prop · GT0344 · 2005-11-07 00:00:00 — Det bör därför kunna ställas högre krav på sökanden än vid den mer generella nedsättningen för diesel som används i arbetsmaskiner inom yrkesmässig jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruksverksamhet. Det bör kunna krävas att t.ex. fakturor och avtal med uppdragsgivare lämnas in av sökanden till i samband med ansökan om återbetalning. skogsägaren avverkar egen skog bör förutom fakturor avseende inköpt Prop. 2005/06:44 diesel även mätbesked avseende mängden levererat virke inges. Liksom vid skattenedsättningen för arbetsmaskiner inom yrkesmässig jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruksverksamhet bör huvudregeln vara att skatten återbetalas kalenderårsvis, men att kvartalsvis återbetalning kan ske vid större förbrukning. Ansökan skall även vid en fullständig skattebefrielse lämnas till efter kalenderårets eller kalenderkvartalets utgång. Återbetalning medges endast för den del av det återbetalningsberättigade beloppet som överstiger per kalenderår. Statligt stöd som ges genom en skattebefrielse kan omfattas av EG- rättens statsstödsregler. Om ett sådant stöd anses som försumbart och därmed inte påverkar handeln mellan medlemsstaterna eller snedvrider konkurrensen anses det emellertid inte oförenligt med statsstödsreglerna. Enligt kommissionens förordning om tillämpning av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse får det totala stödet inte överstiga för att anses vara försumbart. I 18-20 §§ förordningen (1988:764) om statligt stöd till näringslivet regleras tillämpningen av kommissionens förordning närmare. Av 20 § framgår att treårsperioden räknas då stödet beviljas. Under förslagets beredning och vid underhandskontakter med kommissionen har framkommit att den föreslagna skattebefrielsen och annat stöd av mindre betydelse inte torde överstiga den angivna beloppsgränsen. Mot bakgrund härav bedömer regeringen att skattebefrielsen kan ges inom ramen för försumbart stöd. Det är endast den del av den totala skattenedsättningen som överstiger den generellt lägre skattesatsen för diesel som används i arbetsmaskiner som utgör stöd. Lagrådets föreslagna utformning av lagtexten skulle innebära att även nedsättningen från nivån för högbeskattad diesel till den generellt lägre skattenivån som används för arbetsmaskiner, skulle utgöra stöd. Den av Lagrådet föreslagna lagtexten behöver därför justeras. I samband med skatteutskottets behandling av en skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus (prop. 2003/04:163, bet. 2004/05:SkU3, rskr. 2004/05:1, SFS 2004:752) beslutade utskottet att inhämta Lagrådets yttrande över förslaget. I ett yttrande kritiserade Lagrådet avsaknaden av bestämmelser som ser till att reduktionen inte kommer i konflikt med EG-rättens statsstödsregler. Lagrådet föreslog också att det i lagen skulle införas en erinran om att reduktionen inte fick överstiga . följde Lagrådets förslag. Regeringen föreslår att en bestämmelse motsvarande den som i detta avseende förts in i lagen (2004:752) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus även skall tas in i energiskattelagen för nu aktuell skattebefrielse. Förslaget föranleder ändringar i 6 a kap. 1 §, 9 kap. 7 och 8 §§ samt 11 kap. 10 § lagen om skatt på energi. Kontrolluppgift avseende avyttring av Regeringens förslag: skall inte längre vara skyldig att i en kontrolluppgift avseende avyttring av utsläppsrätter lämna uppgift om försäljningspriset. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: har tillstyrkt förslaget. har anfört att ändringen kan innebära betydande svårigheter för verket att både planera omfattning och inriktning av kontroller och praktiskt genomföra kontroller. Enligt verket talar därför kontrollskäl för att en kontrolluppgift avseende avyttring av utsläppsrätter även bör lämnas av värdepappersinstitut i de fall de är skyldiga att upprätta avräkningsnota enligt 3 kap. 9 § lagen (1991:981) om Skälen för regeringens förslag: Enligt 11 kap. 15 § lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter skall kontrolluppgift lämnas om avyttring av utsläppsrätter. Kontrolluppgift skall lämnas för fysiska personer och dödsbon av . skall enligt 11 kap. 15 § tredje stycket lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter uppgift lämnas om antalet avyttrade utsläppsrätter samt I registerförordning finns bestämmelser om det registersystem som gäller för handeln med utsläppsrätter (kommissionens förordning (EG) nr 2216/2004 av om ett standardiserat och säkert registersystem i enlighet med Europaparlamen- tets och rådets direktiv /87/EG och och rådets beslut nr 280/2004/EG, EUT L 386, 29.12.2004, s. 1, Celex 32004R2216). artikel 9.5 i registerförordningen får varken gemenskapens centrala information om priser på utsläppsrätter. kommer därför inte att ha kännedom om försäljningspriset på utsläppsrätter som har överlåtits. Myndigheten kan följaktligen inte lämna kontrolluppgift i fråga om försäljningspriset vid avyttring av har anfört att utan vetskap om försäljningspriset uppstår betydande svårigheter för verket att både planera omfattning och inriktning av kontroller och praktiskt genomföra kontroller. talar därför kontrollskäl för att en kontrolluppgift avseende avyttring av utsläppsrätter även bör lämnas av värdepappersinstitut i de fall de är skyldiga att upprätta avräkningsnota enligt 3 kap. 9 § lagen (1991:981) Det bör inte uppkomma några betydande svårigheter att genomföra de kontroller som behövs avseende avyttringar av utsläppsrätter. överlåtelser av utsläppsrätter med fysiska personer eller dödsbon inblandade har varit mycket få och kan förväntas bli få även i Det bör vara tillräckligt att , som i egenskap av kontoföringsmyndighet kommer att ha information om överlåtelserna, lämnar kontrolluppgift om antalet avyttrade utsläppsrätter utan att ange försäljningspriset. kommer därmed att få Prop. 2005/06:44 kännedom om vilka fysiska personer och dödsbon som har avyttrat De uppgifter som behövs för en beskattning får i dessa fall hämtas från deklarationerna för dessa personer. En fördel med denna lösning är att även i fortsättningen har ansvaret för att lämna kontrolluppgifter avseende både innehav och avyttring av utsläppsrätter. På grund av det anförda bör 11 kap. 15 § tredje stycket lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter inte längre gälla såvitt avser skyldigheten för att lämna kontrolluppgift om försäljningspriset vid avyttring av utsläppsrätter. 8 Offentligfinansiella effekter, m.m. Förslagets effekter för de offentliga finanserna Med utgångspunkt i en skattereduktion på per kubikmeter fast mått under bark kan, utifrån bedömningar om skadad och utforslad virkesmängd, det skattebortfall som uppstår till följd av skattereduktionen beräknas till . Enligt statistik från för samt utifrån den prognos som gjorts av , har det uppskattats att användandet av diesel som drivmedel i arbetsmaskiner inom skogsnäringen uppgår till 150 000 m³ . Det har antagits att av den uppskattade förbrukningen kommer att omfattas av skattelättnaden. Med denna utgångspunkt har den periodiserade budgetförsvagningen för offentlig sektor vid en befrielse från skatt på diesel som används för arbetsmaskiner inom skogsnäringen i berörda län beräknats till ca för . Den periodiserade budgetförsvagningen för hela den tvåårsperiod som befrielsen ges har beräknats till ca . Ändringen i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter innebär inga effekter för de offentliga finanserna. Förslagets effekter för och förvaltningsdomstolarna Skattereduktionen kommer att ge upphov till en viss tillfällig kostnadsökning för på grund av hanteringen av reduktionen . Regeringen bedömer att denna kostnadsökning kan finansieras inom befintlig anslagsram. Reduktionen kan även ge upphov till en ökad ärendemängd hos vissa av de allmänna förvaltningsdomstolarna. Även om regelverket i allt väsentligt föreslås ges en mekanisk utformning och antalet överklaganden i relation till antalet ansökningar därmed kan antas bli jämförelsevis få och vara av enkel beskaffenhet så kan det komma att innebära en viss kostnadsökning för domstolarna. Regeringen bedömer att även denna kostnadsökning kan finansieras inom befintlig Mot bakgrund av vad som sagts ovan i avsnitt 6 om administrationen Prop. 2005/06:44 av skattebefrielsen för diesel kommer arbetsbelastningen att öka för , särskilt i samband med lagens ikraftträdande. har uppskattat kostnaden till . Regeringen bedömer att de ökade kostnaderna med anledning av en högre arbetsbelastning kan hanteras inom befintliga anslag. Skattebefrielsen väntas inte medföra några nämnvärt ökade kostnader för de allmänna förvaltningsdomstolarna eller andra myndigheter. Eventuella merkostnader som kan uppkomma skall dock finansieras inom befintliga anslagsramar. Förslagets effekter för små företag Skattereduktion eller skattebefrielse som utgår för en avgränsad näringssektor och som dessutom är begränsad geografiskt ställer krav på att de som är berättigade till reduktionen respektive skattebefrielsen skall upprätta erforderlig ansökan som innehåller vissa uppgifter. Dessa högst rimliga uppgiftskrav måste ställas i relation till den fördel som skattereduktionen och skattebefrielsen innebär och är nödvändiga för att kunna bedöma om rätt till dessa stöd föreligger och med vilket belopp. Den ytterligare återbetalningen av dieselskatt för skogsnäringen bygger på samma förfarande som det som används vid återbetalningen av skatten på diesel som används i arbetsmaskiner inom jordbruk, skogsbruk och vattenbruk. Det kan dessutom antas att visst underlag redan tagits fram av denna anledning. Mot denna bakgrund bedöms ett förfarande med återbetalning för att kunna få del av skattebefrielsen inte medföra några betydande administrativa effekter för små företag. Ändringen i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter innebär inga effekter för små företag. Genom sina egna branschorganisationer genomför skogsägare och skogsmaskinföretagare tillsammans med fackföreningarna en frivillig miljöcertifiering. Certifieringskraven är enligt branschen starkt normbildande och får därmed genomslag hos det stora flertalet maskinanvändare inom skogsbruket. I denna certifiering tillämpas enligt uppgift ett strikt krav på att diesel av miljöklass 1 skall användas. Mot denna bakgrund samt med hänsyn till de skärpta avgaskrav som beslutats på EG-nivå och att den föreslagna skattebefrielsen för diesel är tidsbegränsad, bedömer regeringen att befrielsen kan accepteras ur ett miljöperspektiv. 9.1Förslaget till lag om skattereduktion för virke från stormfälld skog vid taxeringar I paragrafen finns den grundläggande bestämmelsen om att ägare till en lantbruksenhet med stormskog kan tillgodoräknas skattereduktion vid taxeringar. Med ägare avses även den som enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall likställas med ägare. Vad som avses med stormskog och stormvirke definieras i 3 och 4 §§. Med lantbruksenhet avses (se 2 §) detsamma som i inkomstskattelagen (1999:1229, IL), vilket enligt 2 kap. 15 § IL, avser detsamma som i fastighetstaxeringslagen (1979:1152, FTL). Definitionen av en lantbruksenhet finns i 4 kap. 5 § 6 FTL. Av andra stycket framgår att om ett svenskt handelsbolag äger en lantbruksenhet med stormskog så skall skattereduktionen tillgodoräknas delägarna. Tredje stycket innehåller en särskild reglering för så kallade driftsbolag. Det förekommer att ägaren till en lantbruksenhet låter bedriva den skogliga verksamheten i ett bolag som denne äger, det så kallade driftsbolaget. Enligt första stycket tillkommer skattereduktionen ägaren av en lantbruksenhet med stormskog. Eftersom ett aktiebolag i den i tredje stycket angivna situationen skall anses vara lantbruksenhetens ägare innebär det att reduktionen i detta fall tillkommer aktiebolaget. Om ett handelsbolag äger en lantbruksenhet med stormskog tillkommer, enligt andra stycket, skattereduktionen delägarna. Eftersom handelsbolaget i den i tredje stycket angivna situationen skall anses vara lantbruksenhetens ägare innebär detta att reduktionen i den angivna situationen tillkommer delägarna. Aktiebolaget eller handelsbolaget skall behandlas som ägare endast så länge som förutsättningarna i tredje stycket är uppfyllda. För att de krav som ställs i fråga om utnyttjande av skogen och inkomsterna från denna skall vara uppfyllda krävs att det av avtal framgår att rätten att utnyttja skogen och inkomsterna från denna helt och fullt tillkommer bolaget. Kravet på att lantbruksenheten och driftsbolaget skall ha samma ägare innebär att ägarkretsen skall vara identisk. Även ett indirekt ägande omfattas. Detta har klargjorts i förhållande till lagrådsremissen. Genom möjligheten till indirekt ägande behöver lantbruksenheten och driftsbolaget inte direktägas av samma subjekt så länge som de, genom ett eller flera bolag, ytterst har samma ägarkrets. Följande exempel kan illustrera innebörden av detta. Aktiebolaget A äger aktiebolaget B som fungerar som koncernens driftsbolag och som i sin tur äger aktiebolagen C och D. Samtliga bolag äger lantbruksenheter. Driftsbolaget B kan då få skattereduktion för virke från lantbruksenheterna eftersom dessa och driftsbolaget, direkt eller indirekt, har samma ägare, nämligen A. Av fjärde stycket framgår att denna lag inte tillämpas på staten, landsting, kommuner och kommunalförbund. Av paragrafen framgår att termer och uttryck i denna lag har samma betydelse och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen (1999:1229), om inte annat framgår av lagen, och att med skogsmark avses detsamma som i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Skogsmark definieras i 2 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen. I paragrafen definieras stormskog. Med detta begrepp avses enligt första stycket skogsmark som är belägen på en lantbruksenhet i de uppräknade länen (punkt 1), om stamvolymen hos de träd på lantbruksenhetens skogsmark som har skadats av stormen motsvarar tillväxt (punkt 2). Hur tillväxt beräknas anges i 6 §. Med skadade träd i punkten 2 avses detsamma som i de skadeinventeringar som har utfört. Ett träd är således skadat om det är omkullblåst, avbrutet under halva trädlängden eller lutar mer än . Även träd där merparten av den levande trädkronan är avbruten får anses skadat i den mening som avses. Bestämmelsen innebär att de samlade skadorna på den skogsmark som ingår i lantbruksenheten kommer att jämföras med den samlade tillväxten på enhetens skogsmarksareal. Om skadorna överstiger tillväxt kommer all skogsmark som ingår i lantbruksenheten att utgöra stormskog. Det är emellertid endast stormvirke enligt 4 § som berättigar till reduktion, dvs. virke som har avverkats på grund av stormen . Andra stycket innehåller en presumtionsregel enligt vilken kravet på stormskadans omfattning i första stycket 2 alltid skall anses uppfyllt om lantbruksenheten ligger i någon kommun som anges i bilaga 1 till lagen. Bilagan anger särskilt stormdrabbade kommuner i de län som omfattas av reduktionen. I paragrafen definieras stormvirke som sågtimmer av barrträd från stormskog samt massaved eller bränsleved från sådan skog, om virket har avverkats på grund av stormen . De två förstnämnda sortimenten är de som omfattas av och skall mätas enligt virkesmätningslagen (1966:209). Beträffande dessa sortiment kan allmänt sägas att sågtimmer är timmer som, med hänsyn till sin högre kvalitet, är lämpligt att såga och massaved utgörs av virke som, med hänsyn till sin lägre kvalitet, är lämpligt som råvara för massatillverkning. I föreskrifter om virkesmätning (SKSFS 1991:1) anges vissa grundläggande krav på dessa sortiment. Utöver dessa kan köpare och säljare avtala om ytterligare krav på virket. Vad som avses med bränsleved anges i 5 §. När virket är av angivna sortiment anges detta i det mätbesked som utfärdas vid den virkesmätning som reduktionen förutsätter enligt 10 §. Det förekommer emellertid att virke som i och för sig uppfyller de allmänna kraven på sågtimmer eller massaved, i den praktiska virkeshandeln och på mätbeskeden, har mer specifika benämningar såsom plywoodtimmer, rotstockar/grovtimmer, kubb och klentimmer. Även dessa underkategorier av sortimenten är således reduktionsgrundande. I paragrafen definieras bränsleved som stamved av barrträd om veden stock- eller travmäts, är ägnad för energiproduktion, har en längd som inte understiger och har en största toppdiameter som inte understiger . Eftersom definitionen endast omfattar stamved omfattas inte grenar eller andra avverkningsrester. Att virket har varit av den beskaffenhet som förutsätts skall framgå av mätbeskedet. Mätbeskedets uppgift om virkets beskaffenhet bör som regel alltid godtas om den inte av någon anledning framstår som uppenbart felaktig. Av paragrafens första stycke framgår att med tillväxt avses i denna lag produkten av lantbruksenhetens skogsmarksareal enligt den beskattningsdatabas som för enligt lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet och det tillväxttal som enligt bilaga 2 till lagen gäller för det län där lantbruksenheten är belägen. Den sålunda beräknade tillväxten uttrycks i skogskubikmeter. Den beskattningsdatabas som åsyftas kallas vanligen fastighetstaxeringsregistret. Tillväxttalen i bilagan är de för länen genomsnittliga och anger tillväxten i skogskubikmeter per hektar. Om skogsmarksarealen på en lantbruksenhet i t.ex. uppgår till utgör den årliga tillväxten således (x /hektar). Den årliga tillväxten för lantbruksenheten bestäms med hänsyn till skogsmarksarealen . Det innebär att efterföljande förändringar av lantbruksenhetens skogsmarksareal, t.ex. genom att en i enheten ingående fastighet med skogsmark överlåts, inte beaktas inom ramen för det förenklade och schabloniserade system som reduktionen bygger på. Av andra stycket framgår att om lantbruksenheten har bildats efter så beräknas tillväxten på enhetens skogsmarksareal som den anges för enhetens bildande. Denna bestämmelse är nödvändig för att fastställa en årlig tillväxt för nybildade lantbruksenheter. I paragrafen definieras vad som vid tillämpningen av lagen avses med virkesmätning. Med detta avses enligt första stycket att virkets volym och beskaffenhet bestäms. Som en del i bedömningen av virkets beskaffenhet ingår att virket indelas i sortiment, baserat på användningsområde. De sortiment som är reduktionsgrundande är de som anges i 4 §. Enligt andra stycket skall virkesmätningen utföras på sådant sätt som anges i de allmänna bestämmelserna i de föreskrifter som har utfärdat med stöd av virkesmätningslagen (1966:209) och dokumenteras i ett sådant mätbesked som avses i dessa föreskrifter. Detta gäller samtliga reduktionsgrundande sortiment. De allmänna bestämmelser som avses är de som finns i första kapitlet i föreskrifter om virkesmätning (SKSFS 1999:1). I dessa anges hur mätningen skall gå till och vad ett mätbesked skall innehålla. Paragrafen anger hur omräkning mellan olika volymmått skall göras vid tillämpningen av lagen. Detta är nödvändigt eftersom den årliga tillväxten anges i skogskubikmeter och eftersom virke ibland mäts i kubikmeter toppmätt under bark som reduktionen baseras på måttet kubikmeter fast mått under bark. Enligt första strecksatsen skall vid omräkning från skogskubikmeter till kubikmeter fast mått under bark omräkningstalet 0,84 användas och enligt andra strecksatsen skall vid omräkning från kubikmeter toppmätt under bark till kubikmeter fast mått under bark omräkningstalet 1,20 fast mått under bark (2 x 0,84) och toppmätt under bark motsvarar fast mått under bark (2 x 1,20). Kubikmeter fast mått under bark och kubikmeter toppmätt under bark är volymmått som används vid virkesmätning. Dessa mått anger hur mycket den massiva vedvolymen utan bark uppgår till. I paragrafen anges villkor för skattereduktionen. framgår att reduktion tillgodoräknas den som ägt lantbruksenheten vid tidpunkten för avyttring, utforsling och mätning enligt 10 § (punkt 1) och som därefter varit ägare till enheten fram till ansökningstillfället (punkt 2). I detta sammanhang kan noteras att driftsbolag skall behandlas som lantbruksenhetens ägare om förutsättningarna i 1 § tredje stycket är uppfyllda. För att kravet på ägande i första stycket skall vara uppfyllt i dessa fall krävs således att förutsättningarna i 1 § tredje stycket är uppfyllda under hela den tid som avses i första stycket. Av andra stycket framgår att den som har avyttrat lantbruksenheten efter men före tillgodoräknas skattereduktion om han eller hon ägt lantbruksenheten för avyttring enligt 10 § och ansöker om reduktion . förhållande till lagrådsremissen har dels lagtexten förtydligats, dels gjorts en justering för att sökanden skall kunna tillgodoräknas skattereduktion även om denne inte längre äger lantbruksenheten för utforsling och inmätning av det avyttrade virket. inmätning av det avyttrade virket kan alltså ske även efter att lantbruksenheten har avyttrats. Den bortre tidsgränsen för dessa moment utgörs av den tidpunkt då ansökan om skattereduktion görs (jfr 11 §). Ansökan skall i dessa fall göras . Tredje stycket är nytt i förhållande till lagrådsremissen. situationen då lantbruksenhetens ägare avlider efter att han eller hon har avyttrat stormskadat virke, men innan alla villkor för reduktionen har Då kan i stället ägarens dödsbo eller make, sambo eller barn som tar över lantbruksenheten få skattereduktionen under förutsättning att samtliga villkor för reduktionen sedermera uppfylls av den nya ägaren eller, i förekommande fall, de nya ägarna. Därvid anses den nya ägaren ha uppfyllt de villkor som har uppfyllts av den tidigare ägaren. I paragrafen anges vad som utgör underlag för reduktionen. Det skall enligt första stycket vara fråga om stormvirke som efter men före uppfyller villkoren i första tredje punkterna. Enligt första punkten skall virket avyttras. Enligt andra punkten skall virket forslas ut ur stormskog belägen på lantbruksenheten. Kravet på utforsling av virket från skogen motsvarar det krav som finns i 29 § skogsvårdslagen (1979:429). Kravet har mot bakgrund av bestämmelsens syfte och allmänt språkbruk ansetts innebära att virket skall ha forslats bort från hygget och ut till väg eller till för ändamålet avsedd lagrings- eller uppläggsplats. Huruvida detta krav är uppfyllt framgår av de mätbesked som i enlighet med föreskrifter (SKSFS 1999:1) utfärdas vid den virkesmätning som reduktionen förutsätter. På dessa anges var virket har mätts. Om det framgår att mätningen har skett vid t.ex. skogsbilväg, sågverk, industri, lagringsplats, etc. så är kravet på utforsling uppfyllt. Enligt tredje punkten skall virket mätas vid virkesmätning. Vad som avses med virkesmätning anges i 7 §. Att erforderlig mätning har skett styrks genom det mätbesked som utfärdas efter mätningen. Samtliga virkessortiment som omfattas av definitionen av stormvirke i 4 § och som ingår i underlaget för reduktionen enligt förevarande paragraf utgörs av stamved. Kraven i förstatredje punkterna innebär således att virket skall avyttras, forslas ut ur skogen och mätas in i form av stamved. Av andra stycket framgår att skattereduktion under lagens tillämplighetstid, dvs. som taxeras 20062007 och i förekommande fall även 2008, bara ges för den del av lantbruksenhetens sammanlagda underlag som överstiger tillväxt, dock fast mått under bark. Dessa gränser gäller således per lantbruksenhet och för hela den tid som reduktion kan komma i fråga. Det innebär att om underlaget från lantbruksenheten en gång har kommit upp till erforderlig nivå så erhålls reduktion därefter för allt stormvirke som forslas ut från skogsmarken på lantbruksenheten. Eftersom bestämmelsen tar sikte på det ackumulerade underlaget hänförligt till en lantbruksenhet bör framhållas att tidigare ansökningar rörande en viss lantbruksenhet kommer att finnas hos när en senare ansökan skall prövas. Hur stor volym som har mätts in vid den virkesmätning som reduktionen förutsätter framgår av de mätbesked som utfärdas efter mätningen.