prop · GS03105 · 2005-03-22 00:00:00 — Då sändningsutrymmet i det digitala marknätet är en begränsad resurs och frågan om vilka områden och vilket sändningsutrymme som bör upplåtas för digitala TV-sändningar innebär övergripande massmediepo- litiska bedömningar föreslår vi att regeringen skall besluta om vilka områden och vilket sändningsutrymme som skall upplåtas för digitala TV-sändningar. Regeringen skall även besluta om hur detta utrymme skall fördelas mellan sändningar som skall kunna tas emot utan krav på särskild betalning utöver allmän TV-avgift (fri-TV) och sändningar för vilka sådan särskild betalning får tas ut (betal-TV). I princip skall samt- liga betal-TV-tjänster vara hänvisade till det sändningsutrymme som upplåtits åt ett operatörsföretag. Vi föreslår att det skall krävas tillstånd enligt radio- och TV-lagen att bedriva verksamhet som operatörsföretag. Den som kan antas sakna finansiella och tekniska förutsättningar att bedriva verksamhet som ope- ratörsföretag varaktigt och med god kapacitet och kvalitet kan inte komma i fråga för ett tillstånd. Tillstånd får inte heller meddelas den som genom ägande eller på annat sätt ensam eller tillsammans med annan som bedriver verksamhet rörande produktion eller distribution av TV- program kan utöva ett bestämmande inflytande över annan som bedriver sådan verksamhet, eller som på motsvarande sätt står under inflytande av annan som bedriver sådan verksamhet. Bedömningsgrunderna för hur ett operatörsföretag utses skall anges i radio- och TV-lagen. Störst betydelse skall fästas vid sakliga grunder såsom vilka programtjänster sökanden har för avsikt att distribuera till TV-konsumenterna, vilken täckningsgraden skall vara, den tekniska kapacitet och kvalitet som sökanden har för avsikt att bedriva verksam- heten med samt sökandens oberoende i förhållande till andra aktörer på medieområdet. Ett anbudsförfarande föreslås ingå som ett led i tillståndsprövningen. Det pris en sökande är villig att betala för tillståndet skall ges utslagsgi- vande betydelse vid valet mellan sökande som är likvärdiga utifrån sak- liga grunder. Den som erhåller tillståndet skall erlägga betalning för till- ståndet i enlighet med det bud som denne lämnat. Detta gäller oavsett om anbudet fått betydelse för tillståndsprövningen eller inte. Operatörsföretaget skall ha rätt att självständigt sätta samman utbudet av TV-program och andra tjänster samt rätt att inom ett angivet sänd- ningsutrymme sända så många samtidiga programtjänster som överfö- ringskapaciteten medger. Operatörsföretaget får dock endast upplåta sändningsutrymme till TV-program som omfattas av tillstånd att sända betal-TV. Radio- och skall fastställa det högsta antal tillstånd att sända betal-TV som kan meddelas. Det bör beviljas tillstånd till något fler programtjänster än som ryms inom det tillgängliga utrymmet för betal-TV. Ett operatörsföretags tillstånd skall kunna förenas med särskilda vill- kor. Operatörsföretaget skall vara skyldigt att tillämpa icke diskrimine- rande villkor i sin verksamhet. Tillståndstidens längd för operatörsföretaget skall vara . Giltig- hetstiden för tillståndsvillkor får vara kortare än tillståndstiden. Ett byte av operatörsföretag kan komma att aktualiseras vid tillstånds- periodens slut. Detsamma kan bli fallet om tillståndet återkallas eller operatören av någon annan anledning upphör med verksamheten. För att ett byte skall kunna genomföras på ett, inte minst för konsumenterna, så friktionsfritt sätt som möjligt skall det operatörsföretag vars verksamhet upphör utan dröjsmål föra över registerdata om abonnenter och program- kort till den nye tillståndshavaren. Äger den tidigare tillståndshavaren de programkort som abonnenterna innehar skall även på begäran ägande- rätten till korten föras över. Den vars registerdata och rättigheter förs över har rätt till skälig ersättning från den nye operatören. Utredningen föreslår att ett operatörsföretag skall tillhandahålla Radio- och en säkerhetskopia av registerdata om abonnenter och pro- gramkort. För att säkerställa tillgängligheten, kvaliteten, konkurrenskraften och kostnadseffektiviteten i marknätet finns behov av en samordning av vissa för fri-TV och betal-TV gemensamma funktioner och tjänster. Utred- ningen anser att denna samordning bör lösas genom överenskommelser mellan parterna i marknätet samt genom tillståndsvillkor. Vi anser att alla programföretag, oavsett om de erbjuder fri-TV- eller betal-TV-tjänster, skall ha tillstånd för att kunna komma i fråga för att sända. Tillstånd för public service-sändningar skall meddelas av reger- ingen. I övrigt skall tillstånd meddelas av Radio- och . Vid tillståndsgivningen skall särskilt beaktas att sändningsutrymme kan tas i anspråk för olika programtjänster som kompletterar varandra så att sänd- ningarna som helhet kommer att tilltala olika intressen och smakrikt- ningar, för lokala och regionala program och av så många oberoende programföretag som möjligt. De kriterier som skall styra urvalet av pro- gramföretag skall anges i radio- och TV-lagen. Ett tillstånd att sända TV-program skall avse fri-TV eller betal-TV. Tillstånd att sända fri-TV innebär rätt att sända det antal pro- gram i varje område under den del av dygnet som anges i tillståndet. Ett tillstånd att sända betal-TV innebär rätt att sända de program som anges i tillståndet. Om inte annat anges i tillståndet får sändningsrätten dock utövas endast om avtal träffas med ett operatörsföretag om att ingå i företagets utbud. Till skillnad från vad som gäller föreslår vi att tillståndstidens längd skall anges i lagen. Tillstånd som beviljas av regeringen skall gälla . Övriga tillstånd till programföretag skall gälla med rätt till förlängning med i två omgångar om inte särskilda skäl talar emot det. Särskilt om programtjänster som omfattas av vidaresändningsplikt enligt 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen En programtjänst skall omfattas av vidaresändningsplikt enligt 8 kap. 1 § radio- och TV- lagen bara om det i tillståndet intagits en förklaring härom. En sådan förklaring får införas endast om sändningsrätten utövas opartiskt och sakligt samt sändningarna innehåller ett mångsidigt utbud där det skall ingå nyheter. Förklaringen skall innehålla uppgifter om dessa krav. En s.k. must carry-förklaring får återtagas bl.a. om tillstånds- havaren på ett väsentligt sätt underlåtit att iaktta de förutsättningar på vilka förklaringen grundats. Vi föreslår att det införs en leveransplikt för programföretag innebä- rande att tillståndshavare vars sändningar omfattas av vidaresändnings- plikt enligt 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen, på begäran skall tillhanda- hålla den programbärande signalen för en programtjänst till den som enligt 8 kap. 1 § radio- och TV-lagen är skyldig att vidaresända denna eller som sannolikt inom rimlig tid skulle omfattas av en sådan skyldig- het, om programtjänsten distribuerades i nätet utan kostnad för själva mottagningen. Utredningen föreslår att all tillståndsgivning beträffande digital marksänd TV, utom tillståndsgivningen för public service-företagens verksamhet, delegeras från regeringen till Radio- och . Verkets beslut i fråga om tillstånd att sända TV-program, förklaring om s.k. must carry- status, tillstånd att bedriva verksamhet som operatörsföretag samt änd- ring av tillstånd får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt utredningens uppfattning talar såväl intresset av att upprätthålla i demokratisk ordning beslutade regler om bl.a. reklam på sändningar avsedda för en svensk TV-publik som intresset av en likartad konkur- renssituation för dem som sänder i marknätet för att sändningar riktade till skall följa radio- och TV-lagens bestämmelser. Utredningen anser emellertid att såväl EG-rättsliga aspekter som marknadsmässiga bedömningar talar mot att ställa upp som krav för programföretag att de måste vara etablerade här i landet för att kunna erhålla tillstånd att sända i marknätet. Inte heller anser vi att det finns några andra möjligheter att genom lagstiftning säkerställa att TV-sändningar i det svenska marknätet med säkerhet kommer under svensk jurisdiktion. I 1 kap. 2 § andra stycket radio- och TV-lagen föreslår vi dock en ändring som innebär att bestämmelsens tillämpningsområde inte begränsas till situationer där det programföretag som etablerat sig i ett annat EES-land i syfte att kringgå svensk lagstiftning först måste ha varit etablerat här i landet. För att åstadkomma en ändring i övrigt när det gäller sändningar i marknätet från programföretag som är etablerade i en annan stat inom EES men som enbart eller huvudsakligen riktar sina sändningar till krävs enligt utredningens bedömning att TV-direktivet ändras. Tillsyn m.m. inom området för radio och TV I syfte att främja en effektiv och ändamålsenlig tillsynsverksamhet före- slår utredningen att bestämmelser i lagen om tillsynsmyndigheternas rätt till information i vissa särskilda fall ersätts av en bestämmelse av allmän utformning. Enligt den nya bestämmelsen ges och TV, Radio- och och rätt att förelägga den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen att till- handahålla myndigheterna upplysningar och handlingar som behövs för kontroll av att verksamheten bedrivs i enlighet med lagen samt de villkor och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Ett sådant föreläg- gande får förenas med vite. Myndigheterna föreslås få en rätt till verkställighet hos kronofogde- myndigheten av beslut som avser åtgärder enligt radio- och TV-lagen. skall även ha tillsyn över att operatörsföretags verksamhet överensstämmer med radio- och TV-lagen och de tillstånds- villkor som meddelats för verksamheten. ges en rätt att förelägga operatörsföretag, vid vite, att följa bestämmelser som åsidosatts. Ett tillstånd att sända TV-program, bedriva verksamhet som operatörs- företag eller ett tillstånd som meddelats av regeringen att sända ljudra- dioprogram skall, utöver de möjligheter som finns för återkallelse , även kunna återkallas om den som ansökt om tillståndet har lämnat orik- tiga uppgifter eller inte lämnat uppgifter som är av betydelse för tillstån- det. Dessutom föreslår vi att ett tillstånd att bedriva verksamhet som ope- ratörsföretag skall kunna återkallas om tillståndshavaren väsentligt brutit mot bestämmelsen om skyldighet att tillämpa icke diskriminerande vill- kor eller inte erlagt betalning för tillståndet. Vidare föreslår utredningen att det beträffande nämnda tillståndstyper skall vara möjligt att under löpande tillståndstid ändra tillståndet. Utredningen bedömer att de nya reglerna bör träda i kraft . Äldre föreskrifter i radio- och TV-lagen skall fortfarande gälla i fråga om dels sändningar av TV-program som sker med analog utsänd- ningsteknik, dels övriga sändningar som har skett före ikraftträdandet. De föreslagna ändringarna i radio- och TV-lagen innebär både nya arbetsuppgifter och utökning av befintliga arbetsuppgifter för Radio- och samt och TV. vis leder detta till ett ökat resursbehov för verket motsvarande två årsar- betskrafter och för nämnden motsvarande tre årsarbetskrafter. Radio- och kostnader för handläggning av tillståndsansökningar avgifts- finansieras. Staten kommer att ges intäkter genom att den som erhåller tillstånd att bedriva verksamhet som operatörsföretag skall erlägga betalning för till- ståndet. Då intäkterna är avhängiga det anbud sökanden lämnar går de inte att uppskatta på förhand. Kostnaden för ett operatörsföretag för till- ståndet är inte sådan att den bedöms ha någon negativ effekt på möjlig- heterna att bedriva verksamhet som operatörsföretag. Programföretag som vill sända betal-TV kommer enligt utredningens förslag att vara hänvisade till att träffa avtal med ett operatörsföretag för att få sända. Vilka kostnadskonsekvenserna blir är förbundet med kom- mersiella överväganden hos operatörsföretag och programföretag. Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) Härigenom föreskrivs i fråga om radio- och TV-lagen (1996:844) dels att 9 kap. 7, 9 och 10 §§ skall upphöra att gälla, dels att nuvarande 9 kap. 11 och 12 §§ skall betecknas 9 kap. 10 och 11 §§, dels att nuvarande 3 kap. 14, 7 och 8 §§ skall betecknas 3 kap. 710, 20 och 21 §§, dels att de nya 3 kap. 710, 20 och 21 §§ skall ha följande lydelse, dels att 1 kap. 1, 2 och 5 §§, 2 kap. 1 och 2 §§, 3 kap. 5 och 6 §§, 6 kap. 8 §, 7 kap. 1 §, 8 kap. 1 §, 9 kap. 2, 4 och 5 §§, 10 kap. 5, 8 och 9 §§, 11 kap. 1 och 2 §§, 12 kap. 1 och 2 §§, 13 kap. 1 och 3 §§ samt rubrikerna till 3, 11 och 12 kap. skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas 22 nya paragrafer, 1 kap. 1 a §, 3 kap. 14, 1119, 22 och 23 §§, 9 kap. 7, 9 och 12 §§, 10 kap. 13 §, 11 kap. 7 och 8 §§, av följande lydelse. I denna lag finns föreskrifter om Denna lag gäller sändningar av sändningar av ljudradio- och TV- ljudradio- och TV-program som är program som är riktade till all- riktade till allmänheten och mänheten och avsedda att tas emot avsedda att tas emot med tekniska med tekniska hjälpmedel. En sändning anses riktad till allmänheten endast om den och utan särskild begäran är tillgänglig för vem som helst som vill ta emot den. I lagen avses med fri-TV: sändning av TV-pro- gram, som skall kunna tas emot utan krav på särskild betalning utöver allmän TV-avgift, betal-TV: sändning av TV-pro- gram, för vilka särskild betalning får tas ut, programföretag: den som har det redaktionella ansvaret för sammansättningen av TV-program och som sänder dem eller låter sända dem genom annan, och operatörsföretag: den som på annat sätt än såsom programfö- retag bedriver verksamhet avse- ende betal-TV, innefattande upp- låtelse av sändningsutrymme till programföretag samt tillhanda- hållande av TV-program och andra tjänster till allmänheten mot betalning. Lagen gäller för sändningar av TV-program, om sändningen kan tas emot i någon stat som är bun- den av avtalet om Europeiska eko- nomiska samarbetsområdet (EES- stat) och den som bedriver sänd- ningsverksamheten 1. är etablerad i enligt definitionen i artikel 2.3 i Europa- parlamentets och rådets direktiv /36/EG om ändring av rådets direktiv /552/EEG om samord- ning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksam- het för television, Såvitt avser frågor som regleras i rådets direktiv /552/EEG av om samord- ning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksam- het för television3, ändrat genom och rådets direktiv /36/EG4, gäller lagen endast för sändningar av TV-pro- gram, om sändningen kan tas emot i någon stat som är bunden av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-stat) och den som bedriver sändningsverk- samheten 1. är etablerad i enligt definitionen i artikel 2.3 i direktiv /552/EEG, 2.varken uppfyller kriteriet under 1 eller är etablerad i någon annan EES-stat, men använder sig av en frekvens som har upplåtits här i landet, 3.varken uppfyller något av kriterierna under 1 och 2 eller använder sig av en frekvens som har upplåtits av någon annan EES-stat, men använder sig av en satellitkapacitet som tillhör , 4.varken uppfyller något av kriterierna under 1, 2 och 3 eller använder sig av en satellitkapacitet som tillhör någon annan EES-stat, men använ- der sig av en satellitupplänk belägen i , eller 5.varken uppfyller något av kriterierna under 1, 2, 3 och 4 eller använder sig av en satellitupplänk belägen i någon annan EES-stat, men är etablerad i enligt artikel 52 och följande i Fördraget om upp- rättandet av Europeiska gemenskapen. Den som, efter att ha varit eta- Oberoende av vad som före- blerad i , etablerar sig i en skrivs i första stycket gäller lagen 3EGT L 298, 17.10.1989, s. 23 (Celex 31989L0552). 4EGT L 202, 30.7.1997, s. 60 (Celex 31997L0036). För att sända ljudradio- eller TV-program med hjälp av radio- vågor på frekvens under 3 giga- hertz krävs tillstånd enligt denna lag. annan EES-stat i syfte att kringgå svensk lagstiftning när verksam- heten huvudsakligen riktar sig till skall vid tillämpningen av denna lag anses etablerad i . den som är etablerad i en annan EES-stat om syftet med etable- ringen är att kringgå svensk lag- stiftning när verksamheten huvud- sakligen riktar sig till . Andra föreskrifter än 3 kap. 3 § första stycket 1 avseende villkor om förbud att sända reklam och 7 kap. 11 § om förbud att sända reklam gäller inte för ljud i TV- sändning, om ljudet helt stämmer överens med en ljudradiosändning som sker med stöd av tillstånd enligt denna lag eller för vilken den sändande låtit registrera sig. Andra föreskrifter än 3 kap. 9 § första stycket 1 avseende villkor om förbud att sända reklam och 7 kap. 11 § om förbud att sända reklam gäller inte för ljud i TV- sändning, om ljudet helt stämmer överens med en ljudradiosändning som sker med stöd av tillstånd enligt denna lag eller för vilken den sändande låtit registrera sig. För att sända ljudradio- eller TV-program själv eller genom annan med hjälp av radiovågor på frekvens under 3 gigahertz eller bedriva verksamhet som opera- törsföretag avseende sådana sänd- ningar krävs tillstånd enligt denna lag. Tillstånd krävs inte för sändningar av sökbar text-TV som sker från radiosändare som används för andra sändningar med stöd av tillstånd enligt denna lag. Tillstånd krävs inte heller för sändningar som är särskilt anpassade för syn- eller hörselskadade och som äger rum under högst från en sådan radiosändare. Föreskrifter om tillstånd att inneha eller använda radiosändare finns i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Tillstånd att sända TV-program och tillstånd att till hela landet eller till utlandet sända ljudradio- Tillstånd att sända TV-program meddelas av regeringen, om sänd- ningsverksamheten finansieras genom medel från TV-avgiften enligt lagen (1989:41) om TV- avgift, och i annat fall av Radio- och . Tillstånd att bedriva verksamhet som operatörsföretag meddelas av Radio- och . Tillstånd att till hela landet eller till utlandet sända ljudradiopro- gram meddelas av regeringen. Regeringen meddelar också till- Regeringen meddelar också till- stånd att bedriva lokala digitala stånd att bedriva lokala digitala Tillstånd att sända närradio enligt 4 kap. meddelas av Radio- och TV- Tillstånd att sända lokalradio enligt 5 kap. meddelas av Radio- och Radio- och får vidare Radio- och får vidare meddela tillstånd att under en meddela tillstånd att under en sända TV-program eller ljudradio- program som inte är närradio eller är närradio eller lokalradio. Verket får förena ett får förena ett sådant tillstånd med sådant tillstånd med villkor enligt enligt 3 kap. 79 §§ samt 3 kap. 13 §§ samt att föreskrifterna i 6 och föreskrifterna i 6 och 7 kap. inte 7 kap. inte skall tillämpas på sänd- skall tillämpas på sändningar som ningar som sker med stöd av ett sker med stöd av ett sådant till- Om det finns särskilda skäl får regeringen meddela tillstånd att sända ljudradioprogram i lokala sändningar som inte uppfyller kraven för när- radio eller lokalradio. Sändningar med tillstånd av regeringen Sändningar av TV-pro- gram och andra ljudradiopro- gram än närradio och lokalradio Regeringen beslutar vilket sänd- ningsutrymme och vilka sänd- ningsområden som får upplåtas för TV-sändningar. I beslutet skall anges hur utrymmet skall fördelas mellan fri-TV och betal-TV samt inom fri-TV. Ett tillstånd att sända TV-pro- gram skall avse fri-TV eller betal- TV. Ett tillstånd att sända fri-TV innebär rätt att sända det antal program i varje område under den del av dygnet som anges i tillståndet. Ett tillstånd att sända betal-TV innebär rätt att sända det antal program som anges i tillståndet. Om inte annat anges i tillståndet får sändningsrätten utövas endast Ett tillstånd som meddelas av regeringen får innebära rätt att endast vidaresända program som sänds eller dess- förinnan sänts av någon annan. I ett sådant beslut får föreskrivas att bestämmelserna i 6 och 7 kap. inte om avtal om upplåtelse av sänd- ningsutrymme ingås med ett ope- ratörsföretag. Antalet tillstånd att sända fri-TV får begränsas, om det är nödvän- digt för att garantera en ända- målsenlig användning av sänd- ningsutrymmet. Tillstånd att sända fri-TV får endast beviljas programföretag som bedöms ha finansiella och tekniska förutsättningar att bedriva sänd- ningsverksamhet under tillstånds- tiden. Vid beviljande av tillstånd skall därutöver särskilt beaktas att sänd- ningsutrymme kan tas i anspråk 1.för olika programtjänster som kompletterar varandra så att sänd- ningarna som helhet kommer att tilltala olika intressen och smak- riktningar, 2.för lokala och regionala pro- gram, och 3.av så många oberoende pro- gramföretag som möjligt. När regeringen meddelat beslut om sändningsutrymme enligt 1 § skall Radio- och för att garantera en ändamålsenlig användning av sändningsutrymmet fastställa det högsta antal tillstånd att sända betal-TV som kan med- delas. Verkets beslut skall omprö- vas när det finns anledning till det. Vid beviljande av tillstånd att sända betal-TV skall 3 § tredje stycket tillämpas. Ett tillstånd som meddelas av Radio- och får innebära rätt att endast vidaresända program som sänds eller sänts av någon annan. I ett sådant beslut får före- skrivas att bestämmelserna i 6 och skall tillämpas på sändningar som sker med stöd av tillståndet. 7 kap. inte skall tillämpas på sänd- ningar som sker med stöd av till- Ett tillstånd som meddelats av regeringen innebär rätt att samti- digt sända det antal program i varje område under den del av dygnet som anges i tillståndet. Sändningstillstånd som medde- las av regeringen får förenas med villkor som innebär att sändnings- rätten skall utövas opartiskt och sakligt samt med beaktande av att en vidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihet skall råda i ljudradion och televisionen. Ett sändningstillstånd får där- utöver förenas med villkor som anges i 24 §§. Ett tillstånd som meddelats av regeringen att sända ljudradio- program innebär rätt att sända det antal program i varje område under den del av dygnet som anges i tillståndet. Ett tillstånd att sända TV-pro- gram eller andra ljudradiopro- gram än närradio och lokalradio får förenas med villkor som inne- bär att sändningsrätten skall utövas opartiskt och sakligt samt med beaktande av att en vidsträckt ytt- randefrihet och informationsfrihet skall råda i ljudradion och televi- sionen. Ett tillstånd att sända TV-pro- får även avse skyldighet att gram eller andra ljudradiopro- gram än närradio och lokalradio får förenas med villkor om skyl- 1.sända program till hela landet eller till en viss del av landet, 2.sända under en viss minsta tid, 3.samtidigt sända ett visst minsta antal program i varje område, 4.bereda utrymme för sändningar som är särskilt anpassade för syn eller hörselskadade enligt 2 kap. 1 § andra stycket, 5.utforma sändningar på ett sådant sätt att de blir tillgängliga för funktionshindrade, 6.bereda utrymme för sändningar som sker med stöd av tillstånd av regeringen, 7.använda en viss sändningsteknik samt samverka med andra till- ståndshavare i tekniska frågor, 8.använda vissa radiosändare, 9.ta hänsyn till ljudradions och televisionens särskilda genomslags- kraft när det gäller programmens ämnen och utformning samt tiden för sändning av programmen, 10. iaktta bestämmelsen i 6 kap. 3 § första stycket om beriktigande även i fråga om ljudradion, 12.i programverksamheten respektera den enskildes privatliv, 13.sända ett mångsidigt programutbud, 14.regionalt sända och producera program, 15.kostnadsfritt sända meddelanden som är av vikt för allmänheten om en myndighet begär det, radio och TV lämna uppgifter som är nödvändiga för nämndens bedömning om sända program stämmer överens med de villkor som har meddelats enligt denna lag, 17. utforma sändningarna på ett sådant sätt att de inte endast kan tas emot av en begränsad del av allmänheten i sändningsområdet, och