prop · GS03102 · 2005-05-12 00:00:00 — Förslagen avser åtgärder för att åstadkomma en sammanhållen hemvård med kommunen som huvudman, förstärka läkarmedverkan i hemvården samt förbättra samverkan mellan kommun och landsting om den enskildes vård och omsorg. Stöd till anhöriga som hjälper och vårdar närstående Anhörigas vård- och omsorgsinsatser har stor betydelse för de äldres livskvalitet. I en undersökning, baserad på kart- läggningar 1994 och 2000, har beräknats att den offentliga hjälpen svarade för av den totala bland personer , som bodde i eget boende 1994. Den andelen hade 2000 sjunkit till . Man fann också att de äldre som fick hemhjälp hade mer omfattande funktionsnedsättningar än 1994, och de fick färre hjälptimmar vid ett givet behov. har stora förändringar skett i balansen mellan den offentliga omsorgen och den informella. Även köpt, privat hjälp tycks ha ökat (, 2000a,2004c). En aktuell bild av omfattningen av de samlade anhöriginsatserna för äldre i ordinärt boende kommer fram i bearbetningar av data från ULF- undersökningen 2002/03. En stor majoritet, , behöver ingen hjälp alls med de ADL-sysslor (hjälp med städning, matinköp, matlagning, tvätt och hjälp med bad/dusch, stiga upp/lägga sig, på- /avklädning, äta). Totalt får hjälp av anhöriga och De flesta av dem som har hemtjänst får också hjälp av Skr. 2004/05:102 anhöriga, men endast en mindre del av dem som får hjälp av anhöriga har Skillnaderna är små mellan ensamboende och samboende när det gäller anhörighjälp, förutom att kvinnor generellt får hjälp oftare, på grund av större hjälpbehov (, 2005c). har samtliga kommuner utvecklat stödformer för anhöriga med hjälp av finansiering från det statliga stimulansbidraget Anhörig 300. Även sedan dessa bidrag upphört fortsätter en majoritet av kommunerna att stödja anhöriga. En stor del av kommunerna integrerar ansvaret för anhörigstöd med andra uppgifter för biståndsbedömare, medicinskt ansvarig sjuksköterska eller demenssjuksköterska. Traditionella stödformer som dagvård, korttidsvård, avlösning i hemmet och enskilda stödsamtal ligger kvar på en hög nivå. De nya stödformer som växte fram under Anhörig 300, anhörigkonsulenter, anhörigcentra och utbildning av vårdpersonal har däremot minskat något i omfattning. Ca två tredjedelar av kommunerna har utvecklat stödformer som inte kräver biståndsbeslut, bl.a. har avlösning i hemmet kunnat ske med hjälp av frivilliga och i viss utsträckning är insatsen kostnadsfri. Utvecklingen av stödformer har medfört att anhörigas situation synliggjorts och deras insatser i allt högre utsträckning kommit att värdesättas och respekteras. Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2004/05:1) redovisat de ekonomiska konsekvenserna om en eventuell ändring i socialtjänstlagen skulle göras så att kommunerna ges en skyldighet att stödja anhöriga som hjälper och vårdar närstående. Regeringen bedömer att det inte bör genomföras en lagändring och att det även saknas ekonomiskt utrymme för ett statligt ekonomiskt åtagande utan att göra avsevärda omfördelningar inom andra delar av det sociala välfärdssystemet. Omfattning av kommunernas vård och omsorg Av socialtjänststatistiken (Äldre vård och omsorg , 2004:3, ) framgår att närmare 239 000 personer, , fick hemtjänst eller bistånd i form av särskilt boende 2003. Utöver dessa var 14 900 personer beviljade enbart hemsjukvård. Av de drygt 250 000 personer (inklusive gruppen med enbart hemsjukvård) som fick insatser var ungefär 175 000 kvinnor och 75 000 män. Huvudförklaringen till att fler kvinnor än män får insatser är att de är fler och oftare ensamboende när behoven av stöd och hjälp ökar (Vård och omsorg om äldre lägesrapport , ). Insatserna omfattade av landets invånare . Utgår man från det totala antalet personer som får hjälp av något slag, visar statistiken att omfattningen av den offentliga äldreomsorgen varit oförändrad . Däremot var det 7 000 fler personer som fick hemtjänst, och 7 400 färre personer som bodde i särskilt boende . Med stigande ålder ökar behoven av insatser från äldreomsorgen. Det innebär att huvuddelen av äldreomsorgens hjälpmottagare återfinns bland personer . Närmare 178 700 personer av dem som är eller äldre fick hemtjänst eller särskilt boende 2003. Tabell 4.1 Antal och andel av befolkningen som den 1 oktober fick insatser från hemtjänst och i särskilt boende Vård och omsorg i Vård och omsorg i erhöll ungefär 8 900 personer behovsprövad korttidsvård/-boende. Det är en minskning med ca 100 personer jämfört med . Ungefär 12 700 personer hade beslut om dagverksamhet, en minskning med ca 300 personer jämfört med . minskade andelen äldre personer med hjälpinsatser med , medan andelen med hjälpinsatser som översteg ökade med . Som framgår av tabell 4.2 har denna trend inte fortsatt. Tabell 4.2 Andel personer i ordinärt boende som erhåller hjälp Kommunernas kostnader för vård och omsorg för äldre uppgick till 2003, eller av BNP. Kostnaderna har ökat med knappt en procent, vilket motsvarar ca . Kostnaden för vård och omsorg om äldre som andel av kommunernas totala kostnader, exklusive affärsverksamhet, har varit relativt , . Särskilt boende utgör av kostnaderna, medan vård och omsorg i ordinärt boende utgör . Öppen verksamhet uppgår till av kostnaderna. Tabell 4.3 Kostnad för kommunernas vård och omsorg till äldre Miljarder kronor i löpande priser Vård och omsorg i ordinärt boende Vård och omsorg i särskilt boendet har i lägesrapporten avseende vård och omsorg om äldre 2004 särskilt belyst kostnadsvariationer mellan kommunerna. Kostnadsskillnaderna var mycket stora, såväl när det gäller kronor per invånare som i kronor per person med insats. För en person med hjälp i ordinärt boende var exempelvis kostnaden i den kommun som låg högst sex sånger så stor som i den kommun som låg lägst. Kostnaden för en person i särskilt boende i den kommun som låg högst var närstan större än i den som låg lägst. Orsakerna till kostnadsskillnaderna är delvis strukturella skillnader såsom ålders- och utbildningsstruktur i kommunen men stora skillnader kvarstår också när hänsyn tagits till strukturella skillnader. Det handlar således även om skillnader i t.ex. effektivitets- och ambitionsnivå (Vård- och omsorg om äldre lägesrapport , ). Tabell 4.4 Kostnadsskillnader i äldreomsorgen 2003 person med hemtjänst i ordinärt boende** person i särskilt boende **Kostnaden inkluderar hemtjänst, korttidsvård, hemsjukvård och dagverksamhet. De totala kostnaderna för vård och omsorg till personer som finansierats av landsting och kommuner kan uppskattas genom att använda uppgifter från läns landsting, där man gör en åldersuppdelning av kostnaderna för landstingens hälso- och sjukvård. beräknar att kostnaden uppgick till , vilket motsvarar av BNP (Vård och omsorg om äldre lägesrapport , ). De sammantagna kostnaderna (priser) för landstingens hälso- och sjukvård för äldre samt kommunernas vård och omsorg om äldre har ökat med eller 20002003. har kostnaderna för landstingens hälso- och sjukvård till äldre ökat, medan insatserna inom den kommunala äldreomsorgen endast ökat svagt. Strukturen inom vården och omsorgen om äldre Det totala antalet platser i särskilt boende har minskat , medan det totala antalet personer som får hemtjänst har ökat i ungefär Utvecklingen i ett lokalt perspektiv är dock mer sammansatt och mångsidig. I tabell 4.4 redovisas hur många kommuner som minskat respektive ökat antalet platser i särskilt boende eller personer som får hemtjänst . tabellen har av kommunerna minskat platsantalet i särskilt boende i relation till befolkningen . den gruppen har nästan lika många, eller 66 kommuner, ökat antalet personer som får hemtjänst. av kommunerna (25 stycken) har minskat täckningsgraden både i särskilt boende och i I resterande av kommunerna är situationen oförändrad, det vill säga eventuella förändringar i täckningsgrad ligger inom marginalen +/ . Av kommunerna har (102 stycken) ökat sin täckningsgrad i . Närmare två tredjedelar av de 102 kommuner som ökat sin täckningsgrad i har minskat täckningsgraden i särskilt boende. fem kommuner har täckningsgraden ökat både för och Tabell 4.5 Antal kommuner som ökat respektive minskat utbudet av särskilt boende och hemtjänst i relation till befolkningen *Täckningsgraden har ökat eller mer 20002003. **Täckningsgraden har minskat eller mer 20002003. Antal månadsavlönade i kommunernas omsorg om äldre och funktionshindrade var 258 800, varav 40 400 var föräldralediga, lediga för studier eller sjukskrivna (: Aktuellt om äldreomsorgen 2004). Antalet sysselsatta var därmed 218 400, en ökning med 4 200 jämfört med och en ökning med 21 900 jämfört med . anställdes drygt 25 000 personer. Andelen heltidsanställda utgör . Den genomsnittliga sysselsättningsgraden är av heltid. Deltidsarbetande vårdbiträden och undersköterskor har en genomsnittlig syssel- sättningsgrad på av heltid. Av samtliga undersköterskor och vårdbiträden har nio av tio en gymnasieutbildning och drygt sex av tio har omvårdnadsutbildning. av dem som rekryterades 2003 var födda utomlands. de som är födda i ett land utanför och EU. 2004/05:102 andelen av dessa fördubblats. av de anställda inom vård och omsorg är kvinnor jämfört i all verksamhet. Andelen män har ökat . I alla åldersgrupper minskar andelen av de anställda som slutar. Mest märks minskningen bland personer . minskade antalet nya sjukskrivningar medan antalet långa sjukskrivningar fortsatte att öka. Den totala sjukfrånvaron, dvs. summan av hel- och deltidssjukskrivna, ökade även 2003. 4.2Insatser för personer med funktionshinder Kommunerna skall, enligt socialtjänstlagen (2001:453, SoL) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), främja möjligheterna för personer med funktionshinder att delta i samhällslivet och leva som andra. Genom insatser enligt LSS skall personer med stora och varaktiga funktionshinder tillförsäkras goda levnadsvillkor. Insatser enligt SoL skall tillförsäkra personer i behov av stöd i sin livsföring en skälig levnadsnivå. Samtliga insatser som medges inom ramen för verksamhet för personer med funktionshinder syftar till att stärka den enskildes förmåga att leva ett självständigt liv. Kommunerna ansvarar för en rad insatser för personer med funktionshinder enligt SoL, LSS och Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763, HSL). De ansvarar bl.a. för boende, meningsfull sysselsättning/daglig verksamhet, olika stöd- och serviceinsatser samt hälso- och sjukvård, habilitering, rehabilitering och hjälpmedel i vissa boendeformer. Individuella planer enligt LSS, som innehåller alla beslutade och planerade insatser av kommunen och andra, skall upprättas i samråd med den insatsberättigade på dennes begäran. Kommunerna skall också verka för att offentliga lokaler och allmänna kommunikationer blir lätt tillgängliga för alla. sammanställer en lägesrapport om utvecklingen inom det handikappolitiska området i . I lägesrapporten pekar särskilt på den utsatthet och utestängning som kan drabba personer med funktionshinder. Tillsammans med länsstyrelserna sammanställer också en rapport om de viktigaste iakttagelserna vid länsstyrelsernas sociala tillsyn . Granskningarna som länsstyrelserna genomförde 2003 av kommunernas verksamheter för personer med funktionshinder belyser bl.a. bemötande, icke verkställda domar och beslut, planering av verksamheten för psykiskt funktionshindrade, m.m. Inom ramen för Nationellt program för tillsyn över har och länsstyrelserna kraftsamlat kring tillsyn över kommunernas insatser för personer med Skr. 2004/05:102 psykiska funktionshinder . Kommunernas insatser till personer med funktionshinder ökar. uppmärksammar exempelvis att kommunernas sysselsättningsverksamheter ökar. Dagverksamhet och daglig verksamhet utgör insatser som skall motverka passivisering och isolering för personer som inte har ett arbete. Ett övergripande mål är att utveckla den enskildes möjligheter till arbete. Enligt analys beror ökningen av verksamheterna för sysselsättning delvis på att personer med funktionshinder inte får arbete på den öppna arbetsmarknaden och att de inte heller omfattas av arbetsmarknadspolitiska program i tillräckligt stor utsträckning. bedömer också att ökningen till viss del kan förklaras med neddragningar inom andra sektorer. Antalet anställda med arbetshandikapp inom har minskat och kommunerna upplever att landstingens rehabiliteringstid för personer med förvärvade hjärnskador har minskat. Det leder i sin tur till att arbetsförmedlingen konstaterar att dessa personer inte står till arbetsmarknadens förfogande i ett mycket tidigare skede än förut. En allt större andel av kommunernas verksamheter för personer med funktionshinder drivs av kommunerna i egen regi. köpte kommunerna verksamhet till personer med funktionshinder av andra organisationer för . Det motsvarar av kommunernas kostnader för insatser till personer med funktionshinder, vilket innebär att andelen köpt verksamhet har minskat . Snävare bedömningar och svår gränsdragning avseende föräldraansvar Flera länsstyrelser rapporterade att de i sin tillsyn iakttagit att kommunerna gör allt snävare bedömningar av behoven av olika insatser för personer med funktionshinder. Som exempel nämns att utredningar styrs av vilka insatser som finns i kommunen i stället för av vad den enskilde har för behov. Det blir också allt vanligare att föräldraansvaret lyfts fram i samband med behovsbedömningar för barn. har efter en genomgång av LSS-domar konstaterat att föräldraansvaret i olika åldrar ständigt är föremål för prövning i domstolarna. Vad som ingår i begreppet normalt föräldraansvar är svårtolkat och eftersom gränsdragningen inte är klart definierad är ansvarsfördelningen mellan föräldrar och socialtjänst oklar. Ungdomar med neuropsykiatriska funktionshinder i kombination med missbruk eller kriminalitet och personer med psykiska funktionshinder i kombination med missbruksproblem har enligt flera länsstyrelser svårt Skr. 2004/05:102 att få stöd och service. Som en negativ utveckling inom verksamheter för personer med funktionshinder pekar länsstyrelserna på att insatsen personlig assistans organiseras och utförs som hemtjänstverksamhet i några kommuner. På flera håll ökas också samlokaliseringen av olika slags verksamheter. När olika bostadsformer som korttidshem, särskilda boendeformer för äldre och bostäder med särskild service samlokaliseras finns en påtaglig risk för att boendet får en institutionell prägel. Brister i tillgången till bostäder med särskild service och till särskilda boendeformer kan vara en förklaring till att kommunerna försöker hitta lösningar genom att samlokalisera olika boendeformer. Det finns dessutom exempel på att verksamheter förtätas med flera deltagare i samma verksamhet och fler boende i samma bostad med särskild service. Målen om förbättrat självbestämmande, inflytande, valfrihet och kontinuitet för personer som behöver stöd och service på grund av funktionshinder uppfylls således . I första hand drabbar dessa brister personer med omfattande stödbehov. Det finns dock flera exempel som visar på att utvecklingen går i positiv riktning. Situationen har förbättrats när det gäller icke verkställda domar och beslut enligt SoL och LSS. Personlig assistans till personer och personliga ombud har varit viktiga reformer som har förbättrat livskvaliteten för många personer med funktionshinder. Tolkning till andra språk än svenska fungerar också bra för personer med funktionshinder som har behov av sådan tolkning i kontakterna med handläggare och annan personal inom verksamheter. Brister och svårigheter att tillgodose behov av insatser Den sociala tillsynen visar att kommunerna generellt brister när det gäller inventering av enskildas behov och planering för att kunna tillgodose behoven. Den uppsökande verksamheten fungerar inte som den skall och kommunernas kartläggningar och inventeringar är bristfälliga. Det får till följd att kommunerna får svårigheter med att tillgodose de behov som finns. De icke verkställda besluten och domarna enligt LSS och SoL har minskat i antal men problemet kvarstår. Ej verkställda beslut enligt 9 § LSS utgjorde knappt 2 2003, vilket är en minskning jämfört med . Antalet ej verkställda domar har minskat från 170 till drygt 130, . Beslut om avslag trots bedömt behov har ökat med , från knappt 180 till drygt 220. Lagändringen som innebär att kommunerna kan föreläggas en sanktionsavgift för icke verkställda domar, som trädde i kraft , har inneburit att länsstyrelserna har följt ett stort antal gynnande domar. Flera länsstyrelser menar att den särskilda avgiften har fått till effekt att kommunerna arbetar mer effektivt med att verkställa domar. avgifter på utdömdes . Det är fortsatt svårt för kommunerna att rekrytera kontaktpersoner och Skr. 2004/05:102 ledsagare. Besluten om kontaktperson utgör den överlägset största andelen av de icke verkställda besluten enligt LSS, ca hälften. Utredningen om verkställighet av vissa gynnande kommunala beslut konstaterade i sitt betänkande Beviljats men inte fått (SOU 2004:118) att det finns särskilda problem att beakta när det gäller rekryteringen av kontaktpersoner. Att tillhandahålla en kompis kan aldrig vara samma sak som att tillhandahålla andra insatser, som t.ex. boende. Utredningen menar också på att ersättningsnivån för uppdrag som kontaktperson är förhållandevis låg. I samband med behandling av regeringens skrivelse om utvecklingen inom den kommunala sektorn , gav regeringen till känna att tiden är mogen för en bred översyn av lagen (1993:389) om assistansersättning (). beslutade regeringen att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppdrag att göra en översyn av personlig assistans till vissa funktionshindrade enligt LSS och (dir. 2004:107). Kommittén, som har antagit namnet , skall slutredovisa uppdraget . Uppsagda avtal om kostnadsansvar följs upp Enligt 17 a § LSS får en kommun om särskilda skäl föreligger träffa avtal om kostnadsansvar för LSS-insatser för en person som på grund av en sådan insats är bosatt i en annan kommun. Sådant avtal får träffas med en annan kommun eller en enskild vårdgivare i en annan kommun. Sedan det nya systemet för kostnadsutjämning av LSS-kostnader, som började gälla , trädde i kraft finns det signaler om att systemet har föranlett att avtal om kostnadsansvar för LSS-insatser sägs upp eller lämnas över till den kommun där insatsen verkställs. För att klara ut oklarheter om vad som händer med de avtal som kommuner träffat både före och efter samt vilka rättsliga konsekvenser det får för brukare, har fått i uppdrag att följa upp avtalen om kostnadsansvar vad gäller personer som har LSS-insatser. Uppdraget skall redovisas den . fick ca 48 000 personer insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Det är en ökning med fick ca 21 000 personer i åldern 0-64 år insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453, SoL). Det är en ökning Mätningen av antal personer med LSS- insatser och antal insatser sker vid en särskild mätdag. rapporterar uppgifterna till som sammanställer dem. grund av att sammanställningen ännu inte är färdigställd är uppgifterna de senaste som finns att tillgå. Hur många som får insatser via på grund av Skr. 2004/05:102 funktionshinder varierar mellan kommunerna. i sin analys att varken befolkningsstorlek eller kommuntyp är faktorer som påverkar det genomsnittliga antalet insatser. Däremot ges fler LSS- och SoL-insatser i kommuner där handläggningen av insatser till personer med funktionshinder är organiserad i en egen organisation. Andra påverkansfaktorer är antalet personer med funktionshinder i kommunen som kan variera, bl.a. beroende på om det har funnits landstingsdrivna vårdhem i kommunen. Enskilda personers behov av insatser, ålder och även etnisk bakgrund och hushållstyp i förhållande till andra kommuninnevånare påverkar hur många som får insatser i en kommun. Tabell 4.6 Antal personer med beslut om insats enligt LSS, med individuell plan eller med personligt ombud *Grundläggande behov mindre än . Källa: , Lägesrapport Handikappomsorg. Den vanligaste LSS-insatsen är daglig verksamhet och den vanligaste SoL-insatsen är hemtjänst. Samtliga insatser enligt LSS ökade , förutom insatsen avlösarservice. Insatsen råd och stöd enligt LSS, som landstingen ansvarar för, minskade med . Gränsdragningen mellan råd och stöd och habilitering och rehabilitering har diskuterats sedan LSS trädde i kraft och var en av huvudfrågorna för LSS- och hjälpmedelsutredningen (S 2001:6). I betänkandet LSS - Särskilt personligt stöd m.m. (SOU 2004:103) konstaterar utredaren att det sker en successivt överföring från råd och stöd enligt LSS till habilitering och rehabilitering enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763, HSL) och att det beror på att Regeringsrättens praxis på området har medfört att insatser enligt HSL görs till huvudregel och insatser som tidigare rymdes inom råd och stöd omdefinieras till habilitering eller rehabilitering. Tabell 4.7 Kommunernas kostnader för insatser till personer med funktionshinder Miljarder kronor i löpande priser Insatser enl. SoL och HSL Insatser enligt LSS, totalt därav: bostad med särskild service övriga insatser enl. LSS *Redovisades gemensamt för äldre och personer med funktionshinder. Avser öppen verksamhet utan biståndsprövning, inklusive uppsökande verksamhet. Källa: , Den offentliga sektorns finanser , Den offentliga sektorn Bokslut för . har kommunernas kostnader för insatser till personer med funktionshinder ökat med i fasta priser, exklusive ersättningen från för assistansersättning enligt . Målet för socialtjänstpolitiken är: att stärka förmågan och möjligheten till social delaktighet för människor i ekonomiskt och socialt utsatta situationer, att stärka skyddet för utsatta barn. individ- och familjeomsorg (IFO) har till uppgift att i olika former stödja, hjälpa och skydda utsatta grupper i samhället. Enligt socialtjänstlagen (2001:453) har kommunen det yttersta ansvaret för att människor som bor i kommunen får det stöd och den hjälp de behöver. Mer än en halv miljon människor har kontakt med individ- och familjeomsorgen. Merparten av insatserna går till människor med ekonomiska problem. Kommunernas kostnader för individ- och familjeomsorgen i fasta priser har i stort sett varit oförändrade . uppgick kostnaderna för IFO till . köptes verksamhet för motsvarar en ökning . Individ och familjeomsorgens (IFO) verksamhetsområde omfattar socialt arbete som bedrivs enligt socialtjänstlagen (SoL), lagen om vård av missbrukare i vissa fall (LVM), lagen om särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och , i kommunens regi eller med finansiering. Inom individ- och familjeomsorgen vidtas insatser för att förbättra situationen för de mest utsatta grupperna i samhället, t.ex. kvinnor och män med behov av socialbidrag, flickor och Skr. 2004/05:102 pojkar och familjer i socialt utsatta situationer, hemlösa, missbrukare, prostituerade och kvinnor som utsätts för hot och våld. Rätten till ekonomiskt bistånd regleras i socialtjänstlagen (SoL) och prövas i varje enskilt fall. Biståndet skall dels ge individen möjlighet att leva på en skälig levnadsnivå, dels stärka individens möjlighet att leva ett självständigt liv genom att förbättra möjligheterna att själv klara sin försörjning. Det ekonomiska biståndet delas upp i två kategorier: försörjningsstöd och livsföring i övrigt. Försörjningsstödet omfattar i sin tur två delar: en av regeringen fastställd riksnorm och en av kommunen fastställd del som avser ersättning för skäliga kostnader för ett antal andra behovsposter. har kommunen möjlighet att i stället för försörjningsstöd betala ut introduktionsersättning till flyktingar och andra som omfattas av det kommunala flyktingmottagandet de genomgår introduktionsprogrammet. Som regeringen tidigare redovisat kommer målet att halvera socialbidragsberoendet inte att uppnås (prop. 2004/05:1, bilaga 3). Minskningen i antalet s.k. helårsekvivalenter uppgick till .