prop · GS03130 · 2005-05-25 00:00:00 — uppvisar båda fonderna lägre avkastning än jämförelseindex (-0,6 för Premiesparfonden respektive -1,för Premievalsfonden). Sedan start har fonderna haft en underavkastning på . Förvaltningen har således inte uppnått målet för överavkastning i förhållande till jämförelseindex. De relativt låga informationskvoterna indikerar också låg kvalitet i de aktiva förvaltningsbesluten . Skälen för regeringens bedömning: Både Premiesparfonden och Premievalsfonden har gett en negativ ackumulerad avkastning sedan fondernas start . I genomsnitt har avkastningen varit -4,för Premiesparfonden och -5,för En jämförelse mellan Premiesparfonden och Premievalsfondens faktiska avkastning och respektive normalportföljs avkastning visar att fondernas förvaltning har resulterat i en relativ avkastning på -0,5 respektive -1,. har avkastningen varit för Premiesparfonden och för Premievalsfonden. För Premiesparfonden och Premievalsfonden motsvarar detta en avkastning på -0,respektive -1,jämfört med normalportföljernas avkastning. I förra årets utvärdering noterades att full överensstämmelse inte rådde beträffande den metodik som används för beräkning av avkastning för jämförelseindex jämfört med avkastning för respektive fond. Den andel av jämförelseindex som motsvarade globala aktier innehöll inte avkastning i form av aktieutdelningar, vilket korrigerades av Sjunde AP-fonden . Utöver detta har fonden reviderat den historiska indexavkastningen beroende på några andra smärre felaktigheter vid indexberäkningen. Efter dessa förändringar är Sjunde AP-fondens resultat i förhållande till jämförelseindex klart sämre än vad som framkommit i tidigare års utvärderingar. För att få jämförbarhet med den metod som används vid beräkning av jämförelseindex har fonden, i likhet , valt att i årsredovisningen presentera avkastningssiffror som justerats i enlighet med de principer som tillämpas av index- leverantören när det gäller löpande resultateffekter av valutasäkring. Wassum har valt att inte genomföra denna justering i sin utvärdering, eftersom det då uppstår avvikelser i förhållande till de andra fondernas avkastningsberäkningar. Därför finns det en skillnad mellan de uppgifter som redovisas i detta kapitel och de som lämnats i fondens årsredo- visning och som återges i kapitel 4. Sjunde AP-fondens resultat 20002004 (procent). -0,6 -4,9 -0,5 -0,64 -1,4 -5,9 -1,0 -1,04 *) Avser genomsnittet på årsbasis sedan fondernas start . Observera att fonderna varit i drift olika . Informationskvoten uttrycker relationen mellan överavkastning och aktiv risk. Sjunde AP-fonden har uppnått styrelsens långsiktiga mål för Premiesparfonden att överträffa genomsnittet av premiepensionsfonder med lägre risk. Wassums rapport visar att Premiesparfonden har överträffat den genomsnittliga fonden . Vid förra årets utvärdering hade styrelsens då gällande långsiktiga mål för Premievalsfonden, att ingå i den översta kvartilen, inte uppnåtts. Premievalsfondens avkastning understeg den övre kvartilen med . överträffade Premievalsfonden styrelsens nya mål . Sammantaget har Sjunde AP-fonden inte uppnått målet med denna fond. Styrelsens operativa mål för Premiesparfonden och Premievalsfonden, att fonderna skall överträffa sitt respektive jämförelseindex , har inte uppnåtts. Fonderna har haft en underavkastning på . uppvisade båda fonderna en underavkastning i förhållande till Skr. 2004/05:130 jämförelseindex. Som Wassum konstaterar i sin rapport är relationen mellan den aktiva avkastningen och den aktiva risken (informationskvoten) oförmånlig. Som ett resultat av den hittillsvarande utvecklingen avslutade Sjunde AP-fonden ett större externt förvaltat mandat gällande europeiska aktier och halverade ett svenskt aktiemandat. Det återstår att se om dessa åtgärder räcker för att förbättra resultatet på . Regeringens bedömning: Den preliminära bedömning som regeringen framfört i tidigare års utvärderingar, att FörstaFjärde AP-fondernas förvaltningsaktivitet inte stått i proportion till verksamhetens kostnader, bekräftas nu av KPMG:s utvärdering. Regeringen förutser fortsättningsvis en dialog med styrelserna om vilka åtgärder som kan genomföras med syfte att förbättra fondernas kostnadseffektivitet. Åtgärder som förutsätter förändringar av AP-fondernas regelverk övervägs i samråd med partierna bakom pensionsöverenskommelsen. Förslaget att minska antalet AP-fonder genom sammanslagningar saknar dock aktualitet. För att ytterligare bidra till styrningen av AP-fonderna avser regeringen för sin del att, inom ramen för gällande regelverk, utforma en policy som tydliggör grunderna för regeringens årliga utvärdering. Mot bakgrund av de kraftigt ökade administrationskostnaderna för ålderspensionssystemet har inlett en intern översyn av samtliga kostnader som belastar pensionssystemet och därmed pensionerna, vilket inkluderar kostnaderna för buffertfondernas förvaltning. Regeringen avser att vid behov föreslå ytterligare åtgärder för att förbättra AP-fondernas kostnadseffektivitet. KPMG:s utvärdering: Kostnaderna för FörstaFjärde AP-fondernas förvaltning varierade mellan av förvaltat kapital Om kostnaderna för onoterade aktier exkluderas varierade dessa kostnader i stället mellan av förvaltat kapital. Dessa skillnader förklaras av fondernas val av förvaltningsmodeller. AP-fonderna har samma kostnadsnivå för traditionell förvaltning. FörstaFjärde AP-fondernas genomsnittliga förvaltningskostnad uppgick till av förvaltat kapital 2004. onoterade aktier undantas blir den genomsnittliga förvaltningskostnaden av förvaltat kapital. (benchmark) motsvarade av förvaltat kapital. försvåras av ett antal kvarstående skillnader mellan AP-fonderna och AP-fondernas förvaltningskostnader överstiger benchmark, även med beaktande av dessa skillnader. KPMG bedömer att FörstaFjärde AP-fondernas högre kostnader beror på skillnader beträffande redovisning av kostnader för onoterade aktier, fondernas val av förvaltningsmodeller som bedöms innebära en Skr. 2004/05:130 förhållandevis dyr kombination av intern och extern förvaltning med en hög grad av komplexitet. KPMG drar även slutsatsen att FörstaFjärde AP-fondernas förvaltningsaktivitet inte var tillräckligt hög för att motivera fondernas kostnader inom traditionell förvaltning 2004. Antingen bör aktiviteten öka för att motivera fondernas kostnadsnivå, eller kostnaderna anpassas nedåt. har högst kostnad av alla AP-fonder, vilket beror på fondens inriktning mot onoterade aktier. Kostnaderna för denna förvaltning motsvarar av förvaltat kapital medan Sjätte kostar av förvaltat kapital. Kostnaderna för den förra verksamheten bedöms ligga i nivå med branschens genomsnitt medan likviditetsförvaltningen kan anses vara förhållandevis dyr. Kostnaderna för Sjunde AP-fondens förvaltning uppgår till av förvaltat kapital, vilket bedömas vara i nivå med benchmark givet fondens portföljsammansättning och storlek. Mot bakgrund av den kunskap som konsulterna erhållit under utredningen om AP-fondernas kostnader bedömer KPMG att det finns outnyttjade rationaliseringsmöjligheter. Sex förslag till kostnadsbe- sparingar diskuteras, varav tre kan genomföras inom ramen för nuvarande regelverk medan ytterligare tre förslag förutsätter strukturella förändringar. Förslagen avser främst FörstaFjärde AP-fonderna men kan i vissa delar även omfatta Sjätte och Sjunde AP-fonderna. KPMG:s analyser och förslag sammanfattas mer utförligt i kommande avsnitt. Skälen för regeringens bedömning: AP-fondernas förvaltnings- kostnader uppgick till 2004 (efter korrigering för extraordinära och därmed jämförelsestörande poster) varav drygt hälften avsåg avgifter till externa förvaltare.29 Av de sammanlagda kostnaderna avsåg förvaltning av marknadsnoterade och omsättningsbara instrument samt fastigheter (traditionell förvaltning) medan , dvs. av de sammanlagda kostnaderna, avsåg förvaltning av onoterade aktier (private equity). Kostnaderna för traditionell förvaltning, i sin tur, kan fördelas på ren- odlade förvaltningskostnader (frontoffice), stödtjänster (mid/backoffice) respektive administration. De renodlade förvaltningskostnaderna (frontoffice) inkluderar avgifter till externa förvaltare. Vid en sådan funktionsuppdelning framgår det att frontoffice svarar för tre fjärdedelar av AP-fondernas kostnader. FörstaFjärde AP-fondernas samlade förvaltningskostnader uppgick till 2004, vilket motsvarade av ett genomsnittligt förvaltat kapital. Detta översteg KPMG:s jämförelsenorm (becnhmark) som avser jämförbara förvaltare i , och , vars förvaltningskostnader i genomsnitt motsvarade av förvaltat kapital (figur 5.1). En rad faktorer försvårar en exakt jämförelse, bl.a. gällande olika räkenskapsår, olika redovis- 29 De extraordinära kostnaderna uppgick till 2004. jämförbarhet med tabell 3.6 måste hänsyn dessutom tas till Sjunde AP-fondens kostnader () samt de s.k. avvecklingsfondernas kostnader (). ningsprinciper beträffande kostnaderna för onoterade aktier och olika Skr. 2004/05:130 möjligheter att dra av utgifter för moms. 2004 medan jämförelseobjektens kostnader avser 2003 eller 2002. AP-fonderna, liksom fallet även är beträffande holländska pensions- fonder, redovisar avgifter till riskkapitalfonder som en kostnad, medan andra jämförelseobjekt döljer dessa avgifter genom en nettoredovisad avkastning (avgifterna subtraheras från den avkastning som rapporteras till riskkapitalfondernas andelsägare och kommer därmed till uttryck i en lägre avkastning, medan redovisade kostnader förblir opåverkade). AP- fonderna är inte skattskyldiga för moms och har därför inte heller några möjligheter att dra av moms, vilket jämförelseobjekten har i större eller mindre utsträckning. Figur 5.1 FörstaFjärde samt Sjunde AP-fondernas kostnader jämförda med benchmark Kostnad i relation till kapital Snitt AP1-4 exkl PE Förvaltat kapital i miljarder kr Om FörstaFjärde AP-fondernas kostnader för private equity elimineras helt och hållet minskar den genomsnittliga kostnaden till av förvaltat kapital och differensen till benchmark krymper till (se figur 5.1). Dock är just denna jämförelse knappast mer rättvisande eftersom jämförelseobjekten har vissa sådana kostnader (i är den redovisade kostnaden för private equity dessutom helt jämförbar). Om jämförelsen i stället baseras på FörstaFjärde AP-fondernas kostnader minskar, vid en översiktlig analys, kostnadsdifferensen på motsvarande sätt till . KPMG bedömer emellertid att jämförelseobjektens förvaltningskostnader 2004 ligger nära kostnaderna 2003, dvs. att FörstaFjärde AP-fondernas kostnader har stigit förhållandevis mer . KPMG drar slutsatsen att FörstaFjärde AP-fondernas förvaltningskostnader överstiger jämförelseobjektens förvaltnings- kostnader, även om hänsyn tas till kvarstående brister avseende jämförbarhet. Orsaken till AP-fondernas högre kostnader kan delvis hänföras till följande punkter: Öppen redovisning av kostnader för private equity AP-fondernas högre kostnader för moms Fondernas val av förvaltningsmodeller: o Höga kostnader för extern förvaltning i kombination med fullskalig intern förvaltning o Avancerade förvaltningsmodeller med hög komplexitet Av dessa faktorer bedömer KPMG att fondernas val av förvaltnings- modeller är den huvudsakliga förklaringen. Andra jämförelser styrker denna uppfattning eftersom FörstaFjärde AP-fonderna har väsentligt högre kostnader för själva förvaltningen (frontoffice) än tillgängliga jämförelseobjekt. FörstaFjärde AP-fonderna har valt förvaltnings- modeller som innebär kombinationer av intern och extern förvaltning och som kan bedömas vara kostnadskrävande. De aktörer som har renodlat förvaltningen till övervägande () intern eller extern förvaltning förefaller, enligt KPMG; ha en kostnadsfördel av detta. Dessutom har FörstaFjärde AP-fonderna utformat en förhållandevis komplex förvaltning, vilket innebär att fondkapitalet fördelats på ett stort antal separata förvaltningsmandat, i några fall i flera nivåer, vilket i sin tur kan försvåra tillvaratagandet av stordriftsfördelar. KPMG drar dessutom slutsatsen att förvaltningsaktiviteten i Första Fjärde AP-fonderna inte var tillräckligt hög för att motivera kostnaderna för traditionell förvaltning 2004. Denna slutsats baseras på relationen mellan fondernas avkastningsmål å ena sidan och fondernas redovisade avvikelser från jämförelseindex å andra sidan. bedriver den mest kostnadskrävande verksamheten. Kostnaderna uppgick till 2004, vilket motsvarade av förvaltat kapital. Denna kostnad kan fördelas på separata kostnader för av onoterade aktier respektive av likvida och omsättningsbara finansiella instrument, den s.k. likviditetsförvaltningen. Kostnaderna för av onoterade aktier uppgick till , eller av förvaltat kapital.30 Detta är högt jämfört med annan typ av kapitalförvaltning men inte högre än kostnaderna för jämförbar verksamhet hos andra förvaltare. uppgick kostnaderna för Sjätte till , vilket motsvarade av förvaltat kapital. Detta är däremot förhållandevis mycket jämfört med andra förvaltare som bedriver motsvarande verksamhet. Dessutom är den förväntade avkastningen låg eftersom det inte finns utrymme i Sjätte balansräkning för att utsätta likviditetsportföljen för marknadsrisk (se även avsnitt 5.2). Sjunde AP-fondens kostnader uppgick till 2004, vilket motsvarade av förvaltat kapital. Sjunde AP-fondens kostnader förefaller därmed vara jämförbara med FörstaFjärde AP-fondernas kostnader. Sjunde AP-fondens portföljsammansättning innebär en högre aktieandel än FörstaFjärde AP-fonderna. 30 Förvaltat kapital i onoterade aktier benämns även utfäst kapital, vilket betecknar det belopp investerare förbinder sig att investera i riskkapitalfonder. Förvaltningsavgifter i sådana fonder baseras, i vart fall under investeringsfasen, på utfäst kapital. fondkapitalet avsevärt mindre. Båda dessa omständigheter utgör kostnadsmässiga nackdelar, varför KPMG bedömer att Sjunde AP-fondens kostnader ligger i nivå med andra förvaltare av jämförbar storlek (figur 5.1). KPMG bedömer att det finns outnyttjade rationaliseringsmöjligheter och lämnar två typer av besparingsförslag, dels förslag som går att genomföra inom ramen för befintlig struktur, dels förslag som förutsätter en förändrad struktur. Förslagen avser främst FörstaFjärde AP-fonderna men kan i vissa delar även omfatta Sjätte och Sjunde AP-fonderna. Den första typen av förslag omfattar ökat samarbete i form av gemensam upphandling av externa tjänster, förnyade överväganden av fondernas val av förvaltningsmodeller respektive ökad outsourcing. Detta är förslag som fonderna kan genomföra själva. FörstaFjärde AP-fonderna skall vara inbördes oberoende och konkurrera med varandra när det gäller placeringsverksamheten. Det bör emellertid inte utgöra ett hinder för samarbete på andra områden om det upplevs som kostnadseffektivt. Exempelvis bör fonderna kunna samarbeta när det gäller administrativa tjänster (prop. 1999/2000:46 s. 124). Däremot bör en fondgemensam upphandling av externa tjänster inte avse aktiv förvaltning, eftersom detta utgör en vital del av fondernas placeringsverksamhet. Andra tjänster, såsom depåbanker, IT och administrativa tjänster, bör dock kunna upphandlas gemensamt utan att detta allvarligt hindrar förvaltningens oberoende. Även upphandling av passiv förvaltning bör kunna komma i fråga för gemensam upphandling eftersom detta är en homogen produkt som dessutom utmärks av utpräglade stordriftsfördelar. Frågor om outsourcing och gemensam upphandling måste dock föregås av ett analysarbete för att klargöra vilken struktur som är mest effektiv, med hänsyn tagen till verksamhetens kostnader. Hänsyn måste även tas till eventuella tillkommande momskostnader. Valen av förvaltningsmodell ligger på fondernas styrelser. När det nu kommer fram ny information som indikerar att vissa kombinationer av intern och extern förvaltning kan vara särskilt kostnadskrävande bör det utgöra skäl för att pröva frågan på nytt. Hit hör även frågor om förvaltningens komplexitet i termer av antalet förvaltningsuppdrag. Den andra typen av förslag innefattar någon typ av strukturförändring och förutsätter större eller mindre förändringar av regelverket. Förslagen omfattar samordning av AP-fondernas administration i en gemensam organisation, införande av budgetrestriktioner respektive minskning av antalet fonder genom sammanslagningar. Till detta kan även läggas de förslag som KPMG diskuterar rörande Sjätte och Sjunde AP-fonderna, exempelvis gällande samordning och renodling av FörstaFjärde respektive Sjätte verksamhet. Samordning av AP-fondernas administration i en gemensam organisation förutsätter ytterligare utredning och analys, i likhet med förslagen om ökad outsourcing respektive gemensam upphandling. AP-fondernas styrelser bär det uteslutande ansvaret för fondernas förvaltning. Det har även, under arbetet med denna skrivelse, fram- kommit kritiska synpunkter från AP-fondernas sida på KPMG:s analys och förslag. Denna kritik avser främst bristande jämförbarhet mellan fonderna och den av KPMG utnyttjande jämförelsenormen (benchmark). Flera fonder bestrider på den grunden KPMG:s slutsats att fondernas förvaltningskostnader överstiger motsvarande kostnader hos jämförbara förvaltare. Fullständig jämförbarhet torde dock vara mycket svår att åstadkomma. Det bör inte heller vara nödvändigt att göra exakta kostnadsjämförelser för att kunna identifiera, och åtgärda, outnyttjade besparingsmöjligheter. Det kan därför, mot bakgrund av styrelsernas roll och AP-fondernas kritik, vara lämpligt att inleda processen genom en dialog med styrelserna. ligger utanför pensionsöverenskommelsen. Förslag som berör de andra AP-fondernas regelverk övervägs i samråd med partierna bakom pensionsöverenskommelsen. Detta gäller exempelvis förslaget att införa budgetrestriktioner för AP-fonderna, i likhet med vad som gäller för norska Petroleumfonden. Slutligen avser regeringen att överväga frågor som har samband med AP-fondernas styrning. Fondernas styrelser bär, som nämnts, ansvaret för fondernas förvaltning medan regeringen utser styrelsernas ordförande, vice ordförande och övriga ledamöter, respektive fondernas revisorer, samt utvärderar AP-fondernas verksamhet i efterhand. Det är möjligt att utveckla fondernas styrning även inom dessa ramar, exempelvis genom att regeringen fastställer en tydlig policy som kan läggas till grund för kommande utvärderingar och för introduktionen av nya styrelseledamöter. Det kan inte uteslutas att en konsistent och väl kommunicerad grund för regeringens årliga utvärderingar förbättrar styrinstrumentets effektivitet. Mot bakgrund av de kraftigt ökade kostnaderna för ålderspensions- systemets samlade administration har regeringen inlett en översyn. I denna översyn ingår samtliga kostnader som belastar pensionssystemet och därmed pensionerna. Detta innefattar kostnaderna för såväl pensionshandläggning som buffertfondernas förvaltning. Som ett resultat av denna översyn kommer regeringen att föreslå ytterligare åtgärder om detta bedöms nödvändigt. 5.4.1Kartläggning av AP-fondernas kostnader KPMG har kartlagt och jämfört AP-fondernas förvaltningskostnader för traditionell förvaltning och private equity både sammantagna och tagna var för sig mellan fonderna och i förhållande till en jämförelsenorm (benchmark) bestående av europeiska pensionsfonder och svenska livförsäkringsbolag. Rapporten sammanfattas i det följande. kr 2004, vilket motsvarade 0,23 genomsnittligt förvaltat kapital. Av bedriver Andra AP-fonden den dyraste verksamheten (eller av förvaltat kapital). Detta förklaras av Andra AP-fondens val av förvaltningsmodell, innebärande höga externa förvaltningskostnader Skr. 2004/05:130 som fonden har i princip lika höga kostnader för den interna förvaltningen som de andra fonderna. Medan FörstaFjärde AP-fondernas interna kostnader varierar mellan är avvikelserna betydligt större gällande externa förvaltningskostnader. Dessa är högre för Andra och Tredje AP-fonderna respektive klart lägre för Första och Fjärde AP-fonderna. FörstaFjärde AP-fondernas sammanlagda förvaltningskostnader ligger i intervallet 0,160,av förvaltat kapital. Tabell 5.19 AP-fondernas förvaltningskostnader 2004 *) Kostnadernas andel av ett genomsnittligt förvaltat kapital. har den högsta kostnaden av samtliga AP-fonder, vilket beror på fondens inriktning mot private equity. Sjunde AP-fonden har den lägsta absoluta förvaltningskostnaden och även förhållandevis låga kostnader i relativa termer, givet fondens storlek. Stor hänsyn måste tas till Sjätte och Sjunde AP-fondernas speciella förutsättningar. KPMG har justerat kostnaderna för extraordinära utgifter () som kan störa jämförelsen. Detta avser främst kostnader för reserverad moms (Andra, Tredje och Fjärde AP-fonderna), engångs- kostnader i samband med IT-investeringar (Tredje AP-fonden) samt kapitalkostnader (Sjunde AP-fonden). Figur 5.2 FörstaFjärde AP-fondernas kostnadsstruktur (funktionsuppdelning) Kostnadsskillnaden mellan FörstaFjärde AP-fonderna beror främst på variationer i de renodlade förvaltningskostnaderna (kostnader för Dessa kostnader inkluderar avgifter till externa förvaltare Skr. 2004/05:130 (figur 5.2). AP-fondernas kostnader för traditionell förvaltning, dvs. all förvaltning bortsett från onoterade aktier, sammanfattas i tabell 5.20. Andra AP-fonden har den högsta kostnaden i absoluta tal. Sjätte kostar minst i absoluta termer men visar sig vara dyrast i förhållande till förvaltat kapital. Kostnaderna för extern förvaltning varierar betydligt mellan Första Fjärde AP-fonderna, medan personalkostnaderna varierar i mindre utsträckning. Eftersom den traditionella förvaltningen överväger beloppsmässigt slår detta förhållande även igenom i fondernas totala kostnader. Tabell 5.20 Kostnader för traditionell förvaltning (mnkr respektive procent) *) Totala kostnader i förhållande till förvaltat kapital inom traditionell förvaltning. har den högsta kostnaden i relation till förvaltat kapital (0,varav 0,30 avser kostnader för extern förvaltning). I princip förvaltas externt, det interna arbetet avser urval och uppföljning av externa förvaltare. Den interna kostnaden för denna verksamhet ligger högt över de kostnadsnivåer övriga fonder uppvisar för motsvarande verksamhet, vilket delvis förklaras av att det förvaltade kapitalet är betydligt mindre. Den externa förvaltningen av Sjätte likviditetsportfölj var vid utgången av 2004 fördelad på tolv mandat och omfattade både räntefonder, aktiefonder och hedgefonder. Sjunde AP-fondens kostnader för traditionell förvaltning understiger FörstaFjärde AP-fondernas kostnader i absoluta tal men inte i relativa termer. Trots det bedöms Sjunde AP-fonden ha en lägre kostnadsnivå än övriga AP-fonder totalt sett, om man tar hänsyn till fondernas placeringsinriktning och storlek. Relativt enkla förvaltningsmodeller och en hög andel passiva externa mandat bidrar till att förklara detta. Variationer i kostnaderna för traditionell förvaltning beror, enligt KPMG, på: Förvaltade belopp (kapitalförvaltning utmärks av stordriftsfördelar) Komplexitet (många delportföljer är ett tecken på hög komplexitet) Portföljsammansättning (aktier är dyrare att förvalta än obligationer) Valet mellan intern eller extern förvaltning Valet mellan aktiv eller passiv förvaltning KPMG har bl.a. funnit att FörstaFjärde AP-fonderna utmärks av hög Skr. 2004/05:130 komplexitet i förvaltningen. Fonderna delar upp portföljen i flera tillgångsslag och mandat och kompletterar med s.k. overlay-portföljer.31 Andra AP-fonden har en relativt sett högre komplexitet genom ett stort antal externa portföljer och en uppdelning av mandat på branscher. Sjunde AP-fonden uppvisar en lägre komplexitet med färre delportföljer. Valet mellan intern och extern förvaltning beror bl.a. på överväganden om hur stordriftsfördelar kan tas tillvara. Är volymen tillräckligt stor för att intern förvaltning skall vara ett realistiskt alternativ? Vilken kompetens finns att tillgå och vilka förvaltningstjänster finns att köpa?