prop · GT033 · 2005-09-30 00:00:00 — Stödet bör därför utöver nämnda åtgärder i fortsättningen även avse syntolkning och textning på de nationella minoritetsspråken, i den mån sådant stöd efterfrågas. Begreppet svenskt språk inbegriper utöver svenska även de nationella minoritetsspråken, dvs. samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch. Trots att personer med hörselskada i utgör en stor potentiell publik har filmdistributörer sedan stödet för syntolkning och textning infördes inte framställt textade filmkopior i tillräcklig omfattning för att filmerna skall kunna nå utanför de större städerna. Även i större städer Prop. 2005/06:3 har det ofta varit svårt att hitta till de textade biografvisningarna, då film- distributörerna inte har gjort någon särskild marknadsföring av textade filmer. Filmdistributörerna å sin sida har hävdat att de textade biograf- kopiorna nästan inte efterfrågas efter att de visats på den ordinarie bio- grafrepertoaren. Det är angeläget att fortsatt dialog såväl med filmdistributörer som med berörda organisationer så att stödet för syntolkning och textning på svenskt språk kan få största möjliga effekt och för att så många som möjligt kan få del av svensk film. Det är också viktigt att noga följa den tekniska utvecklingen på områ- det. Den digitalisering av biograferna som väntas ske bör kunna ge biograferna i princip obegränsade möjligheter att visa svensk film både med och utan text till relativt låg kostnad. Digitali- seringen av biograferna och biograffilmen bör även kunna öka möjlig- heterna att texta svensk film för andra potentiella publikgrupper, såsom människor av utländsk härkomst boende i . 9.7Arkiv, dokumentation, m.m. Filmen har ett värde i sig som konstart. Som konstart och historisk källa bidrar den även till att öka vår förståelse om oss själva, det samhälle och den tid vi lever i. Det bör därför även fortsatt vara en grundläggande uppgift för filmpolitiken att bevara filmer och material av film- och kul- turhistoriskt intresse och att i ökad utsträckning tillgängliggöra dem för forskning och allmänhet. All den film som har producerats, från filmkonstens början fram till , utgör filmarvet. det första filmavtalet har Filminsti- tutet haft uppdraget att samla, vårda, bevara och tillgängliggöra filmar- vet. Uppdraget har i praktiken avsett spelfilm och dokumentärfilm avsedd för biografvisning, samt därutöver även filmlitteratur och övrigt filmrelaterat material. uppdrag utökades genom att ett arkiv för icke-fiktiv smalfilm som inte är avsedd för bio- grafvisning etablerades i . All film som inkommer till bevaras i originalskick, dvs. med dagens visningsteknik i de flesta fall på filmbas. har en särställning på filmarvets område, som arkiv för film och som nationell kunskapsbank på filmom- rådet. Statens ljud- och bildarkiv (SLBA) är nationalarkiv för ljud och rörliga bilder. Verksamheten baseras huvudsakligen på bestämmelser i lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument. Myndigheten skall samla in, bevara och tillhandahålla det mediautbud i som offent- liggörs i form av ljud och rörliga bilder. Filmer som är avsedda för bio- grafvisning bevaras genom överföring till videogram, som inte förmår återge biograffilmens bild- och ljudkvalitet. Aktuella frågor om myndighetens verksamhet behandlas i betän- kande Bevara ljud och rörlig bild (SOU 2004:53) och i propositionen Forskning för ett bättre liv (prop. 2004/05:80). Mellan SLBA och bedrivs ett nära samarbete när det gäller bevarande och till- gängliggörande av material. Huvuddelen av arkivverksamhet finansieras inom ramen filmavtal. Som en följd av förslaget om en uppdel- ning av ansvaret för filmpolitiken övertar staten ensam finansieringen av hela arkivverksamheten. Detta ligger i linje med de synpunkter som under innevarande avtalsperiod har framförts av vid och . arkivverksamhet regleras utöver film- avtal även i regleringsbrevet för . mål och återrapporteringskrav prövas och har när det gäller bl.a. arkivverksamhet också utvecklats och förtydligats under innevarande avtalsperiod. Det kan dock finnas anledning att ytterligare se över målen i samband med att staten övertar ansvaret för finansieringen av arkivverksamhet som helhet, bl.a. när det gäller filmar- kivet i . Insamling, vård, bevarande, tillgängliggörande filmarkiv samlar i princip in all film som visas på biograf i . Insamlingen bygger på frivilliga avtal och regleras inte av lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument. Enligt avtal deponeras säkerhetsmaterial (negativ, masterkopia, lågkontrastkopia m.m.) till all film som erhåller produktionsstöd från . Vidare deponeras visningskopior av utländsk film av respektive distributör. Arkivet tillförs dessutom filmmaterial från enskilda filmare och bolag. Vissa arkivfilmer efterfrågas mer än andra och arkivet köper därför i viss omfattning även in nya kopior av filmhistoriskt viktiga fil- mer. För att de filmer som samlas in skall kunna tas om hand på bästa sätt måste filmmaterialet granskas innan det arkiveras. film- tekniska resurser är inte av en sådan omfattning att allt inkommande material kan granskas. restaurerar även äldre svensk film som annars med tiden hotar att förstöras. Arbetet inriktas dels på svartvit film på nitratfilmsbas, som användes och är mycket brandfarlig, dels på färgfilm från 1952-1979. Färgerna i den acetatfilm som användes tenderar att blekna mycket fort. I princip all spelfilm på nitrat- filmsbas som finns bevarad är säkerställd. En stor mängd värdefull kort- och dokumentärfilm på nitratfilmsbas återstår dock att rädda. har regeringen avsatt särskilda medel till rädda färgfilmen. Sedan projektet inleddes har ett 80-tal av totalt ca 300 filmer restaurerats eller omkopierats. genomför inte någon restaurering av svartvit film , då använd- ningen av nitratfilm upphörde. Arbetet med att ta emot och vårda film kräver särskilt anpassade loka- ler. i fastigheten och i motsva- rar rimliga krav i detta avseende. Genom de klimatanpassade utrymmena hindras kemisk nedbrytning i filmen och man kan räkna med att filmerna kan bevaras . I anslutning till filmarkivet i uppförs en byggnad speciellt för bevarande av brandfarlig nitratfilm som tas i bruk . Det är angeläget att insatser för insamling, vård och Prop. bevarande av filmer och filmrelaterat material kan fortsätta inom ramen för en ny statlig filmpolitik i minst samma omfattning som tidigare och långsiktigt även förstärkas på vissa områden. Behov som kan identifieras gäller granskning av inkommande material, viss restaurering av svartvit film samt inköp av filmhistoriskt viktiga filmer till filmarkivet. Digitaliseringen av filmmediet medför både utmaningar och nya möj- ligheter för filmarkiv världen över. När en större del av landets biografer har digitaliserats, såsom många förutspår, kommer nyprodu- cerad biograffilm inte längre att existera i form av film på filmbas. digitalt kodade innehåll kommer troligen regelbundet att behöva överföras, migreras, till nya bärare, vilket ändrar förutsättningarna bör därför noga följa utvecklingen på detta område i samråd med SLBA och arkiv och via internationella forum för arkivfrågor. Utgångspunkten måste vara att digital film skall kunna bevaras på ett säkert sätt . Genom den digitala utvecklingen blir det tekniskt möjligt att väsentligt öka tillgängligheten till arkivmaterial. Överföringen från filmbas till digital form kräver betydande ekonomiska insatser och rättig- Det är önskvärt att en större del än av det unika material som samlas in och vårdas av kan bli tillgängligt för såväl allmänhet som forskare. arkivfilmer görs tillgängliga främst genom visningar på i , och . är att hålla filmhistorien levande genom att i originalformat visa äldre film och nyare film som inte är tillgänglig på den ordinarie biografre- Det ökade utbudet av film i TV och den växande marknaden för ny och äldre film på dvd har medfört en allt hårdare konkurrens för , som drabbats av minskade besökssiff- ror och intäkter. Dessutom har det växande kommersiella intresset för äldre film medfört ökade rättighetskostnader. Det finns dock alltjämt ett stort intresse för att se film på ett sätt som ger full rättvisa åt filmen som Med det ökande intresset för äldre film bör kunna fylla en viktig funktion även . Det bör vara en central uppgift för att även fortsättningsvis göra filmhistorien levande genom visningar på biograf. har ett särskilt ansvar för den svenska filmhistorien. omfattande restaureringsprogram för svensk stumfilm har tidigare genomförts och filmerna visas av cinematek och andra kulturinstitutioner runt om i världen. internationellt till de allra främsta i stumfilmens historia. mottog en stor donation från , med bl.a. fotografier, teckningar, skisser, anteckningar, manuskript och dokumen- Stiftelsen har bildats i syfte att vårda och tillgängliggöra samlingar och att öka intresset för hans Svensk films internationella ryktbarhet vilar i hög grad på filmhistorisk grund. Det är angeläget att bidra till att göra det svenska filmarvet ytterligare känt internationellt. bibliotek är enda specialbibliotek för film. förvärvar regelbundet ämnesrelaterade böcker, tidskrifter och elektroniska resurser och tar även emot donationer och depositioner av olika typer av filmrelaterat arkivmaterial. drivs i samarbete med och är öppet för både forskning och allmän- het. Inom ramen för bestämmelserna för säkerhetsmaterial insamlas bil- der, affischer, manus m.m. till all film som fått produktionsstöd från . förvärv sker dessutom genom donationer och depositioner. bevarar och indexerar allt filmrelaterat mate- rial i de sex största svenska dagstidningarna. I samband med den pågående ombyggnaden och upprustningen av flyttar med dess samlingar in i nya lokaler. Till- gängligheten för allmänheten till samlingar kommer därmed att väsentligt förbättras, liksom arbetsmöjligheterna för bl.a. forskare och studenter. Det nya står färdigt . Filminstitutets samlingar utgör en viktig källa för universitetsforsk- ningen. saknar dock resurser för att aktivt stödja eller främja akademisk forskning kring arkivets samlingar. Kost- nader för framtagning och visning av filmer ur begränsar dessutom ofta möjligheterna för forskare att studera materialet. I uppdrag ingår att informera om och dokumentera fil- men som konstart och nöjesindustri. Inom ramen för uppdraget har dels givit ut egen filmlitteratur, dels givit stöd till utgivning av filmlitteratur i samarbete med bokförlag. Den egna utgivningen har koncentrerats till faktaböcker om i första hand svensk film och filmhisto- ria, bl.a. filmografi. nuvarande resurser ger dock inte möjlighet till att medverka till någon mer regel- bunden utgivning av filmlitteratur. har som nämnts ovan en särställning på filmarvets område, som arkiv för film och som nationell kunskapsbank på filmom- rådet. bör därför inom ramen för en ny statlig filmpolitik fortsatt sträva efter att öka tillgängligheten till filmer och filmrelaterat material för forskning och allmänhet. Behov som kan identifieras gäller sammanfattningsvis i första hand samt möjligheter till forskning kring arkivets samlingar. ansvar på arkivområdet har utvidgats genom etablerandet av ett arkiv i för icke-fiktiv smalfilm som inte är avsedd för biografvisning (se även kapitel 4 och 7). Det gäller hem- bygdsfilmer, folkrörelse- och föreningsfilmer, beställningsfilmer om industrier och företag, undervisningsfilmer m.m. Verksamheten finansie- ras av särskilda statliga medel utanför filmavtalet. Därutöver utgår f.n. stöd från till länsmuseerna för att inventera och samla in smalfilm i . i är unikt genom sin särskilda inriktning. Samlingarna av film från företag, kommuner, folkrörelser och privata samlare bör kunna bli en rik källa för forskning, studier och folk- bildning, men kan också komma till användning i dokumentära produk- tioner för undervisning och TV. befinner sig arkivet i Gräng- esberg i många avseenden ännu i en uppbyggnadsfas. Mängden smalfilm i landet är oerhört stor. En aktuell fråga rör vilka prioriteringar som bör göras inom ramen för arkivets verksamhet. har i enlighet Prop. 2005/06:3 med regeringens uppdrag redovisat en i samarbete med forskare fastställd prioriteringsordning för insamling, vård, bevarande och tillgängliggö- rande av filmer vid filmarkivet i (dnr U2005/5149). Redo- visningen kommer att ligga till grund för regeringens ställningstagande till hur verksamheten långsiktigt skall bedrivas. i har i sin verksamhet inledningsvis fokuserat på insamling och bevarande av filmmaterial. För att kunna till- gängliggöra materialet för forskning överförs filmerna till digitalt format. Arkivet driver ett utvecklingsarbete där filmerna lagras digitalt i en data- bas för att bli tillgängliga on-line för forskning. Satsningen på uppbyggnaden av filmarkivet i bör inom ramen för den statliga filmpolitiken fortsätta i minst samma omfattning som . får Filmpool Nord, som nämnts, ett statligt stöd på för att bl.a. täcka det ekonomiska bortfall som en successiv minskning av medel från innebär. Regeringen har i budgetpropositionen aviserat att ytterligare medel beräknas att successivt kunna överföras till verksamheten (prop. 2004/05:1, utg. omr. 17, s. 27). Regeringen avser att återkomma till frågan i regleringsbrevet . I verksamhet ingår att förmedla information med koppling till svensk film och filmbransch. erbjuder dels ett mark- nadsföringsfönster för svensk film, dels olika mötesplatser för kunskaps- och informationsutbyte inom svensk film och filmbransch. Filmbranschen lanserar och marknadsför svensk film i av naturliga skäl enligt principen en film i taget. kan lyfta fram svensk film i hela dess bredd. arbetar med att stärka svensk film som varumärke, och erbjuder även mer resurssvaga filmgen- rer som kort- och dokumentärfilm en möjlighet till exponering mot press och publik. Det sker främst genom den årliga Filmgalan, Filmda- gar, säsongspresentationer av filmer samt . Enskilda filmbolag och organisationer som företräder branschens olika yrkesgrupper och intressen har små resurser eller möjligheter att erbjuda kvalificerade mötesplatser för information, analys och debatt om filmens utveckling ur ett innehållsligt, tekniskt och mediepolitiskt perspektiv. På detta område fyller en viktig samlande funktion för den svenska filmbranschen, bl.a. genom hemsidan, utgivning av tidskriften och seminarieserien Arena. Mot bakgrund av detta bör informationsverksamhet fortsätta inom ramen för den statliga filmpolitiken . Det bör vara en viktig uppgift även för en framtida filmpolitik att upp- rätthålla och utveckla det internationella utbytet och samarbetet på film- området. En annan angelägen uppgift bör vara att medverka till att svensk film når en större publik internationellt. Förutom att fördela stöd till producenter och distributörer för interna- tionell lansering av svensk film gör inom ramen filmavtal även egna insatser för lansering av svensk film utomlands. Insatserna koncentreras främst till de internationellt tongivande filmfesti- valerna. Framförallt sker detta inom ramen för , de nordiska filminstitutens samarbetsorgan, där är starkt engagerat. Ett annat forum där medverkar är . informerar även om ny svensk film för den utländska publiken genom en promotiontidning, promotion- dvd och via sin hemsida på engelska. genomför även filmveckor i andra länder. genomfördes i den största svenska satsningen någonsin på ny svensk film. internationella arbete utgör en helhet, som både omfat- tar olika insatser för internationell lansering av ny svensk film och andra insatser för att mer generellt lyfta fram som en levande och framstående filmnation. Satsningarna på internationell lansering av svenska filmer inbegriper såväl större spelfilmer med tydlig kommersiell potential som kort- och dokumentärfilm, där svenska filmare har hållit en hög konstnärlig profil . Bland filmintresserade runtom i världen är det framförallt den svenska filmens historia som väcker upp- märksamhet och beundran. Det svenska filmarvet förs ut i världen genom filmarkivets och samarbete med sina motsvarigheter runtom i världen. De olika delarna av internationella arbete förutsätter och bidrar till varandra på många sätt. Det är högst angeläget att som filmland kan höja sin profil och sin ambition internationellt. Här finns det en potential för svensk film både kulturpolitiskt och kommersiellt. filmavtal förstärks stö- det till producenter och distributörer för internationell lansering av ny svensk film (se avsnitt 8.7). Förutom att förstärka branschens arbete för internationell lansering av svensk film bör även beaktas möjligheter att främja svensk film internationellt, både som kulturyttring och som exportartikel. Inom ramen för den statliga filmpolitiken bör därför även egen verksamhet för internationell lansering av svensk film långsiktigt förstärkas. För att öka den utländska publiken till svensk film behövs inte enbart ökade resurser till branschen och till . Det är också av avgörande betydelse att i samråd med filmbranschen och även andra berörda instanser utvecklar en långsiktig strategi för hur svensk film skall kunna få ett ökat genomslag internationellt. Det är i det sammanhanget inte minst viktigt att analysera på vilka nationella mark- nader svensk film bör kunna ha störst potential. Vid sidan av bedriver tillsammans med utlandsmyndigheterna visst arbete för främjande av svensk film. och samarbetar i viss utsträckning, bl.a. när det gäller arrangemang av filmveckor. höja sin profil som filmland internationellt är det inte minst angeläget att Prop. 2005/06:3 de samlade statliga insatserna för svensk film i utlandet utvecklas i ett helhetsperspektiv. 9.10Kostnader för administration av statligt stöd till filmpolitiken Enligt filmavtal skall finansieringen av kostnaderna för Filmin- stitutets administration och förvaltning av avtalets stöd samt hälften av kostnaden för styrelse, ledning och stabsfunktioner rymmas inom avtalet (se även avsnitt 8.8). Därmed bör staten ansvara för finansiering av kost- naderna för administrationen av de filmpolitiska uppdrag staten ger utanför avtalet och resterande del av kostnaderna för sty- relse, ledning och stab. 10Handlingsoffentlighet i verk- samhet ändring i sekretesslagen Regeringens förslag: All verksamhet i Stiftelsen utom verksamhet som avser fördelning av stöd enligt filmavtal skall omfattas av reglerna om handlingsoffentlighet. Lagändringen skall träda i kraft och tillämpas på handlingar som från den tidpunkten inkommer till eller upprättas hos . Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig över förslaget tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Enligt 2 kap. tryckfrihetsförord- ningen (TF) har varje svensk medborgare rätt att ta del av allmänna handlingar. En handling är allmän om den förvaras hos en myndighet och är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndighet. Huvudre- geln för bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet är således att de inte gäller handlingar hos ett enskilt rättssubjekt. Enligt 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen (1980:100) skall dock det som föreskrivs i TF om rätt att ta del av allmänna handlingar hos en myndighet gälla också hos vissa andra organ. Utmärkande för denna grupp är att de på statens uppdrag handhar förvaltningsuppgifter som innefattar myndig- hetsutövning eller liknande. I bilagan till sekretesslagen anges vilka dessa organ är samt vilken verksamhet hos det enskilda rättssubjektet som omfattas av handlingsoffentligheten. Stiftelsen är en stiftelse och därmed ett enskilt rättssubjekt. Utgångspunkten är därför att handlingar som inkommer till eller upprättas vid inte omfattas av handlingsoffentlighet. I propositionen Ny svensk filmpolitik gjorde regeringen bedömningen att det då inte fanns förutsättningar att låta verksamhet omfattas av handlingsoffentlighet (prop. 1998/99:131, s. 34 f.). som angavs för bedömningen var att en icke försumbar del av stiftelsens Prop. medel utgör bidrag från andra än staten och att det inte var möjligt att skilja ut vad som är statliga medel och vad som är medel från andra finansiärer vid stiftelsens handläggning av ärenden. regeringens bedömning var att alla filmpolitiska stöd som hanteras av skulle samlas filmavtal. vid sin behandling av propositionen samma bedömning som regeringen. Utskottet delade alltså uppfattningen att det då saknades förutsättningar för att låta någon del av verksamhet omfattas av offentlig- het inom ramen för TF och sekretesslagen (bet. 1999/2000:KrU5, s. 16 f., 1999/2000:13). Med den nu föreslagna uppdelningen av de filmpolitiska stöden blir utgångspunkten en annan än den var års filmavtal. I tidigare lagstiftningsärenden om handlingsoffentlighet i verksamheter som bedrivs av enskilda rättssubjekt har bl.a. anförts att regeln i 1 kap. 8 § sekretesslagen inte bara är tänkt för sådana verksamheter som i rätts- lig mening karakteriseras som myndighetsutövning utan att bestämmel- sen mer allmänt tar sikte på organ som har hand om allmänna Ett av de skäl som har anförts för att göra offentlighets- principen tillämplig på ett enskilt organs verksamhet är att verksamheten finansieras med offentliga medel (se prop. 1996/97:142, s. 18, jfr även 1997/98:57, s. 17 och prop. 2001/02:38, s. 14). De stödåtgärder och den del av verksamhet som avses ligga utanför filmavtalet kommer att finansieras enbart med statliga Mot bakgrund av vad som ovan anförts bör reglerna om hand- lingsoffentlighet i TF och i sekretesslagen därmed i motsvarande omfatt- ning gälla för verksamhet. utom verksamhet som avser fördelning av stöd enligt filmavtal bör därför föras in i bilagan till sekretesslagen i enlighet med bestämmelsen i 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen. För de stöd som kommer att fördela inom ramen för ett nytt filmavtal görs samma överväganden som regeringen och tidigare gett uttryck för när det gäller 2000 Mot bakgrund av det tidigare ställningstagande i frågan om att göra reglerna om handlingsoffentlighet tillämpliga på verksamhet bör det göras tydligt att lagändringen inte skall ha någon Det anges därför i bestämmelsen om ikraftträdande att ändringen skall tillämpas på handlingar som från tidpunkten för ikraft- trädandet inkommer till eller upprättas hos . Detta innebär att i angivna delar skall tillämpa reglerna om handlingsoffentlighet och att vid tillämpning av sekre- tesslagen blir att jämställa med en myndighet. Det innebär vidare att samtliga bestämmelser i 15 kap. sekretesslagen skall tillämpas på den verksamhet som omfattas av handlingsoffentlighet. ring och diarieföring blir alltså tillämpliga, liksom frågor om upplys- ningsplikt, förfarande vid utlämnande av allmänna handlingar och bestämmelser om överklagande. En ytterligare konsekvens av regle- ringen är naturligtvis att eventuellt förekommande bestämmelser om sek- retess blir tillämpliga i den verksamhet hos som omfattas av handlingsoffentligheten liksom bestämmelserna i arkivlagen (1990:782). Avdrag vid inkomstbeskattningen för avgifter Prop. Regeringens förslag: Det skall även fortsättningsvis vara möjligt för avtalsparterna att vid inkomstbeskattningen få avdrag för avgifter och bidrag som betalas till Stiftelsen . En hänvisning till filmavtal införs därför i 16 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229). Skälen för regeringens förslag: , då det första filmavtalet ingicks, finns möjlighet att få avdrag för de avgifter och bidrag som betalats till av berörda avtalsparter. Avdragsrätten regle- rades tidigare i en särskild lag (lagen /1963:173/ om avdrag för avgifter till stiftelsen , m.m.). Rätten överfördes till 16 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229) när den lagen infördes. Det nya filmavtalet skall gälla till och med , med möjlighet till förlängning i taget. Avtalet är i allt väsentligt uppbyggt på samma sätt som avtal.