prop · GS03170 · 2005-05-31 00:00:00 — Detta gäller om uppgifterna eller omstän- digheterna varit av betydelse för att få tillståndet. Om utlänningen har vistats här i landet med uppe- hållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndighet som först beslutar i saken, får beslut om återkallelse av uppehållstillstånd enligt första stycket fattas endast om det finns synnerliga skäl för det. 2 § Visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd får också återkallas, om det finns andra särskilda skäl för det än som anges i 1 §. Uppehållstillstånd får dock återkallas enligt första stycket endast för utlänningar som ännu inte har rest in i . 3 § Uppehållstillstånd får återkallas för utlänningar som rest in i landet 1.om de utan arbetstillstånd bedriver verksamhet som kräver ett sådant tillstånd, eller 2.om det på grund av deras tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att de kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig under- rättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land. Beslut om återkallelse av uppehållstillstånd enligt första stycket får dock inte fattas om utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myn- dighet som först beslutar i saken. 4 § Permanent uppehållstillstånd skall återkallas för utlänningar som är bosatta i . För utlänningar som har vistats här som skyddsbehövande får dock uppehållstillstånd återkallas tidigast när har förflutit efter det att deras bosättning här i landet upphörde. Detta gäller om de har återvänt till ett land där de har varit bosatta därför att de politiska för- hållandena i landet har ändrats. 5 § Vid bedömning av om uppehållstillståndet bör återkallas enligt 1 eller 3 § för en utlänning som har rest in i landet skall hänsyn tas till den anknytning som utlänningen har till det svenska samhället och till om andra humanitära skäl talar mot att tillståndet återkallas. Därvid skall särskilt beaktas utlänningens levnadsomständigheter och familje- förhållanden samt hur länge utlänningen har vistats i . 6 § Återkallelse av uppehållstillstånd och arbetstillstånd beslutas av . Återkallelse av visering beslutas av den myn- dighet som har beviljat viseringen eller av . Uppehållstillstånd eller visering som har beviljats av Utrikesdepar- tementet får återkallas endast av departementet. 7 § Regeringen får meddela föreskrifter om att uppehållstillstånd får återkallas även i andra fall än de som anges i 1 och 3 §§ för de utlän- ningar som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbets- området. 1 § Med asyl avses i denna lag uppehållstillstånd som beviljas utlän- ningar därför att de är flyktingar. Med asylansökan avses en ansökan om uppehållstillstånd som grundas på skäl som avses i 2 eller 3 §. 2 § Med flyktingar avses i denna lag utlänningar som befinner sig utanför det land som de är medborgare i, därför att de känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa eller politiska uppfattning, och inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, begagna sig av detta lands skydd. Detta gäller oberoende av om det är landets myndigheter som är ansvariga för att flyktingen utsatts för förföljelse eller om de inte kan antas erbjuda trygghet mot förföljelse från enskilda. Som flyktingar skall även anses utlänningar som är statslösa och som av samma skäl befinner sig utanför det land där de har haft sin vanliga vistelseort, och inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, återvända dit. 3 § Med skyddsbehövande utlänningar i övrigt avses i denna lag utlän- ningar som i andra fall än som avses i 2 § befinner sig utanför det land som de är medborgare i, därför att de 1. känner välgrundad fruktan för att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, 2.behöver skydd på grund av en yttre eller inre väpnad konflikt eller inte kan återvända till sitt hemland på grund av en miljökatastrof, eller 3.känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sitt kön eller homosexualitet. Som skyddsbehövande skall även anses utlänningar som är statslösa och som av samma skäl lämnat det land där de har haft sin vanliga vistelseort, och på grunder enligt första stycket 1, 2 eller 3 inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill återvända dit. 4 § Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt som befinner sig i har rätt till uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd får dock vägras 1.flyktingar enligt 2 § och skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2 och 3, om det finns synnerliga skäl att inte bevilja dem uppehållstillstånd på grund av vad som är känt om deras tidigare verksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet, 2.skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2, om det på grund av brottslighet finns särskilda skäl att inte bevilja dem uppehållstillstånd, 3.utlänningar som har rest in från , , eller och kan sändas tillbaka till något av dessa länder i enlighet med en överenskommelse mellan och det landet, om det inte är uppenbart att de inte kommer att beviljas uppehållstillstånd där, 4.utlänningar som kan sändas till ett land som tillträtt konventionen rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlems- staterna i de europeiska gemenskaperna () och som i det landet är skyddade mot förföljelse och mot att sändas till hemlandet eller ett annat land där de inte har motsvarande skydd, 5.utlänningar som i andra fall än som avses i 3 och 4 före ankomsten till har uppehållit sig i ett annat land än hemlandet och där är skyddade på det sätt som anges i 4, och 6.utlänningar som har särskild anknytning till ett annat land och där är skyddade på det sätt som anges i 4. 5 § Flyktingar upphör att vara flyktingar om de 1.av fri vilja på nytt använder sig av det lands skydd där de är med- borgare, 2.av fri vilja på nytt skaffar sig det medborgarskap som de tidigare hade förlorat, 3.förvärvar medborgarskap i ett nytt land och får det landets skydd, 4.av fri vilja återvänder för att bosätta sig i det land där de är med- borgare eller där de som statslösa tidigare hade sin vistelseort, eller 5.inte längre befinner sig i en sådan situation att de kan anses som flyktingar och därför inte kan fortsätta att vägra använda sig av det lands skydd där de är medborgare eller där de som statslösa tidigare hade sin vistelseort. 6 § Om en flykting begär det, skall antingen i samband med att uppehållstillstånd beviljas eller därefter förklara att utlänningen är flykting (flyktingförklaring). En flyktingförklaring skall återkallas av , om det kommer fram att utlänningen kan anses som flykting. 7 § För flyktingar och statslösa får utfärda en särskild passhandling för resor utanför (resedokument) enligt de föreskrifter som regeringen meddelar. 8 § Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om att den som söker uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. och bedöms ha ett tillfälligt behov av skydd här i landet får ges ett tids- begränsat uppehållstillstånd. Ett sådant tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas för en sam- manlagd tid av högst . Om ett program för återvändande har inletts inom , får uppehållstillståndet förlängas . Om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd har getts en utlänning med stöd av första stycket får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ges också till en utlänning som är make, maka, sambo eller barn till den person som först beviljats tillstånd. Detsamma gäller en förälder, om barnet getts tillstånd enligt första stycket. 9 § Regeringen skall anmäla föreskrifter om tidsbegränsat uppehålls- tillstånd enligt 8 § till genom en särskild skrivelse . 10 § Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om permanent uppehållstillstånd därför att de är skydds- behövande enligt 3 § första stycket 2 på grund av en väpnad konflikt eller en miljökatastrof. 11 § Regeringen får meddela föreskrifter om att uppehållstillstånd inte får beviljas för skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2, om det behövs därför att möjligheter att ta emot utlänningar har blivit begränsade. Regeringen skall anmäla sådana föreskrifter till genom en särskild skrivelse . 12 § Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från 4 § andra stycket 5, om utlänningens anknytning till är av sådan art att utlänningen inte bör nekas att få sin ansökan om asyl prövad här i landet. 6 kap. Avvisning och utvisning 1 § Utlänningar får avvisas 1.om de saknar pass när det krävs pass för inresa eller vistelse i , 2.om de saknar visering, uppehållstillstånd eller något annat tillstånd som krävs för inresa, vistelse eller arbete i , 3.om det vid ankomsten till kommer fram att de tänker besöka något annat nordiskt land men saknar det tillstånd som krävs för inresa där, eller 4.om de vid inresan undviker att lämna begärda uppgifter, medvetet lämnar oriktiga uppgifter som är av betydelse för rätten att resa in i eller medvetet förtiger någon omständighet som är av betydelse för den rätten. 2 § Utlänningar får vidare avvisas 1.om det kan antas att de kommer att sakna tillräckliga medel antingen för vistelsen i eller i något annat nordiskt land som de tänker besöka eller för hemresan, 2.om det kan antas att de under vistelsen i eller i något annat nordiskt land antingen inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt eller kommer att bedriva verksamhet som kräver arbetstillstånd, utan att de har ett sådant tillstånd, 3.om de på grund av tidigare frihetsstraff eller någon annan särskild omständighet kan antas komma att begå brott i eller i något annat nordiskt land, 4.om de på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas komma att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverk- samhet i eller i något annat nordiskt land, eller 5.om det med stöd av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner har föreskrivits att de får avvisas. Utlänningar får avvisas även i andra fall när det har begärts av den centrala utlänningsmyndigheten i ett annat nordiskt land och det kan antas att de annars beger sig till det landet. 3 § skall pröva ärenden om avvisning om 1.utlänningen söker asyl här, 2.utlänningen har en nära familjemedlem som söker asyl här, eller 3.utlänningen kan komma att avvisas med stöd av 2 § andra stycket. I andra fall får även polismyndigheten pröva frågan om avvisning. Om polismyndigheten anser det tveksamt om en utlänning bör avvisas, skall ärendet lämnas över till . 4 § Beslut om avvisning får inte fattas senare än efter den första ansökan om uppehållstillstånd efter ankomsten till . Utlänningar får inte avvisas, om de vid ankomsten till hade eller därefter har haft ett uppehållstillstånd som har upphört att gälla. 5 § får förordna att verkets beslut om avvisning får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet) om 1.utlänningen inte söker asyl här, eller 2.det annars är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller skall beviljas på någon annan grund. I 9 kap. 7 § finns närmare bestämmelser om verkställigheten av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet enligt första stycket. Utvisning när en utlänning saknar pass eller tillstånd 6 § Utlänningar får utvisas ur om de uppehåller sig här men saknar pass eller de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet. Utvisning på grund av brott 7 § Utlänningar får utvisas ur , om de döms för ett brott som kan leda till fängelse. Utlänningar får också utvisas, om en domstol undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn som de har dömts till och dömer till annan påföljd. Utlänningar får dock utvisas endast om de döms till en svårare påföljd än böter och om det på grund av gärningens art och övriga omständigheter kan antas att de kommer att göra sig skyldiga till fortsatt brottslighet här i landet, eller om brottet med hänsyn till den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är så allvarligt att de inte bör få stanna kvar. 8 § Utvisning på grund av brott beslutas av den domstol som handlägger brottmålet. 9 § När en domstol enligt 34 kap. beslutar att ändra en påföljd som en utlänning har dömts till utöver utvisning, får domstolen även meddela det beslut om utvisningen som förändringen av påföljd ger anledning till. 10 § När en domstol överväger om en utlänning bör utvisas enligt 7 §, skall den ta hänsyn till utlänningens anknytning till det svenska sam- hället. Därvid skall domstolen särskilt beakta utlänningens levnads- omständigheter och familjeförhållanden samt hur länge utlänningen har vistats i . Utlänningar som är flyktingar och som behöver en i får utvisas endast om de har begått ett synnerligen grovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta dem stanna här. De får också utvisas om de i eller utomlands har bedrivit verksamhet som har inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att de skulle fortsätta sådan verksamhet här. Utlänningar som har flyktingförklaring skall anses som flyktingar med behov av i , om det inte är uppenbart att de är flyktingar med ett sådant behov. Utlänningar får utvisas endast om det finns synnerliga skäl, om de hade vistats i med permanent uppehållstillstånd sedan minst fyra år när åtal väcktes eller om de då varit bosatta i sedan minst fem Detsamma gäller för medborgare i ett annat nordiskt land som hade varit bosatta här när åtalet väcktes. Utlänningar får inte utvisas, om de kom till innan de fyllt och om de vistats här när åtal väcktes. En dom eller ett beslut om utvisning på grund av brott skall inne- hålla förbud för utlänningen att återvända till eller I en dom eller ett beslut med tidsbegränsning skall utlänningen upplysas om vilken dag förbudet upphör att gälla. eller beslutet skall utlänningen också upplysas om den påföljd som överträdelse av förbudet kan medföra enligt 17 kap. Bestämmelser om utvisning av hänsyn till rikets säkerhet och på grund av befarad brottslighet som innefattar våld, hot eller tvång för politiska syften finns i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Bestämmelser som gäller både avvisning och utvisning Om en ansökan om uppehållstillstånd avslås eller återkallas medan utlänningen befinner sig i , skall det meddelas beslut om avvisning eller utvisning, om inte särskilda skäl talar mot det. När en fråga om avvisning eller utvisning prövas skall hänsyn tas till om utlänningen på grund av bestämmelserna i 9 kap. inte kan sändas till ett visst land eller om det annars finns särskilda hinder mot att avgörandet verkställs. I beslut om avvisning eller utvisning skall det ges de anvisningar i fråga om verkställigheten som den prövningen kan leda till. 16 § När beslutar om avvisning eller utvisning, får beslutet förenas med förbud för utlänningen att återvända till utan att ha tillstånd av . 17 § Utlänningar som med stöd av 12 eller 16 § eller 11 kap. 7 eller 16 § har förbjudits att återvända till eller för alltid får ges särskilt tillstånd av att göra ett kort besök här i landet, om besöket gäller synnerligen viktiga angelägenheter. Om det finns särskilda skäl, får ett sådant tillstånd ges också på ansökan av någon annan än utlänningen. 7 kap. Kontroll- och tvångsåtgärder Kontroll i samband med inresa och utresa 1 § Vid inresa eller utresa skall utlänningar visa upp sitt pass för polismyndigheten, om inte annat följer av föreskrifter som regeringen har meddelat. Utlänningarna skall också lämna polismyndigheten de upplysningar och visa upp de handlingar som är av betydelse för bedömningen av deras rätt att resa in i och vistas i . och är skyldiga att hjälpa polis- myndigheten när den kontrollerar utlänningar som reser in eller reser ut enligt denna lag. skall medverka i polismyndighetens kontrollverksamhet genom att utöva kontroll av sjötrafiken. 2 § Polismän får i samband med inresekontroll kroppsvisitera utlän- ningar och undersöka deras bagage, handresgods, handväskor och lik- nande i den utsträckning som det är nödvändigt för att ta reda på utlän- ningarnas identitet. Sådana undersökningar får också göras för att ta reda på utlänningarnas resväg till , om den är av betydelse för rätten att resa in i och vistas här i landet. Polismännen får i samband med inresekontrollen även undersöka bagageutrymmen och övriga slutna utrymmen i bilar och andra transportmedel i syfte att förhindra att utlänningar reser in i i strid med bestämmelserna i denna lag eller en författning som har utfärdats med stöd av denna lag. När inresekontrollen sköts av särskilt förordnade passkontrollanter, tulltjänstemän eller tjänstemän vid , skall pass och andra handlingar visas upp för dem. De har under sådana omständigheter samma befogenheter som polismän har enligt första stycket. Protokoll skall föras över kroppsvisitation. I protokollet skall anges vad som har förekommit vid visitationen. Rätten att ta hand om pass 3 § Om utlänningar ansöker om uppehållstillstånd när de kommer till eller därefter, får en domstol, eller polismyndigheten ta hand om deras pass eller andra identitetshandlingar i väntan på att de får tillstånd att stanna här i landet eller lämnar det. 4 § När ett beslut om avvisning eller utvisning skall verkställas, får den verkställande myndigheten ta hand om den avvisades eller utvisades pass eller annan identitetshandling tills beslutet kan verkställas. Rätten att ta hand om biljetter 5 § Utlänningars biljetter för resan från får tas om hand av eller polismyndigheten i väntan på att utlänning- arna får tillstånd att vistas här eller att de lämnar landet. 1. de saknar pass, visering, uppehållstillstånd eller arbetstillstånd när detta krävs för inresa eller vistelse i , eller 2. de kan antas komma att ansöka om uppehållstillstånd. En biljett får tas om hand endast om det framstår som sannolikt att utlänningen inte kommer att få till- stånd att vistas här, och det finns anledning att anta att utlänningen annars gör sig av med biljetten och inte själv kan betala kostnaden för sin resa från . 6 § eller polismyndigheten får lösa in en biljett, om den annars skulle förlora sitt värde. Om biljetten löses in, skall i stället de pengar tas om hand som då betalas ut. 7 § eller polismyndigheten får fotografera utlän- ningar och, om de fyllt , ta deras fingeravtryck om 1.de inte kan styrka sin identitet när de kommer till , 2.de ansöker om uppehållstillstånd som flyktingar eller skydds- behövande i övrigt och anger skäl som avses i 5 kap. 2 eller 3 §, eller 3.det finns grund för att besluta om förvar. Kontroll under vistelsen i 8 § Utlänningar som vistas i är skyldiga att på begäran av en polisman visa upp pass eller andra handlingar som visar att de har rätt att uppehålla sig i . De är också skyldiga att efter kallelse av eller polismyndigheten komma till verket eller myndigheten och lämna uppgifter om sin vistelse här i landet. Om det på grund av en utlännings personliga förhållanden eller av någon annan anledning kan antas att utlänningen inte skulle följa kallelsen, får utlän- ningen hämtas utan föregående kallelse. Kontroll enligt första stycket får vidtas endast om det finns grundad anledning att anta att utlänningen saknar rätt att uppehålla sig här i landet eller om det annars finns särskild anledning till kontroll. 9 § Om en utlänning vägrar att följa ett beslut som har fattat med stöd av 3, 4, 5 eller 7 §, får verket begära hjälp av polismyndigheten för att genomföra beslutet. 8 kap. Förvar och uppsikt Skyldighet att stanna kvar för utredning 1 § Utlänningar är skyldiga att stanna kvar för utredning i samband med inresa eller utresa eller i samband med kallelse eller hämtning enligt 7 kap. 8 §, dock inte längre än nödvändigt och inte i något fall längre än Detta gäller om inte beslut har meddelats om förvar enligt 2 eller 3 §. En utlänning som vägrar att stanna kvar får hållas kvar. 2 § Utlänningar som har fyllt får tas i förvar om 1.deras identitet är oklar vid ankomsten till eller när de där- efter ansöker om uppehållstillstånd, 2.de inte kan göra sannolikt att den identitet de uppger är riktig, och 3.deras rätt att få resa in i eller vistas i inte kan bedömas ändå. Utlänningar som har fyllt får också tas i förvar om 1.det är nödvändigt för att en utredning om deras rätt att stanna i skall kunna genomföras, 2.det är sannolikt att de kommer att avvisas eller utvisas enligt 6 kap. 1, 2 eller 6 §, eller 3.det är fråga om att verkställa ett beslut om avvisning eller utvisning. Beslut om förvar av en utlänning enligt andra stycket 2 och 3 får meddelas endast om det på grund av utlänningens personliga förhållan- den eller övriga omständigheter finns anledning att anta att utlänningen annars kommer att hålla sig undan eller bedriva brottslig verksamhet i . 3 § Barn får tas i förvar endast om 1.det är sannolikt att de kommer att avvisas med omedelbar verk- ställighet enligt 6 kap. 5 § eller det är fråga om att verkställa ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet, 2.risken är uppenbar att de annars håller sig undan och därigenom äventyrar en verkställighet som inte bör fördröjas, och 3.det inte är tillräckligt att de ställs under uppsikt enligt bestämmel- serna i 8 §. Barn får också tas i förvar om 1.ett beslut skall verkställas om avvisning i andra fall än enligt första stycket eller om utvisning enligt 6 kap. 6 eller 7 §, och 2.det vid ett tidigare försök att verkställa beslutet inte visat sig till- räckligt att de ställts under uppsikt enligt bestämmelserna i 8 § andra stycket. 4 § Barn får inte skiljas från sin vårdnadshavare, eller en av dem om vårdnadshavarna är flera, genom att barnet eller vårdnadshavaren tas i förvar. Ett barn som inte har någon vårdnadshavare i får tas i förvar endast om det finns synnerliga skäl. 5 § En utlänning får inte hållas i förvar för utredning med stöd av 2 § andra stycket 1 än . I övrigt får en utlänning som fyllt inte hållas i förvar , om det inte finns synnerliga skäl för . Om ett beslut om avvisning eller utvisning har meddelats, får utlänningen hållas i förvar högst , om det inte finns synnerliga skäl för . 6 § Barn får inte hållas i förvar än eller, om det finns synnerliga skäl, . 7 § Utlänningar som har fyllt kan, under de förutsättningar som anges i 2 §, i stället för att tas i förvar ställas under uppsikt, om detta är tillräckligt. 8 § Barn kan, under de förutsättningar som anges i 3 § första stycket, ställas under uppsikt. Barn kan dessutom ställas under uppsikt när beslut har meddelats om avvisning i andra fall än som avses i 3 § första stycket eller när beslut har meddelats om utvisning enligt 6 kap. 6 §. 9 § Uppsikt innebär att utlänningen är skyldig att på vissa tider anmäla sig hos polismyndigheten i orten eller hos eller lämna ifrån sig sitt pass eller annan legitimationshandling. Ny prövning av beslut om förvar och uppsikt 10 § Beslut enligt 5 § andra stycket om förvar skall prövas på nytt från den dag då det verkställdes. I de fall det finns beslut om avvisning eller utvisning skall beslutet om förvar prövas på nytt från den dag då det verkställdes. Beslut om uppsikt skall prövas på nytt från beslutet. Om en utlänning hålls kvar i förvar eller fortfarande skall stå under uppsikt, skall beslutet prövas fortlöpande inom samma tider. 11 § Beslut om förvar eller uppsikt som inte prövas inom föreskriven tid upphör att gälla. 12 § Varje ny prövning av ett beslut om förvar skall föregås av en för- handling. Detta gäller även en ny prövning av ett beslut om uppsikt, om det inte med hänsyn till utredningens art eller andra omständigheter framstår som uppenbart att en förhandling saknar betydelse. 13 § Om det inte längre finns skäl att hålla en utlänning i förvar eller under uppsikt, skall åtgärden upphävas. 14 § Beslut om förvar eller uppsikt fattas av den myndighet som handlägger ärendet. Handläggande myndigheter är enligt 15 § polismyndigheten, , utlänningsdomstolen och Utlänningsöverdomstolen.