prop · GS0395 · 2005-03-16 00:00:00 — Inom FN har därför agerat för att frågor kring sexualitet lyfts fram. var pådrivande för att WHO skulle kunna anta en SRHR-strategi 2004 (WHA 57.12), vilket också skedde, även om resolutionens titel enbart nämner reproduktiv hälsa. FN:s befolkningsfonds (UNFPA) arbete med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter är ett centralt inslag i genomförandet av handlingsprogrammet från i , inklusive i kampen mot hiv/aids och för att förbättra kvinnors situation i utvecklingsländer. Konferensen resulterade i en helhetssyn på sexuell och reproduktiv hälsa och innebar ett genombrott för erkännandet av alla människors sexuella och reproduktiva rättigheter. har det internationella samfundet under FN:s ledning följt upp och bekräftat de rekommendationer och mål som gjordes i samband med och dess uppföljningskonferens . har deltagit aktivt såväl nationellt och regionalt som i uppföljningsarbetet. Även diskussionerna i FN:s och i generalförsamlingen har visat att många utvecklingsländer nu integrerat SRHR-frågor i sitt nationella arbete och ger starkt stöd för UNFPA:s arbete. Flera länder har gjort framsteg när det gäller t.ex. synen på våld mot kvinnor, människohandel, sexuella rättigheter inklusive sexuell läggning samt till och med abort. Ett antal tongivande länder har emellertid en mer restriktiv syn på dessa frågor. har betonat att genomförandet av Kairoagendan är en förutsättning för att millennieutvecklingsmålen ska nås. För att stödja UNFPA:s viktiga roll i genomförandet av Kairoagendan samt för att motverka negativa följder av att dragit tillbaka sitt bidrag till UNFPA har , och även andra länders, basbudgetstöd till organisationen . Därigenom har UNFPA:s finansiering kunnat säkras. är en av de största givarna till () och stödjer därigenom dess arbete med att stärka barns rättigheter och förbättra deras sociala och ekonomiska levnadsvillkor. arbete utgår ifrån och understryker att barn ska tillåtas delta i sammanhang som ökar deras möjligheter att förbättra sin tillvaro samt att deras rättigheter efterföljs. Regeringen verkar för att ska ge ökad prioritet för ett rättighetsbaserat och långsiktigt utvecklingssamarbete samt ta en ledande roll i frågor om flickors utbildning och bekämpning av hiv/aids. Arbete sker också tillsammans med likasinnade länder för att ska förbättra och fördjupa sitt samarbete med andra FN-organ. stödjer FN:s globala studie om våld mot barn. Studien syftar till att kartlägga förekomsten av och orsakerna till alla typer av våld mot barn och kommer att beröra juridiska ramverk, skyddssystem för barn, våld på institutioner samt rekommendationer om hur alla former av våld mot barn kan förebyggas och motarbetas. Generalförsamlingen antog resolution 59/148, i vilken det beslutades att församlingen ska hålla två plenarmöten för att utvärdera framstegen i genomförandet av Världshandlings- programmet för ungdomar. Dessa möten ska föregås av en informell rundabordsdiskussion om ungdomar och internationella åtaganden. Resultatet ska presenteras av en ungdom från en medlemsstat i samband med plenarmötets inledning. Reformeringen av FN genomsyrar också flera av fackorganens verksamhet, såsom för utbildning, vetenskap och kultur (). generalkonferens antog ett nordiskt resolutionsförslag om översyn av organisationens styrning (32C/81 om relationen mellan tre styrande organ). En arbetsgrupp tillsattes med uppdrag att granska relationerna mellan generalkonferens, styrelse och sekretariat och föreslå förändringar som leder till bättre samarbete, ökad effektivitet och en tydligare rollfördelning mellan de tre styrorganen. har en ledande roll i detta arbete. Arbetsgruppen lägger fram sina rekommendationer för generalkonferens . har därtill framgångsrikt verkat för en reform av program- och budgetdokument och organisationens budget ska nu bli resultatbaserad med mätbara mål. antog en resolution (57/254) om det decennium för utbildning för hållbar utveckling som inleds . har haft i uppdrag att ta fram en handlingsplan och genom olika program stödja förverkligandet av intentionerna bakom beslutet. var medförslagsställare och har även varit pådrivande om decenniet i många sammanhang. genomfördes ett internationellt rådslag (Learning to change our world) på samma tema i med statsministern som huvudtalare. Regeringen antog en strategi för utvecklingssamarbete , med tonvikt på globala normativa uppgift samt arbetet med att uppnå millennieutvecklingsmålen och övriga mål från världskonferensen i om Utbildning för alla (Education for all, EFA). Det svenska stödet inriktas på strategiska områden och på samordnande roll för EFA-uppföljningen. är fortsatt aktivt i Fast track initiative (FTI), ett globalt partnerskap för att samordna, öka och effektivisera utbildningsbiståndet. Den svenska biståndsministern har här åtagit sig ett ettårigt delat ordförandeskap från . Jämställdhet i utbildning har förts fram som svensk profilfråga och det är också angeläget att FTI bidrar till en bättre samordning och harmonisering av alla givares stöd till utbildningssektorn. I FN:s arbete mot narkotika har länge varit en engagerad samarbetspartner och en av de främsta bidragsgivarna. Inom för brott och narkotika (UNODC) pågår, med stöd från bl.a. , ett reformarbete som också inneburit att de olika grenarna av organisationen och integrerats med varandra i syfte att uppnå större slagkraft. För utvecklingssamarbetet med UNODC på narkotikaområdet antog regeringen en strategi för . Mer kraft bör riktas mot att dämpa efterfrågan och de bakomliggande faktorer som gör att utsatta grupper dras in i både produktion, handel och missbruk. Fattigdomsperspektivet på narkotikaproblematiken är fundamentalt. söker bidra till en bättre balans i UNODC:s arbete med efterfrågeminskande och utbudsminskande åtgärder. Det svenska ekonomiska stödet till UNODC ökade och 2003 gavs också ekonomiskt bidrag till den brottsbekämpande delen av organisationen, nämligen dess arbete mot människohandel, särskilt med kvinnor och barn. Detta stöd har fullföljts . FN:s program för boende och bebyggelse (UN-HABITAT) har en växande roll som stöd i länders ökande behov av problemlösning och utveckling av kapacitet för att ta vara på städers potential som motorer för urban och landsbygdsutveckling i takt med att en större andel av världens fattiga återfinns i städerna. UN-HABITATs första styrelsemöte som FN-program hölls under svensk ledning 2003. Resurserna för verksamheten har ökat men från en fortsatt begränsad givarkrets och med stark öronmärkning av bidragen. har ökat sitt basbidrag och arbete pågår för att formulera en svensk UN-HABITAT-strategi. UN- HABITAT:s två globala kampanjer om urban samhällsstyrning och om besittningsskydd rör för angelägna frågor om lokala myndigheters roll och förutsättningar samt individers (särskilt kvinnors) rätt att teckna hyreskontrakt samt att äga och ärva mark och annan fast egendom. Kampanjformens effektivitet för att främja urban samhällsstyrning och besittningsskydd har ifrågasatts av bl.a. Sida och utreds nu inför styrelsens behandling av nästa verksamhetsprogram. Den stora frågan om boendets finansiering är central för den roll som huvudansvarigt organ som UN-HABITAT tilldelats inom FN i uppföljningen av millennieutvecklingsmålen och handlingsplanen för hållbar utveckling från . För ett relativt litet FN- program som UN-HABITAT är samarbete med andra FN-organ och Skr. 2004/05:95 aktörer på området är viktigt, något som framhålls av bl.a. . är engagerat i den verksamhet som bedrivs av Internationella arbetsorganisationen () vars arbete alltmer uppmärksammas i den globala kampen mot fattigdomen. vill öka roll i det internationella samfundet, vilket också kommit till uttryck i den strategi för utvecklingssamarbete med organisationen som beslutades av regeringen . Strategin är uttryck för ett mer proaktivt tekniskt samarbete med . Genomförandet av strategin inleddes . lägger stor vikt vid normativa arbete för mänskliga rättigheter i arbetslivet. Kopplat härtill är ökat fokus på vikten av sysselsättning i ansträngningarna för global utveckling, ett område där har en central roll. Det är viktigt att organisationen stärker sin analytiska kapacitet för att kunna vara en ledande aktör i debatten om sysselsättning och globalisering. presenterade den av tillsatta oberoende om globaliseringens sociala dimension sin slutrapport. Rapportens analyser knyter i många stycken an till den svenska politiken för global utveckling och dess betoning av individ- och rättighetsperspektivet samt vikten av koherens. Regeringen har ökat ansträngningarna för att i samverkan med arbetsmarknadens parter förmå fler länder att ratificera konventioner. Fördjupade insatser avseende arbetsmarknad och sysselsättning har aviserats och behovet av nya former av partnerskap mellan privat och offentlig sektor understrukits, bl.a. för att stimulera angelägna investeringar för tillväxt och sysselsättning i . Sida har fått i uppdrag att redovisa hur man avser att bidra till dessa insatser. Livsmedels-, jordbruks- och skogsfrågor En stor majoritet av världens extremt fattiga bor på landsbygden. är arbetet inom FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) av central betydelse för kampen mot fattigdom och hunger. aktivt för att ytterligare stärka FAO i dess roll som globalt om jordbruk, skog och fiske, som övervakare av den FAO:s roll och insatser millennieutvecklingsmålen måste dock tydliggöras och stödjer den omfattande utvärdering av organisationen som ska påbörjas under är också en stor givare av extrabudgetära medel till FAO, bl.a. till dess växande humanitära verksamhet. uppdrag att föreslå en strategi för svenskt samarbete med FAO avseende lägger stor vikt vid att FAO utgör ett neutralt forum för en policydialog mellan nationer. slutförhandlades i FAO:s regi frivilliga riktlinjer för rätten till adekvat föda inom ramen för nationell Det internationella avtalet om växtgenetiska resurser för jordbruk och livsmedel trädde i kraft i och med Skr. 2004/05:95 underskrift. tar en aktiv roll också i arbetet med global livsmedelssäkerhet och i FAO:s och har en svensk ordförande. har arbetet i Internationella jordbruksutvecklingsfonden () inriktats på att följa upp resultaten från förhandlingarna om den 6:e påfyllnaden av fondens finansiella resurser. inleddes arbetet med en utvärdering av policy, organisation och styrning. Slutsatserna kommer att utgöra ett viktigt underlag för de nya påfyllnadsförhandlingar som ska inledas . har med sin tydliga inriktning på landsbygdsutveckling en viktig roll att skapa förutsättningar för att fattiga människor på landsbygden ska kunna ta sig ur fattigdomen. leds av en svensk. FN:s skogsforum (UNFF) beslutades som en kommission under ECOSOC och ska hålla sitt sista möte . Den underliggande frågan i FN:s skogsförhandlingar har ända sen före varit huruvida man ska börja förhandla om en skogskonvention eller inte. Inte heller nu ser det ut att bli möjligt att hitta en gemensam syn globalt i denna fråga, utan formerna för FN:s fortsatta skogssamarbete är öppen. Världens skogar som ett gemensamt ansvar gör att som stort skogsland bedömer det globala samarbetet kring skog och skogsbruk som viktigt. /hölls det första mötet i FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD) sedan världstoppmötet i . Mötet beslutade om nya arbetsformer för CSD och ett arbetsprogram . Det är en stor utmaning att få det nya arbetssättet på plats och att se till att det verkligen bidrar till genomförande av målen från och till uppfyllanden av millennieutvecklingsmålen. Temat för den första är vatten, sanitet samt boende och bebyggelse, områden som är prioriterade för . FN:s miljöprogram () har i uppdrag att vara FN:s främsta organ på miljöområdet och den ledande globala miljöauktoriteten. har verkat för att stärka och arrangerade ett internationellt seminarium om styrning, i syfte att främja samsyn om reformer. är ordförande i , som ska främja hållbara konsumtions- och produktionsmönster och har aktivt medverkat till en överenskommelse inom ram om Baliplanen för teknologistöd och kapacitetsbyggnad. har vikten av att integrera jämställdhetsfrågorna i arbete lyfts fram och det svenska stödet till organisationen ökade under 2003-2004. Det svenska engagemanget i FN:s miljökonventioner är starkt. Inom ramen för generalförsamlingen driver frågan om ökad samverkan mellan FN:s olika miljökonventioners sekretariat. och EU har inom (UNFCCC) varit Skr. 2004/05:95 drivande för att en långsiktig strategi för att ytterligare begränsa utsläppen av växthusgaser ska tas fram. Det senaste mötet i visade hur svårt det är att inleda en bred, förutsättningslös och öppen diskussion om hur det internationella klimatarbetet bör gestalta sig efter 2012. Mötet resulterade bl.a. i ett beslut om ett arbetsprogram för att hantera den allvarliga frågan om hur världens länder ska kunna anpassa sig till en oundviklig klimatförändring. har bidragit till de nya fonder som beslutades av UNFCCC och som har upprättats inom den globala miljöfonden (GEF). Fondernas syfte är att bistå de minst utvecklade länderna i deras ansträngningar att utarbeta nationella strategier för effekter av klimatförändringar samt stödja anpassningsprojekt och teknologiöverföring. valdes till ordförande i förhandlingsprocessen för en global kemikaliestrategi. Strategin ska enlighet med Johannesburgplanen vara färdig . Strategin kompletterar de rättsligt bindande avtalen på kemikalieområdet genom att skapa ett principiellt ramverk och främja förmåga till efterlevnad. Utarmningen av jordens biologiska mångfald ökar och får allvarliga konsekvenser för människors livsmedelsäkerhet, hälsa och välfärd. Vid partsmöte till FN:s konvention om biologisk mångfald (CBD) var pådrivande för att stärka bevarandet av och rätten till ursprungsbefolkningars och lokalsamhällens traditionella kunskap om biologisk mångfald. Framsteg gjordes när det gäller skydd av artrika områden och tillgång till genetiska resurser. om informationssamhället (WSIS) genomförs i två etapper, en i och den andra i . Syftet är att skapa ökad medvetenhet om och belysa den positiva effekt som IT kan ha för ekonomisk tillväxt och fattigdomsbekämpning. WSIS:s första möte i resulterade i en politisk deklaration om utvecklingen av ett globalt informationssamhälle samt en därtill kopplad handlingsplan. Det är angeläget att kan utnyttja den potential som IT har för ekonomisk och social utveckling. Biståndet kan i ett inledande skede spela en viktig roll genom att påskynda utnyttjandet av dessa möjligheter. Dock måste själva identifiera sina behov och prioritera IT i sina utvecklingsstrategier. ingår i och har lämnat ekonomiska bidrag till UN ICT Task Force, en arbetsgrupp direkt underställd FN:s generalsekreterare. Vid kvinnokommissionens (CSW) 48:e session antogs slutsatser om mäns och pojkars roll i jämställdhetsarbetet och kvinnors lika deltagande i konfliktförebyggande, konflikthantering och spelade en aktiv roll under förhandlingarna och drev frågor kring sexuell och reproduktiv hälsa, kvinnors rätt till sin egen Skr. 2004/05:95 kropp och sexualitet samt frågor rörande maskulinitet. fastslog mäns ansvar och vikten av utbildning av unga människor. Inför 10-årsfirandet av stora kvinnokonferens i har verkat för att medlemsländerna ska bekräfta Pekingplattformen och att språket i plattformen inte urvattnas. Slutdokumenten från de förberedande regionala mötena blev ett steg i rätt riktning där alla medlemsländer stod bakom Pekingplattformen och lyfte upp viktiga frågor som arbetet mot handel med kvinnor och barn samt våld mot kvinnor. Då frågor kring främjande av jämställdhet och stärkande av kvinnors situation är centrala inom svenskt utvecklingssamarbete gav som basstöd till för kvinnor (UNIFEM) . fokuserar på en minskning av feminiseringen av fattigdom, jämställdhetsdimensionen av hiv/aids samt kvinnors deltagande i fredsprocesser. 6.7Samarbetet mellan FN och EU inom utvecklingsområdet har varit drivande för att öka samarbetet mellan EU och FN, en fråga som prioriterades redan under EU-ordförandeskap 2001. Samarbetet inkluderar både konfliktförebyggande och krishantering (se vidare kapitel 3.3) och utvecklingssamarbete. har utarbetat olika policydokument om ett närmare samarbete med FN och dess fackorgan för att därigenom förbättra och fördjupa samarbetet och på ett mer generellt plan arbeta för en förstärkning av det multilaterala systemet. Kommissionen har identifierat tio FN-organisationer som anses vara av särskild relevans för EG:s samarbete för att etablera strategiska partnerskap. har sådana strategiska partnerskap ingåtts med fyra FN-organisationer: UNDP, FAO, WHO och . Samarbetet täcker policydialog, informationsutbyte och även finansiellt stöd. Förhandlingarna om partnerskap med (WFP) och () förväntas avslutas . 6.8Relationerna mellan FN och det civila samhället FN:s generalsekreterare har tillsatt en panel av framstående personer, som presenterade sin rapport med rekommendationer om hur samarbetet mellan FN och civila samhället skulle kunna stärkas. Som svar på rapporten lade generalsekreteraren fram förslag om bl.a. ökat deltagande av enskilda organisationer i mellanstatliga organisationer, etablerandet av en stödfond för ett större deltagande av enskilda organisationer från utvecklingsländer, en förbättrad dialog mellan FN- sekretariatet och organisationerna och en utökning av Partnerships Office till att omfatta enheter för enskilda organisationer och parlamentariker. välkomnade rapportens rekommendationer och har framfört stöd för generalsekreterarens förslag. 7 Humanitära frågor Skr. FN har en grundläggande och unik uppgift att leda och samordna internationella humanitära insatser, något som framförallt framgår av generalförsamlingens resolution 46/182. verksamheten har knutits allt närmare FN:s säkerhetspolitiska dagordning i takt med att denna har breddats. de aktuella säkerhetspolitiska frågorna har tydlig humanitär anknytning som exempelvis barn i väpnade konflikter, kvinnor och fred, hiv/aids, skydd av civila, förebyggande av väpnade konflikter, flyktingar och internflyktingar samt skydd av humanitär personal. det breda synsätt på fred, utveckling, humanitära insatser och säkerhet som är utgångspunkten i högnivåpanelens rapport. Det bredare säkerhetsbegreppet har också fått genomslag på har t.ex. intensifierat sin bevakning av frågan om skydd av civila i väpnad konflikt. Generalsekreteraren presenterade en handlingsplan med tio punkter för att stärka skyddet av civila i väpnad konflikt. finns frågan om humanitärt tillträde till nödlidande, vilket fortsätter att vara ett allvarligt problem i många konflikter samt kvinnors och barns Vissa framsteg kan noteras. humanitära verksamheten har blivit bättre på att svara upp mot skyddsbehoven i fält och ansträngningarna på regional nivå ökat. Regeringen betonar i dessa sammanhang behovet av att finna bättre och effektivare skydds- och biståndsformer för de mest utsatta människorna. Högnivåpanelens rapport uppmärksammar frågan om skydd av civila i ett De humanitära frågorna behandlas i generalförsamlingen. har aktivt deltagit i utformningen av de tre övergripande resolutionerna om stärkande av humanitär samordning (58/114 och 59/211), säkerhet för humanitär personal (58/122 och 59/141) respektive humanitärt stöd i samband med naturkatastrofer (58/25 och 59/212), som samtliga antagits med konsensus. Den förstnämnda resolutionen, som bl.a. innehåller ett tydligt budskap om behovet av att försvara de viktiga principerna om neutralitet och opartiskhet för humanitärt bistånd, har traditionsenligt samordnats av . Därtill har ett antal land- eller regionspecifika resolutioner antagits. för de humanitära frågorna har påverkats av aktuella händelser såsom attacken mot i och den humanitära I FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC) har aktivt verkat för att rådet ska främja den internationella dialogen kring angelägna humanitära frågor med aktivare roll för utvecklingsländer. Med utgångspunkt i generalsekreterarens årliga rapport om humanitär samordning utgör ECOSOC en viktig vägvisare för FN:s kontor för humanitär samordning (OCHA) och dess ledningsansvar för FN- systemets samordningsforum (). OCHA:s budget finansieras dels inom ramen för FN:s reguljära resurser, dels genom frivilliga bidrag. Trots åtstramningen i FN:s generella budgetutrymme anser regeringen att OCHA:s andel av den reguljära budgeten gradvis bör öka för att tydligare markera att FN:s humanitära ansvar har universell prägel. är en av de största givarna till OCHA:s kärnbudget och bidrar också till kontorets särskilda enhet för internflyktingar. och framåt är ordförande i . Ett flertal FN-organisationer är inriktade på humanitär verksamhet. har givit starkt stöd till verksamhet för skydd och bistånd till flyktingar och andra behövande som omfattas av UNHCR:s mandat. UNHCR har en viktig uppgift att i samverkan med andra relevanta organisationer söka finna varaktiga lösningar på flyktingproblematiken i först hand genom frivillig återflyttning under säkra förhållanden. har spelat en aktiv roll i arbetet i . UNHCR är en i huvudsak frivilligfinansierad organisation. Trots omfattande budgetära nedskärningar och rationaliseringar i förening med aktiva insatser för att stärka och diversifiera givarbasen har UNHCR länge haft problem med underfinansierad verksamhetsbudget. Situationen har förbättrats något . är en av UNHCR:s största givare. har även verkat för att UNHCR:s andel av FN:s reguljära budget bör öka, i enlighet med vad som är föreskrivet i organisationens stadga. för de palestinska flyktingarna (UNRWA) spelar en viktig roll för de palestinska flyktingarna i , , , på och i . Verksamheten på de ockuperade palestinska områdena har kraftigt ökat och är till större delen humanitär. UNRWA:s finansiella situation har avsevärt försämrats och organisationen står inför enorma strukturella utmaningar. Det finns ett stort behov av organisatoriska förändringar. Som tredje största givare till UNRWA är aktivt involverat i detta förändringsarbete. (WFP) är världens största humanitära organisation och nådde fram med hjälp till ca 110 miljoner människor i 82 länder. WFP har haft omfattande verksamhet i de stora humanitära kriser som drabbat världen . En begränsad, och minskande, del av verksamheten avser långsiktiga utvecklingsprojekt. WFP:s arbete präglas av ambitioner att utöka verksamheten och kretsen av givarländer samt öka samarbetet med den privata sektorn. är ett av de större givarländerna. Mänskliga rättigheter, MR, reglerar förhållandet mellan staten och individen. De sätter gränser för statens maktutövning gentemot individen. Det är staten som har ansvaret för att rättigheterna respekteras. De mänskliga rättigheterna är universella och är odelbara, dvs. alla rättigheter är lika i värde och samverkar ömsesidigt. anger främjande av mänskliga rättigheter som ett av organisationens syften. Flertalet stater accepterar synen att mänskliga rättigheter principiellt är en angelägenhet för det internationella samfundet och denna syn betonas gång på gång också av FN:s generalsekreterare. ökar motståndet mot det internationella samfundets inblandning i situationen som rör mänskliga Skr. rättigheter i specifika länder. Riktlinjer för arbetet för mänskliga rättigheter inom FN-systemet ges framför allt av medlemsstaterna i de årliga mötena med FN:s kommission för mänskliga rättigheter (MRK, möts i varje vår) och i FN:s generalförsamlings tredje utskott (i varje höst). Arbetet i FN samordnas sedan främst av högkommissarien för mänskliga rättigheter och dennes kontor, OHCHR, som är placerat i . Andelen i FN:s budget som avsätts för verksamhet relaterad till mänskliga rättigheter står i skarp kontrast till den politiska vikt som fästes vid dessa frågor. tillhör tillsammans med övriga nordiska länder de största bidragsgivarna till högkommissariens kontor, vars verksamhet till betydande del finansieras genom frivilliga bidrag.