prop · GS0360 · 2005-03-17 00:00:00 — Det fastställer också ett tak för EU:s samlade utgifter för nästa budgetperiod och anger fördelningen mellan utgiftskategorierna. Vidare innehåller meddelandet riktlinjer för hur systemet för finansieringen av de gemensamma utgifterna kan ändras. I kommissionens uppföljande förslag Budgetplan 20072013 ges en övergripande introduktion till kommissionens lagtextförslag för de olika sakområdena i budgeten, vilka presenterades och . (Ytterligare förslag till lagtexter väntas , bl.a. på det rättsliga området och om forskning och utveckling). Vidare fördjupar kommissionen sitt inledande resonemang om de politiska prioriteringarna inom det europeiska samarbetet på medellång sikt. Man beskriver hur EU kan effektiviseras och motiverar sina förslag utifrån en analys av mervärdet av att finansiera åtgärder på EU-nivå jämfört med på nationell nivå. Förslaget innehåller inga större förändringar jämfört med Kommissionen gör vissa preciseringar och föreslår en förändrad ansats på det utrikespolitiska området i förhållande Skr. 2004/05:60 till det tidigare förslaget en kombinerad geografisk och tematisk ansats i finansieringen av unionens yttre förbindelser. anser liksom , , , och att kommissionens förslag är alldeles för högt och förordar gemensamt en nivå på åtagandeanslagen på högst av EU:s BNI, dvs. för hela perioden. är berett att betala för utvidgningen men är kritiskt till de generösa utfasnings- mekanismer inom strukturstöden som föreslås för framför allt de gamla medlemsländerna. Det kommer att krävas omprioriteringar inom de befintliga ramarna för att tydligare kunna möta befintliga och nya mål- sättningar inom unionen. är öppet för ökade satsningar på bl.a utrikesområdet och på tillväxtfrämjande insatser såsom utbildning, forsk- ning och utveckling. anser också att dagens rabattsystem på budgetens inkomstsida bör reformeras och förordar att en generell korrigeringsmekanism införs för att undvika orimliga nettopositioner. Rätt utformad skulle en sådan mekanism kunna erbjuda en långsiktigt hållbar, rättvis, förutsägbar och transparent lösning på problemet med den orättvisa börde- fördelningen inom unionen. EU:s stats- och regeringschefer lanserade , vid toppmötet i , ett omfattande program för ett modernare . Lissabon- strategin, som den kom att kallas, syftar till att EU ska bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med full sysselsättning, hög tillväxt utan skadliga effekter för miljön samt social sammanhållning. En rad konkreta mål har satts upp och medlemsstaterna har under de år som gått sedan Lissabontoppmötet enats om ett stort antal beslut och reformer som är nödvändiga för att målen ska kunna nås. har vid de årliga vårtoppmötena haft tillfälle att utvärdera hur Lissabonprocessen framskrider och ge vägledning för det Viktiga framsteg har uppnåtts, men genomförandet i medlemsstaterna av överenskomna reformer går för långsamt. Det är nu angeläget att halvtidsöversynen av Lissabonstrategin vid vårtoppmötet fokuserar på att stärka genomförandet av överenskomna åtgärder en uppfattning som har brett stöd bland medlemsstaterna och i kommissionen. Lissabonarbetet fokus på förberedelser inför Arbetet med Lissabonstrategin kom att i hög grad präglas av förberedelserna inför halvtidsöversynen av strategin vid vårtoppmötet Vid vårtoppmötet bekräftade stats- och regeringscheferna Lissabonstrategins fortsatta giltighet och sin beslutsamhet att verka för att reformtakten ökas i syfte att nå de uppsatta målen. fram vikten av ett snabbare genomförande i medlemsstaterna av överens- Strategins integrerade ansats där ekonomiska, sociala och miljörelaterade åtgärder förstärker varandra och reformer måste eftersträvas på samtliga dessa områden bekräftades åter. miljövänlig teknik som drivkraft för tillväxt och bättre miljö lyftes fram i Vikten av ökad energieffektivitet betonades, och ett mål för detta som lagts fast på svenskt initiativ lyftes fram av . Den svenska synen att livslångt lärande är en nyckelfråga för ökad produktivitet och mer flexibla arbetsmarknader återspeglades väl i slut- satserna från mötet. uttryckte stöd för antagandet av ett EU-program för livslångt lärande , och införandet av nationella strategier i alla medlemsstater . notera är också att lyfte fram vikten av ökat stöd till grundforskning av högsta kvalitet. Vårtoppmötet angav också att en oberoende högnivågrupp under ledning av till skulle sammanställa en rapport som ett led i förberedelserna av halvtidsöversynen av Lissabonstrategin. En av medlemmarna i den grupp sammankallade var LO:s ordfö- Lissabonfrågorna behandlades även kort i slutsatserna från junitopp- mötet där framsteg som gjorts i Lissabonarbetet välkom- nades och behovet av fortsatta ansträngningar i vissa frågor lyftes fram. Glädjande att notera är bl.a. att uppmanade kommis- sionen att lägga fram ett förslag om inrättandet av ett europeiskt jämställdhetsinstitut, en fråga som drivit . Även vid behandlades Lissabon- frågor då presenterade rapporten från den av honom ledda högnivågruppen, vilket följdes av en kortare diskussion. hölls också en middagsdiskussion om Lissabonrelaterade frågor på temat att hantera strukturella förändringar. ett gemensamt initiativ av , , och om en ungdomssatsning inom ramen för Lissabonstrategin. Förberedelserna för halvtidsöversynen av Lissabonstrategin, liksom en rad viktiga sakfrågor på Lissabonagendan har givetvis, utöver behandlingen vid Europeiska rådets möten, också varit föremål för behandling i en rad berörda rådskonstellationer vilket avspeglas i de redovisningar som återfinns under olika berörda avsnitt nedan. Den rapport presenterat utgör ett viktigt underlag för förberedelsearbetet inför halvtidsöversynen i såväl rådsformationerna som i kommissionen och i medlemsstaterna. betonar på ett föredömligt sätt Lissabonstrategins Den lyfter fram dels det ökande yttre tryck på reformer som den skärpta internationella konkurrensen (inte minst utvecklingen i och ) innebär, dels det inre tryck som de demografiska Det framhålls att åtgärder måste vidtas för att att ta sitt ansvar för genomförandet av redan överenskomna reformer och att en starkare involvering av nationella Skr. 2004/05:60 parlament och andra berörda aktörer, som arbetsmarknadens parter, är viktig för att uppnå detta. Rapporten tar tydligt ställning för att Lissabon- strategin även fortsatt bör bestå av såväl marknadsinriktade reformer som välfärdsfrågor och miljöpolitik. När rapporten, som ett av huvudbud- skapen, förordar fokusering på tillväxt och sysselsättning betonas att detta är nödvändigt för att skapa möjligheter till social sammanhållning och en miljömässigt hållbar utveckling. anges att också välfärdssystem och miljöpolitik kan bidra till tillväxt och sysselsättning. förespråkar ökad fokusering i Lissabonarbetet och man lyfter härvid fram ett antal nyckelrekommendationer inom fem prio- riterade områden: Kunskapssamhället, den inre marknaden, närings- klimatet, arbetsmarknaden, och miljömässig hållbarhet. Dessa prio- riteringar ligger väl i linje med svenska positioner även om vissa skillnader i betoning finns. Svenska ståndpunkter och förslag inför halvtidsöversynen av Lissabon- strategin har utvecklats i ett reflektionspapper som presenterades för kommissionen, det nederländska ordförandeskapet och det inkommande luxemburgska ordförandeskapet. Det tillställdes även övriga medlemsstater. Pappret har också överlämnats till . Den tillmäter Lissabonstrategin hög politisk prioritet och anser att strategin är det rätta sättet att möta de ekonomiska, demografiska och miljömässiga utmaningar unionen står inför. Halvtidsöversynen 2005 måste fokusera på åtgärder för att få till stånd ett snabbare genomförande av överenskomna reformer. Regeringen betonar starkt vikten av att behålla balansen i strategin och se till att framsteg görs när det gäller samtliga tre delar den ekonomiska, den sociala och den miljömässiga. Inte minst är det viktigt att framhålla att framsteg på miljöområdet också kan bidra till ökad produktivitet, förbätt- rad konkurrenskraft och nya jobb. Regeringen anser att halvtidöversynen bör leda till en ökad fokusering i Lissabonarbetet, vilket skulle kunna åstadkommas genom att lyfta fram ett begränsat antal huvudprioriterade operationella mål inför det fortsatta arbetet eller att, som Kok-gruppen föreslår, lyfta fram ett antal nyckel- rekommendationer. Regeringen ser det vidare som helt nödvändigt att halvtidsöversynen resulterar i konkreta förslag till åtgärder eller instrument för att förbättra genomförandet av reformer som beslutats. Nationella handlingsprogram för Lissabonarbetet, som Kok-gruppen föreslagit, liksom ytterligare åtgärder för att bättre involvera nationella parlament, arbetsmarknadens parter och andra intressenter i Lissabonarbetet kan bidra till ett förbättrat genomförande av överenskomna reformer. 7 Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa Skr. Vid Europeiska rådets möte antogs ett femårigt arbetsprogram för genomförandet av ett område med frihet, säkerhet och Det s.k. Haagprogrammet ersätter det motsvarande program som antogs vid i . täcker in asyl- och migrationsfrågor, straffrättsliga och civilrättsliga frågor samt polissamarbete. Det bygger vidare på det arbete som utförts för att genomföra ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. beaktar de åtgärder som har beslutats med anledning av senare års Unionens narkotikastrategi 20052012 utgör en del av pro- ska kommissionen lägga fram ett förslag till handlingsplan för programmets konkreta genomförande. Unionens institutioner uppmanas även att upprätthålla en öppen, transparent och regelbunden dialog med representativa samman- slutningar och det civila samhället samt att främja och underlätta med- borgarnas deltagande i det offentliga livet. Asyl- och migrationsfrågorna får ett betydande utrymme i programmet. Programmet tar hänsyn till den rekommendation som antogs av , särskilt beträffande övergången till omröstning med kvalificerad majoritet och medbeslutande på området för asyl, invandring och gränskontroll i enlighet med artikel 67.2 i EG- Rådet för rättsliga och inrikes frågor träffade 2004 en politisk överenskommelse om att införa beslutsfattande med kvalificerad majoritet på nämnda områden med undantag för laglig Övergången ska ske efter yttrande från , Ett mål är alltjämt att upprätta ett gemensamt och enhetligt asylsystem som ska säkerställa en hög och jämn skyddsnivå för flyktingar och andra i behov av internationellt skydd inom hela unionen. rättigheter, såsom de garanteras i t.ex. angående flyktingars rättsliga ställning, måste iakttas fullt ut. Den andra etappen av det gemensamma Europeiska asylsystemet ska leda till ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig ställning för dem som beviljas asyl eller En utvärdering av den första etappens rättsliga instrument bör genomföras , för att nya åtgärder under den andra fasen ska kunna antas . uppmanas också att inrätta lämpliga strukturer för att underlätta praktiskt och aktivt samarbete mellan medlemsstaternas asylmyndig- Strukturerna ska t.ex. kunna bistå medlemsstaterna med land- information, och ge stöd vid särskilda påfrestningar på asylsystemen och mottagningskapaciteten som beror på en medlemsstats geografiska läge. Den externa dimensionen av asyl och migration får genom Haag- programmet en framskjuten position. EU:s politik bör inriktas på att i en anda av delat ansvar bistå tredjeländer i att förbättra sin kapacitet att hantera migration och skydd av flyktingar genom varaktiga lösningar. Kommissionen uppmanas att utarbeta regionala EU-skyddsprogram i partnerskap med tredjeländer och i nära samråd med UNHCR. Programmen ska i första hand inriktas på kapacitetsbyggande och även innehålla ett EU-gemensamt program för vidarebosättning för de medlemsstater som vill delta. Beträffande viseringspolitiken framhålls att de gemensamma Skr. 2004/05:60 riktlinjerna bör utvecklas och nationell lagstiftning ytterligare Viseringsinformationssystemet VIS bör genom- föras och de gemensamma konsulära anvisningarna ses över. Kommis- sionen uppmanas att lägga förslag om att inrätta gemensamma ansök- ningskontor i syfte att uppnå synergieffekter. På den rättsliga sidan ligger fokus bl.a. på att förbättra informations- utbytet mellan brottsbekämpande myndigheter. En princip om tillgång till information, där rättssäkerhets- och integritetsfrågor betonas, ska genomföras. Åtgärder ska också vidtas bl.a. för att förbättra Europols funktion och det ömsesidiga förtroendet mellan myndigheter och för att utveckla den europeiska polisakademien CEPOL. Även gränskontroll- samarbetet ska förstärkas. De brottsförebyggande frågorna lyfts fram, främst genom att det brottsförebyggande nätverket ska stärkas och vidareutvecklas. I det sammanhanget ska även brottsstatistiken inom unionen ses över så att den blir mera jämförbar. Arbetet med att förbättra det rättsliga samarbetet ska drivas vidare. Det ska bygga på principen om ömsesidigt erkännande av domar och beslut och beakta de olika nationella systemens särart. Frågor som ska behand- las är bl.a. minimigarantier för rättssäkerhet i brottmålsprocessen, verk- ställandet av alternativa påföljder och bevisupptagning över gränserna. Tillnärmningen av materiell straffrätt ska fortsätta för allvarliga gräns- överskridande brott. Fortsatta överväganden ska ske när det gäller vidare- utvecklandet av åklagarsamarbetet inom Eurojust. På civilrättsområdet ska slutligen läggas fram ett antal förslag, inte minst på det familjerättsliga området. Det handlar om sådant som jurisdiktion och lagkonflikter vid skilsmässor, vårdnad om barn och arv. DEL 2 EU:S FÖRBINDELSER MED 8 Utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP) Samarbetet inom EU:s andra pelare benämns den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). Målen med GUSP är bl.a. att skydda unionens gemensamma värden och intressen, stärka unionens säkerhet och främja internationellt samarbete. unionens utrikes- och säkerhetspolitik i en anda av lojalitet och ömse- Samarbetet är mellanstatligt till sin karaktär och beslut fattas i huvudsak med enhällighet. Arbetet präglades av viss återskapad EU-enighet efter den splittring som följde i spår. strategin, som antogs av , utgör en viktig grund för samsynen inom EU. Strategin återspeglar en gemensam analys av vilka hoten är och hur EU bäst ska kunna möta dem. konstateras att säkerheten hotas av regionala konflikter, av sönder- fallande stater, av terrorism och av spridning av mass-förstörelsevapen, av organiserad brottslighet, vilket också är kopplat till illegal handel med vapen, narkotika och med människor. Strategin följdes upp inom fyra områden; terrorism, effektiv multilateralism, samt Bosnien Året präglades även av förberedelserna för EU:s största militära krishanteringsinsats, insatsen i Bosnien och , som ersatte den NATO ledda insatsen SFOR. Av de instrument som i övrigt finns tillgängliga för att genomföra den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken är de viktigaste gemensam- ma strategier, gemensamma ståndpunkter, gemensamma åtgärder och Det är som beslutar om gemensamma strategier som ska genomföras av unionen på områden där medlemsstaterna har viktiga Ingen ny gemensam strategi har antagits under finns gemensamma strategier för , Gemensamma ståndpunkter anger unionens inställning till en särskild fråga av geografisk eller tematisk karaktär. sig att tillse att dess nationella politik överensstämmer med innehållet i antogs drygt 20 gemensamma ståndpunkter om sanktioner samt om konflikthantering i . Gemensamma åtgärder ska avse specifika situationer där operativa insatser från unionens sida anses nödvändiga. ungefär 15 gemensamma åtgärder om exempelvis inledande av EU:s rättstatsinsats i , inledande av EU:s polisinsats i Demokratiska Republiken , förlängning av EU:s polisinsats i , fortsättande av EU:s samarbetsprogram för icke-spridning och EU enades även om ca 140 Skr. 2004/05:60 gemensamma uttalanden om aktuella utrikespolitiska frågor som , I bilaga fem under rubriken : gemensamma ståndpunkter, åtgärder och strategier samt uttalanden återfinns adresser till webbsidor som anger vad som har genomförts inom ramen för GUSP. I den s.k. GUSP-budgeten, som är en del av EU:s totala budget, uppgick de finansiella medlen till . belastades GUSP-budgeten framför allt av kostnader för EU:s polisinsats i Bosnien och , EU:s polisinsats i , EU:s särskilda representanter samt ett flertal projekt om bl.a. kamp mot massförstörelsevapen och lätta vapen. EU har avtal och överenskommelser med i stort sett alla världens länder och ländergrupper om att föra en regelbunden dialog om frågor av gemensamt intresse. En betydande del utgörs av frågor inom det utrikes- och säkerhetspolitiska området, den s.k. politiska dialogen. Dialogen äger rum på regerings- och statschefsnivå, utrikesministernivå och tjänstemannanivå. 8.1Europarådet och () EU är en viktig aktör inom såväl som (). De båda organisationerna spelar betydelsefulla roller i arbetet för att stärka demokrati, respekten för de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer i medlems- respektive deltagarländerna. normer och verksamhet ger i unionens kandidatländer ett viktigt bidrag till demokratisering och reformer avseende de politiska Köpenhamnskriterierna. verksamhet är också relevant för EU:s grannskapspolitik i samt i samarbetet med och västra . arbetar med att stärka EU som aktör i såväl som . vill också främja samarbetet på det konflikt- förebyggande området mellan EU och de båda organisationerna, och mellan EU och även när det gäller krishantering. EU förväntas komma med förslag angående samarbetet mellan och EU. Så har redan skett vad gäller genom den nya strategi för EU:s arbete inom som antogs av rådet . Ett av de prioriterade områden som EU definierat inom ramen för sitt arbete med civil krishantering är främjandet av rättsstatens principer, vilket tillhör såväl som . Ett aktuellt exempel på samverkan mellan , och EU på området utgörs av EU:s rättsstatsmission i , i vilken både och har särskilda uppdrag. Utvecklingen av gemensamma samarbetsprogram mellan och får också allt större betydelse. , kommissionen och inledde t.ex. 2004 ett omfattande program inriktat på mänskliga rättigheter och demokrati i . Det reformarbete som präglat FN har inneburit att även EU i perspektivet relationerna med FN varit djupt inbegripet i samma diskussioner. Den av tillsatta högnivåpanelen för hot, utma- ningar och förändringar presenterade en övergripande och djupgående rapport, med 101 rekommendationer om dels hur nya globala hot ska mötas, dels hur FN bör omformas för att kunna hantera dessa. Panelens rapport föregicks av omfattande konsultationer , där EU var en viktig samtalspartner och förslagsställare. När rapporten väl presenterats vidtog ett omfattande arbete inom EU för att analysera rapporten, ta ställning till panelens rekommendationer, samt påverka den diskussion som inleddes och som leder fram till . är en aktiv aktör i dessa diskussioner. Många av de frågor som rapporten behandlar i sin analys och i sina rekommendationer berör direkt och indirekt EU. EU utgör exempelvis en central partner för FN i såväl krishantering som i utvecklingsarbete, representerar det största bidragsgivande blocket till FN och berörs direkt av diskussionerna av ett utvidgat säkerhetsråd. I mångt ställer sig EU bakom både den säkerhetspolitiska analys som görs och de förslag på reformering som förs fram, men har inte kunnat enas om alla frågor. utformning utgör en av de viktigaste skiljefrågorna inom EU. Arbetet för att genomföra den EU-FN-överenskommelse om ökat samarbete inom krishanteringsområdet har fortskridit . Representanter från EU och FN har bl.a. diskuterat hur EU kan stödja FN i aktuella krisområden, såsom . En huvudfråga har varit hur ska utvecklas för att även bidra till att stärka FN:s kapacitet. har fortsatt att aktivt verka för att EU:s stöd till FN inom området fred och säkerhet ska få genomslag. För svensk del har det även varit angeläget att stärka relationerna mellan FN, EU och Afrikanska unionen, inte minst i relation till det internationella samfundets agerande i konflikten i , . 8.3Den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken EU:s säkerhets- och försvarspolitik (ESFP) fortsatte att utvecklas i snabb takt och , som antogs av , har satt prägel på arbetet. Den har omsatts i form av flera nya krishanteringsinsatser och genom ett fortsatt arbete för att förstärka unionens kapaciteter för militär och civil krishantering. EU:s polisinsatser i (Proxima) respektive i Bosnien och (EUPM), vilka båda inleddes , fortsatte att verka . Proximas mandat har förlängts till slutet av 2005 och kommer gradvis att dras ner i ljuset av framstegen i stabiliserings- processen i landet. Insatsen hade vid slut 165 personer, varav tio svenskar. EUPM har fortsatt med samma numerär, ca 500 personer varav 15 svenskar, och har getts ett förtydligat uppdrag att stödja Bosnien och underrättelsetjänst (SIPA). inleddes den militära ESFP-insatsen och . därmed övertog EU ansvaret från Nato för de militära aspekterna av genomförande i Bosnien och . svara för såväl militära och civila krishanteringsinstrument som reform- och biståndsprogram har EU goda förutsättningar att driva en samstäm- mig och effektiv politik i landet. personer, vilket gör insatsen till EU:s hittills största krishanteringsinsats. bidrar inledningsvis med drygt 70 personer i form av logistik- enheter, samverkansgrupper, militärpoliser och stabsofficerare. en insats enligt de s.k. plus-arrangemangen, dvs. vissa av Natos gemensamma resurser. Efter de politiska omvälvningarna i vände sig den nya georgiska regeringen till EU för att få stöd i reformerna av landets rättsliga sektor. EU beslutade därför att inrätta insatsen i , vilket utgör den första ESFP-insatsen på det rättsliga Insatsen bidrar till att utveckla en övergripande strategi för reformprocessen i den straffrättsliga sektorn i . redan från starten med en expert till den åtta personer starka insatsen. EU har stött uppbyggnaden av en nationell integrerad polisenhet i , i , vilken har som främsta uppgift att skydda landets övergångsregering. Europeiska utvecklingsfonden, EG-budgetens GUSP-anslag och medlemsstaterna har kongolesiska poliser utbildats och utrustats. ministerråd har också beslutat att en polisinsats inom ramen för ESFP, från och med början av 2005, ska genomföras för att övervaka och rådge den integrerade polisenheten. Stödet till DR ges med utgångs- punkt i en handlingsplan för ESFP-stöd till fred och säkerhet i som antogs av ministerrådet . afrikanska organisationer och stater stöd till att bygga upp resurser för att självständigt förebygga och hantera konflikter. EU har, bl.a inom ramen för ESFP, stött Afrikanska unionen för att lösa konflikten i i För planeringen och utplaceringen av AU:s observatörsinsats i bidrog EU med militära och polisiära planerare samt observatörer. har EU undersökt förutsättningarna för en civil ESFP-insats i inom områdena polis, rättsväsende och förvaltning. Beslut om eventuell insats fattas . EU har antagit nya mål för utvecklingen av både militära och civila Rådet antog militära kapacitetsmål som ska uppfyllas fram , det s.k. Headline 2010. viktigaste delarna i detta arbete är att inrätta militära snabbinsatsstyrkor som bl.a. ska utgöra ett stöd åt FN. Målet är att en styrka om ca 1500 personer ska kunna vara verksam i ett krisområde efter det att rådet fattat beslut om insats. medlemsstater att sammanlagt 13 snabbinsatsstyrkor kommer att bildas. Vissa ska ha beredskap 20052006, medan huvuddelen ska vara insatsklar först eller . har tillsammans med åtagit sig att bilda en styrka. På det civila kapacitetsområdet antogs en handlingsplan och nya målsättningar med måldatum satt till 2008. EU ska åtgärda nuvarande brister, bl.a. den otillräckliga kapaciteten för att planera och stödja insatser, finansiering, upphandling av utrustning för insatser samt För det senare ändamålet lade ett förslag i Skr.