prop · GS03109 · 2005-04-20 00:00:00 — Även det svenska reformsamarbetet rymmer ett flertal komponenter, som bidrar till landets EU-närmande, särskilt lantmäterisamarbetet, demokratisamarbetet, utbildnings- och forskningssamarbetet, det säkerhetsfrämjande samarbetet och stödet på jämställdhetsområdet. För det fortsatta svenska reformstödet erbjuder den nu planerade uppsättningen instrument för EU:s samarbete med goda möjligheter till samordning, samverkan och ömsesidigt stödjande insatser. Ett sådant samarbete bör också ge utrymme för att inkludera svenska intressen i övervägandena. har sedan självständigheten tagit emot ett relativt stort internationellt bistånd, inledningsvis humanitärt, tekniskt. Omfatt- ningen av stödet förklaras bl.a. av storlek och strategiska läge och betydelse för stabiliteten i . Biståndet har främst syftat till att underlätta omvandlingen till en demokratisk marknadsekonomi, också till att stödja EU-orientering. Ett flertal FN-organ finns representerade i . För perioden 20022005 har totalt allokerats, varav till UNDP. Samarbetet utgår från regeringens prioriteringar och dess åtaganden för att uppnå millenniemålen, främst avseende fattigdomsbekämpning, livs- lång utbildning, mödravård och barnadödlighet, jämställdhet, samt hiv/aids och tuberkulos. använder FN-gruppen, inte minst UNDP, som genomförande organisation på hiv/aids-, jämställdhets- och självstyrelseområdena. , , som har en representation i , arbetar bl.a. med att utveckla rättsstaten, med att motverka människohandel, med modernisering av vallagstiftning och valadministration samt med gränskontrollarbete. hösten och lanserade ett projekt avseende nya manualer för valförrättare och valövervakare. bidrog med 1 Skr. 2004/05:109 mnkr till projektet. valövervakningsinsats vid presidentvalet i bidrog med långtidsövervakare och ett större antal korttidsövervakare. totala utfästelser uppgår till 3,8 miljarder USD inom ramen för 28 insatser. De senaste landstrategierna är byggda kring s.k. Programmatic Adjustment Loans, , vilka stödjer rege- ringens institutionella förändringsarbete på fem områden statsfinansiell disciplin, egendomsrättigheter, förstärkning och förenkling av det offentliga regelverket, administrationen av offentliga tillgångar samt social och miljömässig uthållighet. Resultaten har varit blandade. deltar i finansieringen av några projekt, bl.a. , ett vatten- och avloppsprojekt i Lviv och moderniseringen av skatteadministration. har beslutat om lån till om totalt till 67 projekt. finansierade projekt inom främst transportsektorn, jordbrukssektorn, banksektorn och tillverkningsindustrin till ett värde av 267 MEUR. Utsikterna är goda för ett ökat samarbete med Sida inom områden som infrastruktur och miljö. administrerar också den s.k. , som bildades i syfte att bidra till att skapa en säker miljö kring den havererade kärnkraftsreaktorn. , IMF har totalt stött med krediter och lån uppgående till 1,372 miljoner särskilda dragningsrätter (SDR). blev medlem i IMF 1992. IMF har dock fryst utbetalningar och avbrutit programsamarbetet med hänvisning till långsamma ekonomiska reformer och otillräcklig skatteindrivning, senast . IMF har under 2002-2004 också lämnat tekniskt bistånd avseende skatter, i synnerhet om mervärdesskatt, samt mer allmänt inom banksektorn inklusive bankstatistik. Den nya administrationen har uttalat önskemål om att utarbeta ett nytt låneprogram med IMF , baserat på en stark reformagenda. Bland de bilaterala givarna är i särklass störst. Med allokerade under 2002-2004 står för tre fjärdedelar av allt tekniskt bistånd till . Via och sitt direktstöd till politiska partier och privata organisationer i utövar ett stort inflytande på både och andra givare. , , , och har alla relativt omfattande biståndsprogram. Bland övriga bilaterala givare märks , samt . Det fortsatta svenska samarbetets inriktning och former Det pågående samarbetet med stödjer reformsträvanden och utveckling på central eller regional nivå. har närmare allokerats. Antalet löpande insatser har varierat mellan 30 och 35. Inom demokratiområdet har kapacitetsbyggande insatser haft svårt att få genomslag, eftersom reformerna gått sakta eller avstannat helt. och andra givares fleråriga insatser har inte På mediaområdet har insatserna bidragit till pluralism men ofta varit små och haft svårt att få effekt. Även om utvecklingen är oroande också på rättsområdet, är resultatet av det kapacitetsbyggande stödet till bekämpning av människohandel uppmuntrande. Insatserna på det sociala området har pågått , men svenska metoder och svenskt synsätt inom t.ex. barnrehabilitering har väckt intresse i . Miljösamarbetet har påverkats av att den ukrainska statens kapacitet på området har varit begränsad och organisatoriskt splittrad. Utbildnings- och forskningssamarbetet har vuxit och bidragit till tätare kontakter och ökad kännedom om svensk samhällsutveckling. Miljön för jämställdhetssamarbetet har utvecklats positivt, men utvecklingen går sakta. Som resultat av den senaste tidens utveckling i har nya förutsättningar uppstått för det fortsatta reformsamarbetet med landet. I syfte att minska fattigdomen prioriterar den nya politiska ledningen i landet både en accelererad reformprocess och ett närmande till europeiska samarbetsstrukturer och värdegemenskaper. De närmare planerna för landets utvecklingsarbete på kort och medellång sikt är som nämnts ännu inte kända, men en central ambition bör vara att stärka den ukrainska demokratin, bl.a. genom att medverka till att överbrygga klyftan mellan västra och östra . Att i enlighet med ukrainska prioriteringar stödja EU-närmandet, och i dess förlängning ett ambitiöst ekonomiskt och administrativt reform- arbete, framstår som det mest adekvata sättet att bidra till fattigdoms- bekämpningen i landet. Det är följaktligen inom denna ram som det svenska utvecklingssamarbetet med landet bör utformas. Inriktningen på samarbetsområden blir beroende av den nya regeringens prioriteringar och av hur andra givare agerar. En bred utbytesverksamhet med det svenska samhällets olika aktörer bör vara ett centralt inslag i samarbetet med . Vidare framstår stöd till reformer inom miljöområdet som angeläget. En demokratisk och ekonomiskt hållbar utveckling i är av säkerhetspolitisk betydelse för . bör ha en sådan kapacitet, att landet kan bidra till att stärka europeisk säkerhet. säkerhetsfrämjande stöd bör kunna ha en större bredd och inkludera förtroendeskapande åtgärder, vilka har ett egenvärde. Ett säkerhets- främjande samarbete bör kunna utvecklas inom t.ex. områdena demokra- tiskt totalförsvar, fredsfrämjande verksamhet, icke-spridning av mass- förstörelsevapen, kärnämneskontroll, exportkontroll, säkerhetspolitisk kompetens och försvarsmiljö. Ett flertal kanaler utnyttjas f.n. i samarbetet med . Förutom Sida och SI medverkar ett flertal offentliga myndigheter, institutioner, enskilda organisationer och konsultföretag. Att samarbetet utnyttjar och kan fortsätta att utnyttja en bred svensk resursbas är en styrka. De multilaterala kanaler, som f.n. används för stödet till , är UNDP, UNFPA, , , , , och . Det finns anledning att även fortsättningsvis utnyttja dem, men den fortsatta kanaliseringen skall huvudsakligen ske via svenska parter, både på grund av närheten till och eftersom strävar efter att bli en framtida medlemsstat i EU. God samordning med övriga biståndsgivare är en vägledande princip. Eftersom den senaste tidens politiska händelseutveckling i har Skr. 2004/05:109 skapat tydligt bättre förutsättningar för ett svensk-ukrainskt reform- samarbete, räknar regeringen med att också tydligt öka den finansiella tilldelningen till det. Det uppdämda reformbehovet gör det rimligt att förutse en medellång period av reformsamarbete genom Sida och SI. I takt med att reformarbetet skjuter fart och alltmer baseras på landets egna resurser, bör utvecklingssamarbetet, liksom ovan anförts angående Ryss- land, gradvis ersättas av ett grannlandssamarbete med mer begränsad svensk offentlig finansiering. Det är svårt att ange när en sådan övergång kan inledas respektive vara helt genomförd. Tidshorisonten för det fortsatta reformsamarbetet skall ge utrymme för långsiktiga engagemang, d.v.s. upp till . I har demokratin stegvis inskränkts av den sittande regimen. Alltmer av den politiska makten har koncentrerats till presidentens hand. Parlamentets inflytande avskaffades 1996. Politiska alternativ i landet hålls tillbaka och förtrycks. Ledande oppositionella har försvunnit. Den konstitutionella grunden har säkrats för en och räckvidd obegränsad maktutövning i av den nuvarande presidenten . Statskontrollerade media i är huvudsakligen ett språkrör för presidenten, medan de få kvarvarande, oberoende media trakasseras av myndigheterna. Ett flertal tidningar har tvingats upphöra. Flera utländska har berövats sin ackreditering. Det Europeiska humanistiska , som har åtnjutit ett omfattande stöd från EU, inklusive , har stängts av myndigheterna. Människorättsorganisa- tioner rapporterar om regelbundna brott mot mänskliga rättigheter. har grundläggande strukturella problem i samhället på grund av att angelägna reformer ej påbörjats eller ej fullföljts. Industrin och en stor del av de medelstora företagen är fortfarande i statlig ägo. Industristrukturen är oförändrad och utövar en negativ påverkan på miljön och på människors hälsa. De fackliga friheterna är kringskurna. Fackliga ledare har fängslats, misshandlats och avskedats. Den vitryska ekonomin är starkt beroende av den ryska marknaden både för export och för import, inte minst av subventionerad rysk energi. I stället för att reformera den ekonomiska strukturen i landet har regimen strävat efter att hålla ekonomin gående. Begränsade sociala reformer genomförs. Genomförande i större skala och på ett djupare plan hämmas även av brist på resurser. Vissa nationella program inom det sociala området har antagits, t.ex. för jämlikhet respektive för förhindrande av människo- handel och spridning av prostitution. Sammantaget finns ett betydande, uppdämt reformbehov i landet. har blivit alltmer isolerat. är landet starkt Skr. 2004/05:109 beroende av . Relationen till är bitvis ansträngd, bl.a. på grund av olika uppfattningar om hur ett överenskommet närmare samarbete mellan de två länderna skall utvecklas vidare. På andra områden, särskilt sådana med säkerhetspolitisk anknytning, fortsätter emellertid att ha goda relationer till . Relationerna mellan och är ansträngda. Allmänna rådets beslut har inneburit en begränsning i medlemsstaternas bi- laterala kontakter med . Diskussionerna om ett partnerskaps- och samarbetsavtal har avbrutits. har förlorat sin gäststatus i . Flera internationella organisationer har fråntagits den ackreditering, de behöver för att kunna verka i landet. En isolering av är dock inte i befolkningens intresse. Förutsättningar för ett effektivt utvecklingssamarbete politiska lednings prioriteringar kan inte tjäna som underlag för ett utvecklingssamarbete med . Däremot finns förutsättningar att på andra sätt bidra till en politisk, ekonomisk och social omvandling i . Befintliga demokratiska krafter, MR-organisationer och andra delar av det civila samhället kan stödjas. Marknadsekonomiska strävanden kan uppmuntras och stärkas. Sociala behov kan identifieras och mötas. Olika bidrag kan lämnas till kulturell mångfald och utbyte. Till de demokratiska krafterna hör den demokratiska oppositionen. Partierna fungerar i praktiken huvudsakligen som protestgrupper och saknar representation i parlamentet. Till den demokratiska oppositionen räknas också vissa enskilda organisationer och fristående politiker. Näringslivet är fortfarande i huvudsak statsägt. Affärsklimatet är fortsatt ogynnsamt. Inom det privata näringslivet verkar trots svåra omständlig- heter krafter, som strävar efter en övergång till pluralitet och marknads- ekonomiska villkor. Vidare är det sociala samarbetsområdet relevant för det systemskifte, som pågår trots motståndet. Intresset för svenska erfarenheter är stort. Arbetsmarknadsområdet, särskilt uppbyggnaden av demokratiska fack- liga organisationer, är av stort intresse. Skolans aktörer är en potentiell förändringskraft av betydelse. Inom kulturområdet finns enskilda aktörer med potential att bidra till den nödvändiga samhällsförändringen. Även akademiker och andra personer, verksamma eller potentiellt verksamma inom kulturområdet, kan utgöra förändringskrafter i det vitryska samhället. Situationen i landet erbjuder ett flertal ingångar för ett mer kraftfullt svenskt stöd för utvecklingen mot demokrati och marknadsekonomi. bör i längden inte kunna stå emot de krafter, som verkar för demokrati och marknadsekonomi, särskilt sedan regimskiftet i . En positiv process främjas av om personer i ledande ställning, som ej ingår i det politiska toppskiktet, får ökade kunskaper om grundprinciper för demokrati, rättsstat, mänskliga rättigheter och marknadsekonomi. kan vara en väl lämpad aktör för att utveckla sådant samarbete i kraft bl.a. av sin grannlandsstatus. Det svenska utvecklingssamarbetet har Skr. 2004/05:109 en stark tradition att i olika länder stödja demokratiska reformkrafter. I enlighet med rådsbeslutet bör även framgent kontakter på den högsta politiska nivån undvikas. Därutöver framstår det som relevant att försöka på bred front engagera personer från de nämnda sfärerna, inklusive från den statliga förvaltningen, i ett allt bredare utbyte till stöd för en utveckling i demokratisk och marknadsekonomisk riktning och för ett närmande till EU och till . Att främja relationer med EU och På basis av rådsbeslutet har EU byggt en politik, som syftar till att steg för steg förbättra relationerna, om den vitryska sidan i sin tur försöker förbättra situationen rörande de mänskliga och demokratiska rättigheterna. En översyn visade emellertid att politiken inte har lett till de önskade resultaten. Det kan diskuteras om politiken är realistisk. riskerar isoleringen av den vitryska regeringen och av olika myndigheter att också leda till en isolering av det vitryska folket. Den linje är att en sådan isolering kan motverkas av ett utvidgat samarbete. Ett sådant förstärkt samarbete bör riktas mot det civila samhället i , i första hand till de nämnda politiska, ekonomiska, akademiska, sociala och kulturella sfärerna. Europeiska kommissionens Tacisprogram är starkt begränsat men är ändå ett av de största i . Kommissionens program för mänskliga rättigheter EIDHR är berett att engagera sig i . omfattas också både av Tacis efterträdare, det europeiska grannskapspolitiska instrumentet , och av EU:s grannskapspolitik ENP och har därmed möjlighet att få till stånd en handlingsplan inom dess ram. Betydande resurser kan komma att ställas till förfogande, förutsatt grundläggande politiska och ekonomiska reformer genomförs. Ambitionsnivån kan emellertid höjas. Informationssatsningar kan visa befolkningen vilka förluster den nuvarande politiken åsamkar den. Möjligheten att involvera nya medlemsstater och andra ENPI-deltagare som t.ex. i samarbete inom ENPI bör studeras. driver aktivt sådana frågor politiskt och inom ramen för en aktiv dialog med anknytning till de olika biståndsprogrammen, något som kommer att fortsätta, eventuellt tillsammans med några av de nya medlemsstaterna. Den mer aktiva EU-linje gentemot , som regeringen efterlyser, bör inkludera ett förstärkt samarbete med det civila samhället. Därutöver kan emellertid också bilateralt, som ett berört grannland till , lyfta sin samarbetsprofil ytterligare. Med bibehållande av isoleringslinjen gentemot den innersta ledningen bör det svenska engagemanget ökas på bredden i samhället, bl.a. med hjälp av nyöppnade samarbetsytor. Flera FN-organ arbetar i . UNDP koordinerar gruppen. Vidare medverkar , , och . Även IOM deltar. , , har ett kontor i , vars mandat är att assistera den vitryska regeringen i att bygga och stärka institutioner, utveckla och konsolidera rättsväsendet samt utveckla relationerna till det civila samhället. Dessutom skall kontoret bedriva verksamhet inom ekonomi- och miljö- området samt övervaka och rapportera om utvecklingen i . ställer en svensk tjänsteman till kontorets förfogande. bidrar till den samhällsekonomiska utvecklingen, bl.a. genom sitt , och till strategiutvecklingen för fattigdomsbekämpning. IFC inom stödjer utveck- lingen av små och medelstora företag, bl.a. med finansiering från Sida. Även har en SME-kreditfacilitet till stöd för privata företag. IMF biträder med rådgivning inom ekonomisk politik, penningpolitik, skatte- politik och centralbanksverksamhet. Ett begränsat antal bilaterala biståndsgivare är aktiva i , bland dem , och . Det svenska samarbetets inriktning och former Det pågående svenska samarbetet med syftar till att stödja en modernisering och en demokratisering av det vitryska samhället. Det är inriktat på att bereda väg för framtida reformer, som omfattar hela sekto- rer och är av bredare karaktär än dagens. Det skall stödja uppkomsten av ett demokratiskt och pluralistiskt samhälle. Enligt riksdagsbeslutet om en politik för global utveckling, PGU, skall även det tidigare öst- biståndet, inklusive det till , styras av det övergripande målet att bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. Den rådande huvudinriktningen för det svenska biståndet till stämmer väl överens med PGU:s prioriteringar. Att bidra till att blir ett mer demokratiskt och pluralistiskt samhälle framstår som den mest effektiva vägen att långsiktigt både bekämpa fattigdom i dess olika dimensioner och på andra sätt förbättra levnadsförhållandena för landets befolkning. Målgruppen för det svenska biståndet bör definieras brett. I det närmaste hela det vitryska samhället utom den styrande gruppen kring presidenten bör kunna bli föremål för svenska insatser. Till de priori- terade målgrupperna för ett svenskt reformstöd bör räknas de politiskt aktiva, studenter och akademiker, förvaltningstjänstemän, näringslivets aktörer, kulturarbetare samt media och enskilda organisationer. På alla dessa områden pågår ett samarbete, som bör utvidgas och utvecklas. Av särskild betydelse är en utvidgning av olika slags utbytesprogram. Det nuvarande samarbetsprogrammet via Sida har sin huvudvikt på områdena demokratins fördjupning, ekonomisk omvandling och social Via finansieras utbyte med inom kultur och samhälle, respektive på forsknings- och utbildningsområdena Skr. 2004/05:109 inom Visbyprogrammet. Det nuvarande landprogrammet är sammantaget relevant, men kan breddas t.ex. till miljöområdet och till andra delar av sociala området. Utbytet på utbildningsområdet, inte minst den individuella stipendieringen, bör byggas ut och kompletteras med nya former. Vidare bör utbytet med förvaltningens tjänstemän utökas. Samarbetet via enskilda organisationer bör ges ett växande finansiellt utrymme samt stöd även i andra former. Att representanter från både enskilda organisationer och den offentliga förvaltningen involveras i olika projektaktiviteter, genom vilka tjänstemän och enskilda kommer i kontakt såväl med svensk och europeisk värdegemenskap som med omvandlingserfarenheter från grannländerna, framstår som något av det mest relevanta kan bidra med i detta skede. Insatserna i kanaliseras via statliga myndigheter, privata företag, näringslivsorganisationer, enskilda organisationer, kommun- förbund samt universitet och andra utbildningsinstitutioner. Det är positivt att samarbetet utnyttjar och kan fortsätta att utnyttja en bred svensk resursbas. Det skall vara huvudlinjen i samarbetet med Vit- . Denna kan kompletteras med insatser via och samordnas med multilaterala organ och med stöd till regionalt samarbete, bl.a. på områden, där erfarenheter av samarbetet med länderna i kan användas i samverkan med dem. Ett sådant exempel är samarbetet kring ett gemensamt hållbart nyttjande av gränsöverskridande floder och sjöar. Det är svårt att se när en demokratisk förändring i kan komma. pågår en dialog och ett kontinuerligt demokrati- främjande från omvärldens sida, som under de rätta förutsättningarna kan leda till förändring. Förutsättningarna för en övergång på kort sikt till ett reformsamarbete av samma slag som har och har haft med andra länder i närområdet är små. Tidshorisonten bör beräknas så att utrymme ges för långsiktiga engagemang, d.v.s. upp till . Reformarbetet i har tagit ett steg tillbaka efter tillsättningen av en majoritetsbaserad, kommunistisk regering , även om den antagna fattigdomsstrategin har skapat ett viktigt verktyg för samarbete. Regeringen kritiseras för auktoritära tendenser och bristande respekt för grundläggande demokratiska regler. Oppositionskandidater trakasserades i lokalvalen 2003. Oberoende media har utsatts för svårig- heter. Rättssystemets oavhängighet är ifrågasatt. Den viktiga reformen av lokal offentlig förvaltning har rivits upp, varefter det system av centra- lisering och politiskt tillsatta lokala ledare, som fanns , nu åter tillämpas. Den moldaviska förvaltningens kapacitet är svag. Korruptionen är utbredd inom förvaltningen. resurser har fallit drastiskt. är situationen vad beträffar de mänskliga rättigheterna, respekten för demokrati och yttrandefrihet samt oppositionens villkor i bättre än i de flesta andra stater i f.d. . Rege- ringen har en EU-orienterad förändringslinje och önskar att skall bli medlem i EU, något som kan stimulera till fortsatta reformer och främja ökad respekt för demokratins och det öppna samhällets principer. Efter att ha sjunkit med växte den molda- viska ekonomin med . En av de viktigaste inkomstkällorna för hushållen är privata försändelser från utlandet, som uppgår till cirka en tredjedel av BNP. Den stora ekonomiska utmaningen är att vidmakthålla återhämtningen och en finans- och penningpolitiskt stabil utveckling. Både inhemska och utländska investeringar är fortfarande låga. Privatiseringsprocessen går långsamt. Dessutom har vissa tidigare privata företag åternationaliserats. En svag jordbruksproduktion och en negativ exportutveckling drar ned tillväxten. Till de bestående utvecklingsproblemen hör ett beroende av jordbruks- export till , en arbetsmigration av mellan 600 000 och 800 000 personer främst till och till , samt en statsskuld, som är lika stor som BNP. Med en percapitainkomst om , en tiondel av , är nettobetalare till . En skuldomförhandling framstår som nödvändig men kräver ett fördjupat ekonomiskt reformarbete och ett mer konstruktivt samarbete med multilaterala kreditorer. , som är fattigaste land, har dessutom en ojämn inkomstfördelning. Fattigdomen är mest utbredd i små och medelstora städer, samt på landsbygden. levde av befolkningen på mindre än per dag. Fattigdomen i landet sänker livskvaliteten för miljoner människor och ger de uppväxande generationerna en dålig start. Den ger underlag för en exploatering av stora grupper, inte minst av kvinnor för sexuella ändamål. Den göder korruptionen, förvrider näringslivet, försvagar staten och den offentliga sektorn och förbrukar miljön. Fattigdomen tvingar hundratusentals utomlands i jakten på utkomst. Den driver också fram en olaglig migration, där kriminella organisationer fungerar som mellanhänder. Många av dessa bedriver människohandel. är ett av de främsta ursprungsländerna för handel med kvinnor för prostitution i . Neddragningarna i den offentliga sektorn leder till inskränkningar av fattiga människors tillgång till sjukvård och till ett socialt skyddsnät. Hälsonivån beräknas vara hälften av den inom EU. Spridningen av hiv/aids och andra sexuellt överförbara sjukdomar har ökat under det senaste årtiondet. Då socialförsäkringssystemet har svårt att nå rätt målgrupper, drar de rikare grupperna större nytta av det än de fattigare. Institutionsvård av barn och handikappade är fortfarande utspridd. Utbildningsväsendet och sjukvården plågas av informella betalningskrav. Bristen på jämställdhet är påtaglig. Kvinnors löner är ofta hälften av männens. har många kvinnor klarat omställningen bättre än män.