prop · GT0330 · 2005-11-18 00:00:00 — Ett effektivt narkotikapolitiskt arbete måste utgå från både ett individ- och samhällsperspektiv och rymma insatser inom barnomsorg, skola, fritidsverksamhet och arbetsmarknad såväl som inom socialtjänst, hälso- och sjukvård och rättsväsende. Narkotikafrågor behöver ges politisk prioritet och lokalsamhällets resurser mobiliseras, eftersom huvuddelen av dessa insatser genomförs på det lokala planet. Av remissvaren framgår att de flesta kommuner har någon form av alkohol- och narkotikaprogram för sitt arbete med drog- prevention och vårdresursplaner. Det förebyggande arbetet kan också rymmas inom kommunens folkhälsoarbete eller utgöra en del av det brottsförebyggande arbetet. Oavsett hur man väljer att gå till väga är det viktigt att det finns fastställda riktlinjer för hur arbetet skall bedrivas och att såväl förebyggande insatser som vård och behandling omfattas av dem. är det viktigt att kommuner får stöd i sitt fortsatta utvecklingsarbete och att centrala myndigheter i största möjliga utsträckning bistår kommuner och landsting i kunskaps- och metodutveckling. Även om huvudansvaret för en stor del av den praktiska verksamheten med narkotikarelaterade frågor ligger på den lokala nivån finns behov också av regional samordning. Landstingen, polismyndigheterna, kriminalvården och rättsväsendet i övrigt, vilka alla har viktiga uppgifter inom det narkotikapolitiska fältet, omfattar normalt flera kommuner. Länsstyrelserna utövar tillsyn över bl.a. individärenden och har därmed också ansvaret för tillsynen av missbrukarvården. Länsstyrelserna har också ett visst utvecklingsansvar i och med att de fördelar utvecklingsmedel till kommuner för verksamheter som avser både förebyggande insatser och vård. har också många Läns- styrelser en s.k. länssamordnare. bör arbetet med samordningen av metod- och kompetensutvecklingen i respektive län utvecklas. Statens styrning av narkotikapolitiken bör ske genom mål och genom regelbunden uppföljning och resultatredovisning samt genom stöd till lokalt och regionalt utvecklingsarbete. Nationella mål är ett viktigt instrument för att få till stånd en samlad nationell mobilisering på narkotikaområdet. Uppföljning och tillsyn är viktiga uppgifter för de centrala myndig- heterna och ger betydande kunskap om utvecklingen på det lokala planet inom respektive myndighets ansvarsområde. Det är dock viktigt att denna kunskap återförs till de lokala aktörerna. I den processen är det de centrala myndigheternas ansvar att ur ett helhetsperspektiv analysera erfarenheterna och dra slutsatser om behov och möjligheter till metod- och kompetensutveckling. Detta kräver i sin tur att de olika centrala myndigheterna samverkar så att kommunikationen med de lokala aktörerna blir så givande som möjligt. De centrala myndigheterna har vidare ett ansvar för att aktivt driva frågor om kunskapsförmedling samt frågor om metod- och kompetensutveckling. En av uppgifterna för är att följa hur de nationella folkhälsomålen uppfylls och samla myndigheter i deras arbete med dessa mål. I den folkhälsorapport som institutet regelbundet skall presentera ingår en uppföljning av alla folkhälsomål, inklusive mål- område 11 Minskat bruk av tobak och alkohol, ett samhälle fritt från narkotika och dopning samt minskade skadeverkningar av överdrivet spelande. Institutet har därmed en central roll i uppföljning av har vidare i uppgift att Prop. 2005/06:30 ansvara för en samlad nationell narkotikastatistik. De centrala myndigheterna har också ett ansvar att göra samlade analyser kring hur utvecklingen i landet skall kunna stödjas och eftersatta områden förstärkas, följa forskningen inom sina ansvarsområden och att ta initiativ till att forskningsresultat och metodutveckling sprids till fältet. 7.7.2Uppföljning, forskning och statistik Regeringens bedömning: Det krävs fortsatta insatser för att utveckla ett sammanhållet nationellt statistik- och uppföljningssystem. Vidare behövs en fortsatt kunskapsutveckling. Regeringen har för avsikt att genomföra förordningsändringar för att förbättra statistiken för alkohol- och narkotikarelaterade dödsfall. Nuvarande handlingsplan: Den nuvarande handlingsplanen betonar vikten av ett förbättrat uppföljningssystem beträffande såväl narkotika- utvecklingen som samhällets insatser. Vidare betonas vikten av kun- skapsgenerering och forskning. Remissinstansernas synpunkter: Remissinstanserna stödjer hand- lingsplanens inriktning. SoRAD lyfter fram behovet av ett fortsatt stöd till samhälls- och beteendevetenskaplig forskning. Bland de synpunkter som kommer fram i remissvaren finns bl.a. förslag på ett nationellt center för missbruksfrågor, regionala kompetenscentra, en nationell faktabank om vetenskapligt förankrade preventiva metoder/manualer samt att ett nordiskt organ bör anlitas för att utvärdera handlingsplanerna. Vidare har några konkreta projektförslag nämnts, så som en bedömning av sam- hällets kostnader, en beräkning av totalkonsumtionen av narkotika samt att utreda effekterna av sprututbyte. Skälen för regeringens bedömning: Under den nuvarande hand- lingsplansperioden har narkotikaforskningen i fått ett uppsving, exempelvis när det gäller kunskap om föränderliga konsumtionsmönster och attityder. Vidare har yngre forskare rekryterats, och flera projekt har inriktats på frågor som politiker och experter utanför forskarkretsen har sett som betydelsefulla. Utifrån de prioriteringar som fastställdes i handlingsplanen har fördelats av handlingsplanens medel till ett sextiotal forskningsprojekt efter gängse vetenskaplig pröv- ning. För att samhället skall kunna vidta relevanta åtgärder mot narkotika krävs solida kunskaper bl.a. om narkotikautvecklingen samt om miss- brukets omfattning och konsekvenser. De övergripande frågorna är bl.a. antalet personer med missbruksproblem, narkotikautbudet och miss- bruksmönster, konsekvenser för den enskilde missbrukaren och för det omgivande samhället samt vilka insatser samhället gör. Konsekvenserna för barn och unga samt ökad kunskap om risker och riskmiljöer. Inom ramen för det europeiska samarbetet sker betydande utveck- lingsinsatser för att få en klarare bild av narkotikasituationen i medlems- länderna och att öka möjligheterna till att få till stånd rättvisande och jämförbara data länderna emellan. Att vi kan leverera tillförlitliga nationella data till Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) är också en förutsättning för att den svenska Prop. 2005/06:30 narkotikasituationen kan beskrivas på ett riktigt sätt i ett internationellt Generellt finns i en god bevakning av invånarnas hälsa och sjuklighet. Det går dock sällan att skilja ut missbrukarna som en särskild grupp ur statistiken över sjukdiagnoser varför det finns relativt lite information som speglar narkotikamissbrukares sjuklighet och dess för- ändringar . Samhällets metoder för att följa upp narkotikans hälsomässiga men även sociala, rättsliga samt ekonomiska konsekvenser behöver därför utvecklas. Det är angeläget att få tillförlitlig statistik och andra data kring narkotikarelaterade dödsfall. Narkotikadödsfallen har uppgått till cirka 160 personer (förgiftningsfall). Narkotika- missbrukares överdödlighet är bland unga vuxna omkring 20 gånger högre än för jämnåriga icke-missbrukare. har i samråd med , Statens folk- hälsoinstitut och andra berörda myndigheter och organisationer utrett ett bevakningsregister för narkotikarelaterade dödsfall och olycksfall. Arbete pågår i för att i samråd med berörda myndig- heter ge förutsättningar för en bättre statistik om narkotikarelaterade dödsfall och olycksfall. Forsknings- och utvecklingsinsatser kan ge konkreta resultat först på lite , men är av utomordentlig betydelse för den långsiktiga utvecklingen. Många små och stora forskningsprojekt har initierats under den nuvarande handlingsplanen. Flertalet av dessa kommer att redovisas varför resultaten kan ligga till grund för kommande insatser. Dessa kunskaper och erfarenheter behöver vidare spridas så att de också får tillämpning på den praktiska nivån. Regeringens bedömning: Det är angeläget att etablera en mer långsiktig struktur för att genomföra en alkohol- och narkotikapolitik inom ramen för handlingsplanerna. Regeringen avser därför att åter- komma med förslag till hur detta skall organiseras inom ramen för den och den nationella narkotikasamordnaren kommer att få i uppdrag att fortsätta sina verksamheter tills vidare. det fortsatta arbetet skall de liksom tidigare prioritera att hand- lingsplanerna och dess genomförande förankras på det lokala planet. Samverkan mellan kanslierna skall öka. Nuvarande handlingsplan: och den nationella narkotikasamordnaren har haft i uppdrag att genomföra insatser inom ramen för alkohol- respektive narkotikahandlingsplanerna. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har ifrågasatt behovet av en nationell samordning men flera har efterfrågat en närmare samordning mellan den nationella narkotikasamordnaren och Alkohol- Skälen för regeringens bedömning och den nationella narkotikasamordnaren skall få fortsatta förordnanden för att initiera och samordna insatserna inom handlingsplanernas ram. De skall inte heller fortsättningsvis ta över ansvar som åvilar eller annan myndighet. I arbetet skall och den nationella narkotika- samordnaren samordna arbetet så att dubbelarbete och oklarheter bland målgrupperna inte uppstår. De skall vidare samverka aktivt med myndigheter, kommuner, frivilligorganisationer och föreningslivet i övrigt, inklusive ungdomarnas egna organisationer m.fl. Arbetet med att nå handlingsplanernas mål måste få en permanent form. Regeringens bedömning är att och den nationella narkotikasamordnaren har fortsatt viktiga uppgifter under uppbyggnadsskedet. Regeringen har för avsikt att under handlings- plansperioden återkomma med en plan för hur det fortsatta arbetet skall organiseras och genomföras. Som tidigare framhållits är det på det lokala planet som den förda politiken genomförs och dess trovärdighet prövas. Viktiga uppgifter för och den nationella narkotikasamordnaren är därför att i ett aktivt samspel med bl.a. kommunal- och landstingspolitiker både bedriva ett opinionsskapande arbete inom alkohol- och narkotikaområdet och att ge stöd till metod- och kompetensutveckling. Det är också viktigt att de insatser som företas på central nivå förs vidare till de regionala och lokala beslutsfattarna. Kommuner och landsting bör stimuleras att utveckla vårdinsatserna, ta fram övergripande strategier och till metodutvecklingen inom området. Slutligen krävs insatser för uppföljning och analys av erfarenheterna. Det gäller bl.a. att utveckla metoder, regionala och nationella professionella nätverk, erbjuda drogfria miljöer till ungdomar samt stötta framtagandet av nya utbildningar för lärare och andra som arbetar med förebyggande insatser, föräldrar och behandlare. Det finns behov av metodutveckling när det gäller den behandling som sker inom ramen för påföljdssystemet t.ex. vid s.k. § 34-placering och kontraktsvård. Vidare är det väsentligt att genomföra vissa forskningsprojekt av särskild betydelse för hand- lingsplanens genomförande. kommer att få ett fortsatt huvudansvar för att följa upp målen i alkoholhandlingsplanen i enlighet med den plan som institutet presenterat. kommer också att få i uppdrag att följa upp målen i narkotikahandlingsplanen. I uppdraget ingår att utveckla mätbara indikatorer för att följa handlingsplanernas mål, inklusive delmålen. En samlad uppföljning skall ske i samverkan med andra berörda myndigheter. En utvärdering av handlingsplanerna skall presenteras för regeringen . och den nationella narkotikasamordnaren skall , och vid behov, rapportera till regeringen om utvecklingen. och den nationella narkotikasamordnaren skall vidare kunna ta initiativ till olika typer av översyner och vid behov föreslå nya Prop. 2005/06:30 insatser. ansvarar för att göra en samlad uppföljning av de nationella folkhälsomålen, inklusive mål 11 där alkohol och narkotika ingår, i de återkommande folkhälsopolitiska rapporterna 9 Ekonomiska konsekvenser och ikraftträdande För att de alkohol- respektive narkotikapolitiska handlingsplanerna skall få genomslag krävs en bred mobilisering av alla delar av samhället och och en samordning av insatserna mot alkohol- och narkotikaproblemen. Dessa åtgärder kommer att behöva engagera många myndigheter, alla kommuner och landsting samt den ideella sektorn, däribland stora delar av frivilligrörelsen. I handlingsplanen föreslås inte några förändringar när det gäller rådande ansvarsfördelning. Huvuddelen av insatserna inom ramen för handlingsplanen skall genomföras inom ramen för de medel som ansvarigt organ redan disponerar. För att möjliggöra den strategiska inriktningen av handlingsplanerna har regeringen i budgetpropositionen för föreslagit att anslag 14:8 Alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder under utgiftsområde 9 ökas till för och för . Dessutom har anvisat och under anslag 4:6 Kriminalvården utgifts- område 4, för den särskilda narkotikasatsningen inom kriminalvården. (se avsnitt 7.4). Enligt regeringens bedömning behöver dessa medel an- vändas till insatser inom bl.a. följande områden. och den nationella narkotikasamordnaren bör ta initiativ för att få till stånd samordning och samverkan av insatser över sektorsgränser liksom till uppföljningar och utvärderingar av de insatser som vidtas. Insatser krävs för att få till stånd en politisk prioritering kring handlingsplanernas genomförande men också för att garantera medverkan från lokal och regional nivå och till metodutveckling för att utveckla samarbetsformer mellan olika huvudmän så som kommun, landsting, länsstyrelse, polis, tull och kriminalvård samt till metodutveckling vad gäller bl.a. preven- tiva insatsers effekter och metoder som involverar den ideella sektorn. Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. När det gäller förslaget till ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. konstaterar regeringen att genomförande av blod-, urin och utandningsprov ingår som en naturlig del i kriminal- Av förslaget framgår att blod-, urin och utandnings- prov också får tas, oavsett misstanke, om det behövs för att utreda den Prop. 2005/06:30 häktades drogkonsumtion inför en vård- eller behandlingsinsats. är dock att den häktade själv önskar att provet skall genomföras. Att den häktade själv måste önska att provet skall genomföras innebär dock inte att en häktad har rätt att kräva att ett prov skall tas i en situation när kriminalvården inte anser att det finns skäl för provtagning. Syftet är, som beskrivits i avsnitt 7.4.7, att underlätta för häktade personer med missbruksproblem att få placering på en behandlingsavdelning inom kriminalvården eller dömas till kontraktsvård. Lagändringen träder i kraft . Följande organisationer ombads att inkomma med synpunkter på de nationella alkohol- och narkotikahandlingsplanerna. ombudsmän, över och , , , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i , Domstols- verket, Riksåklagaren, , , Brottsförebyggande Rådet, , Brottsoffermyndig- heten, , /Förorter, Statskon- toret, , Sida, Kustbe- vakningen, Försvarsmakten, högkvarteret, , Social- styrelsen, , , Ungdomsstyrel- sen, Myndigheten för skolutveckling, av medicinsk metodik, , för arbetsliv och socialvetenskap, , , Väg- verket, , , , , , , i , i län, i , Länssty- relsen i , i , i , i , i , , , (SoRAD), Lunds uni- versitet, , , , , , , , , kommun, , , kommun, , kommun, kommun, stad, , kommun, , kommun, kom- mun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kom- mun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , , , läns landsting, läns landsting, , Region , , , , , , Tjänstemännens Central- organisation, TCO, Akademikers , , i , LO, Svenskt näringsliv, , , , , solidaritet, , Kvinnoorganisationer- nas Samarbetsråd i Alkohol- och Narkotikafrågor, KSAN, , , åt Läkemedels- missbrukare, RFHL, , , , Föreningen , Kriminellas revansch i samhället (), (), , Föreningen , invandrare mot narkotika, , Rainbow , Motorförarnas Prop.2005/06:30 , , , , Bilaga 1 Föreningen , , för skolsköterskor, narkotikapolisföre- ningen, Convictus, , , Hela människan, , , , Svensk Dagligvaruhandel, , , , i , , , Hotell- och Restaurangföretagare, , Sprit- och , , , . Sammanfattning av promemorian Utökad möjlighet till drogkontroll i häkte I promemorian föreslås att blod-, urin- eller utandningsprov får tas, under förutsättning att den häktade samtycker till det, om det behövs för att utreda den häktades drogkonsumtion inför en vård- eller behandlings- insats. Förslaget syftar till att underlätta påföljdsvalet för häktade missbrukare. En utökad möjlighet till provtagning kommer även att underlätta för kriminalvården att bedriva påverkansarbete och planera lämplig anstaltsplacering för häktade. Förslag till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Härigenom föreskrivs att 2 c § lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. skall ha följande lydelse. Blod-, urin- eller utandningsprov får tas på en häktad som skäligen kan misstänkas vara påverkad av beroendeframkallande medel, sådant dopningsmedel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, om inte annat föranleds av medicinska eller liknande skäl. Blod-, urin- eller utandningsprov får tas på en häktad som skäligen kan misstänkas vara påverkad av beroendeframkallande medel, sådant dopningsmedel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, om inte annat föranleds av medicinska eller liknande skäl. Under förutsättning att den häktade samtycker till det får prov som avses i första stycket också tas, om det behövs för att utreda den häktades drogkonsumtion inför en vård- eller behandlingsinsats. Denna lag träder i kraft . ombudsmän, , Hovrätten för Nedre , , , , , , , , , , , Kriminellas revansch i samhället (), Rainbow , frivilliga samhällsarbetare (), åt narkotika- och läkemedelsberoende (RFHL) och kommuner och landsting. Förslag till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Härigenom föreskrivs att 2 c §1 lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. skall ha följande lydelse. Blod-, urin- eller utandningsprov får tas på en häktad som skäligen kan misstänkas vara påverkad av beroendeframkallande medel, sådant dopningsmedel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, om inte annat föranleds av medicinska eller liknande skäl. Om den häktade själv önskar det, får prov som avses i första stycket också tas, om det behövs för att utreda hans eller hennes drogkonsumtion inför en vård- eller behandlingsinsats. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1999:47. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet och regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , statsråden , , , , Y. , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , , Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar proposition 2005/06:30 Nationella alkohol- och narkotikahandlingsplaner