prop · GS03135 · 2005-03-23 00:00:00 — Artiklarna 1, 3, samt artiklarna 5.1 och 8.2 i gemensam åtgärd 98/699/RIF skall upphöra att gälla. 1.Medlemsstaterna skall anta de åtgärder som är nödvändiga för efter- levnad av detta rambeslut . 2.Medlemsstaterna skall till rådets generalsekre- tariat och kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser genom vilka deras åtaganden enligt detta rambeslut överförs till nationell lag- stiftning och i förekommande fall de anmälningar som lämnats in enligt artikel 40.2 konvention. Rådet skall på grundval av denna information och en skriftlig rapport från kommissionen utvärdera i vilken utsträckning medlemsstaterna har vid- tagit de nödvändiga åtgärderna för efterlevnad av detta rambeslut. Detta rambeslut skall tillämpas på så snart som tilllämpningen av konvention har utsträckts till . Detta rambeslut träder i kraft som det offentliggörs i Officiel- 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 36 kap. 1, 2, 5 och 17 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i balken skall införas två nya paragrafer, 36 kap. 1 a och 5 a §§, av följande lydelse. Utbyte av brott enligt denna balk skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller vad någon har tagit emot som ersättning för kostnader i samband med ett brott, om mottagandet utgör brott enligt denna balk; i stället för det mottagna får dess värde förklaras förverkat. Som utbyte av brott anses vid förverkande även egendom som har trätt i stället för utbyte och avkastning av utbyte. Vid faststäl- lande av utbytets omfattning skall avdrag inte göras för kostnader som har samband med brottet. Vid bedömningen av om det är uppenbart oskäligt att förklara utbyte förverkat enligt första stycket skall bland andra omständigheter beaktas om det finns anledning att anta att skadeståndsskyldighet i anledning av brottet kommer att åläggas eller annars bli fullgjord. Om inte annat är särskilt fö- reskrivet, skall bestämmelserna i första och tredje styckena ha mot- svarande tillämpning i fråga om utbyte av i annan lag eller författ- ning straffbelagd gärning, för vil- ken stadgas fängelse . Döms någon för grov oredlighet mot borgenärer, bokföringsbrott som är grovt eller brott enligt den- na balk som förutsätter att gär- ningen innebär skada för målsä- ganden och för gärnings- mannen och för vilket är föreskri- vet fängelse , skall värdet av hans egendom på yrkan- de av åklagaren förklaras förverkat även när det inte följer av vad som annars är föreskrivet, om det är från brottslig verksamhet eller att dess värde annars motsvarar utby- te av sådan verksamhet. Vad som sagts i första stycket gäller ej, om förverkande är oskä- Vid prövning av fråga om för- verkande enligt första stycket skall bestämmelserna i 4 kap. 18 och 19 §§ utsökningsbalken äga motsva- vad som där sägs om gäldenär i stället avse den mot vilken talan om förverkande förs. hjälpmedel vid brott enligt denna hjälpmedel vid brott enligt denna balk eller som frambragts genom balk får förklaras förverkad, om sådant brott må förklaras förver- det är på kallat till förebyggande av kad, om det är påkallat till före- brott eller annars särskilda skäl byggande av brott eller eljest sär- dom som varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott enligt utgör brott enligt denna balk eller denna balk, om brottet har fullbor- med vilken eljest tagits befattning dats eller kommit till straffbart för- som utgör sådant brott. Vad som sagts i första stycket som frambragts genom brott enligt denna balk samt egendom vars eller med vilken annars tagits be- fattning som utgör brott enligt den- I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. Om inte annat är särskilt fö- första och tredje styckena ha mot- svarande tillämpning i fråga om egendom som använts eller varit avsedd att användas som hjälpme- del vid i annan lag eller författning Förverkande till följd av brott av egendom eller dess värde får, om ej annat har föreskrivits, ske hos a)gärningsmannen eller annan som medverkat till brottet, b)den i vars ställe gärningsmannen eller annan medverkande var, c)den som genom brottet beretts eller näringsidkare som avses d)den som efter brottet förvärvat egendomen genom bodelning eller på grund av arv eller testamente eller genom gåva eller som efter brottet förvärvat egendomen på annat sätt och därvid haft vetskap om eller skä- lig anledning till antagande om egendomens samband med brottet. Tillhörde egendomen vid brottet Tillhörde egendomen vid brottet ej någon av dem som anges i första ej någon av dem som anges i första stycket a) c), får den ej förklaras stycket a) c), får den ej förklaras Vad som sagts hind- rar inte att egendom som enligt 1 § andra stycket skall anses som utby- te förklaras förverkad. Särskild rätt till egendom som förklarats förverkad består, om ej även den särskilda rätten förklaras förverkad. Sådan rätt som har vunnits genom utmätning eller betalningssäkring upphör, om egendomen förklaras förverkad, såvida ej av särskild an- ledning förordnas att rätten skall bestå. Har i fall som avses i 1 a §, 11 § lagen (1960:418) om straff för va- rusmuggling, 6 a § narko- tikastrafflagen (1968:64) eller 18 § skattebrottslagen (1971:69) en när- stående till den brottslige före det att brottet begicks för- värvat egendom från denne, får, i den mån inte fullgott vederlag ut- gått vid förvärvet, förverkande ske hos den närstående avseende vär- det av den förvärvade egendomen. Förvekandet får dock aldrig avse värdet av egendom som den närstå- ende förvärvat före talans väckande. Som närstående till den brottsli- ge anses 1. den som är gift med den brottslige eller är syskon eller släk- ting i rätt upp- eller nedstigande led till den brottslige eller besvåg- rad med honom i rätt upp- eller nedstigande led eller så att den ene är gift med den andres syskon, 2. den som på annat sätt står den Har utbyte av brott som svarar mot skada för enskild förkla-rats förverkat hos någon, svarar staten i dennes ställe för ersättning åt den skadelidande intill värdet av vad som har tillfallit staten på grund av beslutet om förverkande. Vid verk- ställighet av detta beslut har den hos vilken förverkandet skett rätt att räkna av vad han visar sig ha utgett som ersättning till den skade- lidande. brottslige personligen särskilt nära, 3. näringsidkare eller juridisk person med vilken den brottslige har en väsentlig gemenskap som är grundad på andelsrätt eller där- med jämförligt intresse, 4. näringsidkare eller juridisk person med vilken den brottslige inte ensam men tillsammans med en närstående till honom har sådan gemenskap som avses under 3, 5. juridisk person i vilken den brottslige genom en ledande ställ- ning har ett bestämmande inflytan- de samt 6. den som är närstående till nå- gon som enligt 35 är närstående. Förverkad egendom och företagsbot tillfaller staten, om ej annat är fö- reskrivet. Har enligt 1 § utbyte som svarar mot skada för enskild förklarats förverkat hos någon, svarar staten i dennes ställe för ersättning åt den skadelidande intill värdet av vad som har tillfallit staten på grund av beslutet om förverkande. Vid verk- ställighet av detta beslut har den hos vilken förverkandet skett rätt att räkna av vad han visar sig ha utgett som ersättning till den skade- lidande. Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 26 kap. 1 och 2 §§, 27 kap. 1, 3 och 5 §§, 28 kap. 1, 4, 11 och 13 §§, 45 kap. 11 och 14 §§ samt 51 kap. 12 och 15 §§ skall ha följande lydelse, dels att i balken skall införas åtta nya paragrafer, 26 kap. 6 a §, 27 kap. 8 a §, 28 kap. 1 a och 11 a §§, 45 kap. 4 a och 7 a §§ och 58 kap. 2 a och 3 a §§, samt två nya kapitel, 22 a och 23 a kap., av följande lydelse. 22 a kap. Om förverkande i vissa fall Talan om förverkande enligt 36 kap. 1 a eller 5 a § , 11 § lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, 6 a § narkotika- strafflagen (1968:64) eller 18 § skattebrottslagen (1971:69) förs av allmän åklagare i samband med åtal för det brott på vilket talan grundas. Föreligger särskilda skäl, får rätten medge att talan som avses i första stycket förs särskilt. Vill åklagaren föra särskild talan, skall framställning härom göras senast i samband med att åtal väcks för brottet. När sådan framställning kommit in till rätten, skall denna så snart det kan ske meddela beslut om den fortsatta handläggningen av förverkandefrågan. Har talan om förverkande som avses i första stycket tagits upp till behandling i samband med åtalet, får rätten förordna att talan skall handläggas som särskilt mål, om en fortsatt gemensam handlägg- ning skulle medföra väsentliga olägenheter. Angående förfarandet vid talan som avses i 1 § gäller, om inte an- nat föreskrivs, reglerna i denna balk om allmänt åtal för brott för vilket det finns anledning att döma Särskilda bestämmelser om ut- redningen och förfarandet i sådana mål finns i 23 a, 2628, 45, 51 och 58 kap. Bestämmelserna i 24 och 25 kap., 27 kap. 1825 §§, 28 kap. 12 § och 36 kap. 5 § fjärde stycket skall inte tillämpas vid förverkan- detalan. Talan enligt 1 § skall väckas från det att domen av- seende det brott på vilket talan grundas vann laga kraft. 23 a kap. Om särskild ekono- misk undersökning En särskild ekonomisk undersök- ning får inledas så snart någon kan misstänkas för ett brott som kan utgöra grund för förverkande en- ligt 36 kap. 1 a § , 11 § lagen (1960:418) om straff för va- rusmuggling, 6 a § narkotika- strafflagen (1968:64) eller 18 § skattebrottslagen (1971:69). Under den särskilda ekonomiska undersökningen skall förutsätt- ningarna för förverkande enligt 36 kap. 1 a eller 5 a § , 11 § lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, 6 a § narkotika- strafflagen (1968:64) eller 18 § skattebrottslagen (1971:69) utre- das samt målet så beredas, att be- visningen vid huvudförhandlingen kan förebringas i ett sammanhang. Beslut att inleda en särskild eko- nomisk undersökning skall fattas av åklagaren. En särskild ekonomisk under- sökning skall ledas av åklagaren. Vid undersökningens verkstäl- lande får åklagaren anlita biträde av polismyndigheten. får också uppdra åt polisman att vidta en viss åtgärd som hör till den särskilda ekonomiska under- sökningen, om det är lämpligt med hänsyn till åtgärdens beskaffenhet. Skall enligt 21 kap. 3 a § tredje stycket 3 offentlig försvarare utses för den som är föremål för särskild ekonomisk undersökning, åligger det åklagaren att göra anmälan om det hos rätten. Om användande av tvångsmedel under en särskild ekonomisk un- dersökning finns bestämmelser i 2628 kap. När någon skäligen misstänks för brott som kan utgöra grund för förverkande enligt 36 kap. 1 a § , 11 § lagen (1960:418) om straff för varu- smuggling, 6 a § narkotika- strafflagen (1968:64) eller 18 § skattebrottslagen (1971:69) och en särskild ekonomisk un-dersökning har inletts, skall den misstänkte, då han hörs, underrättas om under- sökningen. När det under en särskild eko- nomisk undersökning skäligen kan antas att förutsättningar för för- verkande enligt 36 kap. 5 a § föreligger, skall den som förverkandet kan komma att avse underrättas härom då han hörs. Angående den särskilda ekono- miska undersökningen skall i till- lämpliga delar gälla vad som före- skrivs om förundersökning i 23 kap. 4, 6, 7, 915 och 17 §§, 18 § första stycket andrafjärde me- ningarna och andra och tredje styckena, 19 och 20 §§, 21 § för- sta, andra och fjärde styckena samt Närmare föreskrifter om åklaga- rens verksamhet under en särskild ekonomisk undersökning, om un- derrättelse enligt 18 § första styck- et fjärde meningen samt om proto- koll vid en särskild ekonomisk un- dersökning meddelas av regering- Är någon skäligen misstänkt för brott och kan det skäligen befaras, att han genom att avvika eller genom att undanskaffa egendom eller annor- ledes undandrager sig att betala böter, värdet av förverkad egendom, fö- retagsbot eller annan ersättning till det allmänna eller skadestånd eller annan ersättning till målsägande, som kan antagas komma att på grund av brottet ådömas honom, får förordnas om kvarstad på så mycket av hans egendom att fordringen kan antas bli täckt vid utmätning. Är någon skäligen misstänkt för brott som kan utgöra grund för förverkande enligt 36 kap. 1 a § (1960:418) om smuggling, 6 a § narkotikastraffla- gen (1968:64) eller 18 § skatte- brottslagen (1971:69) eller har han dömts för sådant brott och kan det skäligen befaras att han genom att förfara på sätt som sägs i första stycket undandrar sig att betala belopp som kan antas komma att förklaras förverkat enligt bestäm- melserna i de nämnda paragrafer- na, får förordnas om kvarstad på så mycket av hans egendom att fordringen kan antas bli täckt vid utmätning. Sådant förordnande får också meddelas, om det skäligen kan antas att förverkande enligt 36 kap. 5 a § får ske hos någon och det skäligen kan befaras att han genom att förfara på angi- vet sätt undandrar sig att betala belopp som förverkandet kan antas komma att avse. Föremål, som skäligen kan anta- gas äga betydelse för utredning om brott eller vara genom brott någon avhänt eller på grund av brott för- verkat, må tagas i beslag. Detsam- ma gäller i fråga om föremål som skäligen kan antas vara av betydel- se för utredning av en fråga om förverkande enligt 36 kap. 1 a eller Kvarstad får beslutas endast om skälen för åtgärden uppväger det in- trång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller något annat motstående intresse. 2 § Beslut om kvarstad meddelas av rätten. Fråga om kvarstad får upptagas Fråga om kvarstad enligt 1 § för- på yrkande av undersöknings- sta stycket får upptagas på yrkande ledaren, åklagaren eller målsägan- av undersökningsledaren, åklaga- Efter åtalet får rätten även ren eller målsäganden. självmant upptaga fråga därom. får rätten även självmant upptaga Fråga om kvarstad enligt 1 § andra stycket får upptas endast på yrkande av åklagaren. I anledning av målsägandens anspråk på skadestånd eller annan er- sättning får undersökningsledaren eller åklagaren yrka kvarstad endast om anspråket anmälts hos honom. Rätten får endast på yrkande förordna därom. Väcks fråga om kvarstad, skall, så snart det kan ske, förhandling där- om äga rum inför rätten. Om sådan förhandling gäller i tillämpliga delar vad som sägs i 24 kap. 17 §. Är det fara i dröjsmål, får rätten bevilja åtgärden att gälla till dess annorlunda förordnas. När fråga om förverkande enligt 36 kap. 1 a eller 5 a § brottsbal- ken, 11 § lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, 6 a § nar- kotikastrafflagen (1968:64) eller 18 § skattebrottslagen (1971:69) inte skall handläggas gemensamt med åtalet, skall rätten då den för- ordnar om kvarstad enligt 1 § and- ra stycket utsätta den tid inom vil- ken talan om sådant förverkande skall väckas. I fråga om sådan tids- frist skall bestämmelserna i 5 och 6 §§ äga motsvarande tillämpning. 1 § Föremål, som skäligen kan anta- gas äga betydelse för utredning om brott eller vara genom brott någon avhänt eller på grund av brott för- verkat, må tagas i beslag. 5 a § , 11 § lagen (1960:418) om straff för varu- smuggling, 6 a § narkotika- strafflagen (1968:64) eller 18 § skattebrottslagen (1971:69). Vad i detta kapitel stadgas om föremål gäller ock, i den mån ej annat är föreskrivet, om skriftlig handling. Tvångsmedel enligt detta kapitel får beslutas endast om skälen för åt- gärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. 3 § Brev, telegram eller annan för- sändelse, som finns hos ett post- eller telebefordringsföretag, får tas i beslag endast om det för brottet är föreskrivet fängelse eller däröver och försändelsen hade kunnat tas i beslag hos mottagaren. Rätten må förordna om beslag å föremål, som företes vid rätten eller eljest är tillgängligt för beslag. Fråga om beslag må av rätten Fråga om beslag enligt 1 § första upptagas på yrkande av under- stycket första meningen må av rät- sökningsledaren eller åklagaren. ten upptagas på yrkande av under- Efter åtalet äge rätten även på yr- sökningsledaren eller åklagaren. kande av målsäganden så ock Efter åtalet äge rätten även på yr- självmant upptaga fråga därom. kande av målsäganden så ock självmant upptaga fråga därom. Fråga om beslag enligt 1 § för- sta stycket andra meningen får upptas endast på yrkande av åkla- Väckes vid rätten fråga om beslag, skall, så snart ske kan, förhandling därom äga rum inför rätten. Om sådan förhandling gälle i tillämpliga de- lar vad i 24 kap. 17 § är stadgat. Är fara i dröjsmål, må rätten förordna om beslag att gälla, till dess annorlunda förordnas. När fråga om förverkande enligt 36 kap. 1 a eller 5 a § brottsbal- ken, 11 § lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, 6 a § nar- kotikastrafflagen (1968:64) eller 18 § skattebrottslagen (1971:69) inte skall handläggas gemensamt med åtalet, skall rätten, då den förordnar om beslag enligt 1 § för- sta stycket andra meningen eller fastställer sådant beslag, utsätta den tid inom vilken talan om så- dant förverkande skall väckas. I fråga om sådan tidsfrist skall be- stämmelserna i 7 och 8 §§ äga motsvarande tillämpning. Förekommer anledning, att brott förövats, varå fängelse kan följa, må i hus, rum eller slutet förvaringsställe husrannsakan företagas för efter- sökande av föremål, som är underkastat beslag, eller eljest till utrönan-de av omständighet, som kan äga betydelse för utredning om brottet. Kan någon misstänkas för ett brott som kan utgöra grund för förverkande enligt 36 kap. 1 a § (1960:418) om straff för varu- smuggling, 6 a § narkotikastraffla- gen (1968:64) eller 18 § skatte- brottslagen (1971:69) eller har han dömts för sådant brott, får hus- rannsakan som sägs i första stycket företas för att söka efter föremål som kan tas i beslag eller annars för att utröna omständigheter som kan ha betydelse för utredningen av fråga om sådant förverkande 5 a § . Hos annan än den som skäligen Hos annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet må hus- kan misstänkas för brottet må hus- rannsakan dock företagas, allenast om brottet förövats hos honom el- dock företagas, allenast om brottet ler den misstänkte gripits där eller förövats hos honom eller den miss- eljest synnerlig anledning före- tänkte gripits där eller eljest syn- kommer, att genom rannsakningen föremål, som är underkastat beslag, skall anträffas eller annan utred- som är underkastat beslag, skall ning om brottet vinnas. anträffas eller annan utredning om ligt andra stycket får företas hos annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet eller som har dömts för detta endast om det finns synnerlig anledning att anta att det därigenom kommer att anträffas föremål som kan tas i beslag eller att det annars är av betydelse för utredningen av förverkandefrågan. Ej må för husrannsakan hos den misstänkte i något fall åberopas hans samtycke, med mindre han själv begärt åtgärden. Föreligger skäl för kvarstad en- ligt 26 kap. 1 § och kan fängelse följa på brottet, får husrannsakan företas i hus, rum eller slutet förva- ringsutrymme för att söka efter egendom som kan tas i förvar. Hos annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet eller som har dömts för detta får hus- rannsakan företas endast om det finns synnerlig anledning att anta att egendom som avses i första stycket skall anträffas genom åt- gärden. Förordnande om husrannsakan meddelas, utom i fall som avses i tredje stycket, av undersökningsledaren, åklagaren eller rätten. Förordnande om husrannsakan för delgivning skall alltid meddelas av rätten. Kan i annat fall husrannsakan antas bli av stor omfattning eller medföra syn-nerlig olägenhet för den hos vilken åtgärden företas, bör, om det inte är fara i dröjsmål, åtgärden inte vidtas utan rättens förordnande. Fråga om husrannsakan får rätten Fråga om husrannsakan får rätten ta upp på yrkande av un- ta upp på yrkande av un- Efter åtalet får rätten även på Efter åtalet får rätten även på yrkande av målsäganden eller självmant ta upp en sådan fråga. självmant ta upp en sådan fråga. Fråga om husrannsakan för del- Fråga om husrannsakan enligt 1 § givning tas upp av rätten själv- andra stycket får tas upp endast på mant eller på yrkande av polis- myndighet eller åklagaren. gäller fråga om husrannsakan en- ligt 1 a §, när åtgärden avser egen- dom som kan tas i förvar för ford- ran på grund av sådant förverkan- de som avses 1 § andra stycket. Fråga om husrannsakan för delgiv- ning tas upp av rätten självmant eller på yrkande av polismyndighet eller åklagaren. Förordnande om husrannsakan för eftersökande av den som skall häk- tas enligt beslut som avses i 24 kap. 17 § tredje stycket eller hämtas till inställelse vid rätten meddelas av polismyndighet eller polisman enligt bestämmelser i polislagen (1984:387). Om det finns anledning att anta att ett brott har begåtts på vilket fäng- else kan följa, får kroppsvisitation göras på den som skäligen kan miss- tänkas för brottet för att söka efter föremål som kan tas i beslag eller an- nars för att utröna omständigheter som kan vara av betydelse för ut- redning om brottet. Kan någon misstänkas för ett brott som kan utgöra grund för förverkande enligt 36 kap. 1 a § (1960:418) om straff för varu- smuggling, 6 a § narkotikastraffla- gen (1968:64) eller 18 § skatte- brottslagen (1971:69) eller har han dömts för sådant brott, får kropps- visitation göras på honom för att söka efter föremål, som kan tas i beslag, eller annars för att utröna omständigheter som kan ha bety- delse för utredningen av fråga om sådant förverkande eller förver- kande enligt 36 kap. 5 a § brotts- Annan än den som skäligen kan Annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet får kroppsvi- misstänkas för brottet får kroppsvi- siteras, om det finns synnerlig an- siteras enligt bestämmelserna i för- ledning att anta att det därigenom sta stycket, om det finns synnerlig kommer att an-träffas föremål som anledning att anta att det därige- kan tas i be-slag eller att det annars nom kommer att anträffas föremål är av betydelse för utredningen om som kan tas i beslag eller att det annars är av betydelse för utred- ningen om brottet. enligt andra stycket får företas på annan än den misstänkte eller den som dömts för brottet endast om det finns synnerlig anledning att anta att det därigenom kommer att anträffas föremål som kan tas i beslag eller att det annars är av betydelse för utredningen av för- verkandefrågan. Med kroppsvisitation avses en undersökning av kläder och annat som någon bär på sig samt av väskor, paket och andra föremål som någon har med sig. Föreligger skäl för kvarstad en- ligt 26 kap. 1 § och kan fängelse följa på brottet, får kroppsvisita- tion göras för att söka efter egen- dom som kan tas i förvar. Annan än den som skäligen kan misstänkas för brottet eller som har dömts för detta får kroppsvisiteras endast om det finns synnerlig an- ledning att anta att egendom som avses i första stycket skall anträffas kroppsbesiktning skall i tillämp- kroppsbesiktning skall i tillämp- liga delar gälla vad i 3 a, 4, 8 och liga delar gälla vad i 3 a, 4, 8 och 9 §§ är föreskrivet om 9 §§ är föreskrivet om husrann- Är fara i dröjsmål, får enligt 11 § andra stycket får tas siktning beslutas av polisman. upp av rätten endast på yrkande av om kroppsvisitation enligt 11 a §, när åtgärden avser egendom som kan tas i förvar för fordran på grund av sådant förverkande som avses i 11 § andra stycket. Är fara i dröjsmål, får kroppsvisitation och kroppsbesiktning beslutas av po- lisman. Förrättning, som är av mera väsentlig omfattning, skall verkställas in- omhus och i avskilt rum. Verkställs den av någon annan än en läkare, skall såvitt möjligt ett av förrättningsmannen anmodat trovärdigt vittne närvara. Blodprov får inte tas av någon annan än en läkare eller legiti- merad sjuksköterska. Annan mera ingående undersökning får utföras endast av läkare.