prop · GS03169 · 2005-06-17 00:00:00 — följd av 33 §. vägrätten har upphört till följd av Talan om gottgörelse väcks vid den fastighetsdomstol som anges i 70 §14 Om en kommun enligt 7 § har tillhandahållit staten mark för väg, är kommunen berättigad att av staten erhålla ersättning för skäliga kostnader efter avdrag för förvalt- ningskostnad. 12Senaste lydelse 1998:832. 13Senaste lydelse 1987:459. 14Senaste lydelse 1987:459. Framställning om ersättning görs hos . Om en överenskom- melse inte kan träffas, väcks talan om ersättning vid den fastighetsdom- stol som anges i 66 §. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i expropriationslagen (1972:719) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 §, 2 kap. 1 och 6 a §§ samt 4 kap. 1, 3 och 3 a §§ expropriationslagen (1972:719) skall ha följande lydelse. I denna lag förstås med särskild rätt till fastighet nyttjanderätt, servitut och rätt till elektrisk kraft samt liknande rätt. Utan hinder av att tomträtt enligt 13 kap. 26 § jordabalken vid expropriation är likställd med fast egendom får sådan rätt upphävas eller begränsas genom expropriation. Bestämmelsen i 1 § om särskild rätt gäller ej renskötselrätt enligt rennäringslagen (1971:437) eller vägrätt. Bestämmelserna i denna lag om Bestämmelserna i denna lag om fastighet tillämpas också i fråga tillämpning i fråga om byggnad eller annan anläggning på annans anläggning som är belägen inom Expropriation får ske för att ge kommun möjlighet att förfoga över mark som med hänsyn till den framtida utvecklingen kräves för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. Expropriation för ändamål som anges i första stycket får avse endast mark som är belägen inom kommunens eget område. Inom tätbebyggt område får expropriation ske endast om det med skäl kan antagas att marken inom överskådlig tid kommer att beröras av byggnads- eller anlägg- ningsåtgärd, som är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt, eller om det till främjande av planmässigt byggnadsskick eller av annan därmed jämförlig orsak är angeläget att kommunen får rådighet över marken. Expropriation får ske för att ge en kommun möjlighet att förfoga över mark eller annat utrymme som med hänsyn till den framtida utvecklingen krävs för tätbe- byggelse eller därmed samman- hängande anordning. Expropriation för ändamål som anges i första stycket får avse endast mark eller annat utrymme inom kommunens eget område. Inom tätbebyggt område får expropriation ske endast om 1.det med skäl kan antas att marken eller utrymmet inom överskådlig tid kommer att beröras av byggnads- eller anläggnings- åtgärd, som är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt, eller 2.det med hänsyn till intresset av att främja ett planmässigt bygg- nadsskick eller av annan därmed 1 Senaste lydelse 1979:896. jämförlig orsak är angeläget att kommunen får rådighet över marken eller utrymmet. Med motsvarande tillämpning av förstatredje styckena får expropriation ske till förmån för landstingskommun eller kommunal- förbund, som handhar sådan angelägenhet som första stycket avser att främja. Expropriation får ske för att ge staten möjlighet att förfoga över mark som genom en förestående ändring av skall föras över till det andra landet. Expropriation får ske för att ge staten möjlighet att förfoga över mark eller annat utrymme som genom en förestående ändring av skall föras över till det andra landet. För fastighet, som exproprieras i sin helhet, skall, i den mån ej annat följer av vad som sägs nedan, betalas löseskilling med belopp som motsvarar fastighetens marknadsvärde. Exproprieras del av fastighet, skall intrångsersätt- ning betalas med belopp som motsvarar den minskning av fastighetens marknadsvärde, som uppkommer genom expropria- tionen. Uppkommer i övrigt skada för ägaren genom expropriationen, skall även sådan skada ersättas. Expropriationsersättning skall dock inte betalas för mark som ingår i allmän väg och som enligt en detaljplan är avsedd för sådan allmän plats för vilken kommunen är huvudman. Har den exproprierande åtagit sig att vidtaga åtgärd för att minska skada, skall hänsyn tagas till det vid bestämmande av expro- priationsersättning, om åtagandet är sådant att det skäligen bör godtagas av den ersättnings- berättigade. 2Senaste lydelse 1981:382. 3Senaste lydelse 1987:123. För en fastighet, som exprop- rieras i sin helhet, skall, i den mån inte annat följer av vad som sägs nedan, betalas löseskilling med ett belopp som motsvarar fastighetens marknadsvärde. Exproprieras en del av en fastighet, skall intrångs- ersättning betalas med ett belopp som motsvarar den minskning av fastighetens marknadsvärde, som uppkommer genom expropria- tionen. Uppkommer i övrigt skada för ägaren genom expropriationen, skall även sådan skada ersättas. Expropriationsersättning skall dock inte betalas för mark eller annat utrymme som ingår i allmän väg och som enligt en detaljplan är avsedd för en sådan allmän plats för vilken kommunen är huvud- man. Har den exproprierande åtagit sig att vidta åtgärd för att minska skada, skall hänsyn tas till det när expropriationsersättningen be- stäms, om åtagandet är sådant att det skäligen bör godtas av den ersättningsberättigade. Vid bestämmande av löseskilling skall sådan ökning av fastighetens marknadsvärde av någon betydelse som ägt rum före ansökningen om expropriation, dock högst före talans väckande vid domstol, räknas ägaren tillgodo endast i den mån det blir utrett, att den beror på annat än förvänt- ningar om ändring i markens tillåtna användningssätt. Avser expropriationen del av fastighet, skall vad som sagts nu om beräk- ning av marknadsvärde tillämpas i fråga om värdet före expropri- ationen. Värderingen skall ske med hänsyn till fastighetens skick när ersättningsfrågan avgöres eller, om fastigheten har tillträtts eller övergått på den exproprierande enligt 6 kap. 10 §, när tillträdet eller övergången skedde.Har beslut om en detaljplan, enligt vilken marken avses för enskilt bebyggande, meddelats före ansökningen om expropria- tion, skall första stycket tillämpas endast på värdestegring som in- träffat efter beslutet. Exproprieras fastighet till vilken den exproprierande har nyttjanderätt eller servitutsrätt, skall vid bestämmande av fastighetens värde hänsyn icke tagas till förbättring, vilken fastigheten vunnit genom arbete eller kostnad, som den exproprierande eller föregående innehavare, vars rätt övergått till denne, nedlagt på fastigheten utöver vad som ålegat honom. När löseskillingen bestäms skall sådan ökning av fastighetens marknadsvärde av någon betydelse som har ägt rum före ansökan om expropriation, dock högst före talans väckande vid dom- stol, räknas ägaren tillgodo endast i den mån det blir utrett, att den beror på annat än förväntningar om ändring i markens eller ut- rymmets tillåtna användningssätt. Avser expropriationen en del av fastighet, skall vad som sagts nu om beräkning av marknadsvärde tillämpas i fråga om värdet före expropriationen. Värderingen skall ske med hänsyn till fastighetens skick när ersättningsfrågan avgörs eller, om fastigheten har tillträtts eller övergått på den exproprierande enligt 6 kap. 10 §, när tillträdet eller övergången skedde. Har det före ansökan om expropriation meddelats beslut om detaljplan enligt vilken marken eller utrymmet är avsedd för enskilt bebyggande, skall första stycket tillämpas endast på värde- stegring som har inträffat efter beslutet. Avser expropriationen bebyggd fastighet som innehas i huvudsakligt syfte att bereda bostad åt ägaren och honom närstående, gäller den begränsningen för tillämpningen av första stycket att löseskillingen ej i något fall får bestämmas till lägre belopp än som fordras för anskaffning av annan likvärdig bostadsfastighet. I den mån det blir utrett att I den mån det blir utrett att värdestegringen utan att ha sam- värdestegringen utan att ha sam- band med förväntningar om ändring i markens tillåtna använd- ändring i markens eller utrymmets ningssätt beror på inverkan av det 4 Senaste lydelse 1987:123. företag för vars genomförande inverkan av det företag för vars expropriation äger rum, gäller 2 §. rum, gäller 2 §. Expropriationsersättning för mark som enligt en detaljplan är avsedd för allmän plats skall be- stämmas med hänsyn till de planförhållanden som rådde närmast innan marken angavs som allmän plats. Expropriationsersättning för mark eller annat utrymme som enligt en detaljplan är avsedd för allmän plats skall bestämmas med hänsyn till de planförhållanden som rådde närmast innan marken eller utrymmet angavs som allmän plats. Denna lag träder i kraft . 5 Senaste lydelse 1987:123. Förslag till lag om ändring i (1987:10) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 2, 24, 25 och 30 §§, 6 kap. 1722, 24 och 38 §§, 14 kap. 1 och 2 §§ samt 15 kap. 7 § (1987:10)1 skall ha följande lydelse. Vid utformningen av en detaljplan skall skälig hänsyn tas till befintliga bebyggelse-, äganderätts- och fastighetsförhållanden som kan inverka på I de delar som planen medför att I de delar som planen medför att mark eller särskild rätt till mark mark eller annat utrymme eller kan komma att tas i anspråk enligt särskild rätt till mark eller annat 6 kap. 1719 §§ skall planen utrymme kan komma att tas i dessutom utformas så att de anspråk enligt 6 kap. 1719 §§ fördelar som kan vinnas med den skall planen dessutom utformas så överväger de olägenheter som att de fördelar som kan vinnas med planen orsakar enskilda. den överväger de olägenheter som planen orsakar enskilda. Detaljplanen får inte omfatta ett större område än som är befogat med hänsyn till syftet med planen och den tid för att genomföra den som skall bestämmas enligt 5 §. Kungörelse om utställningen av planförslaget skall minst före utställningstidens början anslås på kommunens anslagstavla och införas i ortstidning. Kungörandet får dock ske senast den dag då utställningstiden börjar, om denna bestämts . Av kungörelsen skall framgå 1.var planområdet ligger, 2.om förslaget avviker från översiktsplanen, 3. vilken mark eller särskild rätt 3. i vilken utsträckning mark till mark som till följd av planens eller annat utrymme eller särskild antagande kan komma att tas i rätt till mark eller annat utrymme anspråk enligt 6 kap. 1719 §§, till följd av planens antagande kan komma att tas i anspråk enligt 6 kap. 1719 §§, 4.var utställningen äger rum, 5.inom vilken tid, på vilket sätt och till vem synpunkter på förslaget skall lämnas, 6.att den som inte senast framfört synpunkter på förslaget enligt 13 kap. 5 § kan förlora rätten att överklaga beslut att anta planen. 1 Lagen omtryckt 1992:1769. Underrättelse enligt första styck- et behöver inte sändas, om ett stort antal personer skall underrättas och det skulle innebära större kost- nad och besvär än som är för- svarligt med hänsyn till ändamålet med underrättelsen att sända den till var och en av dem. Ägare av sådan mark eller sådant utrymme och innehavare av sådan särskild rätt till mark eller annat utrymme som avses i 24 § första stycket 3 skall dock alltid underrättas enligt första stycket. Detsamma gäller den som har meddelats ett före- läggande enligt 28 a §. För kungörandet skall gälla vad som är föreskrivet i lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. Ett exemplar av förslaget med en planbeskrivning enligt 26 §, en genomförandebeskrivning enligt 6 kap. 1 § och samrådsredogörelsen skall, innan förslaget ställs ut, sändas till och kommuner som berörs av förslaget. Underrättelse om innehållet i kungörelsen skall senast dagen för kungörandet i brev sändas till 2.känd organisation av hyresgäster som har avtal om förhand- lingsordning för en fastighet som berörs av planförslaget eller, om förhandlingsordning inte gäller, känd förening av hyresgäster som är ansluten till en riksorganisation och inom vars verksamhetsområde fastigheten är belägen, 3.andra som har ett väsentligt intresse av förslaget. Om förslaget berör en samfällighet för vilken finns styrelse eller annan utsedd att förvalta samfällighetens angelägenheter, får underrättelsen sändas till en ledamot av styrelsen eller till förvaltaren. eller förvaltare, får underrättelsen sändas till en av delägarna för att hållas tillgänglig för alla. Underrättelse enligt första styck- et behöver inte sändas, om ett stort antal personer skall underrättas och det skulle innebära större kostnad och besvär än som är försvarligt med hänsyn till ända- målet med underrättelsen att sända den till var och en av dem. Ägare av sådan mark och innehavare av sådan särskild rätt till mark som avses i 24 § första stycket 3 skall dock alltid underrättas enligt första stycket. Detsamma gäller den som har meddelats ett föreläggande enligt 28 a §. Senast dagen efter det att justeringen av protokollet med beslut om antagande av detaljplanen har tillkännagetts på kommunens anslagstavla skall meddelande om tillkännagivandet, protokollsutdrag med beslutet samt uppgift om vad den som vill överklaga beslutet har att iaktta sändas i brev till 1.länsstyrelsen samt regionplaneorgan och kommuner som berörs av planen, 2.sakägare, bostadsrättshavare, hyresgäster och boende samt sådan organisation eller förening som avses i 25 § första stycket 2, om de senast eller under den i 28 § andra stycket angivna tiden skriftligen har lämnat synpunkter i ärendet som inte har blivit tillgodosedda eller om de har rätt att överklaga på grund av bestämmelsen i 13 kap. 5 § andra stycket första meningen. Om ett stort antal personer skall Om ett stort antal personer skall underrättas enligt första stycket 2 underrättas enligt första stycket 2 och det skulle innebära större och det skulle innebära större kost- kostnad och besvär än som är för- nad och besvär än som är försvar- svarligt med hänsyn till ändamålet ligt med hänsyn till ändamålet med underrättelsen att sända den med underrättelsen att sända den till var och en av dem, får under- till var och en av dem, får under- rättelse i stället ske genom kungö- rättelse i stället ske genom kungö- rande på det sätt som anges i 24 § rande på det sätt som anges i 24 § eller genom en kungörelse som eller genom en kungörelse som anslås på kommunens anslags- anslås på kommunens anslags- tavla, informationsblad om kungö- tavla, informationsblad om kungö- relsen som sprids till de boende relsen som sprids till de boende som berörs av beslutet och brev till som berörs av beslutet och brev till sådana sakägare och sådan organi- sådana sakägare och sådan organi- sation eller förening som avses i sation eller förening som avses i första stycket 2. första stycket 2. mark och innehavare av sådan mark eller sådant utrymme och särskild rätt till mark som kan innehavare av sådan särskild rätt komma att tas i anspråk enligt 6 till mark eller annat utrymme som kap. 1719 §§ skall dock alltid kan komma att tas i anspråk enligt underrättas enligt första stycket. 6 kap. 1719 §§ skall dock alltid Detsamma gäller den som har underrättas enligt första stycket. meddelats ett föreläggande enligt Detsamma gäller den som har 28 a §. meddelats ett föreläggande enligt 28 a §. Av kungörelse som avses i andra stycket skall framgå vad beslutet avser, tidpunkten för beslutets tillkännagivande på kommunens anslagstavla och vad den som vill överklaga beslutet har att iaktta. Om kungörelsen införs i ortstidningen, skall detta ske som beslutet tillkännages på anslagstavlan. Kommunen får lösa mark som enligt en detaljplan skall användas för allmänna platser för vilka kommunen är huvudman. Annan mark som enligt planen skall användas för annat än enskilt bebyggande får kommunen lösa, om markens användning för avsett ändamål inte ändå kan anses säkerställd. Besväras mark som kommunen får lösa enligt första eller andra Kommunen får lösa mark eller annat utrymme som enligt en detaljplan skall användas för allmänna platser för vilka kommunen är huvudman. Annan mark eller annat utrym- me som enligt planen skall an- vändas för annat än enskilt bebyg- gande får kommunen lösa, om markens eller utrymmets använd- ning för avsett ändamål inte ändå kan anses säkerställd. Besväras mark eller annat utrymme som kommunen får lösa stycket av särskild rätt, får rättig- heten lösas. Bestämmelser om skyldighet för kommunen att lösa mark i vissa fall finns i 14 kap. enligt första eller andra stycket av särskild rätt, får rättigheten lösas. Bestämmelser om skyldighet för kommunen att lösa mark eller annat utrymme i vissa fall finns i 14 kap. Om kommunen inte skall vara huvudman för allmänna platser, är den som äger obebyggd mark som enligt detaljplanen är avsedd för allmän plats, skyldig att utan ersättning upplåta marken, om den behövs för att kvartersmark som tillhörde honom när planen antogs skall kunna användas för avsett ändamål. Om kommunen inte skall vara huvudman för allmänna platser, är den som äger obebyggd mark eller annat obebyggt utrymme som enligt detaljplanen skall användas för allmän plats, skyldig att utan ersättning upplåta marken eller ut- rymmet. Detta gäller dock endast om marken eller utrymmet behövs för att kvartersmark som tillhörde fastighetsägaren när planen antogs skall kunna användas för avsett ändamål. På ansökan av kommunen får förordna att mark, som för områdets ändamålsenliga användning enligt upprättat förslag till detaljplan behövs för sådana allmänna platser för vilka kom- munen är huvudman eller för all- männa byggnader, utan ersättning skall avstås till kommunen. På ansökan av kommunen får läns- styrelsen också förordna att mark som skall användas för allmänna platser för vilka kommunen inte skall vara huvudman, utan er- sättning skall upplåtas till huvud- mannen. Antagandet av detalj- planen skall anstå till dess ansökningen har avgjorts genom beslut som vunnit laga kraft. Förordnande får meddelas en- dast i den mån det kan anses skä- ligt med hänsyn till den nytta markens ägare kan väntas få av planen och till övriga omständlig- heter. Den mark som förordnandet avser skall anges till läge och På ansökan av kommunen får förordna att mark eller annat utrymme, som för om- rådets ändamålsenliga användning enligt upprättat förslag till detalj- plan behövs för sådana allmänna platser för vilka kommunen är huvudman eller för allmänna byggnader, utan ersättning skall avstås till kommunen. På ansökan av kommunen får också förordna att mark eller annat utrymme som skall användas för allmänna platser för vilka kommunen inte skall vara huvud- man, utan ersättning skall upplåtas till huvudmannen. Antagandet av detaljplanen skall anstå till dess ansökningen har avgjorts genom beslut som vunnit laga kraft. Förordnande får meddelas endast i den mån det kan anses skäligt med hänsyn till den nytta markens eller utrymmets ägare kan väntas få av planen och till övriga omständigheter. Den mark eller det utrymme som förordnandet avser skall anges till Marken skall avträdas eller upplåtas när den behöver tas i anspråk för avsett ändamål. Skall detaljplanen ändras, får på ansökan av kommunen förordna att mark, som har avståtts eller skall upplåtas, byts ut mot annan mark, om det är lämpligt och kan ske utan olägenhet för ägaren. läge och gränser. Marken eller utrymmet skall avträdas eller upplåtas när den behöver tas i anspråk för avsett ändamål. Skall detaljplanen ändras, får på ansökan av kommunen förordna att mark eller annat utrymme som har avståtts eller mark eller annat utrymme som skall upplåtas, byts ut mot annan mark eller annat utrymme, om det är lämpligt och kan ske utan olägenhet för ägaren. När en fråga har väckts om tillämpning av 19 §, skall kom- munen genast anmäla detta till lantmäterimyndigheten för anteck- ning i fastighetsregistrets allmänna del. Överlåtelse av mark, som sker efter det att sådan anmälan har inkommit, inverkar inte på den bedömning som skall ske enligt 19 § andra stycket. När en fråga har väckts om tillämpning av 19 §, skall kom- munen genast anmäla detta till lantmäterimyndigheten för anteck- ning i fastighetsregistrets allmänna del. Överlåtelse av mark eller annat utrymme, som sker efter det att sådan anmälan har inkommit, inverkar inte på den bedömning som skall ske enligt 19 § andra stycket. Den som har avstått mark enligt 19 § skall frigöra marken från inteckning och annan särskild rätt. Kan detta inte ske, är han skyldig att ersätta skada som uppkommer för den som marken har avståtts till. Den som har avstått mark eller annat utrymme enligt 19 § skall frigöra marken eller utrymmet från inteckning och annan särskild rätt. Kan detta inte ske, är han skyldig att ersätta skada som uppkommer för den som marken eller ut- rymmet har avståtts till. I ett förordnande enligt 19 § får , i den mån det är skäligt, på kommunens begäran föreskriva att markens ägare skall vara skyldig att i den ordning som bestämmer bekosta anläggande av gator och vägar samt anordningar för vatten- försörjning och avlopp. I ett förordnande enligt 19 § får , i den mån det är skäligt, på kommunens begäran föreskriva att markens eller utrymmets ägare skall vara skyldig att i den ordning som bestämmer bekosta anläggande av gator och vägar samt anordningar för vattenförsörjning och avlopp. 2 Senaste lydelse 2000:248. En kommun som är huvudman för allmänna platser får efter genomförandetidens utgång även lösa mark eller annat utrymme som inte har bebyggts i huvud- saklig överensstämmelse med detaljplanen. Lösenrätt föreligger dock inte så länge det finns ett bygglov som kan tas i anspråk.Besväras mark eller annat utrymme som avses i första och andra styckena av särskild rätt, får rättigheten lösas. Om kommunen är huvudman för allmänna platser, får kommunen efter genomförandetidens utgång lösa fastigheter eller delar av fastigheter som tillhör olika ägare och som enligt fastighetsplanen skall utgöra en En kommun som är huvudman för allmänna platser får efter lösa mark, som inte har bebyggts i Lösenrätt före- ligger dock inte så länge det finns ett bygglov som kan tas i anspråk. Besväras mark som avses i första och andra styckena av särskild rätt, får rättigheten lösas. Vad som föreskrivs i detta ka- pitel om fastigheter skall tillämpas även på mark som är samfälld för flera fastigheter. Med fastig- hetsägare avses därvid ägarna av de fastigheter som har del i sam- fälligheten. Är samfälligheten inte avsedd för bebyggelse, skall den anses bebyggd när den väsentligen tagits i anspråk för angivet ändamål. Den högsta tillåtna bygg- nadshöjden antas därvid vara medeltalet av vad som gäller för de fastigheter som har del i samfälligheten. Vad som föreskrivs i detta ka- pitel om fastigheter skall tillämpas även på mark eller annat utrymme som ingår i en samfällighet. Med fastighetsägare avses därvid ägar- na av de fastigheter som har del i samfälligheten. Är samfälligheten inte avsedd för bebyggelse, skall den anses bebyggd när den väsentligen tagits i anspråk för angivet ändamål. Den högsta till- åtna byggnadshöjden antas därvid vara medeltalet av vad som gäller för de fastigheter som har del i samfälligheten. som enligt en detaljplan skall användas för allmänna platser för vilka kommunen är huvudman samt annan mark som enligt planen skall användas för annat än enskilt bebyggande är kommunen skyldig att lösa, om fastighetsägaren begär det. som enligt planen skall användas för allmänna platser för vilka eller annat utrymme som enligt en detaljplan skall användas för allmänna platser för vilka kommunen är huvudman samt annan mark eller annat utrymme som enligt planen skall användas för annat än enskilt bebyggande är kommunen skyldig att lösa, om fastighetsägaren begär det. eller annat utrymme som enligt 3 Senaste lydelse 1997:618. någon annan än kommunen är huvudman, är den samfällighet som finns eller skall bildas för ändamålet skyldig att förvärva med äganderätt, nyttjanderätt eller annan särskild rätt, om fastig- hetsägaren begär det. Motsvarande skyldighet gäller för staten eller kommunen som väghållare enligt väglagen (1971:948). Samfällig- heten eller väghållaren får bestäm- ma om förvärvet skall avse äganderätt, nyttjanderätt eller annan särskild rätt.