prop · GT031d11 · 2005-09-20 00:00:00 — Sjukvårdshuvudmännens nettokostnader för hälso- och sjukvård, inklusive tandvård, uppgick till exklusive moms. Kostnaderna fördelades på landstingens verksamhetsområden enligt diagram 4.1. Diagram 4.1 Sjukvårdshuvudmännens nettokostnader för hälso- och sjukvård 2003, procentuellt fördelade på verksamhetsområden Specialiserad somatisk vård 59, Källa: Statistik om hälso- och sjukvård samt regional utveckling () Kostnaderna för den specialiserade somatiska och psykiatriska vården utgjorde av huvudmännens totala nettokostnader, medan primärvårdens andel uppgick till . Av landstingens totala inkomster utgjorde landstingsskatten 2003. Landstingens verksamhet finansieras således till stor del via skatteintäkter. Statens bidrag till landstingen utgörs av såväl generella som specialdestinerade statsbidrag. De sistnämnda bestod inom hälso- och sjukvårdsområdet främst av bidrag för ökad tillgänglighet i hälso- och sjukvården samt statsbidraget för läkemedelsförmånerna. Vidare erhåller landstingen inkomster från patientavgifter samt från försäljning av tjänster och viss verksamhet. Uppgifterna i diagram 4.2 avser landstingens totala verksamhet där hälso- och sjukvård inklusive tandvård utgör av landstingens nettokostnader. Diagram 4.2 Landstingens inkomster , procentuellt fördelade efter inkomstslag Källa: Statistik om hälso- och sjukvård samt regional utveckling () 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 4.3 Utgiftsutveckling inom politikområdet Anslag inom utgiftsområde 9 13:2 Bidrag för läkemedelsförmånerna 13:3 Bidrag till hälso- och sjukvård 13:8 Sjukvård i internationella förhållanden 13:9 Bidrag till psykiatri och social psykiatri 2005 09 13:9 Ersättning till talidomidskadade i vissa fall m.m. 2001 09 13:6 Ersättning till steriliserade i vissa fall Totalt för politikområde Hälso- och sjukvårdspolitik 1 Inklusive tilläggsbudget i samband med ekonomiska vårproposition (bet. 2004/2005:FiU21) och förslag på tilläggsbudget i samband med budgetpropositionen . I kapitel 3, avsnitt 3.3, redogjordes för vad en skatteutgift är och varför den redovisas. I detta avsnitt redovisas de enskilda skatteutgifterna inom utgiftsområdet som hör till politikområde Hälso- och sjukvårdspolitik. Tabell 4.4 Skatteutgifter inom politikområdet Hälso- och sjukvårdspolitik, netto 1 Förmån av privat hälso- 1 Ett innebär att skatteutgiften inte kan beräknas. För läkemedel som utlämnas enligt recept eller säljs till sjukhus gäller kvalificerat undantag från mervärdesskatt. (Vid försäljning av icke receptbelagda läkemedel utgår dock mervärdesskatt.) Förmån av privat hälso- och sjukvård Om arbetsgivaren bekostar offentligt finansierad hälso- och sjukvård i är detta en skattepliktig förmån. Om arbetsgivaren däremot bekostar privat hälso- och sjukvård för en anställd är detta en skattefri förmån. Detsamma gäller för hälso- och sjukvård utomlands. Arbetsgivaren har däremot ingen avdragsrätt för kostnaden. Det finns inget som hindrar att arbetsgivaren efter överenskommelse gör ett bruttolöneavdrag för den anställde för att kompensera sig för kostnaden. Skatteutgiften avser skatt på inkomst av tjänst och särskild löneskatt. Vårdens kvalitet och tillgänglighet skall förbättras. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 4.5Verksamhetsområde Hälso- och utarbeta nationella kvalitetsindikatorer som skall En viktig förutsättning vid diskussioner om kvalitet och kvalitetsutveckling inom hälso- och sjukvården är att definiera vilka perspektiv man lägger in i begreppet kvalitet. I en komplex verksamhet som hälso- och sjukvården kan kvalitet betraktas ur en mängd olika aspekter, som exempelvis medicinsk/teknisk kvalitet, patientupplevd kvalitet och kvalitet ur ett tidsperspektiv, dvs. huruvida vården utförs i rätt tid. Kostnaden för den utförda vården kan också utgöra en del av den totala kvaliteten. saknas emellertid fastställda definitioner som på ett heltäckande sätt sammanfattar alla dessa aspekter av kvalitetsbegreppet. Kvaliteten i hälso- och sjukvården kan komma att bli en av de främsta styrfaktorerna. De kliniker och sjukhus som på ett kostnadseffektivt sätt uppvisar de bästa resultaten för sina patienter kommer att bli förebilder för andra. För att möjliggöra detta är det dock oerhört viktigt att det är möjligt att mäta och jämföra resultat. I stället för att mäta exempelvis antalet vårdplatser och besök bör fokus i uppföljningen ligga på resultatet för patienten samt med vilken resursförbrukning resultatet har åstadkommits. För att också patienten skall uppleva mötet med vården som positivt krävs det att omvårdnadsaspekten i vården lyfts fram ytterligare. En annan förutsättning för att kunna bedöma kvalitetsutvecklingen inom hälso- och sjukvården är att ha tillgång till gemensamma och väl definierade kvalitetsindikatorer. Inom det så kallade har i samverkan med och bedrivit ett arbete med syfte att utveckla verksamhetsuppföljning och kvalitetsutveckling inom hälso- och sjukvården. har i regleringsbrevet fått uppdraget att i samverkan med och driva och samordna implementeringsarbetet. Uppdraget skall redovisas . Vidare har fått i uppdrag att i samråd med och kunna spegla olika aspekter av kvalitet inom hälso- och sjukvården samt att normera användningen av nationella termer och begrepp i syfte att skapa en tydlig information som stöder kommunikation och samverkan mellan huvudmän. Utöver det nationella arbete som bedriver på området, deltar aktivt i flera internationella projekt för utvecklande av kvalitetsindikatorer på hälso- och sjukvårdsområdet. Utarbetningen av kvalitetsindikatorer för hälso- och sjukvården är t.ex. ett av det mest prioriterade områdena inom arbetet i . Det arbete som de nordiska länderna har åstadkommit inom ramen för har, bl.a. tack vare aktivt svenskt expertdeltagande, rönt stort internationellt intresse. Genom att utveckla kvalitetsindikatorer på internationell nivå förbättras möjligheterna att göra jämförelser länder emellan, även om det huvudsakliga syftet med indikatorerna är att stärka det nationella arbetet med att utvärdera och förbättra hälso- och sjukvårdens kvalitet. Prioriteringar inom hälso- och sjukvården berör sjuka, skadade och hjälpsökande människor och har därmed en stark etisk innebörd. De väcker frågor om allas lika människovärde, om solidaritet med den som är i ett utsatt läge och om respekt för individen. Inom hälso- och sjukvården har det alltid varit nödvändigt att ställa olika behov och krav mot varandra. Det sker dels ett professionellt val mellan medicinska åtgärder, där främst hänsynen till patientens behov och inte primärt kostnaden är vägledande, dels en prioritering beroende på att resurserna är begränsade. Prioriteringar av enskilda patienter skall aldrig ske efter i förväg fastställda mallar eller kriterier. Däremot kan behandlingsrekommendationer, utarbetade av den medicinska professionen, vara en god vägledning för läkarens bedömningar i mötet med den enskilda patienten. Varje patient som vänder sig till hälso- och sjukvården skall därför ges en medicinsk bedömning av sitt hälsotillstånd och få upplysningar om de behandlingsmetoder som står till buds. Arbetet med prioriteringar i vården har sin grund i ett riksdagsbeslut där riktlinjer för prioriteringar läggs fast. I samband med riksdagsbeslutet infördes två ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), vilka innebär att den som har det största behovet av hälso- och sjukvård skall ha företräde till vården samt att varje patient som vänder sig till hälso- och sjukvården skall ges en medicinsk bedömning av sitt hälsotillstånd. Vidare tillsattes Prioriteringsdelegationen och fick i uppdrag att utveckla prioriteringsriktlinjer. Det har gått Prioriteringsdelegationen presenterade sitt betänkande och huvudmännen har fortsatt att arbeta med att tolka och konkretisera beslut. har bedrivit arbete med att ta fram riktlinjer för prioriteringar inom ramen för de nationella riktlinjerna för olika sjukdomsgrupper. Regeringen har tillsammans med och finansierat uppbyggnaden av ett nationellt för prioriteringar inom vård och omsorg, Prioriteringscentrum i . socialutskott har uttalat sig om behovet av bättre uppföljning och redovisning av prioriteringsarbetet. Utskottet anser att det finns behov av en bättre uppföljning av riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården samt att det finns behov av att utveckla återrapporteringen av resultatet av verksamheten till . Vidare anser utskottet att ett genusperspektiv bör anläggas på arbetet med att förbättra styrning, uppföljning och återrapportering av riktlinjerna för prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Mot bakgrund av detta kommer regeringen att ta initiativ till åtgärder i frågan i form av ett uppdrag till att följa upp prioriteringsarbetet. Hälso- och sjukvårdens prestationer Hälso- och sjukvårdens produktivitet och prestationer mäts traditionellt i termer av antal läkarbesök, vårdtillfällen, vårddagar etc. Huruvida dessa prestationsmått på ett rättvisande sätt speglar hälso- och sjukvårdens egentliga prestationsutveckling ifrågasätts emellertid alltmer, eftersom viktiga värden som patientnytta, omvårdnad, tillgänglighet, medicinska resultat osv. Strukturella systemförändringar såsom överföringar från slutna till öppna vårdformer (dagkirurgi) återges, med de traditionella mätmetoderna, som produktivitetsförsämringar vilket innebär att det positiva värdet av denna utveckling inte uppskattas. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Det är inte i första hand genom att räkna antal läkarbesök och/eller vårddagar som hälso- och sjukvårdens prestationer skall bedömas. För att värdera hälso- och sjukvårdssystemets samlade prestationer behöver man kunna beskriva vad hälso- och sjukvården i själva verket presterar och för vilka. Med hjälp av förebyggande arbete, medicinteknisk utveckling, effektiva vårdkedjor och kompetenshöjande insatser kan det mycket väl vara så att ett mindre antal läkarbesök, färre vårddagar och vårdtillfällen kan åstadkomma det som är sjukvårdens egentliga och primära uppgifter, dvs. att rädda liv samt att generera mer och bättre hälsa. Syftet med är att redovisningen av hälso- och sjukvårdens prestationer skall förskjutas från ett producenttill ett patient-/klientorienterat perspektiv. En mål- och resultatinriktad redovisning speglar på ett mer rättvisande sätt vårdens och omsorgens prestationer. De många delar som utgör det samlade resultatet/prestationerna av en sjukvårdande behandling, dvs. medicinsk kvalitet, patient-/ klientupplevd kvalitet och kostnad, finns inte samlade inom ramen för ett enhetligt system. InfoVU har börjat utveckla kunskaper och metoder för att kunna genomföra en individbaserad verksamhetsuppföljning och på ett tillförlitligt sätt kunna mäta, jämföra och öppet redovisa resultat, kvalitet och kostnader i vård och omsorg. För att dessa metoder skall kunna tillämpas fullt ut krävs enligt projektet såväl ett fortsatt utvecklingsarbete som förändringar av bl.a. de juridiska regelverken för att behandla, dela och överföra information mellan olika vårdgivare. Under har () publicerat fyra stora utvärderingar som alla berör angelägna problemområden. De är: Behandling av depressionssjukdomar, Måttligt förhöjt blodtryck, Kronisk parodontit prevention, diagnostik och behandling samt Förebyggande åtgärder mot fetma. SBU bedriver ett särskilt program (Alert) för tidig utvärdering av nya metoder som är på väg in i vården. har fem nya och fyra uppdaterade Alertrapporter publicerats. Alertrapporten om allmän hörselscreening har enligt SBU haft stort genomslag och Alertrapporten om läkemedelsavgivande stentar skapar möjligheter att på ett mer ordnat sätt än tidigare införa 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 en ny metod för ingrepp via kateter i hjärtats kransartärer. För att kunna uppfylla de lagstadgade kraven på att hälso- och sjukvård skall ges på lika villkor och efter behov krävs ett aktivt jämställdhetsarbete på såväl central som lokal nivå. Målsättningen är att kvinnor och män skall ha samma möjlighet till inflytande över den vård de erhåller genom att vara jämnt representerade i både beslutsfattande och verkställande positioner. har haft regeringens uppdrag att analysera och redovisa könsskillnader inom hälso- och sjukvården. Uppdraget slutredovisades genom att rapporten vård? Könsperspektiv på hälso- och sjukvården överlämnades till regeringen. Som en följd av rapporten avser att tydligare integrera könsspecifika aspekter vid utveckling av riktlinjer och föreskrifter till hälso- och sjukvården, samt vid utvärderingar och analyser av vårdens resultat och kvalitet. För regeringens interna arbete utgör nu en central del i arbetet med att integrera jämställdhetsperspektivet inom hälso- och sjukvårdens verksamhetsområde. Ett konkret exempel på detta är att regeringen i regleringsbrevet har gett i uppdrag att undersöka behovet av att förbättra informationsinsatserna om eventuella könsrelaterade skillnader i läkemedlens verkningsgrad eller bieffekter. redovisas inte alltid i den vetenskapliga sammanfattningen eller i produktresumén om sådana studier är genomförda. avser även att ta upp en diskussion på EU-nivå för att få till stånd ett stärkt jämställdhetsperspektiv i de EU-gemen- samma dokument som är grunden för produktresuméer och patientinformation. Vad gäller vårdens aktörer inom utbildning och forskning kan konstateras att vårdutbildningarna skall beakta genusperspektivet. Jämställdhetsfrågor skall numera dessutom alltid beaktas i forskningsansökningar till . I dessa ansökningar skall informationsfrågor samt könsspecifika skillnader i symtom och sjukdomsbild kartläggas. Inrättandet av forskningscentra med genusmedicinsk inriktning har inneburit nya förutsättningar framför allt för den kliniska forskningens inriktning. Sammantaget har detta inneburit ökade kunskaper, men det finns fortfarande områden där det finns behov av fortsatta studier. Barn och unga i hälso- och sjukvården En barnkompetens i ständig utveckling är avgörande för att barns och ungas möte med hälso- och sjukvården skall bli så tryggt och odramatiskt som möjligt. För att kunna möta kraven om en god vård tillgänglig för alla är det viktigt att såväl vårdpersonal som politiska beslutsfattare har erforderlig kunskap om barns och ungas behov. Detta är en grundförutsättning som stadgas både av hälso- och sjukvårdslagens portalparagraf och av . har genom att ansluta sig till FN:s konvention om barnets rättigheter åtagit sig att säkerställa alla barns rätt till bästa uppnåeliga hälsa och rätt till sjukvård och rehabilitering (artikel 24). finns en bred kunskap om barns och ungas behov i mötet med vården. Flertalet huvudmän och en rad andra aktörer arbetar aktivt för att etablera miljöer som är särskilt anpassade för både föräldrar och deras barn, där man har utarbetat arbetsmetoder och rutiner för att tillvarata barnens behov. Som ett led i regeringens strävan att ytterligare stärka insatserna för barn och unga tog i samarbete med och initiativ till en nationell konferens om hur barns och ungas särskilda behov inom vården bäst skall tillgodoses. Konferensen är en del i regeringens uppföljning av slutredovisning av uppdraget att föreslå åtgärder för att stärka barnkompetensen inom hälso- och sjukvården. Insatser rörande hälso- och sjukvårdspersonal En utredare inom fick i uppdrag att utreda och bedöma förutsättningarna för att de yrkesgrupper som får skyddad yrkestitel utan att vara legitimerade skall omfattas av bestämmelserna om legitimation i 3 kapitlet lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område (LYHS). Utredaren föreslår i departementspromemorian Legitimation och skyddad yrkestitel (Ds 2004:28) att yrkesgrupperna dietister, audionomer, ortopedingenjörer och biomedicinska analytiker skall omfattas av bestämmelserna om legitimation i 3 kap. LYHS. Utredaren föreslår också att optiker, naprapater och kiropraktorer skall omfattas av bestämmelserna om skyddad yrkestitel. Departementspromemorian har remissbehandlats och en proposition planeras . har på regeringens uppdrag genomfört en översyn av läkarnas specialistutbildning och strukturen för de medicinska specialiteterna. Rapporten överlämnades till regeringen och har remissbehandlats. Av remissvaren framkom att det finns behov av att vissa frågor som framför allt rör den kliniska forskningen och forskarutbildningen belyses ytterligare innan regeringen kan ta ställning till förslaget. initierade därför ett arbete med att analysera och redogöra för de konsekvenser som förslag till ny specialitetsstruktur kan medföra för rekrytering till den kliniska forskningen och forskarutbildningen, samt till grundutbildningen för läkare. Arbetet redovisades och har därefter remissbehandlats. Frågan bereds nu inom . I departementspromemorian Högspecialiserad sjukvård kartläggning och förslag (Ds 2003:56) lämnas förslag om dels den del av den högspecialiserade vården som är att betrakta som rikssjukvård, dels den del som är att betrakta som regionsjukvård. Promemorian har remissbehandlats. Regeringen avser att överlämna en proposition om rikssjukvård till . I propositionen kommer vissa ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) att föreslås. Rikssjukvård föreslås bli definierat som sjukvård som samordnas med hela riket som upptagningsområde. Syftet med propositionen är att skapa en starkare samordning av rikssjukvården genom att denna vård enbart får bedrivas med tillstånd, som skall vara tidsbegränsat och förenat med villkor. En effektiv styrning förutsätter att man vid utfärdande av dessa tillstånd har tillgång till sådana nyckeltal att man kan pröva lokaliseringen av rikssjukvård ur ett produktivitets- och effektivitetsperspektiv. Vidare ligger det i patientens intresse att man kan jämföra vårdkvaliteten vid likartade kliniker. Regeringen avser därför ge i uppdrag att utveckla ett system för kvalitets- och produktivitetsjämförelser mellan olika kliniker som bedriver högspecialiserad sjukvård med hela riket som upptagningsområde. 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Vidare avser regeringen att i propositionen föreslå att får i uppdrag att fatta beslut om var rikssjukvården skall vara lokaliserad genom att bevilja tillstånd för denna vårdform. I syfte att skapa en välstrukturerad styrprocess på riksnivå bör det inrättas en vid . Nämndens uppgifter bör vara att avgöra ärenden om rikssjukvård, däribland utfärdande av tidsbegränsade tillstånd för att få bedriva rikssjukvård, utgöra ett forum för kunskapsutbyte för att ge information till allmänheten i rikssjukvårdsfrågor och följa utvecklingen inom detta område och medverka i kvalitetssäkringen på området. Målet med förslagen i propositionen är att skapa öppna och tydliga beslutsprocesser för att underlätta och stödja en långsiktig utveckling av rikssjukvården för ökad kvalitet, tillgänglighet och effektivitet. De delar av promemorian som behandlar regionsjukvården bereds i . Privat och offentlig vård Den svenska hälso- och sjukvården skall även fortsättningsvis vara demokratiskt styrd, solidariskt finansierad och ges efter behov. För att dessa mål skall kunna upprätthållas som alternativa driftsformer skall kunna verka är det nödvändigt att genom lag ytterligare reglera vilka villkor som skall gälla när landstingen överlämnar driften av hälso- och sjukvård vid centrala vårdinrättningar som sjukhus till privata entreprenörer. beslutade att anta regeringens proposition Driftsformer för offentligt finansierade sjukhus (prop. 2004/05:145, bet. 2004/05:SoU18, rskr. 2004/05:308). Propositionen bygger på en överenskommelse mellan regeringen, och de gröna. kommer ändringar i hälso- och sjukvårdslagen att träda i kraft som bl.a. innebär att om ett landsting överlämnar till någon annan att bedriva hälso- och sjukvård som ges vid ett sjukhus, skall avtalet innehålla villkor om att verksamheten inte får drivas med syfte att skapa vinst åt ägare eller motsvarande intressent. Avtalet skall även innehålla villkor om att vården uteslutande skall bedrivas med offentlig finansiering. Vidare skall uppgiften att bedriva hälso- och sjukvård som ges vid ett regionsjukhus eller en regionklinik inte kunna överlämnas till någon annan. Varje landsting skall dessutom bedriva 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 hälso- och sjukvård i egen regi vid minst ett sjukhus. En viktig del i arbetet med att öka vårdens tillgänglighet och kvalitet är att förbättra möjligheten till sjukvårdsrådgivning per telefon. En sådan nationellt samordnad rådgivning kan öka patienternas trygghet i vardagen, stödja egenvård och vägleda de patienter som behöver ett vårdbesök. kan sjukvårdsrådgivning per telefon avlasta vården besök som inte är nödvändiga och därigenom leda till bättre resursutnyttjande. I den så kallade Dagmaröverenskommelsen kom staten och därför överens om att avsätta medel till ett projekt, Vårdråd per telefon, som har till uppgift att leverera ett väl utprövat och av intressenterna accepterat sjukvårdsrådgivningssystem som skall vara tillgängligt för alla sjukvårdshuvudmännen. Projektet skall också leverera införandestöd i form av handböcker, utbildningspaket, förberedda avtal och annat stöd till de huvudmän som väljer att ansluta sig till den nationellt samordnade sjukvårdsrådgivningen. har testverksamhet påbörjats i pilotlandsting. Er- farenheterna från testningen kommer att utvärderas noga och eventuella brister åtgärdas. Sjukvårdshuvudmännen ansluts successivt och den nationella sjukvårdsrådgivningen per telefon beräknas vara fullt uppbyggd . IT-baserade verktyg, såsom elektroniska patientjournaler och eRecept, är en integrerad del i flertalet verksamhetsgrenar inom hälso- och sjukvården. Informationsteknik ses som ett av de främsta verktygen för verksamhetsutveckling och förnyelse av hälso- och sjukvården. Stora framsteg har gjorts avseende regeringens strävan att skapa en nationell samsyn kring behovet av koordinerade satsningar på informations- och kommunikationsteknik inom hälso- och sjukvården. Det finns en bred enighet mellan vårdsektorns aktörer kring behovet av en nationell kraftsamling för att skapa en gemensam strategi för hur nya IT-baserade verktyg skall implementeras och användas för att på bästa sätt stödja verksamheten och förbättra patientsäkerheten. Regeringen och har inom ramen för den så kallade Dagmaröverens- kommelsen tecknat ett avtal där man understryker IT-områdets stora betydelse för att utveckla vård och omsorg. För att förverkliga överenskommelsen mellan parterna inrättades en nationell ledningsgrupp för IT i vård och omsorg . Ledningsgruppen består av representanter från , , , , samt . Ledningsgruppens arbete skall utmynna i en nationell IT- policy för vård och omsorg, där områden som är strategiskt viktiga för nationellt koordinerade investeringar kommer att identifieras. Den kommande nationella IT-policyn skall fungera som ett strategiskt planeringsverktyg för alla aktörer inom vård- och omsorgssektorn. Målsättningen är att den nationella IT-policyn för vård och omsorg skall kunna presenteras /2006. Den nationella ledningsgruppen för IT i vård och omsorg har beviljats för arbetet inom ramen för Dagmaröverenskommelsen. Regeringen har bl.a. i avsnitt 2.7 under utgiftsområde 10, Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp, markerat behovet av en mer kvalitetssäkrad sjukskrivningsprocess. I detta sammanhang aktualiseras även behovet av en effektivare ömsesidig kommunikation mellan och hälso- och sjukvården, bl.a. avseende läkarintyg. Möjligheten att effektivisera kommunikationen mellan och hälso- och sjukvården bör beaktas i hälso- och sjukvårdens fortsatta IT-utveckling. Det internationella samarbetet på detta område har intensifierats inom ramen för både EU och WHO, då båda dessa organisationer pekat ut eHealth (internationellt samlingsnamn för användningen av informations- och kommunikationsteknik inom hälso- och sjukvården) som ett av de mest centrala verktygen för att vård- och omsorgssektorn skall kunna möta framtida utmaningar.