prop · GS03111 · 2005-03-31 00:00:00 — Regeringens förslag: lån som återbetalats eller avskrivits i sin helhet skall inte beaktas vid prövningen av rätten till nya veckor med lån. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall ges möjlighet att utfärda närmare föreskrifter om bestämmelsen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En stor majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget. SFS tillstyrker förslaget men menar också att det bör kunna göras undantag i de fall den återstående skulden är låg. ÖKS avstyrker delvis förslaget och föreslår en alternativ lösning. Skälen för regeringens förslag: Avsikten med lånetrappan är att skuldsättningen skall hållas nere. Med det förslag som regeringen nu lämnar begränsas rätten till studielån successivt fr.o.m. det år den studerande fyller . De studielån som den studerande har tagit tidigare skall räknas in i det sammanlagda antalet veckor som studielån kan lämnas. Detta gäller oavsett i vilket lånesystem studielånen togs. Den som har uppburit studielån kan alltså nyttja färre veckor med studielån än vad som framgår av lånetrappan. lån tagna vid studier på grundskolenivå skall dock inte räknas och lån tagna vid studier på gymnasienivå skall enbart medräknas till hälften av det faktiska veckoantalet. De förslag till förbättrade möjligheter för äldre att studera med studiemedel som lämnas här innebär alltså att en person som t.ex. är och har läst med studielån på gymnasienivå kommer att få rätt att låna (180-30), dvs. i drygt sju terminer. I promemorian föreslogs att tidigare veckor med lån inte skulle räknas in och ses som förbrukade låneveckor, i de fall då den studerande i sin helhet återbetalat sina lån. Förslaget motiverades av att en person som har återbetalat sina tidigare lån har minst lika goda möjligheter att återbetala nya studielån som den som tagit studielån. Effekterna som beskrevs i promemorian var att de personer som har återbetalat sina lån kommer att ges större möjligheter att ta nya studielån. De flesta remissinstanser har instämt i förslaget. ÖKS avstyrker dock delvis förslaget. Nämnden menar att promemorians förslag kommer att uppfattas som orättvist av dem som har en liten skuld kvar att betala på sina gamla lån. ÖKS föreslår i stället att tidigare lån (förbrukade låneveckor) i stället bör beräknas genom att en omräkning av en individs studieskuld skall göras till ett visst antal veckor. SFS för ett delvis liknande resonemang och menar att det bör kunna göras undantag i de fall den återstående skulden är låg. Regeringen anser att det är rimligt att tidigare tagna lån skall räknas in i det sammanlagda antalet veckor som kan beviljas eftersom en studerande som tidigare lånat vanligtvis har en kvarvarande skuld som han eller hon betalar på. Om nya lån skulle lämnas utan restriktioner blir återbetalningsbördan tung och riskerna för avskrivning skulle öka. Regeringen anser dock att en studerande som tagit lån för länge sedan och som i sin helhet är slutbetalade när nya studier påbörjas, inte skall belastas av dessa tidigare lån vid en prövning enligt lånetrappan. Dessa studerande har minst lika goda möjligheter att återbetala nya studielån som de studerande som har lånat. För att de tidigare låneperioderna inte skall påverka ny upplåning måste skulden vara helt reglerad vid de nya studiernas början. Med detta avses att studielån oavsett lånetyp skall vara återbetalda. Med helt återbetalda studielån skall också jämställas en helt reglerad skuld som delvis har betalats tillbaka och delvis har skrivits av. Den föreslagna lösningen kommer att underlätta för återkommande studier. En modell med en mer exakt omräkning av skuldens storlek till ett visst antal veckor skulle dock bli alltför administrativt svårhanterlig. många veckor en person har rätt att låna skulle med en sådan lösning Prop. 2004/05:111 ändras under utbildningens gång beroende på inbetalningar, avskrivningar och ränteutveckling. Vilket veckoantal en studerande har rätt till skulle även vara svårt eller omöjligt att informera om vid t.ex. telefonrådgivning, trots att uppgiften är vital för den studerande när han eller hon skall planera sina studier. Den bestämmelse som regeringen nu föreslår är enklare i sin utformning och bedöms vara administrativt och informativt hanterbar. En person med liten återstående skuld kommer givetvis att ha möjlighet att genom frivillig inbetalning reglera denna för att få möjlighet till nya lån. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall få utfärda närmare föreskrifter om bestämmelsen. Undantag från veckogränserna för äldre Regeringens förslag: Den som är eller äldre skall kunna få studiemedel än vad veckogränserna medger, om det finns särskilda skäl. I dessa fall skall studiemedel kunna lämnas i Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Flera remissinstanser, däribland och , menar att det är bra att studiemedel kan lämnas om det finns särskilda skäl, men anser att detta bör gälla oavsett vilken ålder den CSN anser att ytterligare överväganden behövs innan en ÖKS anför att det redan av studiestödslagen bör framgå vad som är syftet med bestämmelsen. Skälen för regeringens förslag: För varje utbildningsnivå finns en gräns för hur många veckor studiemedel kan lämnas. veckogränserna är framgår av bilaga 1. studiemedel kan beviljas enligt övriga bestämmelser, t.ex. åldersgränserna, studieresultatprövningen och lånetrappan, kan stödet alltid beviljas med bidrag och lån i så många veckor som dessa gränser Studiemedel utöver veckogränserna kan beviljas om det finns Med synnerliga skäl avses enligt praxis t.ex. att någon behöver förlängd studietid på grund av funktionshinder eller andra mycket speciella omständigheter. Prövningen är restriktiv. Förutom åldersgränsen och lånetrappan gjordes i promemorian bedömningen att även veckogränserna för rätt till studiemedel på de olika utbildningsnivåerna i vissa fall minskar möjligheterna till återkommande Denna uppfattning delas i princip samstämmigt av I promemorian föreslogs vidare att studiemedel för den som är eller äldre skulle kunna lämnas om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl innebär, i förhållande till synnerliga skäl, att det ställs lägre krav på de förhållanden som den studerande åberopar för att få nya studiemedel och att fler därmed kan komma att få undantag från veckogränserna. Åldersgränsen för denna något mer generösa prövning motiverades av att personer som är eller äldre oftast har hunnit med en längre yrkesverksam period tidigare studier och att de studerande bör förvärvsarbeta innan det finns skäl för samhället att delfinansiera kompletterande studier. De remissinstanser som har invändningar mot förslaget anser i flertalet fall att förslagets inriktning är bra, men att förändringen även borde gälla för yngre studerande. Det framhålls i några yttranden att det kan finnas behov av ytterligare tid med studiemedel även för yngre personer och att detta särskilt gäller för personer som läser längre utbildningsinriktningar. Regeringen konstaterar att har beräknats för att förbättra möjligheterna för äldre att studera med studiemedel. Att använda dessa medel till att skapa generösare möjligheter till undantag även för yngre ligger inte i linje med vad som angavs i budgetpropositionen . Frågan om hur många veckor med studiemedel som skall kunna lämnas på de olika utbildningsnivåerna bör dessutom behandlas i ett sammanhang där andra för sakfrågan viktiga faktorer tas i beaktande, t.ex. längden på olika utbildningar och genomsnittliga studietider. Att genomföra en större reform på detta område utan att beakta sådana andra viktiga faktorer är inte rimligt och ligger inte heller inom ramen för syftet med den reform som föreslås. Regeringen bedömer också att det i sak är väl motiverat att öka dispensmöjligheterna just för personer . Dessa har ofta en utbildning som ligger längre tillbaka i tiden och som av arbetsmarknadsmässiga skäl kan behöva förnyas och uppdateras. Likaså är det i denna grupp vanligare att man av olika anledningar behöver byta yrkesinriktning på grund av t.ex. en förslitnings- eller yrkesskada eller liknande. Särskilda skäl bör därför anses föreligga om en person har förbrukat studiestödsveckor och han eller hon därefter av arbetsmarknadsskäl eller personliga eller andra liknande skäl behöver fullfölja en utbildning eller önskar vidareutbildning eller annan breddad utbildning som inte ryms inom återstående antal studiestödsveckor. Studiemedel skall med hänsyn till särskilda skäl kunna lämnas utöver de ordinarie veckogränserna. Däremot bör särskilda skäl inte anses föreligga i det fall en person studerar på den aktuella studienivån och avser att läsa in dubbla utbildningar eller avser att komplettera en avslutad utbildning. Särskilda skäl bör inte heller anses föreligga för en person som inte kan anföra några arbetsmarknadsskäl och inte heller i övrigt har några personliga skäl som kan kopplas till yrkeslivet eller samhällets ökade krav på kompetensutveckling. ÖKS anser att det bör framgå av lag vilket som är syftet med bestämmelsen. Regeringen bedömer dock att det måste finnas en flexibilitet i tillämpningen där en prövning måste göras från fall till fall. Det kan då vara till nackdel att det redan av lagen framgår exakt vilka skäl som skall omfattas. Att medge generösare möjligheter till undantag från veckogränserna för personer som är eller äldre ger, tillsammans med de övriga förslag som presenteras i denna proposition, ökade möjligheter till återkommande studier och ligger därför väl i linje med målet att underlätta för ett livslångt lärande. De ökade undantagsmöjligheterna skall omfatta samtliga utbildningsnivåer eftersom det är mycket individuellt vilken utbildning den enskilde kan behöva. För övriga studerande, och i de fall ansökan avser dispens från Prop. 2004/05:111 veckoreglerna , gäller även fortsättningsvis att studiemedel kan lämnas än veckogränserna medger, om det finns synnerliga skäl. 6.5Höjd åldersgräns för rätt till rekryteringsbidrag Regeringens förslag: Den övre åldersgränsen för rätt till rekryteringsbidrag höjs till . Promemorians förslag: Promemorian omfattade inte frågor om rekryteringsbidrag. Remissinstanserna: CSN menar att åldersgränsen för rekryterings- bidrag bör överensstämma med åldersgränsen för studiemedel. Skälen för regeringens förslag: I promemorian Förbättrat studiestöd till äldre studerande berördes inte frågor om rekryteringsbidrag till vuxenstuderande. I sitt remissyttrande anför dock CSN att den övre åldersgränsen för rätt till rekryteringsbidrag bör vara densamma som åldersgränsen för rätt till studiemedel. Regeringen delar denna uppfattning. Som en följd av den föreslagna höjningen av åldersgränsen inom studiemedelssystemet föreslår regeringen därför att motsvarande höjning av åldersgränsen görs för rekryteringsbidraget. Möjligheten till ett livslångt lärande bör stimuleras även genom en höjning av den övre åldersgränsen för rekryteringsbidraget. Även ur informationssynpunkt är det lämpligt att åldersgränserna för de båda stödformerna följs åt. Rekryteringsbidraget används som ett verktyg i kommunernas uppsökande verksamhet och riktar sig till personer som är eller riskerar att bli arbetslösa eller som på grund av funktionshinder behöver extra tid för att uppnå studiemålen. Att vidga åldersintervallet för rekryteringsbidraget innebär att målgruppen för stödet blir större. Eftersom rekryteringsbidraget skall rekrytera till studier är det viktigt att åldersgränsen för detta stöd synkroniseras med motsvarande gräns inom studiemedelssystemet. Det skall i de allra flesta fall vara möjligt att övergå från rekryteringsbidrag till studiemedel för att studierna på så sätt skall kunna avslutas. Regeringen föreslår därför att även åldersgränsen för rätt till rekryteringsbidrag skall höjas från 50 till . 7Krav på bosättning i för rätt till studiemedel vid studier utomlands Gällande EG-rättsakter skall införlivas i svensk författning. Rådets nya direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier med åtföljande ändringar i aktualiserar vissa anpassningar i det nationella systemet. aviserats i budgetpropositionen (prop. 2004/05:1) på studie- Det aktuella direktivet omfattar unionsmedborgare till Prop. 2004/05:111 skillnad från rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen som endast avser arbetstagare m.fl. Även familjebegreppet har utvidgats i den nya rättsakten. Reglerna om likabehandling gäller alltså numera alla unionsmedborgare som uppehåller sig i den mottagande medlemsstaten (artikel 24.1). Men i direktivet har det särskilt föreskrivits att den mottagande staten, innan permanent uppehållsrätt beviljats, inte är skyldig att lämna bistånd till uppehälle för studier inklusive yrkesutbildning i form av studiebidrag eller studielån till andra personer än anställda eller egenföretagare, personer som behåller sådan ställning eller deras familjemedlemmar (artikel 24.2). Grundläggande bestämmelser om rätt till studiestöd finns i studiestödslagen (1999:1395) och i studiestödsförordningen (2000:655). Med stöd av bemyndiganden i dessa författningar har CSN utfärdat detaljerade föreskrifter och allmänna råd om vad som krävs för att en person skall ha rätt till studiestöd. I det följande behandlas endast vissa bestämmelser om studiemedel och rätten till studiemedel vid utlandsstudier på eftergymnasial nivå. Enligt 3 kap. 4 § studiestödslagen får studiemedel lämnas till svenska medborgare. Utländska medborgare har däremot normalt inte rätt till svenskt studiestöd. Utländska medborgare som kommer till i syfte att studera här, s.k. gäststuderande, kan i princip inte få svenskt studiestöd överhuvudtaget. Invandrare som har, eller får, en stark anknytning till har däremot möjlighet att få studiestöd för studier här i landet. För att en invandrare skall få svenskt studiestöd krävs i princip vistelse och arbete i . Efter inträde i EU har reglerna för utländska medborgares rätt till svenskt studiestöd emellertid anpassats till EG-rätten. Av 1 kap. 4 § studiestödslagen framgår att utländska medborgare som på grund av anställning eller etablering som egenföretagare här i landet kan härleda rättigheter i fråga om sociala förmåner från -avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), eller -avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan, och å andra sidan om fri rörlighet för personer, skall när det gäller rätt till studiestöd enligt studiestödslagen jämställas med svenska medborgare under de förutsättningar som anges i föreskrifter av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Detsamma gäller make, sambo och barn samt andra familjemedlemmar till sådana utländska medborgare. För att kunna finansiera utlandsstudier med studiemedel gäller vissa grundläggande regler. Materiella lagbestämmelser som reglerar studiemedel vid utlandsstudier saknas dock. förutsättningarna för sådant stöd regleras i studiestödsförordningen. Enligt 3 kap. 23 § studiestödsförordningen får studiemedel lämnas för studier på eftergymnasial nivå i ett land utanför , om den studerande har varit folkbokförd i , och om har beslutat att utbildningen kan anses ha en Om det finns särskilda skäl får studiemedel lämnas även om folkbokföringskravet inte är uppfyllt. Personer som kan härleda rättigheter från EG-rätten likställs med svenska medborgare. utländska medborgare kan endast få studiemedel för studier utomlands inom ramen för ett utbytesprogram. CSN har meddelat ytterligare föreskrifter och allmänna råd om rätt till studiemedel för studier utomlands. Gemensamt för alla utländska medborgare är att myndigheten gör en inledande prövning om s.k. principiell rätt till svenskt studiestöd. Då kontrolleras om sökanden överhuvudtaget har möjlighet att få stöd. Därefter prövas om de övriga allmänna villkoren för det studiestöd som söks är uppfyllda. CSN:s beslut om studiestöd kan överklagas till ÖKS. En grundläggande EG-rättslig princip är att uppnå fri rörlighet för personer inom Europiska unionen. Principen om arbetskraftens fria rörlighet regleras i artikel 39 i EG-fördraget. innebär att varje form av diskriminering grundad på nationalitet är förbjuden inom EG-fördragets tillämpningsområde (artikel 12.1). Den närmare innebörden av diskrimineringsförbudet preciseras i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen. Den migrerande arbetskraften skall åtnjuta samma sociala och skattemässiga förmåner som landets egna medborgare (artikel 7.2). Det regelverk som styr prövning av rätten till svenskt studiestöd är främst denna förordning och den praxis från EG- domstolen som utvecklats på området. Regelverket fastställer rätten till sociala förmåner för migrerande arbetstagare eller egenföretagare och deras familjemedlemmar. Studiemedel betraktas enligt EG-rätten som en social förmån (jfr. domstolens mål C-293/83 Gravier och C-39/86 Lair). har direkt tillämpning i svensk rätt. egenföretagare samt deras familjemedlemmar som kan härleda rättigheter från EG-rätten jämställs med svenska medborgare och har därför möjlighet att få svenskt studiestöd både för studier i och utomlands på samma villkor som bosättningslandets egna medborgare bl.a. C-30/89 Bernini). Rätten till sociala förmåner knyts till arbetstagare som nyttjar den fria rörligheten inom EU. arbetstagare blir därför avgörande. Begreppet definieras inte närmare i fördraget utan har tolkats av (se bl.a. C-357/89 Raulin). Regelverket på detta område har varit föremål för en översyn och har resulterat i rådets nya direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. att samla befintlig lagstiftning i en enda rättsakt och därigenom upprätta ett enda system som är tillämpligt på alla kategorier av personer Prop. 2004/05:111 (arbetstagare, egenföretagare, studenter, icke-yrkesverksamma) samt att Ändringen innebär bl.a. att det s.k. studentdirektivet (93/96 EEG) upphör att gälla . Av sistnämnda direktiv har bl.a. framgått att studerande som vill utnyttja sin rätt att vistas i ett annat EU-land måste kunna visa att de disponerar över tillräckliga ekonomiska medel och att de har en sjukförsäkring, så att de inte riskerar att utgöra någon belastning för uppehållslandets sociala system. Reglerna för de nordiska ländernas studiestöd är förhållandevis samstämmiga även om systemen är nationella samt uppbyggda och anpassade till respektive lands struktur beträffande t.ex. ekonomiska prioriteringar och sociala trygghets- och förmånssystem. EG/EES-rätten gäller också i de nordiska länderna. I de nordiska regelverken är möjligheten att få studiestöd vid utlandsstudier beroende av den studerandes anknytning till det nordiska landet. Motsvarande möjlighet saknas i princip i övriga länder inom gemenskapen. Anknytningen är kopplad till familj, vistelse, bosättning, arbete eller ålder. I princip gäller en gräns i de flesta nordiska länder innan en invandrare kan få stöd från det nya landet. I har regelsystemet förändrats och bestämmelserna för utländska medborgares rätt att få studiestöd har förtydligats. Reglerna innebär bl.a. att en utländsk medborgare måste ha bott i landet för att vara berättigad till studiestöd för studier utomlands. och har motsvarande regler med den skillnaden att i krävs bosättning . Även , som anpassat regelverket på området till EG-rätten, har liknande regler. 7.3Krav på bosättning i för rätt till studiemedel vid studier utomlands Regeringens förslag: Studiemedel får lämnas för studier utanför om den studerande har varit bosatt i i en sammanhängande period om . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om undantag från bosättningskravet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna, bl.a. Statskontoret, tillstyrker förslagen i promemorian. CSN tillstyrker att det i lag regleras vilka krav på anknytning till som ska ställas för rätt till studiemedel för studier utomlands. I övrigt avstyrker CSN förslaget och efterlyser förtydliganden om vem som skall anses vara bosatt i landet. Även anser att bosättningsbegreppet skall förtydligas. ÖKS tillstyrker men föreslår att bosättningskravet inte ska gälla för arbetstagare och egenföretagare och deras familjemedlemmar. SFS ställer sig i huvudsak positiv till förslaget. Dock anser SFS att detta inte ska gälla för svenska medborgare. Skälen för regeringens förslag: har ett väl utvecklat studiestödssystem som ger möjlighet att studera i men också i hela övriga världen med svenskt studiestöd. Motsvarande möjlighet saknas i de flesta europeiska länder. Det ligger i intresse att denna möjlighet till studerandemobilitet bibehålls. Det internationella samarbetet syftar också till att stärka kvaliteten i utbildningen samt främja möjligheter till studier på olika platser i världen. Möjligheten att kunna finansiera studietiden är nyckeln till sådana utlandsstudier. EG- domstolens tolkning av rådets förordning nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen kan emellertid verka kostnadsdrivande på det svenska studiemedelssystemet. Riskerna gäller särskilt möjligheten att studera utomlands med svenskt studiestöd. Även utvidgningen av EU kan innebära att utgifterna på studiestödsområdet kan komma att öka i takt med att kunskapen om EG-rättens konsekvenser sprids. Nuvarande bestämmelse i studiestödsförordningen innebär att den studerande skall ha varit folkbokförd i för att få studera utomlands med svenskt studiestöd. Om särskilda skäl finns kan undantag medges. tillämpas folkbokföringskravet generöst av CSN. Att följa utvecklingen av EG-rätten och tolka praxis ställer krav på studiestödsmyndigheterna. Det är därför viktigt att skapa tydliga nationella regler för att så långt som möjligt undvika tolkningssvårigheter. Ansvaret för studiefinansieringen mellan studerandes hemland respektive värdland behöver lyftas fram. Strävan att åstadkomma en nordisk harmoniering i dessa sammanhang är också angelägen. En omständighet som försvårar framtagandet av regler på studiestödsområdet utifrån svenska förhållanden är att inte har uttalat sig om de svenska förhållandena. De regler som berörs av rättsutvecklingen inom EG-rätten är bl.a. bestämmelserna om vad som krävs för att kvalificera sig för studier utomlands med svenskt studiemedel. Som redan framgått återfinns dessa regler i studiestödsförordningen. Regeringen anser att dessa bestämmelser skall ändras och i stället regleras i lag för att bättre överensstämma med det nya rådsdirektivet. Enligt regeringens bedömning är det rimligt att uppställa ett anknytningskrav för att kunna få studiemedel vid studier utomlands. Annars skulle den enskilda individen kunna välja att uppbära studiemedel i den medlemsstat som har förmånligast studiemedelssystem. Detta skulle leda till ett systematiskt överutnyttjande av det svenska studiemedelssystemet. Regeringen kan inte se att genom dom lagt hinder för den här typen av anknytningskrav. Om domstolen vid en eventuell prövning av ett sådant anknytningskrav skulle finna att det inte är förenligt med EG-rätten kan det bli nödvändigt att begränsa möjligheten till studiestöd vid utlandsstudier även för landets egna medborgare. Ett anknytningskrav till uppställs t.ex. för att en person skall omfattas av svensk socialförsäkring. Även vissa utlandsstuderande, som anses ha en väsentlig anknytning till , omfattas av svensk socialförsäkring . Regeringen anser därför på motsvarande sätt att studiemedel vid utlandsstudier endast skall lämnas till personer som har en stark förankring till . Precis som skall studiemedel således först och främst lämnas till svenska medborgare. Migrerande arbetstagare samt egenföretagare och deras familjemedlemmar skall enligt EG-rätten likställas med svenska medborgare.