prop · GS0362 · 2005-03-01 00:00:00 — Den skall också förenas med de villkor för anläggningens utförande och nyttjande som behövs av säkerhetsskäl eller som behövs för att i övrigt skydda människors hälsa och miljön mot skador och olä- genheter och främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och andra resurser eller som av annat skäl behövs från allmän synpunkt. Vidare får det anges som villkor för en koncession att naturgasledningen eller naturgaslagret skall vara färdigställt inom . Om det finns särskilda skäl kan den angivna tiden förlängas. Ansökan om förlängning skall göras före utgången av den angivna tiden. En koncession får för sin giltighet också göras beroende av att den som har koncessionen ställer säkerhet för kostnaderna för att ta bort naturgasledningen eller naturgas- lagret och att vidta andra åtgärder för återställning. Samma villkor som gäller för koncession för naturgasledning och naturgaslager bör gälla förgasningsanläggningar. 15.4Giltighetstid, förlängning och överlåtelse av koncession Regeringens förslag: Koncession beviljas . Om särskilda skäl finns, eller om sökanden begär det, kan kortare giltighetstid be- stämmas. Koncession får förlängas med åt gången. Vid prövning av en ansökan om förlängning ställs samma krav som vid prövning av en ny ansökan. En ansökan om förlängning bör göras före konces- sionstidens utgång. Giltighetstiden för den tidigare beviljade konces- sionen förlängs till dess ansökan om förlängning har prövats slutligt. Koncession får inte överlåtas utan tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. El- och gasmarknadsutredningens förslag överensstämmer med re- geringens. Remissinstanserna: har tillstyrkt. Övriga remiss- instanser har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt bestämmelserna i naturgas- lagen skall koncession för naturgasledning och naturgaslager meddelas . Om det finns särskilda skäl, eller om sökanden begär det, får dock bestämmas. Giltighetstiden för koncession får på ansö- kan av koncessionshavaren förlängas med i taget. Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det, får dock bestäm- mas. Vid prövning av en ansökan om förlängning ställs samma krav som vid prövning av en ny ansökan. Ansökan om förlängning av giltighetstid bör göras senast före koncessionstidens utgång. Koncessionen gäller till dess att ansökningen har prövats slutligt. En koncession för naturgasledning eller naturgaslager får inte överlåtas utan tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Samma bestämmelser som gäller för koncession för naturgasledning och naturgaslager bör gälla förgasningsanläggningar. Regeringens förslag: Koncession för förgasningsanläggning får åter- kallas om anläggningen inte längre används och inte heller behövs för att säkra energiförsörjningen. Den får också återkallas om konces- sionshavaren missköter sig. Frågor om återkallelse prövas av reger- ingen. El- och gasmarknadsutredningens förslag överensstämmer med re- geringens. Remissinstanserna: har tillstyrkt. Övriga remiss- instanser har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt bestämmelserna i naturgas- lagen får en koncession återkallas helt eller delvis (1) om en naturgasled- ning eller ett naturgaslager inte har använts i följd och inte längre behövs för en säker energiförsörjning, eller (2) om koncessions- havaren i väsentlig mån inte fullgör sina skyldigheter enligt naturgas- lagen eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, enligt villkoren i koncessionen eller enligt de säkerhetsföreskrifter som gäller för naturgasledningens eller naturgaslagrets drift. Frågor om återkallelse av koncession prövas av regeringen. Samma bestämmelser som gäller för koncession för naturgasledning och naturgaslager bör gälla förgasningsanläggningar. Borttagande av förgasningsanläggning och Regeringens förslag: När en koncession för en förgasningsanlägg- ning upphör skall den som senast innehaft koncessionen vara skyldig att ta bort anläggningen samt att vidta åtgärder för återställning. cessionshavarens skyldighet när det gäller återställning fastställs av regeringen eller den tillsynsmyndighet som regeringen bestämmer. får förelägga koncessionshavaren vid vite att fullgöra sina skyldigheter. får även besluta att åtgärder skall vidtas på koncessionshavarens bekostnad. får förelägga den som har byggt en förgas- ningsanläggning utan att ha tillstånd, där sådant krävs, att ta bort an- läggningarna samt att återställa marken om det behövs från allmän eller enskild synpunkt. Ett föreläggande får förenas med vite. synsmyndigheten får besluta att åtgärderna skall vidtas på innehava- får även besluta att annans mark skall tas i anspråk för att återställning skall kunna genomföras. återställning skall genomföras på ett sådant sätt att minsta möjliga skada och intrång vållas. Vägar får byggas och byggnader uppföras endast om markägaren eller den som har nyttjanderätt eller servitut avseende marken samtycker eller om tillsynsmyndigheten lämnar Ersättning skall lämnas om återställning medför skada eller El- och gasmarknadsutredningens förslag överensstämmer med re- Remissinstanserna: har tillstyrkt. instanser har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt bestämmelserna i naturgas- lagen är den som senast haft koncessionen, om en koncession upphör att gälla, skyldig att ta bort naturgasledningen eller naturgaslagret samt vidta andra åtgärder för återställning, om det behövs från allmän eller enskild I samband med att koncessionen upphör skall regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställa koncessionshava- Om den som senast har haft koncessionen inte fullgör sina skyldigheter, får den myndighet som regeringen bestämmer före- lägga denne vid vite att fullgöra skyldigheterna eller besluta att åtgär- derna skall vidtas på dennes bekostnad. Ett beslut om att åtgärderna skall vidtas på den tidigare koncessionshavarens bekostnad får verkställas. Samma bestämmelser som gäller för koncession för naturgasledning och naturgaslager bör gälla förgasningsanläggningar. Regeringens förslag: Överföringen av naturgas till en konsument får avbrytas på grund av konsumentens försummelse endast om försum- melsen utgör ett väsentligt avtalsbrott. Innan överföringen avbryts skall konsumenten uppmanas att inom viss skälig tid vidta rättelse. Avser försummelsen bristande betalning skall konsumenten, sedan tidsfristen för att vidta rättelse löpt ut, del- ges en underrättelse där det framgår att överföringen kan komma att avbrytas om inte betalning sker . skall underrättas om förhållandena. Om konsumenten vidtar rättelse eller, i fall av betalningsförsummelse, socialnämnden åtar sig betalningsansvar för skulden får överföringen inte avbrytas. Över- föringen av naturgas får inte avbrytas med anledning av en fordran som är föremål för tvist. Överföringen får inte heller avbrytas om omständigheterna ger an- ledning till att befara att ett avbrott skulle medföra en ej obetydlig per- sonskada eller en omfattande sakskada. Det gäller dock inte om konsumenten handlar otillbörligt. El- och gasmarknadsutredningens förslag överensstämmer i huvud- sak med regeringens. Remissinstanserna: Endast ett fåtal av remissinstanserna har kom- menterat förslaget. Även Kon- sumentråd har ställt sig positivt till utredningens förslag och påpekat att reglerna bör utformas så att de är lättillgängliga för konsumenterna. har tillstyrkt förslaget men föreslagit att bestämmel- ser om avbrytande av överföring av naturgas p.g.a. konsumentens avtals- brott skall undantas från myndighetens tillsyn. har hänvisat till att en sådan begränsning i tillsynen gäller på elmarknaden och ett mer omfattande konsumentskydd på naturgasmarknaden inte kan anses rimligt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 3.3 i naturgasmark- nadsdirektivet skall medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att skydda slutförbrukare och för att garantera ett starkt konsumentskydd. Medlemsstaterna skall särskilt se till att utsatta förbrukare får tillräckligt skydd, inbegripet lämpliga åtgärder för att hjälpa dem att undvika att få sina leveranser avstängda. För elkonsumenter finns liknande skyddsbestämmelser i ellagen. I den nuvarande naturgaslagstiftningen begränsas däremot inte möjligheten att avbryta överföringen av naturgas till en konsument. Frå- gan regleras i standardavtal. En avgörande skillnad mellan förhållandena på naturgasmarknaden och flertalet andra avtalsförhållanden är att naturgasen kan vara av sär- skild betydelse för ett hushåll, exempelvis då den används för uppvärm- ning. Utebliven överföring av naturgas kan relativt omgående medföra en allvarlig försämring av den enskildes situation. Man kan därför inte bortse från att ett hot om avstängning i vissa fall kan användas som ett otillbörligt påtryckningsmedel för att driva in utestående fordringar. Det är mot denna bakgrund som avstängningsrätten i likhet med rätten till avhysning och rätten till avstängning av överföring av el och vattenleve- rans bör vara reglerad i lag och försedd med begränsningar. På så sätt skapas en förutsebarhet och enhetlighet för alla parter samt ett ökat skydd för konsumenterna. Konsumenten kan göra sig skyldig till försummelser mot naturgas- företaget på flera olika sätt, t.ex. genom att bryta mot säkerhetsföreskrif- ter eller underlåta att betala för överföring eller leverans av naturgas. Brott mot säkerhetsföreskrifter är allvarligt och kan få svåra följder. Där- för är det viktigt att det finns regler för hur naturgasföretagen skall agera om detta sker. Med hänsyn till vikten av att säkerhetsföreskrifter följs kan även mindre förseelser anses utgöra ett väsentligt avtalsbrott. I prak- tiken är dock underlåtenhet att betala den mest vanliga försummelsen. Möjligheten att stänga av naturgasen för en konsument bör bara få användas om konsumentens försummelse utgör ett väsentligt avtalsbrott. Avstängning bör inte få ske om försummelsen avser ett mindre belopp eller om det rör sig om enstaka betalningsförsummelser av inte alltför betydande belopp. En avstängning måste således stå i rimlig proportion till avtalsbrottet. Ett liknande väsentlighetskrav finns enligt motsvarande bestämmelser i ellagen. Innan överföringen får avbrytas bör konsumenten ges möjlighet att inom skälig tid vidta rättelse. För betalningsförsummelser bör förutsätt- ningarna för avstängning formaliseras genom ett krav på att konsumenten skall delges en underrättelse om att naturgasen kan komma att stängas av. Detta formaliserade förfarande utgör en garanti för att konsumenten verkligen får vetskap om vad som gäller och det markerar allvaret i situ- ationen. Om naturgasen stängs av kan det i vissa fall uppstå risk för personskador eller sakskador. Det är därför angeläget att genom olika former av skyddsmekanismer motverka att så sker. Ett hot om avstäng- ning av naturgas i förening med en uppmaning att betala omfattas nor- malt av reglerna i inkassolagen (1974:182). Det innebär att naturgasbran- schen måste iaktta principerna om god inkassosed. Skyddet för konsumenten bör stärkas, dels genom särskilda regler som hindrar avstängning i vissa akuta situationer, dels genom att socialnämn- den eller den nämnd som annars fullgör uppgifter inom skall underrättas vid en förestående avstängning. Avstängning bör, lik- som fallet är inom ellagstiftningen, inte tillåtas om omständigheterna i det enskilda fallet ger anledning befara att en avstängning skulle medföra en ej obetydlig personskada eller en omfattande sakskada. Den före- slagna bestämmelsen innebär inte någon utredningsskyldighet för natur- gasföretagen. Om konsumenten handlar otillbörligt mot avtalsparten bör inte denna bestämmelse hindra en avstängning. Enligt bestämmelserna i ellagen skall en nätkoncessionshavare delge en konsument, som försummat att betala för överföring eller leverans av el och som trots uppmaning inte vidtagit rättelse, en uppmaning att betala och underrätta konsumenten om att överföringen annars kan komma att avbrytas. Ett meddelande om den uteblivna betalningen skall lämnas till socialnämnden i den kommun där konsumen- ten får naturgas överförd. En liknande ordning bör införas i naturgaslag- stiftningen. Om det skulle visa sig att socialnämnden har anledning att lämna bistånd till den enskilde kan en prövning inom ramen för social- tjänstlagen (2001:453) komma i fråga. Om konsumenten har rätt till bistånd kan kommunen ingripa genom att antingen betala skulden eller åta sig betalningsansvar. För att motverka att rätten till avstängning an- vänds som ett medel i en tvist mellan parterna bör en tvistig fordran inte få läggas till grund för en avstängning. Frågan om tillsynens omfattning behandlas i avsnitt 30.6. 17Ansvarsfördelningen mellan aktörerna på naturgasmarknaden Traditionellt har de europeiska gasföretagen varit integrerade nät- pro- duktions- och försäljningsföretag med starka inslag av statligt ägarinfly- tande. I flera europeiska länder pågår en uppdelning av de nationella naturgasföretagen och det finns exempel på flera organisatoriska lös- ningar. Inom varje naturgassystem krävs en ansvarsfördelning mellan aktörerna. Rollerna kan fördelas på olika sätt och koordinering ske med olika medel. Det förslag som lämnas här liknar mycket den principiella lösning som valts för den svenska elmarknaden men innebär inte någon förändring av principerna för den tekniska driften av naturgassystemet. I systemansvaret ingår att ha det övergripande ansvaret för att det nationella naturgassystemet fungerar som ett sammanhållet system med tillfredställande driftsäkerhet. Den kortsiktiga balansen mellan inmatning och uttag av naturgas i systemet säkerställs genom att utnyttja line-pack (gas som lagrats i en transmissionsledning), uttag från lager, komplette- rande köp av naturgas och i sista hand genom begränsning eller avbrott i överföringen. På den inre marknaden för naturgas kommer det att uppträda fler leve- rantörer av naturgas. Någon måste därför ha det övergripande ansvaret för att inmatning till och uttag från systemet blir korrekt avräknat mellan leverantörerna. Även denna uppgift ingår i systemansvaret. El- och gasmarknadsutredningen har föreslagit att regeringen skall bemyndigas att utse den systemansvarige för naturgas. Vidare har utred- ningen angett att den som kan komma i fråga som systemansvarig är en innehavare av naturgasledning som är fristående mot den som levererar naturgas eller ett helt fristående företag eller en myndighet. () har på uppdrag av gjort en rapport om alternativ för systemansvar på naturgasmarknaden. I rapporten förutsätts att handeln skiljs från nätverk- samheten och att ägandet av stamnätet och systemansvaret hålls samman. I rapporten förordas att de nuvarande stamnätsägarna och bildar ett gemensamt stamnätsbolag, där sedan andra aktörer och investerare har möjlighet att bli delägare. Vidare föror- das att staten ges möjlighet att bli delägare via en köpoption, att statens inflytande utövas av och, som ett ytterligare alternativ för statligt inflytande, anförs att verksamheten som systemansvarig kan detaljregleras genom ett koncessionsförfarande. Rapporten har remiss- behandlats. Den tekniska och den ekonomiska balanseringen av det svenska natur- gassystemet ingår i driften av stamledningen och regleras genom stamledningsinnehavarens avtal med dem som använder nätet för överföring av naturgas. Det finns bara en inmatningspunkt i systemet och de aktörer som använder nätet uppgår till ett knappt tiotal. I propositionen Ny naturgaslag (prop. 1999/2000:72), s. 72 f, anfördes att de svenska naturgasföretagen själva ansvarar för att de har tillräckligt med naturgas för att försörja sina kunder och att tillräcklig transport- kapacitet finns. Det finns ett väl utbyggt och fungerande system för mät- ning av naturgasvolymer hos såväl producenter, naturgasleverantörer som kunder. Regeringen gjorde bedömningen att det inte behövdes någon överordnad myndighetsfunktion för att se till att naturgasaktörerna fullgör sina skyldigheter. Ansvaret borde därför i stället, på avtalsmäs- siga grunder mellan naturgasmarknadens aktörer, ligga på de naturgas- företag som bedriver handel med naturgas. finns inga bestämmelser i den svenska naturgaslagstiftningen om vem som skall vara systemansvarig eller regler för hur systemansvaret skall utövas. Naturgassystemet skiljer sig från elsystemet som alltid måste vara i momentan balans, dvs. inmatning och uttag måste vid varje givet tillfälle balansera varandra. Naturgassystemet är trögt och syste- mets line-pack och lager hjälper till att balansera inmatning och uttag. Det svenska naturgassystemet har en lagringskapacitet . Ett mindre naturgaslager med en kapacitet på cirka tio miljoner normal- kubikmeter naturgas väntas kunna tas i kommersiell drift . Det behövs därför inte exakt samma typ av tekniskt och ekono- miskt balansansvar för naturgassystemet som för elsystemet. Utred- ningen har redogjort närmare för de åtgärder som används vid balanse- ring av naturgassystemet enligt följande. Leveransen från producenten eller leverantören anpassas Line-packen tas i anspråk Uttag från eller inmatning till lager Avbrytbara leveranser till kunder, som kan byta till annat bränsle eller tillfälligt avstå från leveranser. Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att utse den som skall ha systemansvaret för naturgas, dvs. skall svara för att balansen kort- siktigt upprätthålls mellan inmatning och uttag av naturgas i naturgas- systemet (systemansvar). För att kunna utöva systemansvaret måste den som har systeman- svaret ha befogenheter att vid behov kunna beordra ökad eller mins- kad inmatning samt ökat eller minskat uttag av naturgas i naturgas- systemet. Regeringen, eller den systemansvariga myndigheten, får meddela föreskrifter om skyldighet för balansansvarig och innehavare av naturgasledning att till den som har systemansvaret för naturgas lämna de uppgifter som behövs för att utöva systemansvaret. El- och gasmarknadsutredningens förslag överensstämmer med re- Remissinstanserna: har förordat att det för system- ansvaret på naturgasmarknaden inrättas en fristående myndighet av typ . Enligt Energimyndighetens bedömning finns det goda förutsättningar att bygga upp ett systemansvarigt stamnätsföretag inom . En statlig myndighet skulle, enligt myndighetens bedömning, bidra till att skapa förutsättningar för en väl fungerande marknad med en fungerande konkurrens. Enligt myndigheten bör också stamnätet överföras till den systemansvarige. Svenska gasföre- ningen har pekat på att begreppet systemansvar har getts olika betydelser i utredningen. Föreningen har informerat om att inte- rimistiskt utsetts till att ha systemansvaret, under villkor att handelsverk- samheten säljs ut och att marknadens aktörer tillförsäkras ett inflytande i det regelverk som etableras för systemansvaret. har ifrågasatt om det är förenligt med direktivet att separera balansavräk- ningen från systemansvaret. har alltid hanterat natur- gassystemets drift, underhåll, utveckling och även dess balansering. Övriga remissinstanser har i huvudsak framhållit vikten av att den lös- ning som väljs skall säkerställa konkurrensen och en effektivt fungerande marknad. har avstått från att yttra sig över utredningens förslag. Förslaget i rapport överensstämmer inte med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har framhållit att ägan- det och driften av stamnätet och systemansvaret, i rapporten kallat systembalansansvar, bör hållas samman. , Energimyn- digheten och har förordat att uppgiften ges till som även bör vara stamnätsägare. har avstyrkt alla förslag som innebär att uppgiften tilldelas ett företag som har direkta eller indirekta ägarkopplingar till naturgasleverantörer. har förordat ett integrerat stamnät och system- balansansvar och föreslagit ett branschägt stamnätsbolag där staten in- bjuds att vara delägare samt även erbjuds en plats i ett marknadsråd. Enligt föreningen bör under en övergångstid utses att ha systembalansansvaret. () har ifrågasatt ett branschägt stamnätsföretag, då ett sådant påverkas av ägar- intressen på både gas- och elmarknaden. Enligt SIGC kan Svenska kraft- nät med en mycket kort startsträcka även hantera systembalansansvaret för gas, men att det danska Gastra också kan sköta uppgiften på ett kost- nadseffektivt sätt. SIGC har efterlyst en bättre analys av de åtgärder som krävs för att nya aktörer skall kunna etablera sig och en belysning av alternativa ägarlösningar, såsom banker och pensionsstiftelser och be- fintliga kunders ägande. Svensk Fjärrvärme har anfört att naturgasen är betydelsefull på den framtida energimarknaden, inte minst för el- och fjärrvärmeproduktion, och att naturgasens konkurrenskraft jämfört med alternativen är avgörande för dess utveckling. Enligt Svensk Fjärrvärme bör metoder för styrning diskuteras innan man diskuterar ägarformer och uppdelning av verksamheter, detta eftersom beslutet är mycket viktigt och inte bör stressas fram. Skälen för regeringens förslag: Med systemansvaret avses ansvaret för att balansen kortsiktigt upprätthålls mellan inmatning och uttag av naturgas i naturgassystemet. Alla delsystem som är sammankopplade med stamledningen ingår i det nationella naturgassystemet och måste vara driftsmässigt samordnade. Systemansvaret innebär inte ett ansvar för att i varje läge och i varje moment svara för den direkta driften av hela naturgassystemet. Driftsansvaret för de egna ledningarna, lagret eller LNG-anläggningen ligger på var och en som bedriver verksam- heten. Den systemansvarige skall dock ha det övergripande ansvaret, vilket innebär en övervakande och samordnande roll. För att samordna systemet krävs tillgång till information om planerad inmatning till eller uttag från det svenska naturgassystemet samt om när och var detta beräk- nas ske. För att övervaka att systemet håller tillfredställande driftsäkerhet i fråga om tryck och volymer krävs tillgång till uppgifter från den drifts- övervakning som sköts av respektive innehavare. Den som har system- ansvaret skall på grundval av dessa uppgifter svara för den systemöver- vakning som följer av systemansvaret. Det bör understrykas att den som har systemansvaret inte har någon möjlighet att beordra producenter av naturgas att mata in naturgas i det svenska naturgassystemet eftersom det inte finns någon produktion av naturgas i . Den systemansvarige kan dock ställa krav på att de leverantörer som är verksamma på den svenska marknaden genom avtal säkerställer kontinuitet i leveranserna. Regeringen, eller den systemansvariga myndigheten, bör bemyndigas att utfärda föreskrifter om den systemansvariges rätt att få de uppgifter som behövs för att utöva systemansvaret. Den systemansvariges tillgång till information är en fråga som också bör regleras på samma sätt som sker , dvs. genom avtal med dem som använder nätet för överföring av naturgas eller bedriver naturgasverksamhet som har anslutning till nätet. I systemansvaret ingår även att under onormala driftsförhållanden åter- föra systemet till normal drift. Vid större obalanser, som kan inträffa t.ex. vid större störningar som enskilda företag inte kan påverka, måste den som har systemansvaret kunna vidta åtgärder. För att kunna utöva systemansvaret i sådana situationer bör den som har systemansvaret ut- rustas med befogenheter att vid behov beordra ökad eller minskad inmat- ning av naturgas samt ökat eller minskat uttag av naturgas inom det svenska naturgassystemet. De möjligheter som står till buds om över- föringen på inmatningsledningen till avbryts eller begränsas är att använda den naturgas som finns i lager, antingen i en anläggning för lagring av naturgas eller som lagras i överföringsledning (line-pack), att den systemansvarige utnyttjar avtal om frånkopplingsbar förbrukning eller, som en sista åtgärd, beordrar frånkoppling av delar av nätet.