prop · GS03169 · 2005-06-17 00:00:00 — 1 Senaste lydelse 1979:896. För en fastighet, som exprop- rieras i sin helhet, skall, i den mån inte annat följer av vad som sägs nedan, löseskilling betalas med ett belopp som motsvarar fas- tighetens marknadsvärde. Expro- prieras en del av en fastighet, skall intrångsersättning betalas med ett belopp som motsvarar den minsk- ning av fastighetens marknads- värde, som uppkommer genom ex- propriationen. Uppkommer i öv- rigt skada för ägaren genom ex- propriationen, skall även sådan skada ersättas. Expropriationser- sättning skall dock inte betalas för mark eller annat utrymme som in- går i allmän väg och som enligt en detaljplan skall användas för en sådan allmän plats för vilken kommunen är huvudman.Har den exproprierande åtagit sig att vidta åtgärd för att minska skada, skall hänsyn tas till det när expropriationsersättningen be- stäms, om åtagandet är sådant att det skäligen bör godtas av den er- sättningsberättigade. kommunen får rådighet över marken eller utrymmet. Med motsvarande tillämpning av förstatredje styckena får expro- priation ske till förmån för landstingskommun eller kommunalförbund, som handhar sådan angelägenhet som första stycket avser att främja. Expropriation får ske för att ge staten möjlighet att förfoga över mark som genom en förestående ändring av skall föras över till det andra landet. Expropriation får ske för att ge staten möjlighet att förfoga över mark eller annat utrymme som genom en förestående ändring av skall föras över till det andra landet. För fastighet, som exproprieras i sin helhet, skall, i den mån ej annat följer av vad som sägs nedan, betalas löseskilling med belopp som motsvarar fastighetens marknadsvärde. Exproprieras del av fastighet, skall intrångsersätt- ning betalas med belopp som motsvarar den minskning av fas- tighetens marknadsvärde, som uppkommer genom expropria- tionen. Uppkommer i övrigt skada för ägaren genom expropriationen, skall även sådan skada ersättas. Expropriationsersättning skall dock inte betalas för mark som in- går i allmän väg och som enligt en detaljplan är avsedd för sådan all- män plats för vilken kommunen är huvudman. Har den exproprierande åtagit sig att vidtaga åtgärd för att minska skada, skall hänsyn tagas till det vid bestämmande av expro- priationsersättning, om åtagandet är sådant att det skäligen bör god- tagas av den ersättningsberät- tigade. Exproprieras fastighet till vilken den exproprierande har nyttjanderätt eller servitutsrätt, skall vid bestämmande av fastighetens värde hänsyn 2Senaste lydelse 1981:382. 3Senaste lydelse 1987:123. Avser expropria- tionen del av fastighet, skall vad som sagts nu om beräkning av marknadsvärde tillämpas i fråga om värdet före expropriationen. Värderingen skall ske med hänsyn till fastighetens skick när ersätt- ningsfrågan avgöres eller, om fastigheten har till- trätts eller övergått på den exproprierande enligt 6 kap. 10 §, när tillträdet eller övergången skedde.Har beslut om en detaljplan, enligt vilken marken avses för enskilt bebyggande, meddelats före ansökningen om expropria- tion, skall första stycket tillämpas endast på värdestegring som in- träffat efter beslutet. icke tagas till förbättring, vilken fastigheten vunnit genom arbete eller kostnad, som den exproprierande eller föregående innehavare, vars rätt övergått till denne, nedlagt på fastigheten utöver vad som ålegat honom. När löseskillingen bestäms, skall sådan ökning av fastighetens marknadsvärde av någon betydelse som har ägt rum före ansökan om expropriation, dock högst före talans väckande vid dom- stol, räknas ägaren tillgodo endast i den mån det blir utrett, att den beror på annat än förväntningar om ändring i markens eller ut- rymmets tillåtna användningssätt. Avser expropriationen en del av en fastighet, skall vad som sagts nu om beräkning av marknadsvärde tillämpas i fråga om värdet före expropriationen. Värderingen skall göras med hänsyn till fastighetens skick när ersättningsfrågan avgörs eller, om fastigheten har tillträtts eller övergått på den exproprierande enligt 6 kap. 10 §, när tillträdet eller övergången skedde. Har det före ansökan om expro- priation meddelats beslut om en detaljplan och innebär planen att marken eller utrymmet skall an- vändas för enskilt bebyggande, skall första stycket tillämpas en- dast på värdestegring som har inträffat efter beslutet. Avser expropriationen bebyggd fastighet som innehas i huvudsakligt syfte att bereda bostad åt ägaren och honom närstående, gäller den begränsningen för tillämpningen av första stycket att löseskillingen ej i något fall får bestämmas till lägre belopp än som fordras för anskaffning av annan likvärdig bostadsfastighet. I den mån det blir utrett att I den mån det blir utrett att värdestegringen utan att ha sam- värdestegringen utan att ha sam- band med förväntningar om änd- band med förväntningar om änd- ring i markens tillåtna använd- ring i markens eller utrymmets ningssätt beror på inverkan av det tillåtna användningssätt beror på företag för vars genomförande inverkan av det företag för vars expropriation äger rum, gäller 2 §. 4 Senaste lydelse 1987:123. rum, gäller 2 §. Expropriationsersättning för mark som enligt en detaljplan är avsedd för allmän plats skall be- stämmas med hänsyn till de plan- förhållanden som rådde närmast innan marken angavs som allmän plats. Expropriationsersättning för mark eller annat utrymme som enligt en detaljplan skall användas för allmän plats skall bestämmas med hänsyn till de planförhållan- den som rådde närmast innan marken eller utrymmet angavs som allmän plats. Denna lag träder i kraft . 5 Senaste lydelse 1987:123. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 5 kap. 2, 24, 25 och 30 §§, 6 kap. 1722, 24, 25 och 38 §§, 14 kap. 1 och 2 §§ samt 15 kap. 7 § (1987:10)1 skall ha följande lydelse. Vid utformningen av en detaljplan skall skälig hänsyn tas till befintliga bebyggelse-, äganderätts- och fastighetsförhållanden som kan inverka på I de delar som planen medför att I de delar som planen medför att mark eller särskild rätt till mark mark eller annat utrymme eller kan komma att tas i anspråk enligt särskild rätt till mark eller annat 6 kap. 1719 §§ skall planen utrymme kan komma att tas i dessutom utformas så att de anspråk enligt 6 kap. 1719 §§ fördelar som kan vinnas med den skall planen dessutom utformas så överväger de olägenheter som att de fördelar som kan vinnas med planen orsakar enskilda. den överväger de olägenheter som planen orsakar enskilda. Detaljplanen får inte omfatta ett större område än som är befogat med hänsyn till syftet med planen och den tid för att genomföra den som skall bestämmas enligt 5 §. Kungörelse om utställningen av planförslaget skall minst före utställningstidens början anslås på kommunens anslagstavla och införas i ortstidning. Kungörandet får dock ske senast den dag då utställningstiden börjar, om denna bestämts . Av kungörelsen skall framgå 1.var planområdet ligger, 2.om förslaget avviker från översiktsplanen, 3. vilken mark eller särskild rätt 3. i vilken utsträckning mark till mark som till följd av planens eller annat utrymme eller särskild antagande kan komma att tas i rätt till mark eller annat utrymme anspråk enligt 6 kap. 1719 §§, till följd av planens antagande kan komma att tas i anspråk enligt 6 kap. 1719 §§, 4.var utställningen äger rum, 5.inom vilken tid, på vilket sätt och till vem synpunkter på förslaget skall lämnas, 6.att den som inte senast framfört synpunkter på förslaget enligt 13 kap. 5 § kan förlora rätten att överklaga beslut att anta planen. 1 Lagen omtryckt 1992:1769. Underrättelse enligt första styck- et behöver inte sändas, om ett stort antal personer skall underrättas och det skulle innebära större kost- nad och besvär än som är för- svarligt med hänsyn till ändamålet med underrättelsen att sända den till var och en av dem. Ägare av sådan mark eller sådant utrymme och innehavare av sådan särskild rätt till mark eller annat utrymme som avses i 24 § första stycket 3 skall dock alltid underrättas enligt första stycket. Detsamma gäller den som har meddelats ett före- läggande enligt 28 a §. För kungörandet skall gälla vad som är föreskrivet i lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. Ett exemplar av förslaget med en planbeskrivning enligt 26 §, en genomförandebeskrivning enligt 6 kap. 1 § och samrådsredogörelsen skall, innan förslaget ställs ut, sändas till och kommuner som berörs av förslaget. Underrättelse om innehållet i kungörelsen skall senast dagen för kungörandet i brev sändas till 2.känd organisation av hyresgäster som har avtal om förhand- lingsordning för en fastighet som berörs av planförslaget eller, om förhandlingsordning inte gäller, känd förening av hyresgäster som är ansluten till en riksorganisation och inom vars verksamhetsområde fastigheten är belägen, 3.andra som har ett väsentligt intresse av förslaget. Om förslaget berör en samfällighet för vilken finns styrelse eller annan utsedd att förvalta samfällighetens angelägenheter, får underrättelsen sändas till en ledamot av styrelsen eller till förvaltaren. eller förvaltare, får underrättelsen sändas till en av delägarna för att hållas tillgänglig för alla. Underrättelse enligt första styck- et behöver inte sändas, om ett stort antal personer skall underrättas och det skulle innebära större kostnad och besvär än som är försvarligt med hänsyn till ända- målet med underrättelsen att sända den till var och en av dem. Ägare av sådan mark och innehavare av sådan särskild rätt till mark som avses i 24 § första stycket 3 skall dock alltid underrättas enligt första stycket. Detsamma gäller den som har meddelats ett föreläggande enligt 28 a §. Senast dagen efter det att justeringen av protokollet med beslut om antagande av detaljplanen har tillkännagetts på kommunens anslagstavla skall meddelande om tillkännagivandet, protokollsutdrag med beslutet samt uppgift om vad den som vill överklaga beslutet har att iaktta sändas i brev till 1.länsstyrelsen samt regionplaneorgan och kommuner som berörs av planen, 2.sakägare, bostadsrättshavare, hyresgäster och boende samt sådan organisation eller förening som avses i 25 § första stycket 2, om de senast eller under den i 28 § andra stycket angivna tiden skriftligen har lämnat synpunkter i ärendet som inte har blivit tillgodosedda eller om de har rätt att överklaga på grund av bestämmelsen i 13 kap. 5 § andra stycket första meningen. Om ett stort antal personer skall Om ett stort antal personer skall underrättas enligt första stycket 2 underrättas enligt första stycket 2, och det skulle innebära större och det skulle innebära större kostnad och besvär än som är kostnad och besvär att sända försvarligt med hänsyn till ända- underrättelsen till var och en av målet med underrättelsen att sända dem än som är försvarligt med den till var och en av dem, får hänsyn till ändamålet med under- underrättelse i stället ske genom rättelsen, får underrättelse i stället kungörande på det sätt som anges i 24 § eller genom en kungörelse på det sätt som anges i 24 § eller som anslås på kommunens an- genom en kungörelse som anslås på kommunens anslagstavla, in- kungörelsen som sprids till de boende som berörs av beslutet och som sprids till de boende som be- brev till sådana sakägare och rörs av beslutet och brev till såda- sådan organisation eller förening na sakägare och sådan organisa- som avses i första stycket 2. tion eller förening som avses i av sådan mark och innehavare av första stycket 2. sådan särskild rätt till mark som mark eller sådant utrymme och kan komma att tas i anspråk enligt innehavare av sådan särskild rätt 6 kap. 1719 §§ skall dock till mark eller annat utrymme som enligt första stycket. kan komma att tas i anspråk enligt Detsamma gäller den som har 6 kap. 1719 §§ underrättas enligt första stycket. 28 a §. Detsamma gäller den som har meddelats ett föreläggande enligt 28 a §. Av kungörelse som avses i andra stycket skall framgå vad beslutet avser, tidpunkten för beslutets tillkännagivande på kommunens anslagstavla och vad den som vill överklaga beslutet har att iaktta. Om kungörelsen införs i ortstidningen, skall detta ske som beslutet tillkännages på anslagstavlan. Kommunen får lösa mark som enligt en detaljplan skall användas för allmänna platser för vilka kommunen är huvudman. Annan mark som enligt planen skall användas för annat än enskilt bebyggande får kommunen lösa, om markens användning för avsett ändamål inte ändå kan anses säkerställd. Besväras mark som kommunen Kommunen får lösa mark eller annat utrymme som enligt en detaljplan skall användas för allmänna platser för vilka kom- munen är huvudman. Annan mark eller annat utrym- me som enligt planen skall an- vändas för annat än enskilt bebyg- gande får kommunen lösa, om markens eller utrymmets använd- ning för avsett ändamål inte ändå kan anses säkerställd. Besväras mark eller annat får lösa enligt första eller andra stycket av särskild rätt, får rättigheten lösas. Bestämmelser om skyldighet för kommunen att lösa mark i vissa fall finns i 14 kap. utrymme som kommunen får lösa enligt första eller andra stycket av särskild rätt, får rättigheten lösas. Bestämmelser om skyldighet för kommunen att lösa mark eller annat utrymme i vissa fall finns i 14 kap. Om kommunen inte skall vara huvudman för allmänna platser, är den som äger obebyggd mark som enligt detaljplanen är avsedd för allmän plats, skyldig att utan ersättning upplåta marken, om den behövs för att kvartersmark som tillhörde honom när planen antogs skall kunna användas för avsett ändamål. Om kommunen inte skall vara huvudman för allmänna platser, är den som äger obebyggd mark eller annat obebyggt utrymme som enligt detaljplanen skall användas för allmän plats, skyldig att utan ersättning upplåta marken eller ut- rymmet. Detta gäller dock endast om marken eller utrymmet behövs för att kvartersmark som tillhörde fastighetsägaren när planen antogs skall kunna användas för avsett ändamål. På ansökan av kommunen får förordna att mark, som för områdets ändamålsenliga användning enligt upprättat förslag till detaljplan behövs för sådana allmänna platser för vilka kom- munen är huvudman eller för all- männa byggnader, utan ersättning skall avstås till kommunen. På ansökan av kommunen får läns- styrelsen också förordna att mark som skall användas för allmänna platser för vilka kommunen inte skall vara huvudman, utan er- sättning skall upplåtas till huvud- mannen. Antagandet av detaljpla- nen skall anstå till dess ansökning- en har avgjorts genom beslut som vunnit laga kraft. Förordnande får meddelas en- dast i den mån det kan anses skä- ligt med hänsyn till den nytta markens ägare kan väntas få av planen och till övriga omständig- heter. På ansökan av kommunen får förordna att mark eller annat utrymme skall avstås till kommunen utan ersättning, om marken eller utrymmet behövs för områdets ändamålsenliga använd- ning enligt upprättat förslag till detaljplan för sådana allmänna platser för vilka kommunen är huvudman eller för allmänna byggnader. På ansökan av kom- munen får också förordna att mark eller annat utrymme som skall användas för allmänna platser för vilka kommunen inte skall vara huvud- man, utan ersättning skall upplåtas till huvudmannen. Antagandet av detaljplanen skall anstå till dess ansökningen har avgjorts genom beslut som vunnit laga kraft. Förordnande får meddelas endast i den mån det kan anses skäligt med hänsyn till den nytta markens eller utrymmets ägare kan väntas få av planen och till övriga omständigheter. Den mark som förordnandet avser skall anges till läge och gränser. Marken skall avträdas eller upplåtas när den behöver tas i anspråk för avsett ändamål. Skall detaljplanen ändras, får på ansökan av kommunen förordna att mark, som har avståtts eller skall upplåtas, byts ut mot annan mark, om det är lämpligt och kan ske utan olägenhet för ägaren. Den mark eller det utrymme som förordnandet avser skall anges till läge och gränser. Marken eller ut- rymmet skall avträdas eller upp- låtas när marken eller utrymmet behöver tas i anspråk för avsett ändamål. Skall detaljplanen ändras, får på ansökan av kom- munen förordna att mark eller annat utrymme, som har avståtts eller som skall upplåtas, byts ut mot annan mark eller annat ut- rymme, om det är lämpligt och kan ske utan olägenhet för ägaren. När en fråga har väckts om tillämpning av 19 §, skall kom- munen genast anmäla detta till lantmäterimyndigheten för anteck- ning i fastighetsregistrets allmänna del. Överlåtelse av mark, som sker efter det att sådan anmälan har inkommit, inverkar inte på den bedömning som skall ske enligt 19 § andra stycket. När en fråga har väckts om tillämpning av 19 §, skall kom- munen genast anmäla detta till lantmäterimyndigheten för anteck- ning i fastighetsregistrets allmänna del. Överlåtelse av mark eller annat utrymme, som sker efter det att sådan anmälan har inkommit, inverkar inte på den bedömning som skall göras enligt 19 § andra stycket. Den som har avstått mark enligt 19 § skall frigöra marken från inteckning och annan särskild rätt. Kan detta inte ske, är han skyldig att ersätta skada som uppkommer för den som marken har avståtts till. Den som har avstått mark eller annat utrymme enligt 19 § skall frigöra marken eller utrymmet från inteckning och annan särskild rätt. Kan detta inte göras, är han eller hon skyldig att ersätta skada som uppkommer för den som marken eller utrymmet har avståtts till. I ett förordnande enligt 19 § får , i den mån det är skäligt, på kommunens begäran föreskriva att markens ägare skall vara skyldig att i den ordning som bestämmer bekosta anläggande av gator och vägar samt anordningar för vatten- försörjning och avlopp. 2 Senaste lydelse 2000:248. I ett förordnande enligt 19 § får , i den mån det är skäligt, på kommunens begäran föreskriva att markens eller ut- rymmets ägare skall vara skyldig att i den ordning som bestämmer bekosta anläggande av gator och vägar samt anordningar för vattenförsörjning och avlopp. En kommun som är huvudman för allmänna platser får efter genomförandetidens utgång även lösa mark eller annat utrymme som inte har bebyggts i huvud- saklig överensstämmelse med detaljplanen. Lösenrätt föreligger dock inte så länge det finns ett bygglov som kan tas i anspråk.Besväras mark eller annat utrymme som avses i första och andra styckena av särskild rätt, får rättigheten lösas. Om kommunen är huvudman för allmänna platser, får kommunen efter genomförandetidens utgång lösa fastigheter eller delar av fastigheter som tillhör olika ägare och som enligt fastighetsplanen skall utgöra en fastighet. En kommun som är huvudman för allmänna platser får efter genomförandetidens utgång även lösa mark, som inte har bebyggts i huvudsaklig överensstämmelse med detaljplanen. Lösenrätt före- ligger dock inte så länge det finns ett bygglov som kan tas i anspråk. Besväras mark som avses i första och andra styckena av särskild rätt, får rättigheten lösas. Rätt att använda mark enligt 18 eller 19 § gäller framför annan rätt till marken som uppkommit efter antagandet av detaljplanen. Rätt att använda mark eller annat utrymme enligt 18 eller 19 § gäller framför annan rätt till marken eller utrymmet som har uppkommit efter antagandet av detaljplanen. Vad som föreskrivs i detta ka- pitel om fastigheter skall tillämpas även på mark som är samfälld för flera fastigheter. Med fastighets- ägare avses därvid ägarna av de fastigheter som har del i sam- fälligheten. Är samfälligheten inte avsedd för bebyggelse, skall den anses bebyggd när den väsentligen tagits i anspråk för angivet ändamål. Den högsta tillåtna bygg- nadshöjden antas därvid vara medeltalet av vad som gäller för de fastigheter som har del i samfälligheten. Vad som föreskrivs i detta ka- pitel om fastigheter skall tillämpas även på sådan mark eller sådant utrymme som hör till flera fastig- heter gemensamt. Med fastighets- ägare avses därvid ägarna av de fastigheter som har del i sam- fälligheten. Är samfälligheten inte avsedd för bebyggelse, skall den anses bebyggd när den väsentligen har tagits i anspråk för angivet ändamål. Den högsta tillåtna bygg- nadshöjden antas därvid vara medeltalet av vad som gäller för de fastigheter som har del i sam- fälligheten. som enligt en detaljplan skall användas för allmänna platser för vilka kommunen är huvudman samt annan mark som enligt planen skall användas för annat än enskilt bebyggande är kommunen skyldig att lösa, om fastighetsägaren begär det. som enligt planen skall användas för allmänna platser för vilka någon annan än kommunen är huvudman, är den samfällighet som finns eller skall bildas för ändamålet skyldig att förvärva med äganderätt, nyttjanderätt eller annan särskild rätt, om fastig- hetsägaren begär det. Motsvarande skyldighet gäller för staten eller kommunen som väghållare enligt väglagen (1971:948). Samfällig- heten eller väghållaren får bestäm- ma om förvärvet skall avse äganderätt, nyttjanderätt eller annan särskild rätt. Om detaljplanen medger till- fällig användning av mark, skall första stycket inte tillämpas be- träffande marken då sådan användning får pågå. I fråga om mark som är belägen inom ett samverkansområde enligt lagen (1987:11) om exploaterings- samverkan gäller särskilda be- stämmelser. Finns det i en detaljplan be- stämmelser att mark som är av- sedd för enskilt bebyggande, skall användas även för en allmän trafikanläggning, för en trafik- anläggning som är gemensam för flera fastigheter eller för en allmän ledning, skall den som skall vara eller annat utrymme som enligt en detaljplan skall användas för allmänna platser för vilka kommunen är huvudman samt annan mark eller annat utrymme som enligt planen skall användas för annat än enskilt bebyggande är kommunen skyldig att lösa, om fastighetsägaren begär det. eller annat utrymme som enligt planen skall användas för all- männa platser för vilka någon annan än kommunen är huvud- man, är den samfällighet som finns eller skall bildas för ändamålet skyldig att förvärva med ägande- rätt, nyttjanderätt eller annan särskild rätt, om fastighetsägaren begär det. Motsvarande skyldighet gäller för staten eller kommunen som väghållare enligt väglagen (1971:948). Samfälligheten eller väghållaren får bestämma om förvärvet skall avse äganderätt, nyttjanderätt eller annan särskild rätt. Om detaljplanen medger till- fällig användning av mark eller annat utrymme, skall första stycket inte tillämpas beträffande marken eller utrymmet då sådan användning får pågå. I fråga om mark eller annat utrymme inom ett samverkans- område enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan gäller sär- skilda bestämmelser. Finns det i en detaljplan be- stämmelser att mark eller annat utrymme för enskilt bebyggande skall användas även för en allmän trafikanläggning, för en trafik- anläggning som är gemensam för flera fastigheter eller för en allmän ledning, skall den som skall vara 3 Senaste lydelse 1997:618. huvudman för anläggningen för- värva nyttjanderätt eller annan särskild rätt i den omfattning som behövs för ändamålet, om fastig- hetsägaren begär det. Huvud- mannen får bestämma vilken rätt förvärvet skall avse. huvudman för anläggningen för- värva nyttjanderätt eller annan sär- skild rätt i den omfattning som behövs för ändamålet, om fas- tighetsägaren begär det. Huvud- mannen får bestämma vilken rätt förvärvet skall avse. Om den ersättning som har fastställts i ett mål om inlösen inte har nedsatts på det sätt som föreskrivs i expropriationslagen (1972:719) skall följande gälla. Om någon som är berättigad till er- sättning begär det, skall den väckta frågan om avstående av mark för- falla såvitt den rör hans rätt, under förutsättning att marken inte har tillträtts eller övergått enligt 6 kap. 10 § expropriationslagen. Om den ersättning som har fastställts i ett mål om inlösen inte har nedsatts på det sätt som föreskrivs i expropriationslagen (1972:719), skall följande gälla.