utgjorde, enligt regeringens bedömning, inte tillräcklig grund för att motivera ett återreseförbud. Familjen hade i sin nya asylansökan visserligen åberopat omständigheter som redan tidigare hade prövats men också några omständigheter som inte prövats i det tidigare avvisningsärendet och som delvis inte heller tidsmässigt hade kunnat åberopas då. Regeringen ansåg därmed att det inte fanns tillräckliga skäl att förordna om återreseförbud i ärendet. Regeringen har genom beslutet utvidgat möjligheten att meddela Skr. 2005/06:18 återreseförbud till att gälla också sådana fall där personer under asylutredningen inte medverkar till att klarlägga sin identitet. Regeringen avgjorde ett ärende om barn med uppgivenhetssymtom den Regeringen beviljade barnet och övriga familjen permanenta uppehållstillstånd av humanitära skäl. Beslutet grundar sig på en samlad bedömning av barnets hälsotillstånd, osäkerheten i hemlandet och att ett återvändande skulle innebära att barnet antas ta bestående skada i sin psykosociala utveckling om avvisning till hemlandet sker. Regeringen slår fast att individuell prövning skall gälla alla asylärenden och att barns egna asylskäl skall utredas och bedömas självständigt. Situationen i bedömdes vara sådan att asyl- sökande från bör beviljas tidsbegränsat uppehållstillstånd. 3.3Svenska utlänningsärenden i mot tortyr, för de mänskliga rättigheterna och i fäster stor vikt vid rätten för enskilda att klaga hos internationella Den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (), mot tortyr och FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna är exempel på sådana organ som har behörighet att pröva enskilda klagomål mot en stat. bl.a. om en verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut strider mot statens konventionsåtaganden. mot tortyr övervakar tillämpningen av tortyr- konventionen, FN:s konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, . konvention uppställer i artikel 3 ett förbud mot att återsända en person till en stat där han eller hon riskerar tortyr. En förutsättning för att kommittén skall kunna pröva klagomål från enskilda är att staten i fråga har accepterat den individuella klagorätten. Endast 57 av de 140 stater som är anslutna till tortyrkonventionen har gjort det. och andra länder, däribland , och , som accepterar den individuella klagorätten har eller har haft klagomål från enskilda i kommittén. har mot tortyr behandlat totalt 48 klagomål mot Kommittén har i elva fall bedömt att ett återsändande av den klagande efter ett beslut om avvisning eller utvisning skulle innebära ett brott mot artikel 3 i mot tortyr. I 20 fall har kommittén konstaterat att inte har kränkt konventionen. avslutats utan sakprövning. Antalet anmälningar till mot tortyr har ökat under de finns ett femtontal öppna ärenden mot hos kommittén i vilka regeringen ombetts att yttra sig. gäller ett ärende utvisning på grund av brott, resten avser asylärenden där avvisnings- eller utvisningsbeslut meddelats. Staternas efterlevnad av FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter kontrolleras av kommittén för de Om en stat har ratificerat det första fakultativa Skr. 2005/06:18 protokollet till konventionen kan individer framföra klagomål mot den staten till kommittén. Av de 154 stater som är anslutna till konventionen har 105 av dem accepterat den individuella klagorätten enligt protokollet. Exempel på fri- och rättigheter som slås fast i konventionen och som kan åberopas i utlänningsärenden är rätten till liv (artikel 6), förbud mot tortyr (artikel 7) och rätten till skydd för privat- och familjeliv (artikel 17). Antalet anmälningar mot till för de mänskliga rättigheterna har varit relativt begränsat. Kommittén har granskat sammanlagt elva klagomål mot , varav sex har prövats i sak.