prop · GS0395 · 2005-03-16 00:00:00 — lägger fram en resolution i om 1980 års ramkonvention (med dess protokoll) om särskilt inhumana vapen. Resolutionen antogs 2003 (58/69) och 2004 (59/107) utan omröstning. Vid mötet med ramkonventionens parter 2003 beslöts att påbörja förhandlingar om reglering av vapen och ammunition som kan ge upphov till s.k. explosiva lämningar efter krig och ge effekter liknande Under tre expertmöten formulerades ett förslag till instrument som reglerar explosiva lämningar efter krig. 2004/05:95 godkändes av ramkonventionens parter och blev första land att ratificera detta instrument med juridiskt bindande status i form av ett femte protokoll till konventionen. Förebyggande åtgärder utgör en viktig del i arbetet för att minimera konsekvenserna av explosiva lämningar efter krig. Detta multilaterala samarbete fortsätter inom ramen för konventionen. FN:s arbete med små och lätta vapen syftar bl.a. till att öka medvetenheten kring den destabiliserande verkan som dessa har i konfliktregioner. Insamling och förstöring av små och lätta vapen är en viktig prioritering. Ickespridning av små och lätta vapen är också angeläget för att bekämpa gränsöverskridande brottslighet och terrorism. i vilken alla stater åtar sig att genomföra en rad åtgärder på nationell, regional och global nivå blir föremål för en översyn 2006. pågår arbetet med frågor som rör vapenlagstiftning, exportkontroll, förstöring av vapen m.m. Närmast i tur står en förhandling för att ta fram ett juridiskt bindande instrument för märkning och spårning av lätta vapen. Uppförandekoden mot spridning av ballistiska missiler, den s.k. Haagkoden (HCOC), antogs 2002 och har 117 anslutna parter. Koden är ett icke-bindande instrument med bestämmelser om förhandsanmälan av uppskjutningar av missiler och civila bärraketer mm. Kodens politiska betydelse är hög eftersom den är det enda globala instrumentet mot missilspridning. antog sedan kodens antagande en resolution (59/91 om Haagkoden mot spridning av ballistiska missiler) vari uppmärksammas att koden är ett steg i riktning för att förhindra spridning av massförstörelsevapen och vapenbärare. Stater som inte anslutit sig inbjuds att göra så. 5 Terrorism, rättssäkerhet och sanktioner pågår inom ett normativt arbete inriktat på att utforma ett regelverk om brott med koppling till terrorism. Utvecklingen , då terrorismen även blivit ett säkerhetspolitiskt hot utan given geografisk begränsning, har lett till att säkerhetsrådet fått en mer central roll på området. Efter resultatlösa försök att enas om en internationellt accepterad definition av terrorism har det normativa arbete som bedrivits i främst generalförsamlingens sjätte utskott (juridiska frågor) syftat till att komma runt problemet, genom utarbetande av en serie specialkonventioner. Flertalet av instrumenten är inriktade på speciellt definierade brottsliga handlingar och syftar bland annat till att förebygga och bekämpa internationell terrorism, som tagande av gisslan, flygplanskapning, sprängattentat och finansiering av terrorism. har varit framgångsrik såtillvida att tolv sådana internationella Skr. 2004/05:95 rättsinstrument har tillkommit. har ratificerat elva av Frågan om ratificering av den tolfte, konventionen om märkning av plastiska sprängmedel, bereds . Två förslag till konventioner på terrorismbekämpningsområdet förhandlas . Det första rör ett utkast till konvention mot nukleär terrorism, baserat på ett ryskt initiativ. I detta straffbeläggs olaglig hantering av radioaktivt och nukleärt material i avsikt att skada eller döda. Det andra gäller ett utkast till en allmän konvention mot internationell terrorism, på grundval av ett indiskt förslag. Konventionsutkast syftar till att fylla de luckor som kan finnas i de förutnämnda tolv rättsinstrumenten, och arbetet med utkastet har kommit ett gott stycke på väg, till stor del tack vare att förslagsställaren undvikit att försöka definiera begreppet terrorism. Inte heller denna konvention har dock ännu kunnat slutföras, utan förhandlingarna fortsätter i en kommitté under sjätte utskottet. är angeläget om att dessa konventionsförhandlingar snart kan avslutas på ett framgångsrikt sätt. antog bl.a. två nya resolutioner mot terrorism. antogs resolution , som rör spridning av massförstörelsevapen till icke-statliga aktörer (se även avsnitt 4.1). Staterna åläggs genom resolutionen bland annat att ha en effektiv lagstiftning som förbjuder att sådana vapen och relaterat material kommer i händerna på icke-statliga aktörer. har givit in en rapport i enlighet med resolutionen. antog säkerhetsrådet vidare resolution om stärkta åtgärder för att bekämpa terrorismen. Enligt resolutionen ska en särskild arbetsgrupp inrättas, med uppdrag att studera hur arbetet mot terrorismen kan effektiviseras ytterligare. Arbetsgruppen väntas inleda sitt arbete . Den särskilda för terrorismbekämpning (CTC) som tillskapades genom resolution (2001) om terrorismbekämpning har förstärkts genom inrättandet av en särskild stödfunktion kopplad till kommittén (ett exekutivdirektorat). Viktiga insatser för att stärka staters kapacitet att förebygga terrorism och efterfölja de internationella konventionerna görs av mot brott och narkotika (UNODC). I högnivåpanelens rapport görs åter ett försök att driva frågan om en definition av begreppet terrorism framåt. I en av de rekommendationer som rör terrorism uppmanas generalförsamlingen att skyndsamt avsluta förhandlingarna om en allmän konvention mot terrorism. Det föreslås att konventionen ska innehålla en definition av begreppet terrorism, baserat på ett antal angivna element, bl.a. med hänvisning till säkerhetsrådets resolution (2004). Med utgångspunkt i högnivåpanelens rapport förbereder generalsekreteraren även en övergripande strategi för FN:s terrorismbekämpning, avsedd att presenteras . välkomnar detta viktiga initiativ. En grundförutsättning för att sanktioner ska uppfattas som trovärdiga och legitima är att deras utformning och beslutsordning uppfyller grundläggande krav på rättssäkerhet och mänskliga rättigheter. har arbetat aktivt för att förbättra rättssäkerheten vid internationella sanktioner mot enskilda, ett arbete som inte minst bedrivits inom ramen för FN. Vid utgången av 2004 var en svensk medborgare samt tre organisationer med säte i utsatta för internationella sanktioner. De omfattas av FN:s sanktionsregim mot talibanerna, , bin Laden, samt de som har samröre med dem (1267-regimen). Sanktionerna avser frysning av tillgångar, reserestriktioner och Det är en under lydande sanktionskommitté (1267-kommittén) som beslutar vilka som ska träffas av sanktionerna, varpå dessa förs upp på en sanktionslista. del har 1267-regimen genomförts genom olika EU-instrument, en gemensam ståndpunkt och EG-förordningar. Till dessa instrument är fogade en sanktionslista, som är likalydande med den som beslutas av Ytterligare två svenska medborgare har tidigare figurerat på samma sanktionslistor, men har genom bl.a. regeringens insatser kunnat strykas. Arbetet med att avföra den tredje och siste svensken från listan fortsätter. har fortsatt att verka för att sanktioner beslutas och genomförs utan att avsteg görs från grundläggande krav på rättssäkerhet och När det gäller 1267-regimen finns det fortfarande procedurer som kan förbättras. Framförallt vill få till stånd att den som förs upp på en sanktionslista ska kunna få reda på dels vilken eller vilka stater som lagt fram förslaget om listning, dels den närmare innebörden av de anklagelser som riktas mot honom eller henne, att den som förs upp på en sanktionslista ges tillgång till en över- eller omprövningsmekanism, samt att tydligare kriterier för listningsbeslut ska antas, som förslag om listning eller avlistning kan prövas emot. högnivåpanelens rapport rekommenderas att 1267-kommittén ska skapa en process genom vilken en översyn av tveksamma fall kan göras. förslag är, mot bakgrund av det som sagts ovan, särskilt angeläget och har fått starkt stöd från svensk sida, liksom av EU. Beträffande säkerhetsrådsresolution (2001) tillämpas ett annat FN har i detta fall endast föreskrivit att de som är inblandade i terroristhandlingar ska drabbas av sanktioner, men överlåtit åt medlemsstaterna att själva peka ut dem som ska utsättas för Sanktionslistor över berörda personer fastställs i fall av EU genom en särskild procedur. Listorna, som beslutas av ministerrådet, ses över när ny information eller nya förslag föreligger, eller minst var sjätte månad. Stockholmsprocessen, som fortskridit , är det tredje ledet i ett internationellt arbete för att förbättra FN:s sanktionsinstrument. Det första initiativet togs av (genom Interlaken-processen) och fokuserade på finansiella sanktioner. fortsatte med studier av vapenembargon och reserestriktioner i Bonn-Berlin-processen. Stockholmsprocessen, som inriktade sig på hur riktade sanktioner kan genomföras i praktiken, har bl.a. tagit upp frågor om hur FN-systemets kapacitet att genomföra sanktioner kan stärkas. för övervakning av sanktionernas effekter och för att förhindra att de som utsätts för åtgärderna lyckas kringgå dem. En annan viktig fråga är utformningen av tydliga kriterier för hävande av sanktioner. Den svenska Skr. 2004/05:95 regeringen presenterade resultaten, i form av en rapport, från Stockholmsprocessen i . anslutning till detta hölls seminarier kring frågan vid bl.a. International Peace Academcy i och i . Det fortsatta genomförandet inriktas på att rapportens förslag ska återspeglas i de diskussioner om möjliga sanktioner, t.ex. i samband med väpnade konflikter, som förs i framför allt säkerhetsrådet. 6Utvecklingssamarbetet samt ekonomiska, sociala och miljörelaterade frågor 6.1Utvecklingssamarbetet: millennieutvecklingsmålen och ökad samordning Millennieutvecklingsmålen, som antogs av generalförsamlingens Millennietoppmöte har genom att vara tidsbundna, mätbara och internationellt överenskomna fått stor betydelse för det globala utvecklingsarbetet. De har integrerats väl i utvecklingsarbetet i givar- och i utvecklingsländer samt i olika internationella institutioner och har kunnat användas som ett verktyg för ökad samstämmighet och effektivitet. , UNDP, arbetar på landnivå i utvecklingsländer med rapporter om uppföljning och mätning av resultat. Ett hundratal utvecklingsländer har gjort landrapporter om arbetet med att uppnå målen. FN samordnar en kampanj i syfte att sprida kunskap om millennieutvecklingsmålen. Regeringen arbetar aktivt för millennieutvecklingsmålen på många olika sätt, bl.a. genom att öka den nationella och internationella samordningen. har en bred utvecklingsagenda som stödjer de fattiga ländernas egna ansträngningar att uppnå målen och arbetar även aktivt med uppföljningen av internationella åtgärder i enlighet med millennieutvecklingsmålen och olika internationella konferenser. Millennieutvecklingsmålen har en central roll i regeringens politik för global utveckling, Gemensamt ansvar. Dessutom genomför en kampanj för att öka den nationella och internationella förståelsen för och viljan att arbeta för uppfyllandet av millennieutvecklingsmålen. tog som ett av de första givarländerna fram en rapport om det nationella arbetet för att nå millennieutvecklingsmålen. Rapporten fokuserar på mål åtta om det globala partnerskapet, d.v.s. frågor om bl.a. handel, skuldlättnader och biståndsvolym, och mål sju som handlar om miljömässigt hållbar utveckling, då åtgärder under dessa mål på ett mer konkret sätt gäller de rika länders nationella politik. Det omfattande svenska arbetet med de andra målen redovisas mer kortfattat då detta finns beskrivet på andra sätt. har varit drivande för utarbetandet av en sammanfattande om millennie- utvecklingsmålen som ett bidrag till högnivåmötet . Utvecklingen mot ett mer enhetligt FN-agerande i fält är tydlig. 2004/05:95 har i nära samarbete med en rad likasinnade givarländer agerat för att säkerställa politiskt och resursmässigt stöd till FN-systemets biståndsverksamhet och varit pådrivande i arbetet med att stärka FN:s kapacitet och effektivitet. Detta bidrog till att generalförsamlingen 2004 kunde anta en långtgående resolution om reformering av FN:s operationella verksamhet (59/250). Resolutionen lägger fast riktlinjer för ökat samarbete inom FN-systemet på landnivå och uppmanar till ökad samverkan och harmonisering med och andra aktörer. Mänskliga rättigheter och jämställdhetsfrågor tas upp i resolutionen och behandlas svårigheterna med samordning av insatser och finansiering i fasen mellan akut konflikthantering och långsiktiga utvecklingsinsatser. FN:s ekonomiska och sociala verksamhet har stärkts genom reformer på flera nivåer i syfte att nå förstärkt samarbete och koordinering samt gemensam programmering. FN:s fonder och program har fått ökade resurser. I reformarbetet har regeringen verkat för en tydligare inriktning på millennieutvecklingsmålen, fokus på de fattigaste länderna, ett mer samordnat och harmoniserat agerande mellan FN och andra multilaterala organisationer samt en bättre givarsamordning till stöd för mottagarländernas egna insatser. Efter en långsam start har FN intensifierat sitt engagemang för den dagordning för ökad givarharmonisering som överenskoms i . har som svar på givarnas krav på reformering och effektivisering av verksamheten förstärkt sin representation i samarbetsländerna och varit drivande i arbete med att utveckla gemensamma instrument för analys och planering för olika delar av FN-systemet. har tillsammans med flera av de största givarna samordnat sina aktiviteter för att agera mer samstämmigt och koppla samman finansiering och effektivitet. UNDP har fått ökade resurser. Den nya fyraåriga organisationsstrategin innebär bl.a. ökat fokus på fattigdomsbekämpning och millennieutvecklingsmålen, god samhällsstyrning samt jämställdhet. års krissituationer i olika länder har påvisat behovet av att snabbt bistå länderna även på det ekonomiska och sociala området från det att en väpnad konflikt upphört till dess att en mer långsiktig återuppbyggnad kommit igång. Förslaget om en fredsbyggande kommission, som presenterades i högnivåpanelens rapport, ska ses i ljuset av detta. Regeringen har arbetet för att hitta flexibla finansieringsformer för denna typ av tidigt stöd. Bland annat har beslut tagits om ett icke öronmärkt stöd till UNDP:s särskilda fond för tidiga återuppbyggnadsinsatser. 6.2Ekonomiska och handelsrelaterade frågor Inom ramen för EU:s gemensamma handelspolitik verkar i de pågående handelsförhandlingarna i (), Doharundan, för att skapa öppna, enkla, rättvisa och legitima ramvillkor för internationell handel. Ett sådant handelssystem bidrar till att främja det av fastställda målet om en rättvis och hållbar global Ramvillkoren ska utformas så att de bidrar till FN:s Skr. 2004/05:95 millennieutvecklingsmål samt till socialt och ekologiskt hållbar har aktivt deltagit i ansträngningarna att återuppta Doharundan som strandade vid . Efter intensiva förhandlingar kunde beslut tas av WTO:s allmänna råd om ett ramverk för de vidare förhandlingarna. Detta beslut, kallat julibeslutet, speglar Doharundans ambitioner om en utvecklingsrunda. Julibeslutet var av stor vikt inte bara för förhandlingarna som sådana utan också för tilltron till det multilaterala handelssystemet. arrangerade om handel och utveckling () sin elfte ministerkonferens för FN:s medlemsländer för att diskutera framtida arbetsprogram och prioriteringar. Konferensens diskussioner, som var konstruktiva och samarbetsinriktade, handlade i hög grad om behovet av ökad samstämmighet mellan nationell och global politik. I-ländernas jordbrukspolitik diskuterades ingående. Ett konkret resultat var att utvecklingsländerna beslutade att lansera nya förhandlingar om fördjupade ömsesidiga u-landspreferenser under GSTP-systemet (on Trade Preferences). Regeringen fick gehör för samtliga viktiga synpunkter i EU:s gemensamma förhandlingsposition, såsom behovet av förenklade handelsprocedurer, ökad handel sydländer emellan, vikten av god samhällsstyrning, stödet till råvaruberoende länder och jämställdhetsfrågorna. gav totalt som stöd till . () är FN-systemets centrala organ för handelsfrämjande. Dess verksamhet har formen av tekniskt bistånd och fokuserar på att i en friare världsekonomi bistå främst små och medelstora företag i utvecklingsländer att öka sin konkurrenskraft. har goda erfarenheter av ITC:s arbete med att stödja utvecklingsländers exportförmåga. ITC:s verksamhet uppmärksammas i Doharundan. ITC erhöll som stöd från . FN:s kommission för handelsrätt (UNCITRAL) bedriver arbete som är inriktat mot att utveckla, harmonisera och förenhetliga den privaträttsliga regleringen av handeln. Mer enhetliga regler för hur gränsöverskridande frågor hanteras, är liksom även större likheter i övrigt mellan de olika ländernas rättsregler av vital betydelse för handelns utveckling. Kommissionens arbete är särskilt betydelsefullt för utvecklingsländerna, och en viktig del av verksamheten är utbildning och tekniskt bistånd till dessa länder. är medlem i UNCITRAL juni 2001juni 2007 och deltar aktivt i dess olika arbetsgrupper. FN:s Global Compact syftar till att göra företag uppmärksamma på och ta ett aktivt ansvar för tio internationellt erkända principer inom områdena mänskliga rättigheter, arbetsrätt, miljö och bekämpning av korruption. stod FN:s generalsekreterare värd för ett högnivåmöte som samlade närmare 450 höga representanter för multinationella företag, enskilda organisationer, arbetstagar- organisationer och regeringar som ställt sig bakom initiativet. Mötet beslutade bl.a. att införliva den tionde principen om korruption samt att Global Compacts samtliga principer ska integreras i FN:s egen är totalt sett den största givaren till Global Compact och har bidragit med per Skr. 2004/05:95 år. Regeringen har lanserat initiativet Globalt Ansvar för att främja svenska företags arbete för mänskliga rättigheter, grundläggande arbetsvillkor, bekämpande av korruption och bättre miljö. FN:s ekonomiska och sociala råd Diskussionerna om reformering av FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC) har fortsatt. lade efter sitt ordförandeskap för ECOSOC 2003 fram vissa förslag till förändringar av rådets En mer genomgripande ansats återfinns i högnivåpanelens I arbetet fram till högnivåmötet verkar tillsammans med andra medlemsländer för att få till stånd reformer av ECOSOC i syfte att öka rådets relevans och effektivitet. Regeringen anser att ECOSOC skulle kunna bli ett forum för utvecklingssamarbete och för att mäta Rådets roll i samordningen av FN:s operativa utvecklingsverksamhet och i främjandet av partnerskap med det civila samhället kunde stärkas, och agendan rationaliseras. för ECOSOC bör också tydligt omfatta utvecklingsaspekterna av Den föreslagna fredsbyggande kommissionen förutses få en nära koppling till ECOSOC. Hiv/aids och hälsa, inklusive sexuell och reproduktiv hälsa och FN:s program mot hiv/aids () är basen för arbetet mot epidemin. Regeringen fortsätter att fästa särskild vikt vid arbetet mot hiv/aids och spelar en aktiv roll till stöd för arbete. bedrivits inom och som beslutades av styrelsen 2002 och har skett med aktivt stöd från svenskt håll. har dessutom tillsammans med WHO spelat en betydelsefull roll för det arbete på landnivå som utförs genom den globala fonden mot aids, tuberkulos och malaria (GFATM). kraftigt ökat sitt ekonomiska basstöd till och har bl.a. lämnat bidrag till aktiviteter för att öka behandlingsinsatserna med bromsmediciner för aids-sjuka i fattiga länder och till förebyggande Vidare stöder aktivt den modell för samordning av insatserna inom hiv/aids-området som lagt fram och som innebär att det på landnivå ska finnas ett gemensamt ramverk med en enda samordnande myndighet och ett uppföljningssystem. höll den första uppföljningen av den särskilda sessionen om hiv/aids . konstaterade att resultaten dittills inte var uppmuntrande. lyfte i sitt anförande inför generalförsamlingen fram fem viktiga kraftfullt nationellt ledarskap, nödvändigheten av öppenhet, kvinnors betydelsefulla roll, behovet av Skr. kraftigt ökade resurser samt det nödvändiga i att bryta traditionella Det sistnämnda gör hiv/aids-preventionen till en mycket Under det treåriga medlemskapet i () styrelse (2002-2004) bidrog aktivt till reformeringen av styrelsens arbetssätt, för att bl.a. nå större öppenhet. regeringen särskilt engagerat sig i arbetet med WHO:s ramkonvention om tobakskontroll, som antogs omfattande Konventionen är den första i sitt slag på folkhälsoområdet och är ett uttryck för oron inför de allvarliga hälsoeffekter som tobaksbruket för med sig världen över. Andra viktiga frågor har varit WHO:s strategier för barns och ungdomars hälsa samt för för reproduktiv hälsa, frågor om alkohol och hälsa, rationell användning av läkemedel samt WHO:s arbete för att nå millennieutvecklingsmålen. om ett nytt internationell hälsoreglemente (IHR) har fortsatt. Reglementet antogs och omfattar enbart gula febern, kolera och pest. en resolution om revidering av IHR (WHA 56.28) som uppmanar WHO att inrätta en särskild arbetsgrupp med uppgift att ta fram ett förslag till Denna tredje revidering syftar till att förändra och utvidga IHR:s tillämpningsområde, bl.a. för att bättre täcka in allvarliga hälsohot och skapa ett mer effektivt rapporteringssystem. verkat för att WHO ska arbeta utifrån ett rättighets- och jämställdhetsperspektiv i alla frågor, särskilt vad gäller sexuella och arbete med hiv/aids har stärkts och det svenska stödet till forskningsprogram om reproduktiv hälsa har fortsatt. har kunnat fortsätta som WHO:s samarbetscentrum för referens-substanser för fattiga länders Medan andel av WHO:s reguljära budget i enlighet med den nya skalan för medlemsländernas bidrag till FN sjönk till strax 2004, har det frivilliga bidraget ökat något. halvtidsöversyn av WHO-strategi (2002-2005) har gjorts och ska ligga till grund för en reviderad strategi som bl.a. ska syfta till att ytterligare öka och förenkla samarbetet. Tre av millennieutvecklingsmålen är direkt hälsorelaterade, medan de övriga målen har indirekt bäring på människors hälsa. satsningarna på hiv/aids, sexuell och reproduktiv hälsa (SRHR) och därtill hörande rättigheter samt narkotikabekämpning, har regeringen initierat särskilda insatser som rör smittsamma sjukdomar, där samarbetet med olika FN-organ redan är betydande. invaldes som ett av tre givarländer i styrelsen för den globala alliansen för vacciner och immunisering (GAVI) för och regeringen verkar för att GAVI:s arbete ska vara efterfrågestyrt av samarbetsländernas universella immuniseringsverksamhet, att de ska genomföras inom ramen för hälsosystem och att dessa vid behov ska bidrag till GAVI fortsätter att öka och uppgick till Det är GAVI som kommer att hysa sekretariatet för den av introducerade internationella finansierings- facilitetens (IFF) pilotprojekt för immunisering (IFFIm). åtagit sig att finansiellt bidra till IFFIm och gav också ett särskilt engångsbidrag om till det globala initiativet för att utrota polio, som har sitt sekretariat i WHO. Insatser inom området sexuell och reproduktiv hälsa och därtill hörande rättigheter (SRHR) är avgörande för att minska fattigdomen i världen och uppnå millennieutvecklingsmålen och då särskilt målen att minska mödradödligheten och spridningen av hiv/aids. FN spelar en central roll, såväl normativt som operativt, genom sina fonder, program och fackorgan. I takt med att hiv/aids-epidemin hamnat högt på den internationella dagordningen har viktiga frågor såsom mödrahälsovård och distribution av preventivmedel kommit i skymundan. Arbetet har ytterligare försvårats av förändrade politik som framhåller avhållsamhet framför utbildning och information. Hiv/aids-epidemin understryker dock vikten av att uppmärksamma ojämlika maktförhållanden mellan könen samt att fokusera på ungdomar och deras behov av sexualupplysning och tillgång till bl.a. kondomer för att kunna skydda sig mot hiv/aids.