prop · GS03118 · 2005-03-22 00:00:00 — Medlemsstaterna skall fastställa regler om påföljder för överträdelser av nationella bestämmelser som har antagits med tillämpning av detta direktiv och skall vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa påföljder tillämpas. Påföljderna måste vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa regler till kommissionen senast den dag som anges i artikel 10, och alla senare ändringar som gäller dem . Dessa regler skall innehålla bestämmelser som säkerställer att personer eller organisationer som i enlighet med nationell lagstiftning kan styrka att de har ett berättigat intresse av att förhindra reklam, sponsring eller andra frågor som är oförenliga med det här direktivet kan vidta rättsliga åtgärder mot sådan reklam eller sponsring eller anmäla sådan reklam eller sponsring till ett administrativt organ som har behörighet antingen att yttra sig över klagomålet eller att inleda lämpliga rättsliga förfaranden. Fri rörlighet för varor och tjänster Medlemsstaterna får inte förbjuda eller begränsa den fria rörlighet för varor eller tjänster som följer bestämmelserna i detta direktiv. Hänvisningar till direktiv /43/EG Hänvisningar till det ogiltigförklarade direktivet 98/43/EG skall tolkas som hänvisningar till det här direktivet. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De skall genast underrätta kommissionen om detta. När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelserna i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Sammanfattning av betänkandet Tobakskontroll i ett internationellt perspektiv. Betänkande av utredningen om genomförande av WHO:s ramkonvention om tobakskontroll m.m. SOU 2004:88 Utredningens uppdrag avser att lämna förslag till det nationella genom- förandet av dels WHO:s ramkonvention om tobakskontroll, dels EG-direk- tivet om reklam för och sponsring av tobaksvaror (och rådets direktiv /33/EG av om tillnärmning av med- lemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror). Till utredningen har även överlämnats EG- rekommendationen om förebyggande av rökning m.m. (Rådets rekom- mendation 2003/54/EG av om förebyggande av rök- ning och om initiativ för en effektivare tobakskontroll) samt Konsument- verkets PM 2003:02 Stopp för utomhusreklam för tobak. spänner över ett stort antal politik- och lagstift- ningsområden. I EU har vissa av de åtgärder som anges i konventionen redan genomförts på gemenskapsnivå, t.ex. beträffande märkning av tobaksvaror. Andra åtgärder har genomförts på det nationella planet. Endast ett mindre antal av förpliktelserna i konventionen föranleder där- för ändringar i svensk lagstiftning. De viktigaste förändringarna som konventionen medför för svensk del gäller reglerna om reklam, marknadsföring och sponsring, där konven- tionen utgår från ett totalförbud. EG-direktivet innehåller förbud mot reklam i vissa medier samt sådan sponsring som har gränsöverskridande effekt. Utredningens förslag avser att tillgodose såväl konventionen som direktivet. Också EG-rekommendationen innehåller vissa uttalanden an- gående annan reklam och sponsring än sådan som åsyftas i direktivet. Rekommendationen tar även upp vissa andra frågor vilka även behandlas i konventionen, bl.a. vissa åtgärder för att begränsa minderårigas möjlig- heter att köpa tobak. Direktivet och rekommendationen utarbetades och beslutades som förhandlingen om pågick och bildade grund för EU:s gemensamma ståndpunkt i förhandlingen. Utredningen utgår därför från att konventionen och direktivet kan tolkas på likartat sätt trots vissa skillnader i uttryckssätt. Detta har bl.a. betydelse för frågan om den nya lagstiftningen på reklamområdet kräver grundlagsändringar eller inte. Utredningen har, mot bakgrund av konventionsregleringens utformning m.m., gjort bedömningen att inte är förpliktat att genomföra en reglering på reklamområdet som skulle kunna komma i konflikt med grundlag. Utredningens förslag har därför som utgångspunkt att den nya regleringen om reklam, marknadsföring och sponsring så långt som möjligt skall genomföra konventionens och direktivets förpliktelser, men att regleringen måste utformas med hänsyn till vad svensk grundlag tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen tillåter. Utredningens förslag beträffande reklam och marknadsföring av tobaks- varor innebär följande. I princip införs ett allmänt förbud mot reklam och marknadsföring till konsumenter. Det gäller alltså inte branschinterna meddelanden. Förbudet omfattar även marknadsföring på Internet. gäller tryckta skrifter, radio- och TV-program samt sådana tekniska upp- tagningar som åtnjuter grundlagsskydd är förbudet begränsat till kom- mersiella annonser. Från förbudet görs undantag för den grundlagsskyddade rätten till spridning av tryckta skrifter m.m. och även för kommersiella meddelan- den eller märkningar som endast skall göra det möjligt för konsumenter att skilja mellan olika varor. Vidare gäller förbudet inte kommersiella meddelanden inne på försäljningsställen för tobaksvaror. Det sistnämnda undantaget skall tillämpas restriktivt och får sålunda inte utnyttjas för påträngande eller annars olämplig marknadsföring. Pris- och varuinfor- mation i neutral form anses inte som reklam. Nuvarande regler om s.k. indirekt tobaksreklam användning av varukännetecken för tobaksvaror vid marknadsföring av andra varor anpassas till vad som föreslås be- träffande tobaksreklamen. För denna form av reklam finns dessutom, liksom , vissa ytterligare undantagsmöjligheter. Beträffande sponsring föreslås ett generellt förbud för tillverkare, parti- handlare och importörer av tobaksvaror att sponsra ett evenemang eller en verksamhet dit allmänheten har tillträde eller som kan antas få gräns- överskridande effekt. Vad gäller sponsring av radio- och TV-program finns redan ett förbud. Det är alltså åtgärder av den s.k. tobaksindustrin som åsyftas, åtgärder vilka är ägnade att nå en bred publik. Detalj- handlares eventuella bidrag till t.ex. en lokal ungdomsverksamhet om- fattas sålunda inte av förbudet. Samma aktörer, dvs. tobaksindustrin, föreslås också få en skyldighet att lämna uppgifter om sina kostnader för sådan reklam, marknadsföring och sponsring som inte är förbjuden. För detaljhandeln föreslås flera nya regler vilka syftar till att bättre upprätthålla åldersgränsen för inköp och till att försvåra för minderåriga att köpa tobak. Det gäller tydlig skyltning om förbudet mot försäljning till den som är , förbud mot sådan självbetjäning som innebär att kunder själva kan plocka tobaksvaror innan de betalat för dessa, placering och övervakning av tobaksvaruautomater samt förbud mot för- säljning av lösa cigaretter eller cigaretter i små förpackningar. Beträffande skydd mot exponering för tobaksrök föreslås en allmän hänsynsregel, vilken skall komplettera de bestämmelser som finns om förbud mot rökning på vissa uppräknade platser. Konventionens artiklar om bl.a. beskattning av tobaksvaror, illegal handel samt skadeståndsfrågor föranleder inga förslag om lagändringar. De åtgärder som genomförs på tobaksområdet skall enligt konven- tionen vara effektiva, dvs. lagar och bestämmelser måste efterlevas. Hur tillsynen och sanktionerna på tobaksområdet mera generellt skall kunna göras effektivare är en fråga som faller utanför det nu aktuella uppdraget. Utredningen förordar en vidare utredning av dessa frågor. Utredningen föreslår för sin del endast en begränsad förändring av tillsynsansvaret, vilken sammanhänger med de skärpta reglerna för marknadsföring av tobaksvaror. Enligt utredningens förslag skall kommunerna, vilka har tillsyn över att åldersgränsen för inköp av tobaksvaror respek- teras i detaljhandeln, även få ansvaret för tillsyn över marknadsföringen på samma försäljningsställen. Kommunernas ökade kostnader för till- synen kan täckas genom tillsynsavgifter. Den som bedriver tobaks- försäljning till konsumenter föreslås vidare få en skyldighet att utöva s.k. egentillsyn. Betänkandets (Tobakskontroll i internationellt perspektiv) författningsförslag (SOU 2004:88) Förslag till lag om ändring i tobakslagen (1993:581) Härigenom föreskrivs i fråga om tobakslagen (1993:581) dels att nuvarande 12 a § skall betecknas 12 d §, 14 b § betecknas 9 a § och 19 a § betecknas 19 b §, dels att de nya 9 a och 12 d §§ skall ha följande lydelse, dels att 12, 14, 14 a, 15, 19 och 27 §§ samt rubrikerna före 8 och 14 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 8 a, 12 a12 c, 14 b, 18 b och 19 a §§ samt närmast d, 1414 b, 15 och 18 b §§ nya rubriker av följande lydelse. Skydd mot exponering för I andra fall än som avses i 2 och 4 §§ svarar arbetsgivaren för att en arbetstagare inte mot sin vilja utsätts för tobaksrök i den arbetslokal eller det liknande utrymme där arbetsgivaren är verksam. Som arbetstagare räknas här personer som avses i 1 kap. 2 § första stycket och 3 § arbetsmiljölagen (1977:1160). Vid marknadsföring av tobaksvaror får inte texter, namn, varumärken och figurativa eller andra märken som ger intryck av att en viss tobaksvara är mindre skadlig än andra användas på förpackningar till tobaksvaror. Den som röker bör även i andra fall än som avses i 2 § se till att andra människor inte mot sin vilja utsätts för tobaksrök. Texter, namn, varumärken och figurativa eller andra märken som ger intryck av att en viss tobaks- vara är mindre skadlig än andra får inte användas på förpackningar till tobaksvaror. Tobaksvaror får inte säljas eller på annat sätt lämnas ut i närings- verksamhet till den som inte har fyllt . Den som lämnar ut tobaks- varor skall förvissa sig om att mottagaren har uppnått nämnda ålder. På varje försäljningsställe för tobaksvaror skall finnas en tydlig och klart synbar skylt med information om förbudet att sälja eller lämna ut sådana varor till den som inte har fyllt . Om det finns särskild anledning att anta att en tobaksvara är avsedd att lämnas över till någon som inte har fyllt får varan inte lämnas ut. Den som i näringsverksamhet säljer tobaksvaror till konsumenter skall anmäla försäljningen hos den kommun där försäljningen sker. Anmälan skall göras senast när försäljningen påbörjas. Tobaksvaror som säljs till konsumenter får inte tillhanda- hållas på så sätt att varorna kan plockas av kunden innan betalning erlagts (självbetjäning). Tobaksvaror får försäljas genom varuautomater endast om auto- materna placeras och övervakas så att den i 12 § angivna ålders- gränsen upprätthålls. Tobaksvaror som säljs till konsu- menter får inte tillhandahållas i form av lösa cigaretter eller i förpackningar om tio cigaretter eller mindre. Den som i näringsverksamhet säljer tobaksvaror till konsumenter skall anmäla försäljningen hos den kommun där försäljningen sker. Anmälan skall göras senast när försäljningen påbörjas. Den som bedriver försäljning av tobaksvaror till konsumenter skall utöva särskild tillsyn (egentillsyn) över försäljningen. För tillsynen skall det finnas ett för verksam- heten lämpligt program. En näringsidkare som marknads- En näringsidkare som marknads- för tobaksvaror till konsumenter får för tobaksvaror till konsumenter får inte använda kommersiella an- inte använda kommersiella an- nonser i periodiska skrifter eller i andra jämförbara skrifter på vilka 1. periodiska skrifter eller andra jämförbara skrifter på vilka tryck- Inte heller får vid sådan frihetsförordningen är tillämplig, 2. ljudradio- eller TV-program mersiella annonser i ljudradio- eller TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV- även sådana TV-sändningar över lagen (1996:844), eller satellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844). Vid marknadsföring av tobaks- varor till konsumenter på något annat sätt än som avses i första som avses i första stycket är för- synnerhet gäller att reklam eller Detta gäller dock inte a) spridning av tryckta skrifter eller av tekniska upptagningar på eller uppmana till bruk av tobak. eller märkningar som endast fyller funktionen att göra det möjligt för konsumenter att skilja mellan olika En näringsidkare som marknads- En näringsidkare som marknads- för antingen en annan vara än en för antingen en annan vara än en tobaksvara eller en tjänst till konsu- tobaksvara eller en tjänst till konsu- menter får inte använda ett varu- menter får inte använda ett varu- kännetecken som helt eller delvis kännetecken som helt eller delvis används för en tobaksvara eller används för en tobaksvara eller inarbetat för en sådan vara, om inarbetat för en sådan vara, om marknadsföringen sker i kommersi- En marknadsföringsåtgärd som avser annan marknadsföring än sådan på eller i anslutning till för- säljningsställen som avses i 12 12 d §§ och som strider mot 1414 b §§ skall vid tillämpningen av 4, 1. i kommersiella annonser i 1. periodiska skrifter eller i andra periodiska skrifter eller i andra jämförbara skrifter på vilka tryck- jämförbara skrifter på vilka tryck- frihetsförordningen är tillämplig, 2. ljudradio- eller TV-program eller i TV-sändningar över satellit 2. i kommersiella annonser i som omfattas av radio- och TV- ljudradio- eller TV-program eller i lagen (1996:844), eller TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844). avses i första stycket vid marknads- som avses i första stycket används föring till konsumenter på något annat sätt än som där sägs, skall konsumenter än som avses där näringsidkaren iaktta den måttfull- gäller vad som stadgas i 14 § het som är betingad av att känne- tecknet också kan förknippas med Bestämmelserna i första och andra styckena tillämpas inte 1.i fråga om ett varukännetecken som i endast begränsad omfattning förekommer vid marknadsföring av tobaksvaror, 2.i fråga om ett varukännetecken som framträder i en form som tydligt skiljer sig från utseendet på tobaksvarans kännetecken, eller 3.i andra fall om det är oskäligt. Tillverkare, partihandlare och importörer av tobaksvaror får inte sponsra ett evenemang eller en verksamhet dit allmänheten har tillträde eller som kan antas få gränsöverskridande effekt. Bestämmelser om förbud mot sponsring av program i radio och TV finns i radio- och TV-lagen (1996:844). 15 § En marknadsföringsåtgärd som strider mot 1414 b §§ skall vid tillkämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsu- som strider mot 14 § första stycket andra och tredje meningen eller 14 (1995:450) anses a § första stycket 2 kan medföra mot 14 § första stycket 2 eller 3 a § första stycket 2 eller 3 avgift enligt bestämmelserna i 22 28 §§ marknadsföringslagen. Uppgifter om kostnader för reklam m.m. importörer av tobaksvaror skall, i den utsträckning som föreskrivs av regeringen, till Statens folkhälso- institut lämna uppgifter om sina marknadsföring och sponsring som inte är förbjuden enligt 1414 b §§. Den centrala tillsynen över att Den centrala tillsynen över att denna lag och föreskrifter som denna lag och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen följs meddelas med stöd av lagen följs a) lokaler och andra utrymmen a) lokaler och andra utrymmen som avses i 2 § och som är upp- 2 § och som är upplåtna enbart låtna enbart för personal, och för personal, och b) lokaler och andra utrymmen b) lokaler och andra utrymmen på vilka 8 § skall tillämpas, på vilka 8 § skall tillämpas, samt a) miljöer som avses i 2 § och a) miljöer som avses i 2 § och som inte är upplåtna enbart för som inte är upplåtna enbart för b) lokaler som avses i 4 §, b) lokaler som avses i 4 §, c) varningstexter m.m. enligt 9 c) varningstexter m.m. enligt 9 d) handel enligt 1212 c §§ och d) handel enligt 12 § och anmälan enligt 12 d §, och anmälan enligt 12 a §, och 1618 §§, samt Den omedelbara tillsynen utövas av 1.Arbetsmiljöverket när det gäller lokaler och andra utrymmen för vilka verket har den centrala tillsynen, och 2.den eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämmer när det gäller dels de miljöer och lokaler för vilka Statens folkhälso- institut har den centrala tillsynen, dels handel enligt 12 § och anmälan enligt 12 a §. utövar inom länet tillsyn enligt andra stycket 2. För tillsyn över efterlevnaden av bestämmelserna för marknads- föring finns särskilda regler i marknadsföringslagen (1995:450). 19 § andra stycket Den omedelbara tillsynen utövas av 1.Arbetsmiljöverket när det gäller lokaler och andra utrymmen för vilka verket har den centrala tillsynen, och 2.den eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämmer när det gäller dels de miljöer och lokaler för vilka Statens folkhälso- institut har den centrala tillsynen, dels handel enligt 12 § och anmälan enligt 12 a §. 19 § tredje stycket utövar inom länet tillsyn enligt andra stycket 2. enligt 1414 b §§. Vid tillsyn tillämpas bestämmelserna i marknadsföringslagen (1995:450). Den omedelbara tillsynen över att denna lag och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen följs utövas av 1.Arbetsmiljöverket när det gäller lokaler och andra utrymmen för vilka verket har den centrala tillsynen, och 2.den eller de nämnder som a)de miljöer och lokaler för vilka har den centrala tillsynen, b)bestämmelserna om handel m.m. enligt 1212 d §§, och c)bestämmelserna om mark- nadsföring m.m. i 14 och 14 a §§ såvitt gäller marknadsföringsåt- gärder på eller i anslutning till för- säljningsställen som avses i 1212 d §§. utövar inom länet tillsyn enligt första stycket följa kommunernas verksam- het och biträda kommunerna med information och råd, och främja samarbete mellan olika tillsynsmyndigheter och mellan tillsynsmyndigheter och andra samhällsorgan. Den som uppsåtligen eller av Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 12 § döms oaktsamhet bryter mot 11 § eller för olovlig tobaksförsäljning till 12 § första eller tredje stycket böter eller fängelse i högst sex döms för olovlig tobaksförsäljning till böter eller fängelse i högst sex Är gärningen att anse som ringa döms inte till ansvar. Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud skall inte dömas till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Anordningar för utomhusreklam vid försäljningsställen som är i bruk vid lagens ikraftträdande får användas till utgången av juni månad 2006. Remisslista, Betänkandet Tobakskontroll i internationellt perspektiv (SOU 2004:88) 8.Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete, Sida 25.NUTEK, Verket för näringslivsutveckling 46.Handikappförbundens samarbetsorgan, HSO 53.Landsorganisationen i , LO 54.Näringslivets regelnämnd, NNR 61.Hotell- och Restaurang Facket 62.Spel & Servicehandlarnas Riksförbund 64.Sveriges Hotell- och Restaurangföretagare, 65.Sveriges Konsumenter i Samverkan Rådets rekommendation 2003/54/EG av ur Europeiska gemenskapernas officiella tidning , 25.1.2003, s. 31 (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) om förebyggande av rökning och om initiativ för en effektivare tobakskontroll (2003/54/EG) EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 andra stycket i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, och av följande skäl: (1)I artikel 152 i fördraget föreskrivs att gemenskapens insatser, som skall komplettera den nationella politiken, skall inriktas på att förbättra folkhälsan, före- bygga ohälsa och sjukdomar hos människor och undanröja faror för människors hälsa. (2)I den resolution om ett förbud mot rökning på offentliga platser2 som antogs av rådet och av medlemsstaternas hälsoministrar, församlade i rådet , ges riktlinjer för medlemsstaterna i syfte att skydda icke-rökare mot passiv Till följd av kommissionens rapport om medlemsstaternas reaktioner på detta initiativ3 stärks skyddet i denna rekommendation och inriktas på särskilt sårbara grupper. (3)I rådets resolution av om minskning av rökningen i Europeiska gemenskapen4 erkänns behovet av att utarbeta en effektiv strategi för bekämpning av tobakskonsumtion; resolutionen innehåller vissa inslag som ingår i denna rekommendation. (4)I rådets slutsatser av om kampen mot tobaks- konsumtion5 framhävs behovet av att utveckla en övergripande strategi som inbe- griper vissa av de åtgärder som ingår i denna rekommendation för skydd av 1Förslag av (ännu ej offentliggjort i EGT). 2EGT C 189, 26.7.1989, s. 1. 3KOM(96) 573 slutlig. 4EGT C 374, 11.12.1996, s. 4 5 EGT C 86, 24.3.2000, s. 4. minderåriga (bestämmelser om försäljning, elektronisk försäljning och varu- automater). (5)I rådets resolution av om hälsofaktorer6 noterades resultatet av överläggningarna vid Europeiska konferensen om hälsofaktorer i Europeiska unionen som hölls i och som lade särskild vikt vid bland annat tobak och som rekommenderade en rad praktiska och målinriktade åtgärder för att möta utmaningarna på dessa områden. (6)De åtgärder som rekommenderas är nödvändiga mot bakgrund av 500 000 tobaksrelaterade dödsfall i Europeiska gemenskapen och en oroande ökning av antalet barn och ungdomar som börjar röka. Tobaksrökning skadar människors hälsa, då rökare blir beroende av nikotin och drabbas av livshotande och handi- kappande sjukdomar såsom lungcancer och andra former av cancer, ischemisk- hjärtsjukdom och andra hjärt- och kärlsjukdomar samt sjukdomar i andnings- organen såsom emfysem. (7)Förebyggande av rökning och tobakskontroll är redan prioriterade mål i medlemsstaternas och EU:s folkhälsopolitik. Tobaksrökning fortsätter att vara den främsta orsaken till dödsfall inom Europeiska unionen som är möjliga att före- bygga, och resultaten när det gäller att minska tobakskonsumtionen och andelen rökare i befolkningen är alltjämt nedslående. Dessutom bidrar tobaksindustrins reklam, marknadsföring och säljfrämjande åtgärder till att öka tobakskonsum- tionen, vilket leder till en ökning av den redan nu höga tobaksrelaterade mortaliteten och sjukligheten. Vissa av dessa strategier verkar vara inriktade på skolungdomar och studerande för att ersätta det stora antal rökare som dör . Det har fastställts att av rökarna börjar röka innan de fyllt och innan de fyllt 18. (8)Genom programmet mot cancer7 har Europeiska gemenskapen ställt upp som ett av sina mål att bidra till bättre hälsa för medborgarna genom att minska antalet cancerfall och andra sjukdomar som orsakas av tobaksrökning. (9)I och rådets direktiv /37/EG av om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror8 och förslaget till direktiv om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror9 behandlas tobakskontroll inom ramen för fullbordandet och konsolideringen av den inre marknaden och undanröjandet av hinder för en smidigt fungerande marknad, med utgångspunkt från en hög nivå på folkhälsoskyddet. (10)Vissa åtgärder som bör vara del av en övergripande politik för tobakskontroll, såsom förbud mot reklamaffischer och reklamskyltar eller reklam på bio, kan inte harmoniseras enligt gemenskapens bestämmelser om den inre marknaden i en särskild åtgärd mot tobaksbruk. (11)Alla ovan nämnda faktorer lyfter fram behovet av ett övergripande angrepps- sätt för tobakskontroll för att minska förekomsten av tobaksrelaterade sjukdomar i gemenskapen. (12)Som en del av en övergripande politik för tobakskontroll är det viktigt att anta åtgärder som särskilt minskar efterfrågan på tobaksvaror bland barn och ung- domar.