prop · GS03110d2 · 2005-03-17 00:00:00 — Ändringen är föranledd av att motsvarande ändring genom artikel 11.2 i det nu aktuella direktivet har gjorts i artikel 3.2 i EG-direktivet 93/98/EEG av om harmonisering av skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter. Denna ändring var i sin tur föranledd av artikel 17.2 i WIPO-fördraget om framföranden och fonogram. Den ändring som har gjorts är att i de fall en ljudupptagning har getts ut efter upptagningen skall skyddstiden alltid räknas från utgivningen. gällde att skulle räknas från det som inträffade först av offentliggörande eller utgivning, i de fall någon av dessa åtgärder skedde från upptagningen. Om utgivning inte sker från upptagningen men däremot offentliggörande sker , räknas skyddstiden från offentliggörandet. Reglerna har endast ändrats såvitt avser ljudupptagningar. För upptagningar av rörliga bilder gäller samma regler som . Det innebär att om en och samma upptagning innehåller såväl ljud som rörliga bilder kan olika skyddstid komma att gälla för de olika rättighetshavarna. Detsamma gäller i förhållande till andra närstående rättighetshavare, t.ex. utövande konstnärer. I tredje stycket har en hänvisning gjorts till den nya bestämmelse som föreslås i 11 a § URL. Det innebär att en inskränkning i ensamrätten till exemplarframställning kommer att gälla för s.k. tillfälliga kopior. Vidare har en hänvisning till 17 § URL införts, vilken medför att inskränkningen till förmån för personer med funktionshinder kommer att gälla även i förhållande till fonogramframställare och producenter av rörliga bilder. Slutligen har en hänvisning gjorts till den generella bestämmelsen om avtalslicenser som finns i 42 a § URL och till den nya bestämmelsen i 42 d § URL om avtalslicens avseende vissa arkivs och biblioteks rätt att till lånesökande överföra och sprida i annat än pappersform enskilda artiklar, korta avsnitt eller material som av säkerhetsskäl inte bör lämnas ut i original. I övrigt har paragrafen endast ändrats redaktionellt. Användning av ljudupptagningar för offentligt framförande m.m. Oavsett bestämmelserna i 45 § första stycket och 46 § första stycket får ljudupptagningar användas vid 1.ett offentligt framförande, eller 2.en överföring till allmänheten utom i fall då överföringen sker på ett sådant sätt att enskilda kan få tillgång till ljudupptagningarna från en plats och som de själva väljer. Vid användning som avses i första stycket har framställaren samt de utövande konstnärer vars framförande finns på upptagningen rätt till ersättning. Om två eller flera konstnärer har samverkat vid framförandet, kan den rätt som tillkommer dem göras gällande endast av dem gemensamt. Mot den som har använt anordningen skall konstnärer och framställare göra gällande sina krav . Används en ljudupptagning vid överföring i form av en trådlös ljudradio- eller televisionsutsändning som och oförändrat återutsänds (vidaresänds) till allmänheten trådlöst eller genom kabel gäller följande. Gentemot den som vidaresänder får krav på ersättning göras gällande endast genom sådana organisationer som företräder ett flertal svenska utövande konstnärer eller framställare. Organisationerna skall framställa kraven med de krav som avses i 42 a § femte stycket. Bestämmelsen i 11 § andra stycket skall tillämpas i de fall som avses i denna paragraf. Denna paragraf gäller inte ljudfilm. Paragrafen innehåller en regel om tvångslicens beträffande ljudupptagningar. Den har behandlats i avsnitt 10 i den allmänna motiveringen. Artikel 3.2 i direktivet är av relevans för bestämmelsen. En ändring har gjorts i första stycket i bestämmelsen. Bestämmelsen har tidigare innehållit en tvångslicens avseende all användning av ljudupptagningar vid offentliga framföranden (förutom vad gäller ljudfilm). Begreppet offentligt framförande har tidigare innefattat såväl distansöverföringar som framföranden för en närvarande publik. Distansöverföringarna har fått ett eget begrepp i upphovsrättslagen, överföring till allmänheten (se 2 § tredje stycket 1 URL). 47 § har anpassats till denna ändring på så sätt att det anges att även överföring till allmänheten, med ett viktigt undantag, omfattas av tvångslicensen. Undantaget avser distansöverföringar som sker på ett sådant sätt att enskilda kan få tillgång till ljudupptagningarna från en plats och vid en tidpunkt som de själva väljer. Dessa förfoganden omfattas, till skillnad från vad som tidigare gällt, nu inte av tvångslicensen. Exempel på sådana förfoganden är när en ljudupptagning läggs ut på Internet på ett sådant sätt att en Internetanvändare kan välja fritt när han eller hon vill ta del av ljudupptagningen. T.ex. s.k. streaming, dvs. sådana utsändningar av musik via Internet som sker på samma sätt som traditionella radiosändningar, och liknande förfoganden omfattas däremot alltjämt av tvångslicensen. Det är endast distansöverföringar med interaktivitet avseende möjligheten för allmänheten att välja såväl tidpunkt som plats för mottagandet som, i enlighet med artikel 3.2 i direktivet, undantagits från tvångslicensens tillämpningsområde. I fjärde stycket har ett antal hänvisningar till andra bestämmelser i upphovsrättslagen tagits bort. Dessa hänvisningar finns även i 45 och 46 §§ URL och saknar därför självständig betydelse i 47 §. Ändringarna innebär alltså inte någon ändring i sak. Endast hänvisningen till 11 § andra stycket URL har fått stå kvar så att det framgår att den bestämmelsen är tillämplig vid sådan användning som avses i 47 §. I övrigt har endast redaktionella ändringar gjorts i bestämmelsen. Ett radio- eller televisionsföretag har, med de inskränkningar som föreskrivs i tredje stycket, en uteslutande rätt att förfoga över en ljudradio- eller televisionsutsändning genom att 1.ta upp utsändningen på en anordning genom vilken den kan återges, 2.framställa exemplar av en upptagning av utsändningen, 3.sprida exemplar av en upptagning av utsändningen till allmänheten, 4.tillåta återutsändning eller en återgivning för allmänheten på platser där allmänheten har tillträde mot inträdesavgift, eller 5.tillåta att en upptagning av utsändningen på trådbunden eller trådlös väg överförs till allmänheten på ett sådant sätt att enskilda kan få tillgång till upptagningen från en plats och som de själva väljer. De rättigheter som avses i första stycket 2, 3 och 5 gäller till utgången av femtionde året då utsändningen ägde rum. Bestämmelserna i 2 § andra stycket, 69 §§, 11 § andra stycket, 11 a, 12, 16, 17, 21, 22, 2526 b och 26 e §§ skall tillämpas i fråga om ljudradio- och televisionsutsändningar som avses i denna paragraf. När ett exemplar av en upptagning enligt denna paragraf med företagets samtycke har överlåtits inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet får exemplaret spridas vidare. Om ett radio- eller televisionsföretag har krav på ersättning för en sådan vidaresändning som avses i 42 f § och som har skett med företagets samtycke, skall företaget framställa sitt krav med de krav som avses i 42 a § femte stycket. Paragrafen innehåller regler om närstående rättigheter för radio- och televisionsföretag. Den har behandlats i avsnitt 10 i den allmänna motiveringen. De bestämmelser i direktivet som är av störst intresse är artikel 2 och artikel 3.2. Första stycket i bestämmelsen har formulerats om på så sätt att radio- och televisionsföretagen nu ges exklusiva ensamrättigheter. Rättigheterna har varit utformade som förbudsrättigheter. Som närmare utvecklas i den allmänna motiveringen innebär denna ändring inte någon skillnad i praktiken från vad som redan gäller (jfr NJA II 1961 s. 302). En annan sak är att det , som beskrivs i det följande, har gjorts ändringar vad gäller innehållet i rättigheterna. I första stycket 2 har angetts att radio- och televisionsföretagen har en ensamrätt att framställa exemplar av upptagningar av sina utsändningar. Ändringen i första stycket 2 har kombinerats med en hänvisning i tredje stycket till 2 § andra stycket URL, där direktivets definition av exemplarframställning tagits in. Radio- och televisionsföretagen har således fått en ensamrätt till exemplarframställning avseende sina upptagningar som fullt ut motsvarar vad direktivet föreskriver. Härigenom får rättighetshavarna ett skydd inte bara mot direkt eftergörande av en upptagning utan mot all exemplarframställning oavsett i vilken form eller med vilken metod det sker och oavsett om det sker helt eller delvis. Den särskilda lydelsen om att en upptagning inte får föras över från en anordning till en annan har därför utgått (jfr 2 § andra stycket). I första stycket 5 har radio- och televisionsföretagen fått en ny rättighet som de inte tidigare haft. Radio- och televisionsföretagen får genom bestämmelsen en rätt enligt artikel 3.2 i direktivet att tillåta att en upptagning av utsändningen på trådbunden eller trådlös väg överförs till allmänheten på ett sådant sätt att enskilda kan få tillgång till upptagningen från en plats och som de själva väljer. Exempel på sådana förfoganden är när en upptagning av ett televisionsprogram läggs ut på Internet på ett sådant sätt att en Internetanvändare kan välja fritt när han eller hon vill ta del av programmet. Det är endast distansöverföringar med interaktivitet avseende möjligheten för allmänheten att välja såväl tidpunkt som plats för mottagandet som lagts till bland radio- och televisionsföretagens ensamrättigheter. Skyddstidens längd är enligt bestämmelsens andra stycke densamma beträffande denna nya ensamrättighet som beträffande övriga delar av radio- och televisionsföretagens rättigheter. Tredje stycket i bestämmelsen innehåller hänvisningar till andra bestämmelser i upphovsrättslagen som skall gälla även för radio- och TV-företag. Bland dessa hänvisningar har några nya nu förts in. En hänvisning har gjorts till den nya bestämmelse som föreslås i 11 a § URL. Det innebär att en inskränkning i ensamrätten till exemplarframställning kommer att gälla för s.k. tillfälliga kopior. Vidare har en hänvisning till 17 § URL införts, vilken medför att inskränkningen till förmån för personer med funktionshinder kommer att gälla även i förhållande till radio- och TV-företag. I övrigt har paragrafen endast ändrats redaktionellt. Framställare av kataloger m.m. Den som har framställt en katalog, en tabell eller ett annat dylikt arbete i vilket ett stort antal uppgifter har sammanställts eller vilket är resultatet av en väsentlig investering har uteslutande rätt att framställa exemplar av arbetet och göra det tillgängligt för allmänheten. Rätten enligt första stycket gäller till dess har förflutit då arbetet framställdes. Om arbetet har gjorts tillgängligt för allmänheten från framställningen, gäller dock rätten till dess har förflutit då arbetet först gjordes tillgängligt för allmänheten. Bestämmelserna i 2 § andra fjärde styckena, 69 §§, 11 § andra stycket, 12 § första, andra och fjärde styckena, 14, 1622, 25, 2626 b och 26 e §§, § femte och sjätte styckena samt i 42 a42 f §§ skall tillämpas på arbeten som avses i denna paragraf. Är ett sådant arbete eller en del av det föremål för upphovsrätt, får denna rätt också göras gällande. Avtalsvillkor som utvidgar framställarens rätt enligt första stycket till ett offentliggjort arbete är ogiltiga. Paragrafen innehåller regler om närstående rättigheter för framställare av sammanställningar. Den har behandlats i avsnitt 10 i den allmänna motiveringen. har bestämmelsens tredje stycke innehållit en hänvisning till relevanta delar av 2 § URL. I denna del har endast redaktionella ändringar gjorts. (Hänvisningen har ändrats till att avse 2 § andra fjärde styckena i stället för 2 § andra och tredje styckena.) Hänvisningen innebär dock förstås att de nya definitioner som görs inom ramen för begreppet tillgängliggörande för allmänheten kommer att gälla även för framställare av sammanställningar. I och med att det nu i 19 § URL införs en regel om regional konsumtion av spridningsrätten kommer vidare hänvisningen till 19 § URL, som redan finns i 49 §, att innebära att regional konsumtion gäller även såvitt avser spridningsrätten för framställare av sammanställningar. I tredje stycket har förts in en hänvisning till 12 § fjärde stycket URL, som är ett nytt stycke i den bestämmelsen. Därigenom kommer regeln om att en förlaga för kopiering för privat bruk inte får vara olovlig även att gälla i förhållande till sammanställningar. Har en sammanställning kopierats eller gjorts tillgänglig på sätt som strider mot reglerna i upphovsrättslagen så kommer det således inte fortsättningsvis att vara tillåtet att använda detta exemplar av sammanställningen som förlaga vid kopiering för privat bruk. I tredje stycket har också tagits in en hänvisning till alla bestämmelser om avtalslicenser i upphovsrättslagen, 42 a 42 f §§. Det innebär att de två nya bestämmelser om avtalslicenser som införs, avtalslicensen avseende kopiering inom myndigheter, företag och organisationer m.fl. (42 b § URL) och avtalslicensen om överföring och spridning av visst material av arkiv och bibliotek (42 d § URL), kommer att gälla också avseende sammanställningar. I övrigt har paragrafen endast ändrats redaktionellt. Den som har framställt en fotografisk bild har uteslutande rätt att framställa exemplar av bilden och göra den tillgänglig för allmänheten. Rätten gäller oavsett om bilden används i ursprungligt eller ändrat skick och oavsett vilken teknik som utnyttjas. Med fotografisk bild avses även en bild som har framställts genom ett förfarande som är jämförligt med fotografi. Rätten enligt första stycket gäller till dess har förflutit då bilden framställdes. Bestämmelserna i 2 § andra fjärde styckena, 3, 79, 11 och 11 a §§, 12 § första och fjärde styckena, 1620 och 23 §§, 24 § första stycket, 25 26 b, 26 e, 26 j28, 3138, 41, 42, 42 a42 f och 5052 §§ skall tillämpas på bilder som avses i denna paragraf. Är en sådan bild föremål för upphovsrätt, får denna rätt också göras gällande. Paragrafen innehåller regler om närstående rättigheter för fotografer. Den har behandlats i avsnitt 10 i den allmänna motiveringen. har bestämmelsens tredje stycke innehållit en hänvisning till relevanta delar av 2 § URL. I denna del har endast redaktionella ändringar gjorts. (Hänvisningen har ändrats till att avse 2 § andra fjärde styckena i stället för 2 § andra och tredje styckena.) Hänvisningen innebär dock förstås att de nya definitioner som görs inom ramen för begreppet tillgängliggörande för allmänheten kommer att gälla även för fotograferna. I och med att det nu i 19 § URL införs en regel om regional konsumtion av spridningsrätten kommer vidare hänvisningen till 19 § URL, som redan finns i 49 a §, att innebära att regional konsumtion gäller även såvitt avser fotografers spridningsrätt. I tredje stycket har förts in en hänvisning till den nya bestämmelsen i 11 a § URL. Inskränkningen i ensamrätten till exemplarframställning såvitt avser s.k. tillfälliga kopior kommer således också att gälla i förhållande till fotografer. Vidare har en hänvisning tagits in till 12 § fjärde stycket URL, som är ett nytt stycke i den bestämmelsen. Därigenom kommer regeln om att en förlaga för kopiering för privat bruk inte får vara olovlig även att gälla i förhållande till fotografier. Har ett fotografi kopierats eller gjorts tillgängligt på sätt som strider mot reglerna i upphovsrättslagen så kommer det således inte fortsättningsvis att vara tillåtet att använda detta exemplar av fotografiet som förlaga vid kopiering för privat bruk. En hänvisning har också tagits in till den nya 20 a § URL. Det innebär att om ett fotografi som skyddas enligt 49 a § tas med i en film eller ett televisionsprogram är det tillåtet att framställa och sprida exemplar av fotografiet, framföra det offentligt och överföra det till allmänheten om förfogandet avseende fotografiet är av underordnad betydelse med hänsyn till filmens eller televisionsprogrammets innehåll och om övriga förutsättningar enligt 20 a § URL är uppfyllda. Motsvarande förfoganden får göras beträffande fotografier som förekommer i bakgrunden av eller annars ingår som en oväsentlig del av en bild. I tredje stycket har också tagits in en hänvisning till samtliga bestämmelser om avtalslicenser i upphovsrättslagen, 42 a 42 f §§. Det innebär att de två nya bestämmelser om avtalslicenser som införs, avtalslicensen avseende kopiering inom myndigheter, företag och organisationer m.fl. (42 b § URL) och avtalslicensen om överföring och spridning av visst material av arkiv och bibliotek (42 d § URL), kommer att gälla också avseende fotografiska bilder. I övrigt har paragrafen endast ändrats redaktionellt. Skydd för tekniska åtgärder m.m. I detta kapitel finns bestämmelser om skydd för tekniska åtgärder och elektronisk information om rättighetsförvaltning. Med teknisk åtgärd avses i detta kapitel varje verkningsfull teknik, anordning eller komponent som har utformats för att vid normalt bruk hindra eller begränsa exemplarframställning eller tillgängliggörande för allmänheten av ett upphovsrättsligt skyddat verk utan samtycke från upphovsmannen eller dennes rättsinnehavare. Med information om rättighetsförvaltning avses all information, även i form av nummer eller koder, som är kopplad till ett exemplar av ett upphovsrättsligt skyddat verk eller som framträder i samband med överföring till allmänheten av ett sådant verk och som syftar till att identifiera verket, upphovsmannen eller dennes rättsinnehavare eller till att upplysa om villkor för användning av verket. Informationen skall ha lämnats av upphovsmannen eller dennes rättsinnehavare. Paragrafen, som är ny, innehåller dels en beskrivning av vad det nya 6 a kap. behandlar, dels definitioner av begreppen teknisk åtgärd respektive information om rättighetsförvaltning. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.3.2 och 11.3.7 i den allmänna motiveringen. Genom bestämmelsen genomförs artikel 6.3 och artikel 7.2 i direktivet. I bestämmelsens första stycke anges att i det nya 6 a kap. finns bestämmelser om skydd för tekniska åtgärder och elektronisk information om rättighetsförvaltning. Det nya kapitlet innehåller de materiella handlingsreglerna avseende detta. En ny straffbestämmelse, 57 b §, har därutöver placerats i 7 kap., som behandlar ansvar och ersättningsskyldighet. Vidare har en ändring gjorts i 59 §. I bestämmelsens andra stycke återfinns en definition av begreppet teknisk åtgärd. För att det skall vara fråga om en sådan teknisk åtgärd som får rättsligt skydd måste den ha utformats till att vid normalt bruk hindra eller begränsa exemplarframställning eller tillgängliggörande för allmänheten av ett upphovsrättsligt skyddat verk. Det skall alltså vara fråga om ett skydd inriktat på de upphovsrättsligt relevanta förfogandena. Det innebär att en teknik som är inriktad på att hindra något annat än exemplarframställning eller tillgängliggörande för allmänheten inte är en teknisk åtgärd i lagens mening. Ett exempel på en teknisk åtgärd som är inriktad på att hindra upphovsrättsligt relevanta förfoganden är en kopieringsspärr på en DVD- eller CD-skiva. Kopieringsspärren är utformad för att hindra exemplarframställning av CD-skivan eller DVD- skivan och är alltså en teknisk åtgärd. Ett annat exempel är kryptering eller åtkomstkontroll av ett verk som mot betalning tillhandahålls för nedladdning, dvs. exemplarframställning, på Internet. Som exempel på ett fall då den använda tekniken inte är avsedd att hindra exemplarframställning eller tillgängliggörande för allmänheten kan nämnas de s.k. regionkoderna avseende . Dessa har utformats så att endast kan spelas upp med en DVD-spelare som sålts inom samma geografiska område som filmen. Syftet med detta är att dela upp marknaden för filmverk geografiskt och tidsmässigt. Det är alltså spridning av filmverken som man vill förhindra. hindrar dock inte spridningen avseende de fysiska exemplaren av verket, de hindrar endast att man tittar på filmerna i vissa DVD-spelare. Den relevanta upphovsrättsliga åtgärden, att sprida filmerna, kan äga rum helt utan hinder av regionkoderna, och regionkoderna utgör därför inte sådana tekniska åtgärder som skyddas. har en teknisk åtgärd både ett upphovsrättsligt relevant syfte och ett syfte som inte är upphovsrättsligt relevant. Vad som gäller i den situationen framgår av 52 d § och behandlas närmare i kommentaren till den bestämmelsen. Åtgärden skall hindra eller begränsa upphovsrättsligt relevanta förfoganden. I och med att det är tillräckligt att åtgärden begränsar sådana förfoganden kan en teknisk åtgärd åtnjuta rättsligt skydd även om den bara hindrar en viss typ av exemplarframställning eller tillgängliggörande för allmänheten, t.ex. endast digitala förfoganden. Enligt bestämmelsen skall den tekniska åtgärden skydda ett upphovsrättsligt skyddat verk. Det måste således vara fråga om ett alster som uppnår verkshöjd. Vidare får verkets skyddstid inte ha gått ut. Av 52 h § framgår att skyddet för tekniska åtgärder gäller även i fall då den tekniska åtgärden förhindrar eller begränsar exemplarframställning eller tillgängliggörande för allmänheten av en prestation skyddad av till upphovsrätten närstående rättigheter. Vilken typ av teknik som används saknar betydelse. I lagtexten anges att det kan vara frågan om varje teknik, anordning eller komponent. Den tekniska åtgärden måste emellertid vara verkningsfull, dvs. den måste ha effekt. Något krav på att åtgärden skall vara omöjlig att ta sig förbi kan förstås inte ställas upp. får den inte vara så enkel att kringgå att den överhuvudtaget inte kan anses verkningsfull, t.ex. om man med ett enkelt handgrepp kan ta bort en spärr eller tejpa över en kod så att spärren inte fungerar. Var den exakta gränsen går för skydd blir en sak för domstol att avgöra. Den tekniska åtgärden skall vara inriktad på att förhindra eller begränsa exemplarframställning eller tillgängliggörande för allmänheten utan samtycke från upphovsmannen eller dennes rättsinnehavare. Det innebär att det inte bara är fråga om fall då det upphovsrättsliga förfogandet skulle innebära upphovsrättsintrång. Även i fall då exemplarframställning eller tillgängliggörande för allmänheten skulle kunna ske med stöd av en inskränkningsbestämmelse skyddas en teknisk åtgärd som förhindrar eller begränsar sådan kopiering eller sådant tillgängliggörande för allmänheten. Som exempel kan nämnas att en kopieringsspärr på en CD-skiva skyddas som en teknisk åtgärd trots att den inte enbart hindrar kopiering som utgör upphovsrättsintrång utan även förhindrar eller begränsar kopiering för privat bruk. I bestämmelsens tredje stycke finns en definition av begreppet information om rättighetsförvaltning. Det som avses är framför allt s.k. digitala vattenstämplar med uppgifter som rör förvaltningen av ett verk. Av definitionen framgår att det är fråga om information som syftar till att identifiera verket, upphovsmannen eller dennes rättsinnehavare eller till att upplysa om villkor för användning av verket. Det kan alltså vara fråga om ett verks titel, rättighetshavarens namn eller hur man skall gå till väga för att få en licens att använda verket på visst sätt. Vidare framgår att informationen skall vara kopplad till ett exemplar av ett verk eller framträda i samband med överföring till allmänheten av ett verk. I det första fallet kan det t.ex. vara fråga om information på en CD-skiva eller I det senare fallet kan det t.ex. handla om information som framträder i samband med att ett verk läggs ut på Internet. Definitionen omfattar all information, även i form av nummer eller koder. Det är alltså inte enbart information som kan läsas som löptext som avses utan även t.ex. nummer eller koder som uttrycker den aktuella typen av information. Att det däremot endast är elektronisk information som åtnjuter skydd framgår av §. Även i detta fall skall det vara fråga om ett upphovsrättsligt skyddat verk, dvs. det måste föreligga verkshöjd och skyddstiden får inte ha gått ut.