prop · GS03136 · 2005-04-01 00:00:00 — Andra stycket är begränsat till händelser som inträffar efter barnets an- komst till men innan uppehållstillstånd har beviljats här. Att bar- net meddelas uppehållstillstånd föranleder folkbokföring i och tagna tillsammans torde uppehållstillståndet och folkbokföringen vanli- gen leda till bedömningen att barnet har hemvist här. Om hemvist i föreligger, kan regler tillämpas på barnet och en särskilt förordnad vårdnadshavare utses enligt 6 kap. 8 a § (barnets för- äldrar är varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden) eller 6 kap. 9 § (bar- nets föräldrar är avlidna). En god man behöver inte utses, om det är uppenbart obehövligt. Normalt sett har ett ensamkommande barn eller ett barn som blivit ensamt här all- tid behov av att få en vuxen företrädare förordnad för sig. Emellertid kan det tänkas fall där det vore uppenbart obehövligt med ett sådant förord- nande. Så kan det t.ex. vanligen inte anses att ett utländskt barn som utan sina föräldrar (eller motsvarande) vistas här i landet under en resa eller som utbytesstudent skulle befinna sig i en sådan situation att det finns an- ledning att förordna en god man för barnet. Likaså kan det finnas skäl att underlåta att förordna god man för ett barn som inom kom- mer att fylla och inte i övrigt är i behov av någon som kan träda i hans eller hennes förmyndares och vårdnadshavares ställe. I ett fall som det senast nämnda torde det i stället vara tillfyllest att barnet förses med ett offentligt biträde enligt utlänningslagen, om så inte redan skett. 3 § Ansökan om god man får göras av och av socialnämnden i den kom- mun där barnet vistas. Överförmyndaren får också självmant ta upp frågan. God man skall förordnas så snart det är möjligt. I ett ärende om förordnande av god man skall överförmyndaren ge barnet tillfälle att ytt- ra sig, om det kan ske. Paragrafen anger vem som kan initiera ett ärende om förordnande av god man samt betonar ett sådant ärendes brådskande natur. Överförmyndaren skall som huvudregel ge barnet tillfälle att yttra sig i ärendet. Huruvida yttrande skall hämtas in får bedömas med hänsyn till barnets ålder och mognad. Frågorna har behandlats i avsnitt 6.3. Vem som kan utses till god man 4 § I fråga om vem som kan utses till god man tillämpas 11 kap. 12 och 13 §§ föräldrabal- ken. Vid bedömningen av om den som utses är lämplig för uppdraget skall överförmyn- daren fästa särskild vikt vid den utsatta situation som barnet befinner sig i. Av paragrafen framgår vilka krav som skall ställas på den som utses att vara god man enligt lagen. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Den som utses till god man skall uppfylla de allmänna lämplighetskrav som ställer på en god man. Vid valet av god man skall överförmyndaren därutöver lägga särskild vikt vid att den som utses är lämpad att arbeta med barn som befinner sig i en utsatt situation. 5 § Ett godmanskap skall upphöra 1.om någon av barnets föräldrar eller någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe anländer till och är i stånd att utöva förmynderskapet och vård- naden, 2.om barnet varaktigt lämnar , 3.om en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt utses för barnet, 4.om det är uppenbart att god man av någon annan anledning inte längre behövs. Överförmyndaren beslutar om upphörande av godmanskapet. När barnet fyller upphör godmanskapet utan särskilt beslut. I paragrafen anges under vilka förutsättningar ett godmanskap skall upp- höra och vem som i förekommande fall fattar beslut om det. Frågorna har behandlats i avsnitt 6.5. I första stycket redovisas fyra grunder för upphörande. Enligt första punkten skall godmanskapet upphöra om någon av bar- nets föräldrar eller en annan vuxen person som får anses ha trätt i föräld- rarnas ställe anländer till och då är i stånd att utöva förmynder- skapet och vårdnaden. Andra punkten reglerar det fallet att barnet varaktigt lämnar , något som t.ex. kan bli fallet om barnet avvisas efter att ha fått avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd eller frivilligt lämnar landet i syfte att återförenas med sina föräldrar i något annat land. Det ligger i sakens natur att den gode mannen inte bör entledigas på denna grund förrän det med säkerhet kan konstateras att barnet varaktigt har lämnat . Bara den omständigheten att ett barn har avvikit från sitt boende torde sällan kunna ligga till grund för en tillräckligt säker slutsats att barnet definitivt har lämnat landet. I brist på annan information bör godman- skapet i ett sådant fall bestå tills vidare. Tredje punkten reglerar det fallet att en särskilt förordnad vårdnads- havare utses för barnet med tillämpning av regler, något som förutses i 10 §. Om en vårdnadshavare utses, finns det inte längre behov av god man och godmanskapet skall då upphöra. Enligt fjärde punkten skall godmanskapet upphöra om det är uppenbart att god man av någon annan anledning inte längre behövs. En tillämp- ning av denna punkt kan bl.a. bli aktuell om en god man har förordnats enligt 2 § andra stycket, dvs. på den grunden att barnets föräldrar eller annan vuxen företrädare efter ankomsten hit men innan barnet fått Prop. 2004/05:136 uppehållstillstånd på grund av t.ex. sjukdom har upphört att kunna utöva förmynderskapet och vårdnaden. När ett sådant hinder inte längre föreligger, bör godmanskapet vanligen upphöra. Punkten kräver dock att det skall stå helt klart att barnet inte längre har behov av en god man. Andra och tredje styckena Enligt andra stycket är det överförmyndaren som fattar beslut om upp- hörande på de grunder som anges i första stycket. I tredje stycket anges att godmanskapet upphör automatiskt när barnet fyller . 6 § En god man har rätt att på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Skall godmanskapet fortsätta, är den gode mannen dock skyldig att kvarstå till dess en ny god man har utsetts. En god man som gör sig skyldig till missbruk eller försummelse vid utövandet av sitt uppdrag eller som kommer på ekonomiskt obestånd och på grund av detta är olämplig för uppdraget eller som av någon annan orsak är lämplig att inneha uppdraget skall entledigas. Överförmyndaren beslutar om entledigande. Uppkommer en fråga om att entlediga den gode mannen enligt andra stycket och kan slutligt beslut inte ges , får överför- myndaren besluta att den gode mannen skall skiljas från sitt uppdrag för tiden till dess ärendet avgörs, om dröjsmål skulle innebära fara för barnet. Paragrafen, som har utformats efter förebild av 11 kap. 19 och 20 §§ för- äldrabalken, anger grunderna för entledigande av en god man och regle- rar vissa frågor om hanteringen av ett sådant ärende. Övervägandena i dessa frågor finns i avsnitt 6.3. 7 § Ansökan om upphörande av godmanskap eller entledigande av en god man får göras av barnets föräldrar eller någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe samt av den gode mannen. Överförmyndaren får också självmant ta upp frågan. Överförmyndaren skall ge barnet tillfälle att yttra sig, om det kan ske och det inte är obehövligt. I paragrafen anges bl.a. vem som kan ansöka om upphörande av godman- skapet eller annars initiera ett ärende om entledigande av den gode man- nen. Paragrafen har sin förebild i 11 kap. 21 § . Att föreva- rande paragraf inte ger barnet rätt att ansöka om den gode mannens ent- ledigande har framgått av övervägandena i avsnitt 6.3. Även övriga över- väganden med anknytning till denna paragraf framgår av det avsnittet. 8 § Dör en god man, skall den som har boet i sin vård utan dröjsmål anmäla förhållandet till den överförmyndare som har tillsyn över godmanskapet. Paragrafen, som helt överensstämmer med 11 kap. 22 § , ger anvisningar om vad som skall gälla för det fall att den gode mannen skulle avlida. 9 § Innan överförmyndaren förordnar någon till god man eller entledigar någon från ett Prop. 2004/05:136 sådant uppdrag, skall han eller hon ges tillfälle att yttra sig. Är det fråga om beslut enligt 6 § andra stycket, skall den gode mannen ges tillfälle att yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål. I paragrafen regleras överförmyndarens handläggning av ärenden om för- ordnande eller entledigande av god man. Paragrafen motsvarar 11 kap. 24 § . När ansökan om särskilt förordnad vårdnadshavare skall göras 10 § Beviljas barnet uppehållstillstånd, skall socialnämnden i den kommun där barnet vistas hos rätten väcka talan om eller anmäla behov av en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt , om inte särskilda skäl talar emot det. Överförmyndaren skall underrätta socialnämnden om att förutsättningar för en sådan talan eller anmälan föreligger. Paragrafen anger i vilket skede och under vilka förutsättningar det skall göras en ansökan om att utse en särskilt förordnad vårdnadshavare för ett ensamkommande barn. Frågan har behandlats i avsnitt 7.1. Ett godmanskap enligt denna lag skall vara en temporär lösning i av- vaktan på att beslut fattas i anledning av barnets ansökan om uppehålls- tillstånd. Om uppehållstillstånd beviljas, skall åtgärder i regel vidtas för att förse barnet med en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt föräldra- balken. De grunder som främst lär kunna komma i fråga för ett sådant förordnande är att barnets föräldrar är döda (6 kap. 9 §) eller varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden om barnet (6 kap. 8 a §). Med uppehållstillstånd avses här alla i utlänningslagen förekommande former av uppehållstillstånd. Vad som i första hand torde komma i fråga för ett ensamkommande barn är permanent uppehållstillstånd. Emellertid kan också olika former av tidsbegränsade uppehållstillstånd tänkas. Att uppehållstillstånd beviljas innebär att barnet kan förväntas bli kvar i . Normalt är det också först när sådant till- stånd föreligger som barnet folkbokförs här. Dessa båda omständigheter torde när fråga därom uppkommer regelmässigt leda till slutsatsen att barnet har internationellt privaträttsligt hemvist i . En svensk domstol kan då befatta sig med frågor om vårdnaden om barnet. Det är socialnämnden i den kommun där barnet vistas som har att agera för att få till stånd ett förordnande av särskild vårdnadshavare. Med att barnet vistas i en viss kommun menas att barnet uppehåller sig där. Det krävs inte att barnet är varaktigt bosatt i kommunen. Att barnet bor i ett familjehem eller ett anläggningsboende på orten bör för detta ändamål alltid anses tillräckligt. Det ankommer på överförmyndaren att underrätta socialnämnden om att lagens förutsättningar för att utse särskilt förordnad vårdnadshavare för ett ensamkommande barn är för handen. Skälet till detta är att det inte sällan torde vara överförmyndaren som först uppmärksammar förhållan- det. Givetvis är det dock inget som hindrar att socialnämnden agerar utan att ha blivit underrättad av överförmyndaren, om nämnden har fått informationen på andra vägar. Vem som är behörig överförmyn- dare regleras i 11 §. Åtgärder för att förse barnet med en särskilt förordnad vårdnadshavare skall vidtas om inte särskilda skäl talar emot det. Ett sådant särskilt skäl kan vara att barnet inom viss fyller . Vid sådant förhål- Prop. 2004/05:136 lande är det i stället normalt lämpligast att den gode mannen kvarstår i sitt uppdrag intill dess att barnet blir myndigt. Förevarande paragraf anger endast vad som skall ske med ställföreträ- darskapet för det fall att uppehållstillstånd beviljas ett barn som med stöd av denna lag har fått en god man förordnad för sig. Para- grafen reglerar inte det fallet att ett utländskt barn först efter det att uppe- hållstillstånd beviljats i kommit att stå utan vårdnadshavare, t.ex. på grund av förälders sjukdom, död eller försvinnande till utlandet. Någon sådan reglering är inte heller nödvändig, eftersom allmänna regler om förordnande av särskild vårdnadshavare då kan till- lämpas. 11 § I fråga om behörig överförmyndare enligt denna lag finns bestämmelser i 11 kap. 25 § . I fråga om behörig överförmyndare hänvisar paragrafen till föräldrabal- kens reglering. Innebörden av hänvisningen är att överförmyndaren för den kommun där barnet vistas är behörig överförmyndare (se kommen- taren till 11 kap. 25 § ). Övervägandena finns i avsnitt 6.3. Allmänna bestämmelser, tillsyn m.m. 12 § I frågor om god man enligt denna lag tillämpas 11 kap. 14 § samt 12, 14, 16 och 19 21 kap. . Reglerna om god man för ensamkommande barn ansluter i stor utsträck- ning till reglering av godmanskap av olika slag. Para- grafen anger genom hänvisningar att allmänna regler om bl.a. gode mäns skyldigheter och rätt till arvode samt om överförmynda- rens tillsyn tillämpas på den som utsetts att vara god man enligt lagen. Hänvisningen till 19 kap. medför bl.a. att det blir möjligt för överförmyndarnämnd att till enskild ledamot, ersättare eller tjänste- man delegera rätten att på nämndens vägnar fatta beslut om att utse god man för ett ensamkommande barn (19 kap. 14 §). En sådan delegations- möjlighet torde starkt bidra till att en god man kan utses med nödvändig skyndsamhet. Av hänvisningen till 20 kap. följer bl.a. att överförmyndarens beslut i ett ärende enligt denna lag får överklagas hos tingsrätten (20 kap. 6 §). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den som vid utgången av var förordnad som tillfällig förmyndare eller som god man med stöd av 4 kap. 3 § lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhål- landen rörande äktenskap och förmynderskap för ett barn som omfattas av denna lag skall anses som god man enligt denna lag. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . Den som före ikraftträdandet av denna lag har utsetts att för ett ensam- Prop. 2004/05:136 kommande barn vara tillfällig förmyndare eller god man enligt 4 kap. 3 § lag blir vid ikraftträdandet och utan särskilt beslut god man enligt denna lag. Detta framgår av punkten 2. 11.2Förslaget till lag om ändring i 6 kap. Om vårdnad boende och umgänge 8 a § Står barnet under båda föräldrarnas vårdnad och är en av dem varaktigt förhindrad att utöva vårdnaden, skall rätten anförtro vårdnaden åt den andra föräldern ensam. Om hindret gäller båda föräldrarna, skall rätten flytta över vårdnaden till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Står barnet under endast en förälders vårdnad och är denne varaktigt förhindrad att utöva vårdnaden, skall rätten flytta över vårdnaden till den andra föräldern eller, om det är lämpligare, till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Frågor om ändring i vårdnaden enligt denna paragraf prövas på talan av socialnämn- den eller, utan särskilt yrkande, i mål om äktenskapsskillnad mellan föräldrarna eller i andra mål enligt 5 §. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för ändring i vårdnaden på den grunden att en av barnets föräldrar, eller båda, är varaktigt förhindra- de att utöva vårdnaden. Frågorna har behandlats i avsnitt 7.2. Om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet och en av dem blir varaktigt förhindrad att utöva vårdnaden, skall rätten flytta över vårdna- den på den andre föräldern ensam. Gäller hindret båda föräldrarna, skall vårdnaden anförtros åt en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Med att en förälder är varaktigt förhindrad att utöva vårdnaden menas att han eller hon inte kommer att kunna fatta beslut i frågor som rör barnet. Hindret kan bestå i att föräldern på grund av att han eller hon är skild från barnet inte kan se till att barnet tas om hand eller ens ta ställning till vilka åtgärder som kan vara behövliga för att till- godose barnets behov. Hindret kan också vara hänförligt till att föräldern försvunnit, t.ex. i samband med en olyckshändelse av något slag. Vidare kan hindret vara av medicinsk art och bestå i att föräldern på grund av t.ex. långvarig medvetslöshet eller allvarlig psykisk sjukdom är förhind- rad att sörja för sitt barn. Den omständigheten att ett barn har placerats i familjehem på grund av någon omständighet som är hänförlig till föräl- dern är inte tillräckligt för att föräldern skall anses förhindrad att utöva vårdnaden om sitt barn. För att så skall vara fallet krävs att hindret är all- varligt och att någon förbättring inte kan påräknas inom överskådlig tid. Det är alltså bara mer kvalificerade fall av praktisk oförmögenhet att sörja för barnets behov som avses med begreppet varaktigt hinder. I andra stycket regleras det fallet att den förälder som blir varaktigt för- hindrad att utöva vårdnaden är ensam vårdnadshavare. den om barnet i första hand flyttas över till den andre föräldern eller, om Prop. 2004/05:136 det är lämpligare, till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. greppet varaktigt hinder har samma innebörd som i första stycket. Frågor om ändring i vårdnaden på den grund som anges i paragrafen prö- vas på talan av socialnämnden eller, utan särskilt yrkande, i mål om äktenskapsskillnad mellan föräldrarna eller i andra mål enligt 6 kap. 5 §. Bestämmelsen har utformats efter förebild av 6 kap. 7 §. 13 § Står barnet under vårdnad av två vårdnadshavare, skall vad som sägs i 11 eller 12 § gälla dem tillsammans. Är en av vårdnadshavarna till följd av frånvaro, sjukdom eller annan orsak förhindrad att ta del i sådana beslut rörande vårdnaden som inte utan olägenhet kan uppskjutas, bestäm- mer den andre ensam. Denne får dock inte ensam fatta beslut av ingripande betydelse för barnets framtid, om inte barnets bästa uppenbarligen kräver det. I 8 a § finns bestämmelser om ändring i vårdnaden när den ena föräldern är varaktigt förhindrad att utöva vårdnaden. Paragrafen anger bl.a. att den ene av två vårdnadshavare vid förhinder för den andre under vissa förhållanden får bestämma ensam i sådana angelä- genheter rörande vårdnaden där beslutet inte kan anstå. I tredje stycket, som är nytt, erinras om att det i 8 a § finns bestämmel- ser om ändring i vårdnaden när den ena föräldern är varaktigt förhindrad att utöva vårdnaden. 17 § Frågor om vårdnad, boende eller umgänge tas upp av rätten i den ort där barnet har sitt hemvist. Sådana frågor kan tas upp även i samband med äktenskapsmål. Om det inte finns någon behörig domstol, tas frågorna upp av . Frågor om vårdnad som avses i 4, 5, 78 a och 10 §§ samt 10 b § andra stycket samt frågor om boende och umgänge handläggs i den ordning som är föreskriven för tvistemål. Frågan om fördelning av resekostnader enligt 15 b § skall anses som en del av frågan om umgänge. Står barnet under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem och är föräldrarna överens i saken, får de väcka talan genom gemensam ansökan. Övriga frågor om vårdnad handläggs i den ordning som gäller för domstolsärenden. I mål om vårdnad och boende kan underhållsbidrag för barnet yrkas utan stämning. Paragrafen har ändrats på så sätt att sådana frågor om vårdnad som avses i 8 a § har införlivats i den krets av frågor som enligt andra stycket skall handläggas som tvistemål. 11 kap. Om god man och förvaltare 1 § Kan en förmyndare på grund av sjukdom eller av någon annan orsak inte utöva förmyn- derskapet eller blir förmyndaren enligt 10 kap. 17 § skild från utövningen av det, skall över- förmyndaren förordna god man att i förmyndarens ställe vårda den underåriges angelägen- heter. När rätten enligt 10 kap. 17 § skiljer en förmyndare från utövningen av förmynderskapet får rätten förordna god man enligt första stycket. Om god man för underåriga utländska medborgare och underåriga statslösa personer finns bestämmelser i 4 kap. 3 § lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhål- landen rörande äktenskap och förmynderskap samt i lagen (2005:000) om god man för I paragrafen har den ändringen gjorts att det i ett nytt tredje stycke erinras Prop. 2004/05:136 om att det lag och lagen om god man för ensamkommande barn finns särskilda bestämmelser om god man för utländska barn. 25 § Behörig domstol i frågor som gäller godmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap är tings- rätten i den ort där den enskilde har sitt hemvist eller, om han eller hon inte har hemvist i , . Behörig överförmyndare i frågor om godmanskap enligt 1, 2 och 4 §§ samt förvaltarskap är överförmyndaren för den kommun där den enskilde har sitt hemvist. Har den enskilde inte hemvist i , är överförmyndaren för den kommun där den enskilde vistas behörig överförmyndare i frågor om godmanskap som tas upp med stöd av 4 kap. 3 § andra stycket lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap. Detsamma gäller frågor om godmanskap som tas upp med stöd av lagen (2005:000) om god man för ensamkommande barn. I andra fall då den enskilde inte har hemvist i är överförmyndaren för be- Paragrafen innehåller regler om behörig domstol respektive överförmyn- dare i frågor om bl.a. godmanskap. Tredje stycket har ändrats. Övervä- gandena finns i avsnitt 6.3. Ändringen innebär att det är överförmyndaren i den kommun där bar- net vistas som är behörig överförmyndare i frågor om godmanskap som tas upp med stöd av lagen om god man för ensamkommande barn. Tillsyn över förmyndares, gode mäns och förvaltares verksamhet 2 § Tillsynen utövas av överförmyndaren för den kommun där den som har förmyndare, god man eller förvaltare har sitt hemvist. Om god man har förordnats enligt 11 kap. 3 § vid utredning av ett dödsbo, utövas till- synen av överförmyndaren för den kommun där den avlidne hade sitt hemvist. Är det i övrigt fråga om godmanskap enligt 11 kap. 3 §, utövas tillsynen av överförmyndaren för den kommun där den gode mannen har sitt hemvist. Om en underårig inte har hemvist i och en god man har förordnats för den underårige med stöd av 4 kap. 3 § andra stycket lagen (1904:26 s. 1) om vissa internatio- nella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, utövas tillsynen av överför- myndaren för den kommun där den underårige vistas. Detsamma gäller om en god man har förordnats enligt lagen (2005:000) om god man för ensamkommande barn. Om behörig överförmyndare enligt förstatredje styckena inte finns, utövas tillsynen av överförmyndaren för . I paragrafen regleras frågan om vilken överförmyndare som har att utöva tillsyn över bl.a. godmanskap. En ändring har gjorts i tredje stycket av innebörd att det är överförmyndaren i den kommun där barnet vistas som utövar tillsyn över en god man som har förordnats med stöd av lagen om god man för ensamkommande barn. Skälen härför har berörts i avsnitt 6.3. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den som vid utgången av var utsedd till särskilt förordnad vårdnadshavare för ett barn som omfattas av lagen (2005:000) om god man för ensamkommande barn skall även anses vara förmyndare för barnet. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . Den som före ikraftträdandet av lagen om god man för ensamkomman- Prop. 2004/05:136 de barn har utsetts att för ett ensamkommande barn vara särskilt förord- nad vårdnadshavare enligt blir vid lagens ikraftträdande och utan särskilt beslut även förmyndare för barnet. Detta framgår av punkten 2. 11.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap 4 kap. Om förmynderskap för underåriga 3 § Skall förmynderskap för en underårig som vistas här i landet inte anordnas enligt svensk lag eller är det ännu inte utrett om det skall ske, får rätten ändå, om den underåriges angelä- genheter kräver omedelbar vård, förordna förmyndare enligt svensk lag för tiden intill dess att förmynderskap har anordnats i enlighet med lagen i den andra staten eller förmyndare blivit utsedd av rätten genom slutligt beslut. Är förmynderskap anordnat enligt lagen i en annan stat, får god man förordnas enligt 11 kap. 1 § första stycket . I trängande fall får god man förordnas även enligt 11 kap. 2 § . Om den underårige omfattas av lagen (2005:000) om god man för ensamkommande barn, gäller i stället den lagen. När en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt föräldra- balken har utsetts för en sådan underårig, tillämpas svensk lag i frågor rörande förmynder- skapet.