prop · GT0318 · 2005-10-18 00:00:00 — När det gäller arbetssökande från ett annat EU-land, föreslås att rätten till bistånd skall begränsas och inte gälla som han eller hon söker arbete i , oavsett hur det rör sig om. Arbetstagare och egenföretagare har däremot alltid rätt till bistånd. föreslog i en redovisning mot bakgrund av att utländska företag och företagare ofta återfinns inom riskutsatta branscher att rutiner och policy förtydligas för att underlätta tillsynen och att informationsinsatser genomförs internt. En kartläggning av utvidgningens effekter för tillsynen genomförs . Verket planerar att förstärka tillsynen något . har, i enlighet med regeringsuppdraget att se över möjligheterna till ökad kontroll av arbetstagare och egenföretagare, skärpt rutinerna för att få in bättre beslutsunderlag och påbörjat ett samarbete med för att förbättra kontrollen i samband med tillståndsgivning samt skatte- och folkbokföringskontroll. har föreslagit att tidsbegränsad F-skatt skall kunna utfärdas. Förslaget bereds inom . Förbättrade rutiner har införts för kontroll av ansökan om F-Skattsedel. Beträffande utnyttjande av rätten till familjeförmåner redovisar att endast små belopp av svenska familje- förmåner utbetalats till barnfamiljer i EU:s tio nya medlemsstater. Endast en procent, , av utbetalningarna till andra länder har gått till de nya medlemsstaterna och avser oftast barnbidrag och föräldra- penning. Med anledning av utvidgningen har regeringen identifierat ett antal problemområden på arbetsmarknaden med sikte på att komma fram till effektiva åtgärder. Härvid pågår bl.a. överväganden om vad som kan göras för att öka möjligheterna för fackliga organisationer att kontrollera att arbetsgivare efterlever kollektivavtal samt åtgärder för att motverka skatte- och avgiftsfusk inom byggbranschen. fr.o.m. , det datum då EU fick tio nya medlemsstater, ansökte 7 326 medborgare i de nya medlemsstaterna om uppehållstillstånd som arbetstagare. Det motsvarar av de totalt 11 588 ansökningar som inkommit från arbetstagare som är unionsmedborgare . Fri rörlighet för unionsmedborgare Europeiska unionens råd antog och rådets direktiv /38/EG om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven /221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, 30.4.2004, s. 77, rättelse EUT L 229, 29.6.2004, s. 35, Celex 32004L0038). Syftet med det nya direktivet om fri rörlighet är att förenkla regelverket. De direktiv som upphävs reglerar bl.a. fri rörlighet för arbetstagare, egenföretagare, pensionärer, studenter och icke ekonomiskt aktiva. Det nya direktivet förenklar regelverket eftersom samtliga nämnda kategorier omfattas av en och samma rättsakt. praxis har även i stor utsträckning kodifierats för att tydliggöra innebörden av unionsmedborgarskapet. Direktivet har vidare till syfte att det skall bli enklare för unionsmedborgare att utnyttja rätten till fri rörlighet, att möjligheterna att begränsa rätten till vistelse skall regleras tydligare samt att rörlighet och bosättning för unionsmedborgares familjemedlemmar skall underlättas avsevärt, oavsett medborgarskap. Grundprincipen är att unions- medborgarna skall kunna röra sig fritt mellan medlemsstaterna på ungefär samma villkor som när medlemsstaters medborgare flyttar och byter bostad eller arbetsplats i de egna länderna. Medlemsstaterna skall införliva direktivet i sin lagstiftning . Utredningen om den fria rörligheten för unionsmedborgare har haft i uppdrag att lämna förslag till hur direktivet skall genomföras i . Betänkandet Unionsmedborgares rörlighet inom EU (SOU 2005:49) överlämnades . Utredningen föreslår att det i stället för uppehållstillstånd införs ett registreringsförfarande som skall ansvara för. Verket skall tillhandahålla registreringsbevis till de unionsmedborgare som kommer hit och s.k. uppehållskort till familjemedlemmar som kommer från tredje land. Handlingarna är endast bevis för att registrering eller anmälan skett till och att förutsättningarna för uppehållsrätt enligt direktivet är uppfyllda, men utgör inte en förutsättning för rätten att vistas i . På regeringens uppdrag har professor . B. vid utfört en studie om migration och utveckling: International Migration and Economic Development: Lessons from Low Income Countries. Studien bereds nu inom . Utifrån studien kan slutsatser dras som kan utgöra underlag för migrationspolitiska och bredare utvecklingspolitiska överväganden. Studien ger ett entydigt stöd Skr. 2005/06:18 för större samstämmighet i svensk utvecklingspolitik, vilket är i linje med regeringens proposition 2002/03:122 Gemensamt ansvar politik för global utveckling (bet. 2003/04:UU3, rskr 2004/05:4, rskr 2004/05:161). fäster uppmärksamheten på en förbisedd aspekt av sambandet mellan migration och utveckling, nämligen att själva avsikten att förr eller senare återvända till sitt hemland kan vara positivt för hemlandets utveckling. Enligt ökar avsikten benägenheten att skicka hem pengar och stärker även på andra sätt kontakterna med och engagemanget för hemlandet. Det finns enligt studien positiva effekter av sänkta transaktionskostnader för dessa överföringar. Sänkta transaktions- kostnader, i kombination med en politik som främjar ett gott investeringsklimat i hemländerna, stärker utvecklingseffekterna av migration. Betydelsen av avsikten att återvända ger enligt studien ett utvecklingspolitiskt stöd för underlättandet av mobilitet över gränserna. En slutsats som dras i studien är att olagliga invandrare har sämre möjligheter att bidra till sitt lands utveckling än legala invandrare. Studien betonar också bristen på arbetstillfällen som drivkraft bakom migration, vilket stärker grunderna för satsningar på sysselsättning, arbetsmarknad och anständiga arbetsförhållanden inom utvecklingsområdet. beslutade om propositionen Uppehållstillstånd för tribunalvittnen (prop. 2004/05:172, bet. 2004/05:SfU18). Lagändringen innebär att tribunalvittnen och deras nära anhöriga skall kunna få skydd i . har ingått avtal med internationella domstolar och tribunaler om överföring till av vittnen och vid behov deras nära anhöriga. I utlänningslagen införs en ny grund för uppehållstillstånd som följer av ovan nämnda avtal. Om en internationell domstol eller tribunal har begärt att ett vittne och/eller dennes nära anhöriga skall omplaceras till skall dessa personer, under vissa förutsättningar, ges uppehålls- samt arbetstillstånd i så länge behovet av omplacering föreligger. Bestämmelserna kommer att införas i den nya utlänningslag som träder i kraft med den nya instans- och processordningen i utlännings- och medborgarskapsärenden (se kapitel 1.1). överförs vittnen enligt avtalen inom ramen för den s.k. flyktingkvoten. Flyktingskap och förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning Regeringen beslutade om propositionen Flyktingskap och förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning (prop. 2005/06:6). I propositionen föreslås att personer som känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning, och som enligt nuvarande bestämmelser ges skydd som skydds- Skr. 2005/06:18 behövande i övrigt, i stället skall få skydd som flyktingar. Europeiska unionens råd antog rådets direktiv /83/EG om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (EUT L 304, 30.9.2004, s. 12, rättelse EUT L 204, , s. 24, Celex 32004L0083). Direktivets huvudsakliga syfte är att garantera att medlemsstaterna tillämpar samma kriterier för att fastställa vilka tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som behöver internationellt skydd samt att garantera en miniminivå avseende de förmåner som dessa personer skall vara berättigade till. I ett långsiktigt perspektiv är tanken att detta skall bidra till att begränsa asylsökandes förflyttningar mellan medlemsstaterna, när sådana förflyttningar endast motiveras av rättsliga skillnader. Direktivets definition av flykting utgår ifrån den definition som återfinns konvention angående flyktingars rättsliga ställning (), vilken alla EU:s medlemsstater är bundna av. Med alternativt skyddsbehövande menas i korthet den som vid ett återvändande till hemlandet skulle utsättas för en verklig risk att lida allvarlig skada i form av bl.a. dödsstraff, tortyr eller allvarligt hot mot liv eller lem vid en internationell eller nationell väpnad konflikt. Direktivet reglerar även innebörden av internationellt skydd, dvs. vilka rättigheter och förmåner som är knutna till den beviljade statusen, såsom rätten till uppehållstillstånd och resedokument. Vidare berörs rättigheter och förmåner för familjemedlemmar, rätten till tillträde till arbetsmarknad och utbildning, sociala förmåner, rätten till bostad, rätten till hälso- och sjukvård samt rätten till fri rörlighet. Medlemsstaterna skall införliva direktivet i sin lagstiftning . En särskild utredare skall ta ställning till hur direktivet skall genomföras i (dir. 2004:114 och dir. 2005:95). Utredaren skall även redovisa hur andelen personer som beviljas flyktingstatus eller status som skyddsbehövande i övrigt i förhåller sig till motsvarande andel i vissa utvalda länder och analysera vad eventuella skillnader beror på. Uppdraget skall redovisas . Förfarandet för att bevilja eller återkalla flyktingstatus nådde Europeiska unionens råd en politisk överenskommelse om det s.k. asylprocedurdirektivet (se kapitel 2.3 Asylpolitiska frågor, Miniminormer för asylprocedurer). Direktivet kan förväntas antas . En särskild utredare skall ta ställning till hur direktivet skall genomföras i (dir. 2005:88 av ). Uppdraget skall redovisas . God man för ensamkommande asylsökande barn antog lagförslagen i propositionen Stärkt skydd för ensamkommande barn (prop. 2004/05:136). En ändring av lagen om mottagande av asylsökande m.fl. trädde i kraft . Ändringen innebär ett starkare skydd för barn som av flyktingskäl eller andra skäl kommer till utan legal vårdnadshavare och söker uppehållstillstånd här (ensamkommande barn). Lagändringen omfattar även barn som av motsvarande skäl kommit till men som först efter ankomsten blivit ensamma. Innebörden av lagändringen är att ensamkommande barn skyndsamt skall förses med god man som träder både i barnets förmyndares och i vårdnadshavares ställe. Om barnet därefter beviljas uppehållstillstånd i , skall den gode mannen ersättas av en särskild förordnad vårdnadshavare enligt . Samordnare för barn som uppvisar svåra stressreaktioner i form av stark uppgivenhet Regeringen utsåg en nationell samordnare för barn i asylprocessen som uppvisar svåra stressreaktioner i form av stark uppgivenhet (dir. 2004:115). Uppdraget består i att kartlägga och analysera förekomsten av asylsökande barn med svåra stressreaktioner samt utveckla metoder för att tidigt upptäcka de barn som kan tänkas få dem. Den nationella samordnaren skall även tillsammans med berörda aktörer inom hälso- sjukvården, , skolan och statliga myndigheter m.fl. utveckla metoder för att förhindra att barnen utvecklar stressreaktionerna liksom verka för att förebyggande insatser görs. Slutligen skall samordnaren utveckla rutiner för att få en skyndsam handläggning av berörda familjers asylärenden. Den nationella samordnarens första delstudie som överlämnades (Rapport 2005:1) är en kartläggning av och kunskaps- översikt över barn med uppgivenhetssymtom. Studien ger en bild av såväl den internationella och nationella kunskapsnivån som problematikens omfattning och de drabbade barnens psykosociala tillstånd. presenterade samordnaren en uppdatering av den första rapporten (Rapport 2005:2). inleddes en fördjup- ningsstudie vars resultat skall presenteras . Mottagandet av ensamkommande minderåriga asylsökande ansökte sammanlagt 388 barn utan medföljande legal vårdnadshavare, s.k. ensamkommande barn, om asyl i . Samman- lagt fanns 290 asylsökande ensamkommande barn inskrivna hos . Den största gruppen kommer från , men även barn från samt och utgör stora grupper. Vanligen kommer barnen tillsammans med syskon eller någon vuxen person, ofta en släkting, men det förekommer också att barnen kommer helt ensamma. Det är främst barn i åldern som kommer till . Av det totala antalet ensamkommande barn är pojkarna något fler än flickorna. De barn och ungdomar som kommer till utan legal vårdnadshavare befinner sig i en mycket utsatt situation och det är därför viktigt att mottagandet utformas på bästa möjliga sätt. dessa barn är en prioriterad fråga för regeringen och ett förändringsarbete En departementspromemoria, Mottagandet av barn från annat land som kommer till utan medföljande legal vårdnadshavare (s.k. ensamkommande barn) (Ds 2004:54), har remissbehandlats och beslut om lagrådsremiss fattades av regeringen . lagrådsremissen föreslås att det reella mottagandet av ensamkommande barn skall föras över till kommuner som träffat överenskommelse om Verket skall dock behålla det övergripande ansvaret för mottagandet. Det föreslås också att kommunerna ges rätt att anordna gruppboenden för asylsökande ensamkommande barn. barn som får uppehållstillstånd sägs i lagrådsremissen att utgångspunkten bör vara att en och samma kommun ansvarar för barnets introduktion i det svenska samhället och för de insatser enligt socialtjänstlagen som kan Vad gäller förslagen i lagrådsremissen avser regeringen att överlämna en proposition till . hade 17 enheter för barn- och Personaltätheten har ökat och antalet barn vid varje boendeenhet har minskat. Verket har utarbetat riktlinjer för hur verksamheten vid boenden skall bedrivas. Dessa riktlinjer har stora likheter med föreskrifter och allmänna råd om hem för vård och boende (SOSFS 2003:20). Det enskilda barnet skall utredas och följas av vars uppgift är att se till att barnets behov Dessutom har särskilda barnhandläggare utbildats inom har regeringens mål varit att och skall pröva frågan om uppehållstillstånd för ensamkommande barn inom totalt . Målet nåddes inte under 2004, men den genomsnittliga handläggningstiden för denna ärende- kategori har minskat. var den genomsnittliga handläggnings- tiden jämfört 2003. som räknar med att kunna nå regeringens mål under Genom lag (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. blev det från möjligt för asylsökande och personer med särskilt behov av tillfälligt skydd i landet att beviljas bostadsersättning om de valde att ordna sitt boende på egen hand. När bostadsersättningen infördes var syftet att främja att asylsökande i större omfattning skulle ordna sitt boende på egen hand utanför anläggningsboendena. bedömningen att av de asylsökande skulle komma att ordna sitt boende på egen hand. av de asylsökande i eget boende. Det egna boendet har dock visat sig ha vissa negativa konsekvenser. ersättning för asylsökande (prop. 2004/05:25, bet. 2004/05:SfU7, rskr. 2004/05:113). Regeringen ansåg att bostadsersättningen skulle avskaffas för att komma tillrätta med några av de negativa konsekvenserna med det Skr. 2005/06:18 egna boendet. I propositionen gjorde regeringen bedömningen att möjligheterna att utnyttja asylsökandes svaga ställning på bostads- marknaden skulle minska. Vidare menade regeringen att bruket av felaktiga adresser skulle kunna upphöra. Ändringen trädde i kraft . Bostadsersättning lämnas numera enbart i särskilda fall. pågår en utredning som fått till uppdrag att närmare undersöka för- och nackdelar med det egna boendet. Möjligheten att i ökad utsträckning styra boendet under asylprövningen i riktning mot av anvisat boende skall även ses över i uppföljningen. Åtgärder för att fastställa asylsökandes identitet m.m. I betänkandet Tidsbegränsat uppehållstillstånd vid oklar identitet och resväg (SOU 2004:132), som överlämnades till regeringen , kartläggs och analyseras förekomsten av dokumentlöshet hos asylsökande. Utredaren har även föreslagit åtgärder som kan vidtas för att på ett tidigt stadium i asylprocessen klarlägga de asylsökandes identitet och resvägar. Vidare föreslås hur utlänningslagen skall ändras för att asylsökande som bedöms vara i behov av skydd eller skall beviljas uppehållstillstånd på annan grund men som inte medverkar till att klarlägga sin identitet och sin resväg, skall kunna beviljas tidsbegränsat uppehållstillstånd i stället för ett permanent uppehållstillstånd som gällande huvudregel föreskriver. Utredaren har även bedömt vilka effekterna blir om ett ökat antal utlänningar i beviljas tidsbegränsade i stället för permanenta uppehållstillstånd, särskilt med beaktande av integrationen i samhället och barnens situation. Förslagen som har lämnats i utredningen bereds inom . Verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut Regeringens mål att värna asylrätten förutsätter att de som har meddelats lagakraftvunna avvisnings- och utvisningsbeslut lämnar landet. I regleringsbreven till och () för gav regeringen i uppdrag till myndigheterna att redovisa de åtgärder som vidtagits i syfte att underlätta arbetet med att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut. Vidare uppdrogs åt myndigheterna att föreslå åtgärder för att minska tiden från lagakraftvunnet beslut till utresa, respektive från överlämnandet till polisen till utresa. Även förslag på åtgärder som förbättrar samordningen mellan och polismyndigheterna, nationellt, regionalt och lokalt skulle redovisas. I arbete med återvändande är utlandsmyndigheterna en viktig part. Exempelvis arbetar en tjänsteman vid den svenska ambassaden i med placering i med uppgift att underlätta återvändandet till provinsen . finns en asylattaché placerad vid ambassaden i som stöd för hela asylprocessen, bl.a. för inhämtning och kontroll av information vid prövningen av asylansökningar och vid arbetet med verkställigheter av avvisnings- eller utvisningsbeslut. I förordningen (2004:294) med instruktion för har införts en bestämmelse om att skall vara nationell kontaktpunkt i för tillämpning av rådets beslut /191/EG om fastställande av kriterier och närmare föreskrifter för ersättning för finansiella obalanser som uppstår till följd av tillämpningen av direktiv /40/EG om ömsesidigt erkännande av beslut om avvisning eller utvisning av medborgare i tredje land (EUT L 60, 27.2.2004 s. 55, Celex 32004D0191). Enligt rådsbeslutet skall alla medlemsstater inrätta en nationell kontaktpunkt som bl.a. skall ta emot ansökningar om ersättning och lämna uppgifter till Europeiska kommissionen om det totala antalet verkställighetsåtgärder som genomförts med anledning av rådets direktiv /40/EG. beslutade regeringen om propositionen Återsändande av tredjelandsmedborgare via (prop. 2004/05:168). I propositionen behandlas genomförandet i svensk rätt av rådets direktiv /110/EG av om bistånd vid transitering i samband med återsändande med flyg (EUT L 321, 6.12.2003 s. 26, Celex 32003L0110). Direktivet antogs av rådet som ett led i strävandena att effektivisera återvändandet av personer som meddelats lagakraftvunna avvisnings- och utvisningsbeslut. Direktivet syftar till att underlätta transitering av tredjelandsmedborgare som skall återsändas till hemlandet via en flygplats i en annan medlemsstat. I propositionen föreslås en ny lag om transitering av tredjelandsmedborgare. Förslaget innebär bl.a. att RPS skall vara den centralmyndighet som avses i direktivet och därmed ha ansvaret för att ta emot och besluta om transitering och om biståndsåtgärder i samband därmed samt ange de polismyndigheter som skall vara kontaktorgan för de flygplatser i som kan bli aktuella för transitering. Förslaget innebär även en skyldighet att återta en tredjelandsmedborgare om en transitering inte kan genomföras. Lagen föreslås träda i kraft . har ingått bilaterala återtagandeavtal med Bosnien och , , , , , , , , , , och , , och . Med finns ett protokoll om samarbete för att fastställa identitet och medborgarskap samt utfärdande av resedokument. Vidare har en överenskommelse om återtagande ingåtts med i Kosovo. Den nordiska passfrihetsöverenskommelsen reglerar åter- tagandeskyldigheten mellan de nordiska staterna. Förhandlingar pågår dessutom med ett mindre antal länder. gemenskapsavtal om återtagande ingåtts mellan EU och tredje land (se Skr. 2005/06:18 kapitel 2.3 Återvändande och återtagandeavtal, Återtagandeavtal mellan EU och tredje land). I återtagandeavtalen regleras procedurer och kriterier för att den ena parten skall återta personer som vistas utan tillstånd på den andra partens territorium. Avtalen omfattar återtagande av egna medborgare, tredje- landsmedborgare, statslösa samt transitering. Syftet med avtalen är att fastställa den procedur som berörda myndigheter är hänvisade till i återtagandefrågor. De tjänar vidare som en grund för ett vidare samarbete i migrationspolitiska frågor mellan länderna. De avtal ingått har i flertalet fall svarat mot ett behov att reglera återtagandevillkoren inför dessa staters framtida medlemskap i . I stor utsträckning har det också skett på dessa staters egna initiativ. Återtagandefrågorna har blivit allt angelägnare i takt med att antalet personer som meddelats ett lagakraftvunnet avvisningsbeslut ökat. 1.5Åtgärder mot olaglig invandring, människosmuggling och människohandel Människosmuggling och offer för människohandel antog propositionen tillträde till FN:s tilläggsprotokoll mot människosmuggling (prop. 2004/05:138, bet. 2004/05:SfU16, rskr. 2004/05:248). Protokollet mot människosmuggling land-, luft- och sjövägen är ett av tre tilläggsprotokoll till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. Protokollet innehåller bl.a. krav på de avtalsslutande parterna att kriminalisera hjälp till olovlig vistelse och människosmuggling. Dessa handlingar är kriminaliserade enligt svensk rätt och ett svenskt tillträde till protokollet föranleder därför inga lagändringar i denna del. Däremot har det i lagen (1991:453) om tillstånd till ingripande mot svenskt fartyg lagts till att lagen även omfattar protokollet mot människosmuggling. Innebörden av tillägget är att regeringen kan medge att en annan stat som har tillträtt protokollet får ingripa mot ett svenskt fartyg utanför svenskt territorium, t.ex. för att borda eller genomsöka fartyget, om den begärande staten har skälig anledning att misstänka att det svenska fartyget används för människosmuggling till havs. Regeringen har för avsikt att avvakta med att tillträda tilläggsprotokollet mot människo- smuggling, till dess att rådet har fattat beslut om att EG för gemen- skapens räkning kan tillträda protokollet. Diskussioner om förslag till rådsbeslut om gemenskapens tillträde till protokollet pågår inom EU:s sektorsövergripande arbetsgrupp mot organiserad brottslighet. Ovan nämnda lagändring föreslås träda i kraft den dag regeringen beslutar. Inom både EU och har frågan om tidsbegränsade uppehållstillstånd för offer för människohandel varit föremål för behandling. antogs rådets direktiv /81/EG om uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandring och vilka samarbetar med de behöriga myndigheterna (EUT L 261, , s. 19, Celex 32004L0081). Syftet med direktivet är att fastställa villkoren för att bevilja ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare som samarbetar i kampen mot människohandel eller mot hjälp till olaglig invandring. Ett uppehållstillstånd skall ha en kortaste giltighetstid och medlemsstaterna åläggs att se till att berörda tredjelandsmedborgare medges en betänketid inför sina beslut att samarbeta med myndigheterna. De skall under vistelsen i medlemsstaten få tillgång till hälso- och sjukvård, socialt bistånd m.m. Direktivet skall ha genomförts i svensk rätt.