prop · GS031d23 · 2005-01-01 00:00:00 — Övergripande resultatindikatorer för energipolitiken redovisas i avsnitt 3.5.1. I övrigt framgår de resultatindikatorer som används under respektive verksamhetsområde. har på regeringens uppdrag tagit fram indikatorer som kan tjäna som underlag för årlig uppföljning av de energipolitiska målen. I årets publikation, Energiindikatorer 2004, läggs särskilt fokus på uppföljning av naturgasrespektive fjärrvärmemarknadernas utveckling och effektivitet (dnr N2004/5304/ESB). Resultatindikatorerna för verksamhetsområdet för ett uthålligt energisystem bygger främst på den plan för uppföljning och utvärdering som beskrivs under avsnitt 6.2.2 och den strategi för uppföljning och resultatredovisning av det långsiktiga energipolitiska programmet som redovisade 2000 och som därefter fortlöpande har utvecklats. Energipolitiken är inriktad på att skapa förutsättningar för effektiva energimarknader, en god försörjningstrygghet och en långtgående hänsyn till miljö, hälsa och klimat. Detta görs huvudsakligen genom insatser inom de tre verksamhetsområden som redovisats för politikområdet. Insatser inom andra politikområden bidrar även till att uppfylla de energipolitiska målen. medverkar energipolitiken bl.a. till genomförandet av den innovationsstrategi för som redovisas under utgiftsområde 24 Näringsliv. Riktlinjerna för energipolitiken energipolitiska beslut (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02NU17, rskr. 2001/02:317) ligger fast. Åtgärderna för den fortsatta omställningen av energisystemet inom ramen energipolitiska beslut innebär en långsiktig inriktning för såväl främjande av elproduktion från förnybara energikällor som en effektivare energianvändning. beslutade i enlighet med regeringens proposition Lag om elcertifikat, vilket innebar att elcertifikatsystemet 2002/03:40, 2002/03:NU6, 2002/03:133). Elcertifikatsystemet syftar till att målet om att öka användningen av förnybar el med skall uppnås till 2010 som teknikutveckling stimuleras och kostnaderna hålls nere. Regeringen överlämnade propositionen Program för energieffektivisering, m.m. till (prop. 2003/04:170). Det föreslagna programmet syftar till att främja en effektiv energianvändning i den energiintensiva industrin som industrins konkurrenskraft värnas. Regeringen bedömde i propositionen Vissa elmarknadsfrågor att villkor för en stängning av inte är helt uppfyllda vad avser effektbalansen och påverkan på miljön och klimatet (prop. 2002/03:85, bet. 2002/03:NU11, rskr. 2002/03:233). Frågan om en stängning hanteras tillsammans med förhandlingarna om de övriga kvarvarande reaktorerna och frågan om energiomställningen i sin helhet. Förhandlingsmannen redovisade att det med hänsyn till läget i förhandlingarna då inte var möjligt att nå en förhandlingslösning som inkluderade den andra reaktorn i , men att arbetet med att nå en förhandlingslösning angående omställningen av energisystemet fortsätter. Inom verksamhetsområdena Elmarknadspolitik och Övrig energimarknadspolitik inriktas insatserna på att skapa goda ramvillkor för väl fungerande marknader genom bl.a. en ändamålsenlig lagstiftning och en effektiv tillsyn. I verksamhetsområdet för ett uthålligt energisystem ingår åtgärder för att stimulera en ökad användning av förnybara energikällor och en effektivare användning av energi, liksom insatser för forskning, utveckling och demonstrationsprojekt inom energiområdet. Huvuddelen av bidragen för att stimulera användningen av förnybara energikällor ersattes av ett kvotbaserat elcertifikatsystem. Elcertifikatsystemet innebär att elanvändarna ålagts en skyldighet att köpa elcertifikat i förhållande till sin elförbrukning. Denna skyldighet kallas kvotplikt. Elcertifikat ges till producenter av el från förnybara energikällor, s.k. förnybar el. Producenterna kan avyttra certifikaten för att få ersättning för de merkostnader det innebär att producera förnybar el i förhållande till konventionell sådan. Även andra administrativa styrmedel, t.ex. krav på energieffektivitetsmärkning av vissa produkter, bidrar till att uppfylla målen inom verksamhetsområdet för ett uthålligt energisystem. En strategi för grön skatteväxling presenterades i budgetpropositionen . Strategin innebär att höjda skatter på energi och miljöfarliga utsläpp balanseras med en sänkning av skatter på arbete. De tre första stegen togs 2003 då skatteväxlingen omfattade sammantaget . Ett fjärde steg i skatteväxlingen omfattande ca beslutades . föreslås ett femte steg i skatteväxlingen om ca . Sammanlagt beräknas skatteväxlingsstrategin omfatta (se vidare Förslag till statsbudget, finansplan m.m., 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 För att möjliggöra den fortsatta skatteväxlingen har bl.a. utrett utformningen av nedsättningssystemet för tillverkningsindustrin samt jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruksnäringarna (dir. 2001:29). Utredningens slutbetänkande Svåra skatter presenterades (SOU 2003:38) och har remissbehandlats. Regeringens ambition är att ett nytt energiskattesystem skall finnas på plats . Vidare överenskoms inom EU ett energiskattedirektiv (2003/96/EG) . Direktivet trädde i kraft och innebär bl.a. att en minimiskattesats införts för användning av el i företagssektorn (se vidare Förslag till statsbudget, finansplan m.m., vol. Utrikespolitiken medverkar till att bekosta den internationella samverkan i () och delar av det nordiska energisamarbetet (se utgiftsområde 5 Internationell samverkan). Beredskapsfrågorna inom el- och energiom- rådet har en nära koppling till energipolitiken. Säkerheten i el- och energiförsörjningen måste vara god såväl i fredstid och vid svåra påfrestningar på samhället i fred som vid höjd beredskap. Såväl som ansvarar för insatser inom energiberedskapsområdet. I enlighet med beslut om en ändrad inriktning av det civila försvaret bildades för att samordna insatserna (se vidare utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet). Energipolitiken måste utformas utifrån hänsyn till dess effekter på miljön. Inom de lokala investeringsprogrammen (LIP) har olika energipolitiska åtgärder som bidrar till en bättre miljö finansierats, såsom investeringar för att utnyttja spillvärme, liksom investeringar i biobränslebaserade värmeanläggningar och energieffektiviseringsåtgärder. Även inom klimatinvesteringsprogrammen (KLIMP) som påbörjades finansieras motsvarande energipolitiska åtgärder (se utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård). Övriga insatser utanför politikområdet, t.ex. inom konsumentpolitiken, framgår under verksamhetsområdena. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Utvecklingen och tillståndet inom energiområdet till (se tabell 3.2). har betydande förändringar skett där förnybara energislag och elproduktionen ökat som oljans andel av försörjningen minskat. Jämfört med uppvisar således energiförsörjningen en ökad diversifiering. Oljan utgjorde av energitillförseln medan andelen 2003 var . Denna utveckling har möjliggjorts genom en utbyggnad av vatten- och kärnkraft i kombination med statlig politik för bl.a. minskat oljeberoende. Elproduktionen från vattenkraft har, räknat på ett normalår, ökat med . Införandet av koldioxidskatt 1991 har i kombination med höjda energiskatter lett till en kraftig ökning av biobränslen i framför allt värmesektorn. Bioenergi står för av den totala tillförseln och tillgången till denna energi är generellt mycket god i . Naturgasen står för en liten del av den totala tillförseln men är betydelsefull i de delar av landet, i Syd- och , där gasnätet byggts ut. Tillförsel av naturgas sker genom endast en ledning från , och endast en leverantör finns. Den svenska naturgasmarknaden är således, till skillnad från i de flesta övriga länder inom EU, liten. Importen av kol har halverats . Vindkraft utgör fortfarande en liten andel av den totala försörjningen, men kan lokalt svara för en betydelsefull andel. Kärnkraft utgör (brutto) av den totala energitillförseln (tabell 3.3). Här måste observeras att cirka två tredjedelar av det tillförda bränslet i ett kärnkraftverk omvandlas till värme, vilken inte tillvaratas. Till stor del förklaras alltså ökningen i den totala energitillförseln med omvandlingsförluster i kärnkraftproduktionen. som och i än högre grad än vad oljeanvändningen minskat har beroendet av olja från också kunnat minska. Importen av olja sker huvudsakligen från . Även på detta område har således en diversifiering skett. Den minskade oljeanvändningen medför att exponeringen för prisstegringar på olja och därav direkt följande konsekvenser för samhällsekonomin har minskat. års oljepriser har sannolikt medfört en övergång från olja till el på sådana områden där substituering kan ske, t.ex. i uppvärmning och vissa industriprocesser. Bostads- och servicesektorn har minskat sin energianvändning något. Variationer i energianvändningen förekommer dock mellan åren, beroende främst på konjunktur- och temperaturskillnader. Inom industrin ligger energianvändningen på samma nivå som 1970 efter en nedgång . Bortsett från tillfälliga nedgångar har transportsektorn ökat sin energianvändning kontinuerligt. I ett kortare perspektiv ökade energitillförseln 2003 jämfört med året innan, bl.a. beroende på att 2002 var ett ovanligt varmt år. Jämfört med 2001 är energitillförseln oförändrad. Den totala energianvändningen (dvs. slutlig användning, distributions- och omvandlingsförluster samt bunkeroljor för utrikes sjöfart) har ökat med . Den inhemska energianvändningen i sektorerna industri, transporter samt bostäder och service har endast ökat med . har BNP ökat och befolkningen . Såväl tillförsel som användning av energi har således successivt effektiviserats som en ökad diversifiering skett, vilken varit gynnsam för såväl ekonomin som försörjningstryggheten. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Tabell 3.3 Energibalans i för åren 1970,1980, 1990, 2000, 2002 och Tillförsel av bränslen: Biobränslen, torv m.m. Bostäder, service m.m. Utrikes sjöfart och energi 1 I enlighet med den metod som används av FN/ECE för att beräkna tillförseln från kärnkraften. elproduktion har mer än fördubblats (se tabell 3.4). Därefter har produktionen varit nära nog , bortsett från de variationer som främst beror på vattentillgången. Vatten- och kärnkraften svarar vardera för knappt hälften av elproduktionen under normala förhållanden. Den övriga produktionen sker i huvudsak i kraftvärmeanläggningar i fjärrvärmenäten och inom industrin. Ett antal oljekondensanläggningar och gasturbiner stängdes efter elmarknadsreformen 1996. Delar av denna kapacitet har åter satts i drift och ingår nu i en särskild effektreserv. Den första reaktorn i stängdes . Kärnkraftproduktion var , vilket är något under den maximala produktionen. Vattenkraftsproduktionen uppgick till , vilket är långt under normalårsproduktionen på . Den låga vattenkraftsproduktionen berodde på att sommaren och var osedvanligt nederbördsfattiga, vilket medförde att nivån i vattenmagasinen vid början av 2003 var historiskt sett mycket låga. Tillrinningen till vattenmagasinen blev fortsatt låg. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Tabell 3.4 Elbalans i för åren 1970, 1980, 1990, 2000, 2002 och -1,8 148,,7 Bostäder, service m.m. utlandshandel med el varierar , främst beroende på vattentillgången. visade utlandshandeln med el ett nettounderskott på . Elimporten skedde framför allt från och men även från och . exporterades el till . Den mycket snabba ökningen i elanvändningen speglar till en del en övergång från olja till el inom såväl industrin som bostadssektorn. har ökningstakten mattats av väsentligt. var elanvändningen i det närmaste vilket bl.a. hänger samman med den kraftiga lågkonjunkturen och strukturomvandlingen . har användningen av el dock ökat något, främst driftel i bostads- och servicesektorn. sjönk dock elanvändningen med knappt en procent, främst till följd av de höga elpriserna. Prognoser visar emellertid på ökande elanvändning, såväl i som i övriga . Detta innebär att ny elproduktionskapacitet kommer att efterfrågas. Grunden för en god försörjningstrygghet är väl fungerande energimarknader som bidrar till ett effektivt utnyttjande av tillgängliga resurser. oljekriser har som framgått ovan det höga svenska importberoendet av olja kunnat halveras och importen härrör nu till övervägande delen från . Importen av kol har halverats sedan mitten av 1980- talet och tillförseln av naturgas från ligger på en tämligen stabil nivå . Den förändring av kraftvärmebeskattningen som trädde i kraft väntas bl.a. bidra till att det befintliga naturgasnätet i sydvästra utnyttjas effektivare. har på regeringens uppdrag analyserat de samlade initiala effekterna av elcertifikatsystemet och den förändrade kraftvärmebeskattningen. bedömer att dessa två styrmedel i samverkan haft avsedd effekt; el- och värmeproduktionen har ökat som produktionen i ökande grad baserats på förnybart biobränsle (dnr N2004/4868/ESB). Internationellt samarbete inom IEA och EU är grundläggande för försörjningstrygg- () är samarbetsorganisation på energiområdet. är en av organisationens 26 medlemsländer. Den centrala uppgiften för IEA är att bidra till medlemsländernas försörjningstrygghet vid störningar i oljetillförseln. Inom IEA samarbetar medlemsländerna även om information och statistik och om forskning och utveckling på energiområdet (se även avsnitt 5.4). () har /04 genomfört en utvärdering av energipolitik. Dessa s.k. In Depth Reviews görs regelbundet för samtliga IEA:s medlemsstater. Rapporten Review (/IEA 2004) presenterades . Utvärderingen ger en bild av energipolitik som en framgångsrik avvägning mellan statlig reglering och varsamt reglerade marknadskrafter. Politiken har bidragit till en kostnadseffektiv, tillförlitlig och miljövänlig energitillförsel. Särskilt avreglering av elmarknaden får gott betyg. Dessutom ges ett antal rekommendationer inför de utmaningar som nu står inför. IEA framhåller bl.a. vikten av en allmänt accepterad långsiktig plan för kärnkraften för att undvika osäkerhet om förutsättningarna för framtida investeringar i energisystemet. När det gäller beredskapsfrågor innebär åtaganden gentemot IEA att vi, liksom övriga medlemsländer, bl.a. skall kunna genomföra fördelning av olja på såväl internationell som nationell nivå, och upprätta en beredskapsorganisation härför, NESO (), som ständigt skall vara utbildad och övad. skall även hålla beredskapslager av olja motsvarande 90 dagars normal nettoimport, samt ha program för förbrukningsdämpande åtgärder. Även ett EU-direktiv om lagringsskyldighet föreskriver att medlemsstaterna måste hålla lager av olja motsvarande 90 dagars konsumtion. En diskussion om hur IEA:s och EU:s krismekanismer kan samverka har påbörjats. Oljemarknaden har fortsatt att präglas av viss oro och stigande priser på råoljemarknaden till följd av ett flertal faktorer. Produktionen i hotas till följd av oron för terrordåd. Flera sådana har ägt rum i både och . En viss påverkan kan även märkas av situationen i där en viss osäkerhet 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 kring produktions- och exportkapaciteten har kunnat påverka marknad och prisbildning. Även efterfrågesidan har påverkat situationen då marknaden har mött en oväntat stor efterfrågan, främst från . Utöver detta är den tillgängliga raffinaderikapaciteten en begränsande faktor, och reservkapaciteten för oljeproduktion är mycket låg vilket ökar effekterna av eventuella bortfall. I dialogen mellan IEA och OPEC har, , bl.a. behovet av investeringar för att öka kapaciteten i hela försörjningskedjan diskuterats, samt förutsättningarna för att sådana skall kunna äga rum. I detta sammanhang nämns förbättrade investeringsbetingelser med främst ett stabilare geopolitiskt läge, samt fungerande legala och finansiella regelverk. I det nya konstitutionella fördraget för EU införs, när det ratificerats, delad kompetens mellan unionen och medlemsstaterna på energiområdet. Därmed inrättas egen rättslig grund för energi. Energi har inte varit ett eget fördragsfäst politikområde. Målet för unionens energipolitik skall vara att garantera att energimarknaderna fungerar, garantera försörjningstryggheten, främja energieffektivitet och energibesparingar samt utveckling av nya och förnybara energikällor. Detta skall ske inom ramen för förverkligandet av den inre marknaden samt med hänsyn till kravet på att bevara och förbättra miljön. Erfarenheterna från bl.a. den nordiska elmarknaden visar att såväl försörjningstryggheten som konkurrenskraften stärks genom att våra nationella marknader stegvis integreras med våra grannländer. Även den gångna vintern var ett torrår med mycket låga vattennivåer i de svenska och norska vattenmagasinen. Detta resulterade i höga elpriser . Trots låga nivåer i de nordiska vattenmagasinen kunde elförsörjningen hanteras på ett betryggande sätt. En beskrivning av situationen och de resultat som uppnåtts avseende elmarknaden behandlas under verksamhetsområde Elmarknadspolitik. deltar i samarbete på energiområdet, BASREC (Baltic Sea Region ). Vid ett ministermöte angavs i en deklaration riktlinjer för det fortsatta arbetet vilket bland annat berörde behovet av en säker energiförsörjning i regionen som helhet, integrering av energimarknaderna i regionen, stöd till 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 introduktion och användning av förnybara energikällor samt energieffektivisering. Ministrarna beslutade att etablera som ett försöksområde (s.k. Testing Ground) för Kyotoprotokollets s.k. flexibla mekanismer. undertecknades ett samarbetsavtal om detta försöksområde (Testing Ground Agreement). Avtalet trädde i kraft . De satsningar på energieffektiviseringar och förnybar elproduktion som genomförs inom ramen för de energipolitiska programmen har också en positiv effekt på den långsiktiga försörjningstryggheten. Vad avser försörjningstryggheten för el på kort sikt konstaterade regeringen i sin proposition Vissa elmarknadsfrågor m.m. som godkändes av , (prop. 2002/03:85, bet. 2002/03:NU11, rskr. 2002/03:233), att effektsituationen är fortsatt ansträngd. Genom beslutet antogs riktlinjer för hur effektfrågan skall lösas och en lag om effektreserv på elmarknaden infördes. Enligt riktlinjerna förutsätter en långsiktig och kostnadseffektiv hantering av effektfrågan en öppen marknadsbaserad lösning. En sådan lösning bör ha utvecklats till . skall i samarbete med branschen arbeta för att utveckla effektsäkringsprodukter och en handelsplats för sådana produkter. Även åtgärder för att stimulera utvecklingen mot en mer effektiv styrning av elförbrukningen bör beaktas. En kontrollstation skall läggas in för att pröva hållbarheten i den tänkta lösningen. En hantering av frågan på nordisk nivå bör eftersträvas. Den energiintensiva industrin i består till övervägande del av tung processindustri som bearbetar och förädlar råvaror. Dit hör bl.a. skogs-, järn- och stålsamt kemisk industri. Många företag i dessa branscher förädlar inhemska råvaror och skapar betydande sysselsättning, förädlingsvärde och exportinkomster för och enskilda regioner. Många branscher inom energiintensiv industri kännetecknas av stark global konkurrens som nödvändiggör fortlöpande rationalisering och effektivisering av produktionen för bibehållande av konkurrenskraft och lönsamhet. Den energiintensiva industrin i är utsatt för konkurrens från råvarubaserad industri i såväl som övriga världen och kännetecknas allmänt av en mycket hög energieffektivitet och därmed låg energiförbrukning per producerad enhet. En viktig förutsättning för att kunna bibehålla konkurrensförmågan hos denna industri är en god tillgång till energi på konkurrenskraftiga villkor. Därför utgör dessa faktorer en viktig del i de energipolitiska målen. Vid valet av styrmedel är jämförelser med konkurrentländerna viktiga när staten utformar de insatser som riktas mot den energiintensiva industrin. Bland annat är industrins konkurrenskraft en viktig betingelse för en omprövning av klimatpolitiska mål och åtaganden. Regeringen genomförde 2003 ett förberedelsearbete för ett nytt styrmedel inom energipolitiken. överlämnade regeringen propositionen Program för energieffektivisering, m.m. 2003/04:170) till . som i sina industriella verksamheter använder el i tillverkningsprocessen ges enligt förslaget en möjlighet att delta i femåriga program för energieffektivisering. Ett deltagande i ett sådant program är uppdelat i två perioder. skall företaget bland annat införa och certifiera ett standardiserat energiledningssystem, göra fördjupade kartläggningar och analyser av sin energianvändning samt åta sig att genomföra eleffektivserande åtgärder. Efter denna periods utgång skall företagen, till tillsynsmyndigheten, lämna en redovisning av programtidens första och ge förslag på eleffektiviserande åtgärder. Om tillsynsmyndigheten fastställer företagens redovisning skall de, , genomföra dessa eleffektiviserande åtgärder. Efter programtidens utgång skall företagen, till tillsynsmyndigheten, lämna en slutlig redovisning och myndigheten skall pröva om företagen uppnått en ökad effektivisering av elanvändningen. De företag, som så önskar, kan därefter påbörja en ny femårig programperiod. Propositionen innehåller också förslag om ändringar i lagen om skatt på energi, som föranleds av den föreslagna lagen om program för energieffektivisering. Dessa ändringar innebär att elektrisk kraft befrias från energiskatt, om den förbrukats i sådan industriell verksamhet i tillverkningsprocessen som omfattas av ett godkännande att delta i program för energief- Befrielsen är begränsad till elektrisk kraft som inte används i sådana processer som är befriade från skatt enligt andra bestämmelser om skattefrihet. Lagen om program för energieffektivisering och övriga lagförslag föreslås träda i kraft . Programtiden föreslås dock kunna räknas från så att skattebefrielse för den elektriska kraft som förbrukas kan ges från samma tidpunkt. Förslaget har överlämnats till för notifiering enligt statsstödsreglerna. Det finns vidare ett strategiskt behov av att bygga upp en bredare kunskapsbas om viktiga förutsättningar för den energiintensiva industrins konkurrenskraft. Regeringen har i rapporten konkurrenskraft och hållbar utveckling (Ds 2001:63) lagt en första grund för ett sådant arbete. Regeringen avser att även fortsättningsvis verka för att öka kunskapsuppbyggnaden inom detta område som en del i arbetet med att nå de energipolitiska målen. På regeringens uppdrag redovisade en analys av effekterna på den energiintensiva industrin konkurrenskraft vid införandet av klimatpolitiska beslut (dnr N2003/8842/ESB). I rapporten konstateras att införandet av handel med utsläppsrätter på kort sikt kommer att få betydande effekter på den energiintensiva basindustrins konkurrenskraft. På kommer substitutionsmöjligheter att utnyttjas som en strukturomvandling sker, vilket kommer att leda till att näringslivet blir mindre beroende av fossil energi enligt rapporten. Hälsa, miljö och klimat Energipolitiken skall skapa villkoren för bl.a. en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat. En stor del av energitillförseln i kan hänföras till uppvärmning av byggnader. Den expansion av fjärrvärmen som skett senaste tjugoårsperioden har inneburit minskade nivåer av luftföroreningar i tätorter. Användningen av förnybar energi är hög i fjärrvärmesektorn och en stadig minskning av fossila bränslen, och därmed utsläpp av bl.a. koldioxid, har skett. Tillförseln av elenergi baseras huvudsakligen på kärnkraft och vatten- 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 kraft, vilka båda är fördelaktiga när det gäller de utsläpp som bidrar till luftföroreningar och växthuseffekten. I framgår även att utsläppen av svaveldioxid minskat , men att de inom energisektorn varierar över åren bl.a. beroende på tillgången på vattenkraft och temperaturförhållandena. De åtgärder som genomförs inom ramen för de energipolitiska programmen har generellt positiva effekter på hälsa och klimat. Dock kan övergång från el till småskalig förbränning av biobränsle leda till ökade utsläpp av partiklar.