prop · GS03150d2 · 2005-05-10 00:00:00 — Resten utgörs av hushållsel och driftel. Delmål 7 om energianvändning m.m. under God bebyggd miljö säger att miljöbelastningen från energianvändningen i bostäder och lokaler minskar och är lägre 2010 än 1995. Detta skall bl.a. ske genom att den totala energianvändningen effektiviseras för att minska. Regeringen bedömer att delmålet kommer att nås avseende miljöbelastningen till 2010. Den minskade miljöbelastningen förklaras bl.a. genom en ökad övergång till fjärrvärme och att antalet värmepumpar har ökat kraftigt . Också den temperaturkorrigerade energianvändningen för uppvärmning per ytenhet har minskat för bostäder och lokaler. Däremot har den totala energianvändningen varit nästan och uppgick till knappt med en uppvärmd yta av . Prognoserna tyder på en viss ökad energianvändning efter 2010. Bakom utvecklingen ligger bl.a. att uppnådda effektiviseringar till stor del har balanserats av en ökning av den totala bostads- och lokalytan och ett ökande antal hushåll. Av det befintliga fastighetsbeståndet har ca 295 000 småhus och ca 86 000 lägenheter direktverkande el för uppvärmning. Detta försvårar en framtida konvertering till annat uppvärmningssystem och därmed en omställning till ett hållbart samhälle då detta kräver omfattande och kostsamma åtgärder. Regeringen ser därför över möjligheterna att väsentligt förbättra de skattemässiga villkoren för en övergång från direktverkande el i bostadshus till andra uppvärmningssystem. Tillkomsten av småhus och flerbostadshus med direktverkande el som uppvärmningskälla är enligt en rapport från (Konsekvenserna av ett förbud mot direktverkande elvärme i nya byggnader, ) marginell. Däremot har användningen av direktverkande el i fritidshus ökat avsevärt . är av nybyggda fritidshus elanslutna medan motsvarande andel uppgick till . Även användningen av el till annat än uppvärmning i bostäder har ökat markant. Motsvarande ökning i lokaler är ännu större. Enligt (dnr M2003/2147/Bo) kan direktverkande elvärme vara ett kostnadseffektivt uppvärmningssystem för fritidshus och mycket välisolerade småhus som har ett mycket litet värmeenergibehov. Som ett alternativ till ett förbud mot direktverkande elvärme i nya byggnader föreslår därför skärpta energihushållningskrav i byggreglerna för byggnader som installerar direktverkande elvärme, alternativt för alla byggnader som använder el för uppvärmning. I reviderade byggregler som skickades på remiss föreslås ett gränsvärde för högsta tillåtna energianvändning per kvadratmeter oavsett uppvärmningskälla. Vidare föreslås särskilt skärpta krav avseende energianvändningen per kvadratmeter för en- och tvåfamiljshus med direktverkande elvärme. Regeringen bedömer att med lämpligt utformade stimulanser är det möjligt att uppnå en väsentlig energieffektivisering och andra miljöförbättringar i både ny och existerande bebyggelse. Bedömningen styrks av ett flertal studier. I utredningsbetänkandet Energideklarering av byggnader för effektivare energianvändning (SOU 2004:109) framhålls att potentialen för att effektivisera energianvändningen i den befintliga bebyggelsen är mycket stor och att en betydande effektivisering av dagens energianvändning i bebyggelsen skulle vara genomförbar med konventionell teknik och god drift. Energibesparingspotentialen beräknas i betänkandet till . Vidare har ett antal statliga fastighetsägare i ett uppdrag att i samråd med , och beskriva förutsättningar och möjligheter för ökad effektivisering och minskat beroende av fossila bränslen (minskad miljöbelastning från energianvändning) redovisat stora effektiviseringspotentialer. Uppdraget redovisades och visar att en väsentlig energibesparing kan uppnås genom relativt enkla åtgärder och flera av föreslagna åtgärder uppges vara lönsamma på kort, respektive medellång tid. Ovan beskrivna åtgärder samt införandet av EG-direktivet om energideklarering av byggnader (2002/91/EG) förväntas få en stimulerande effekt på energieffektivisering. Regeringen bedömer dock att det finns skäl att överväga ytterligare kostnadseffektiva insatser för att säkerställa att den totala energianvändningen i sektorn minskar. Regeringen avser därför att återkomma med förslag till ytterligare insatser för energieffektivisering i bebyggelsen. I detta sammanhang är det viktigt att målkonflikter som kan uppstå vad gäller de kulturhistoriska värdena och inomhusmiljön uppmärksammas. Skattereduktion för vissa miljöförbättrande installationer i småhus trädde lagen (2003:1204) om skattereduktion för vissa miljöförbättrande installationer i småhus i kraft. Tanken bakom lagstiftningen är att stimulera till vissa miljöförbättrande åtgärder på permanenthus. Den exakta avgränsningen av vilka installationer som skulle omfattas skulle ske med beaktande av miljönytta och energieffektivisering samt att kapa effekttoppar. Den nu gällande lagen ger en permanentboende fastighetsägare möjlighet att antingen erhålla skattereduktion för installationer av biobränsleeldade uppvärmningssystem i ett nyproducerat småhus eller för installationer av energieffektiva fönster i ett befintligt småhus. Med energieffektiva fönster avses fönster där genomgångskoefficienten inte överstiger 1,2. Skattereduktion medges av utgifterna för material och när det gäller energieffektiva fönster även för utgifterna för arbete. Skattereduktionen är beloppsmässigt begränsad och kan inte medges med mer än för utgifterna för energieffektiva fönster och med för biobränsleeldade uppvärmningssystem. Lagen är tidsbegränsad och gäller installationer som utförs . Skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus Regeringen föreslog ekonomiska vårproposition att det s.k. ROT-avdraget skulle återinföras. lämnade regeringen en proposition om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus. Lagen, som är tidsbegränsad, trädde i kraft men gäller åtgärder utförda . Skattereduktion skall enligt förslaget kunna ges för alla typer av byggnadsarbeten. Endast utgifter för arbete, inte för material, omfattas. En förutsättning för att skattereduktion skall kunna medges är att arbetet utförs på en bostadsbyggnad. Markarbete får endast ingå i underlaget om det avser t.ex. ledningar eller anläggningar för värmeförsörjning i direkt anslutning till en byggnad, vilket innebär att utgifter för arbete vid borrning för bergvärme omfattas. Även utgifter för arbete i energibesparande syfte, t.ex. tilläggsisolering, omfattas av möjligheten att medges skattereduktion. Skattereduktion medges till ägare av bostadshus, både småhus och hyreshus, av utgiften för arbetskostnaden men med högst för småhus, för innehavare av bostadsrätt och med det högsta av eller ett belopp motsvarande fastighetsskatten för bostadsdelen för hyreshus. finns den ytterligare begränsningen att skattereduktionen inte får överstiga . Investeringsstimulans för energibesparande åtgärder och konvertering till förnybar energi i offentliga lokaler Med hänvisning till de energi- och miljöpolitiska målen gjorde regeringen ekonomiska vårproposition också bedömningen att en särskild investeringsstimulans för energibesparande åtgärder och konvertering till förnybar energi i offentliga lokaler borde införas för perioden till . Åtgärderna skall även bidra till att öka investeringarna inom bygg- och fastighetssektorn och därmed stimulera till en ökad sysselsättning. I budgetpropositionen föreslogs att genomförandeperioden för stödet utsträcks till och när det gäller installation av solceller till . De åtgärder som omfattas innebär att lokaler som används för offentlig verksamhet under vissa förutsättningar medges en investeringsstimulans om investeringar sker i energieffektivisering eller konvertering till förnybara energikällor. Stödet medges av de totala kostnaderna för sådana åtgärder per byggnad. För installation av solceller uppgår stödet till högst av den totala kostnaden för en sådan åtgärd per byggnad. Det totala skattebortfallet beräknas till . Den förhöjda stimulansen för installation av solceller beräknas svara för av detta belopp. Det är regeringens ambition att, om behov finns, vid utvärderingen av dessa stöd undersöka möjligheterna till energieffektivisering i andra typer av bebyggelse av liknande karaktär oavsett funktion. Taxeringsvärdet skall utgöra av fastighetens marknadsvärde. Marknadsvärdet på en viss fastighet beror bl.a. på läge och standard. Miljöinvesteringar ger högre marknadsvärden vilket slår igenom på taxeringsvärdena och därmed på fastighetsskatten. Marknadsvärdena varierar över landet vilket innebär att en viss investering påverkar dessa värden, och därmed taxeringsvärdena, på olika sätt i skilda delar. Detta betyder att det inte finns något entydigt samband mellan en miljöinvesterings storlek och dess betydelse för taxeringsvärdet och fastighetsskatteuttaget. har föreslagit att uttaget av fastighetsskatt skall anpassas så att energieffektiviseringsåtgärder inte leder till ökad beskattning. Regeringen avser att analysera förslaget, som principen att marknadsvärdet är grunden för fastighetstaxeringen beaktas. Byggnader står för av den totala energiförbrukningen i varav kan tillskrivas användningsfasen. Flera studier visar att potentialen för energibesparingar i just användningsfasen är mycket stort och att uppemot en halvering av dagens energianvändning i bostäder och lokaler skulle vara genomförbar med konventionell teknik. I promemorian Strategi för energieffektiv bebyggelse (Miljövårdsberedningen 2004:2) presenterar Miljövårdsberedningen olika strategier för att kunna realisera denna stora potential. I strategin föreslår Miljövårdsberedningen bl.a. att fastighetsbeskattningen ses över och differentieras, att räntefria lån och bidrag införs för energieffektiva lösningar, miljömärkning av produkter och differentierad skatt på vitvaror allt efter deras energiprestanda och att ytterligare styrmedel utvecklas för energieffektivisering i industrin, t.ex. genom särskilda energisparfonder. Vidare föreslås en förändring av energibolagens prissättning som kan ge ökade prisincitament för konsumenternas energianvändning. Miljövårdsberedningen har också studerat möjligheten till skärpta regler för planering och byggande. Det gäller t.ex. förbättrad energiplanering och skärpta byggregler, energieffektivitetskrav vid bygglov, förbättrad tillsyn och förlängd garantitid. Särskilt stränga krav bör ställas på byggnader som värms med el enligt Miljövårdsberedningen. Ytterligare potential till minskningar finns vid nybyggnation även om effekterna där kommer att bli betydande först på lång sikt på grund av den långsamma omsättningshastigheten för byggnadsbeståndet. Regeringen har därför uppdragit åt att i samverkan med och (dnr M2004/4246/Kb) analysera och konkretisera de åtgärdsförslag i Miljövårdsberedningens strategi för energieffektivisering i bebyggelsen som rör en ändrad lagstiftning vid ny- och ombyggnation samt införande av ekonomiska incitament. Syftet är att i samspel med redan beslutade åtgärder kunna realisera ytterligare energieffektiviseringar i byggnaders driftskede som en god inomhusmiljö säkerställs. Regeringen avser att återkomma med en proposition om ett program för energieffektivisering i bebyggelsen och energismart byggande. regeringsuppdrag kommer att utgöra en del av underlaget till denna proposition. Regeringens bedömning: Målen för förnybar energi utgör ett viktigt incitament för och styrning av introduktionen av förnybar energi. Fortlöpande uppföljning av utvecklingen och vidareutveckling av målen är angelägen så att de fortsatt kan spela en stimulerande roll och ge stabilitet för långsiktiga investeringar. Elcertifikatsystemet är det huvudsakliga styrmedlet för att öka användningen av el från förnybara energikällor. Systemet har utvärderats . Elcertifikatsystemet bör förlängas i den utsträckning som krävs för att investeringar, exempelvis i storskalig vindkraft, skall komma till stånd. bör ambitionsförmågan i systemet höjas ytterligare. Klimatinvesteringsprogrammet utgör ett viktigt instrument för att stödja introduktionen av förnybar energi vilket kan bidra till en långsiktig strukturell omställning mot en hållbar utveckling. Förnybar energi blir en viktig fråga i uppföljningen av Johannesburgsdeklarationen och aktionsprogrammet för hållbar utveckling. Resultaten från den globala konferensen i om förnybar energi bör följas upp nationellt och internationellt. Skälen för regeringens bedömning Andelen förnybar energi av den totala energitillförseln är mycket hög i . baseras på förnybar energi och för elproduktionen är andelen under ett normalår. Den svenska energipolitiken betonar vikten av att ytterligare öka användningen av energi från förnybara källor. Visionen är att på lång sikt skall basera hela sin energitillförsel på förnybar energi. Detta måste ses som ett viktigt steg i riktning mot ett miljömässigt hållbart samhälle och mot att uppnå miljökvalitetsmålen. Det finns uttryckliga mål på kort sikt om att andelen energi från förnybara källor skall öka, både för total energianvändning och för elproduktionen. har andelen energi från förnybara källor i förhållande till totalt tillförd energi ökat. Den förnybara energins andel av fjärrvärmeförsörjningen har ökat mycket kraftigt , från till . Den kraftiga ökningen av andelen förnybart förklaras till stor del med den ökade användningen av biobränslen, men användningen av värmepumpar har också ökat. En annan positiv trend med samma effekt är att användningen av industriell spillvärme har ökat och ersatt fossila bränslen. Den höjda skatten på fossila bränslen har haft stor inverkan på denna utveckling. Genom energipolitiska program har tillförseln av förnybar el ökat med över . EU har antagit ett särskilt direktiv (2001/77/EG), som har till syfte att främja användning av el från förnybara energikällor och skapa en grund för ett framtida rättsligt ramverk på gemenskapsnivå. Direktivet innehåller flera delar, bl.a. ursprungsgaranti för förnybar el och minskade hinder för en ökning av produktionen av el från förnybara energikällor. Medlemsstaterna skall anta nationella vägledande mål för den framtida användningen av el från förnybara energikällor utifrån referensvärden i direktivet. Det övergripande vägledande målet på gemenskapsnivå (EU- 15) är av elproduktionen 2010. Den energipolitiska propositionen Energipolitik Samverkan för en trygg och effektiv och miljövänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17, rskr. 2001/02:317) innehåller flera åtgärder som syftar till att öka tillförseln av el från förnybara energikällor. Målet är att användningen av el från förnybara energikällor skall öka med års nivå till 2010. Om det visar sig att det finns förutsättningar för att ytterligare öka elproduktionen med förnybara energikällor bedömde regeringen att en lämplig ambitionsnivå skulle vara att öka den årliga förnybara elproduktionen med års nivå till 2012. Medlet för att nå det uppställda målet är ett kvotbaserat elcertifikatsystem (prop. 2002/03:40, bet. 2002/03:NU6, rskr. 2002/03:133). Systemet trädde i kraft . Inför introduktionen av elcertifikatsystemet infördes även ett antal åtgärder för vindkraften. Dessa innebär stöd till teknikutveckling och marknadsintroduktion, ett nationellt planeringsmål för vindkraft och ett avtrappande övergångsstöd. Syftet med teknikutveckling och marknadsintroduktion är att i samverkan med näringslivet minska kostnaderna för nyetablering av vindkraft i havs- och fjällområden där också en stor vindkraftspotential finns. har, med utgångspunkt från planeringsmålet, fortsatt arbetet med att utse områden av riksintresse för vindkraft. Myndigheten fattade beslut om sådana . Klimatinvesteringsprogrammet (Klimp) har också en mycket viktig roll i att stödja ett ökat nyttjande av förnybar energi. Inom ramen för programmet och dess föregångare lokala investeringsprogram (LIP) har stora satsningar gjorts på omställning till förnybara energikällor, bl.a. till utbyggnad av fjärrvärme och konvertering till biobränslen. Klimp diskuteras utförligare längre fram i avsnittet. Den svenska energipolitiken är inriktad mot att underlätta omställning till ett hållbart samhälle. Landets elförsörjning skall tryggas genom ett energisystem som grundas på varaktiga, helst inhemska, och förnybara energikällor. Visionen är att på lång sikt skall basera hela energitillförseln på förnybar energi. Visionen är tydligt uttalad i strategin för den fortsatta avvecklingen av kärnkraften. Elcertifikatsystemet innehåller tydliga mål på kort sikt för den förnybara elproduktionen. Fjärrvärmen baseras i allt högre grad på biobränslen och spillvärme och användningen av olja för uppvärmning av enskilda fastigheter minskar. Det är också viktigt att berörda statligt ägda bolag aktivt deltar i och bidrar till den omställning av energisystemet som beslutats av . Flertalet av de statliga bolagen verkar på affärsmässiga grunder och skall följaktligen ta hänsyn till de villkor som följer av detta. Inom ramen för kravet på affärsmässighet bör dessa statligt ägda företag vara föredömen när det gäller omställningsarbetet. Enligt regeringens mening finns det dock ett starkt behov av att tydliggöra för alla aktörer den långsiktiga inriktningen av omställningsarbetet för att stimulera investeringar i och driva på en ökad användning av förnybar energi. Av denna anledning avser regeringen fortlöpande se över målen för den förnybara energin och uppdatera och precisera dem för att fortsatt stimulera utvecklingen och skapa långsiktig stabilitet för investeringar i förnybar energi. När det gäller transportsektorn har förnybara energikällor svårare att vinna inträde på marknaden. Av denna anledning avser regeringen även fortsättningsvis driva en ambitiös politik för introduktionen av biodrivmedel. Elcertifikatsystemet ersatte huvuddelen av de tidigare stöden till förnybar elproduktion som finansierats över statsbudgeten. Systemet är ett nytt marknadsbaserat styrmedel inom energisektorn som syftar till att stimulera förnybar elproduktion. Målet är att användningen av förnybar energi skall öka med års nivå till 2010. Systemet berör såväl elleverantörer, elproducenter och nätägare som elanvändare. Lagen (2003:113) om elcertifikat syftar till att öka mängden el som produceras med hjälp av sol, vind, vatten och biobränsle. Systemet bygger på att producenter av el från förnybara energikällor blir berättigade till elcertifikat för el som produceras från förnybara källor. Producenten kan sälja elen på elmarknaden. Även elcertifikaten kan säljas och ge producenten en ytterligare intäkt. Elproducenten som använder förnybara energikällor får på detta sätt intäkter från både försäljningen av el och från försäljning av certifikat. För att skapa en efterfrågan på elcertifikat införs en s.k. kvotplikt. Kvotplikten innebär en skyldighet för elkonsumenten att inneha elcertifikat i förhållande till sin elförbrukning under föregående kalenderår. Kvoten bestäms av . Om kunderna och elleverantörerna inte fullgör sin kvotplikt skall en kvotpliktsavgift betalas. Allt eftersom mängden certifikat som kunder och elleverantörer måste köpa ökar stiger efterfrågan och därmed priset på certifikat. Regeringen gav i uppdrag (dnr N2003/9037/ESB) att göra en översyn av elcertifikatsystemet. Uppdraget består av flera delar: en allmän översikt av systemet, statistik, framtida kvotnivåer, torvens roll i systemet, kvotpliktsavgiftens utformning, villkor för konsumenten, vindkraftens förutsättningar och den elintensiva industrins undantag från kvotplikten. Uppdraget delredovisades och slutredovisades . Generellt kan sägas att elcertifikatsystemet fungerat tekniskt väl. Aktörerna på elcertifikatmarknaden har anpassat sig snabbt till det nya systemet. Den biobränslebaserade elproduktionen har ökat och ett antal investeringar planeras, bl.a. i biokraft och vindkraft. Regeringen anser dock att elcertifikatsystemet bör förlängas i den utsträckning som krävs för att investeringar, exempelvis i storskalig vindkraft, skall komma till stånd. bör ambitionsförmågan i systemet höjas ytterligare. Regeringen avser att återkomma med konkreta förslag före utgången av 2005. Strategi för fortsatt introduktion av förnybara drivmedel Regeringens bedömning: En långsiktig introduktion av förnybara fordonsbränslen bör fortsatt främjas. Ett lagförslag om skyldighet för bensinstationer att tillhandahålla förnybara fordonsbränslen som kan träda i kraft läggs fram. Specifikationen för miljöklass 1 diesel ändras, så att det blir möjligt att blanda in RME i all diesel. Ett drivmedelcertifikatsystem bör utredas vidare med målet att detta system skall kunna träda ikraft . Direktiv /70/EG bör ändras så att den högsta tillåtna mängden etanolinblandning i bensin höjs från till . Skälen för regeringens bedömning En introduktion av förnybara drivmedel är ett komplement till åtgärder för att effektivisera transportsystemet när det gäller att minska nettoutsläppen av koldioxid från transportsektorn. De biodrivmedel som används i större utsträckning i är bioetanol, rapsmetylester () och biogas. Övriga biodrivmedel, såsom syntetisk biodiesel och tyngre bioalkoholer, förekommer i mycket små mängder. använder dessutom vätgas producerad med grön el för driften av tre bränslecellsbussar. Regeringen har givit i uppdrag att se över specifikationen för miljöklass 1 diesel, så att det blir möjligt att blanda in RME i all diesel. I uppdraget ingår även att undersöka miljö- och hälsoeffekterna från fordonsemissioner vid inblandning av RME i miljöklass 1 diesel. Uppdraget skall redovisas . har importen av drivmedelsetanol ökat kraftigt från att tidigare ha legat på en relativt låg nivå. Importerad etanol utgör nu större delen av totala användning av etanol som drivmedel. Svensk etanolproduktion för drivmedel utgörs i huvudsak av företaget produktion i . av all drivmedelsetanol används för låginblandning i bensin. /04 innehöll ca hälften av all 95-oktanig bensin etanol. Resten av drivmedelsetanolen används i ren eller nästan ren form (E85) i personbilar och bussar för kollektivtrafik. EG-direktivet (98/70/EG) om kvaliteten på bensin och bränslen tillåter högst inblandning av etanol i bensin. skall kommissionen göra en översyn av bl.a. bränslespecifikationerna i direktivet. driver att den tillåtna högsta inblandningen av etanol i bensin höjs från . Enligt publikation 2005:28 svarar biodrivmedel för av den totala mängden drivmedel i transportsektorn Det finns ett hundratal tankställen i landet där bilister kan tanka förnybara fordonsbränslen. För att få ett större genomslag för alternativt drivna fordon behövs dock ett mer heltäckande distributionsnät. Ett arbete för att öka antalet pumpar med alternativa bränslen pågår därför f.n. inom . Förnybara fordonsbränslen i kollektivtrafik är viktigt, liksom kommuners val att använda förnybara bränslen. LIP och Klimp har haft betydelse, exempelvis offensiva satsning på miljöanpassade fordon och att hushållsavfallet i blir fordonsbränsle. Det är viktigt att lokala resurser kan tas till vara och utnyttjas. Till de bränslen som är särskilt lämpade för lokal produktion inom ramen för ett kretsloppstänkande hör biogas och deponigas. Miljömässigt har sådana projekt två effekter: dels minskar behovet av fossila bränslen med minskade koldioxidutsläpp som följd, dels minskar avgången av metan från avlopp och avfall. Ett flertal kommuner har satsat särskilt på biogasanläggningar, vilket gjort att i ett internationellt perspektiv har kommit långt på detta område. I EG-direktivet (2003/30/EG) om främjande av användningen av biodrivmedel eller andra förnybara drivmedel ges allmänna riktlinjer som innebär att varje medlemsland skall sätta nationella, vägledande mål för introduktionen av biodrivmedel och andra förnybara drivmedel. Målen skall sättas utifrån referensvärden som gäller för EU som helhet. Referensnivån är satt till beräknat som andel energiinnehåll av den totala energianvändningen inom transportsektorn och . I Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop.