prop · GS03141 · 2005-04-12 00:00:00 — enligt de regler som gäller för en obegränsat skattskyldig person. En i den andra avtals- slutande staten bosatt nigeriansk medborgare skall i behandlas som en begränsat skattskyldig person på samma sätt som en i bosatt svensk medborgare. Om en avtalsslutande stat vid beskattningen gör åtskillnad mellan sina egna medborgare beroende på om de är be- gränsat eller obegränsat skattskyldiga, får denna stat göra samma åt- skillnad mellan begränsat och obegränsat skattskyldiga när det gäller ut- ländska medborgare. Bestämmelserna i punkt 2 tar sikte på diskriminerande behandling av Prop. 2004/05:141 ett företags fasta driftställe i den andra avtalsslutande staten. I punkt 3 finns en bestämmelse som avser ränta, royalty och annan betalning från företag i en avtalsslutande stat till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten. Sådan betalning är avdragsgill vid bestämmandet av den beskattningsbara inkomsten för sådant företag på samma villkor som motsvarande betalning till person med hemvist i den förstnämnda staten. Punkt 4 förbjuder en avtalsslutande stat att ge ett företag i den avtalsslutande staten mindre förmånlig behandling på grund av att dess kapital helt eller delvis ägs eller kontrolleras direkt eller indirekt av person med hemvist i den andra avtalsslutande staten. Viktigt att observera såvitt avser denna bestämmelse är att den endast avser beskattningen av företaget som sådant och således inte omfattar beskatt- ningen av de personer som äger eller kontrollerar företagets kapital. Bestämmelsens syfte är att tillförsäkra skattskyldiga med hemvist i samma stat lika behandling oavsett ägarförhållandena. Av punkt 5 framgår att artikeln är tillämplig på skatter av varje slag och beskaffenhet och inte endast på sådana skatter som i övrigt omfattas av avtalet. Detta innebär att bestämmelserna i denna artikel kan åberopas även beträffande arvs- och gåvoskatt, mervärdesskatt, energiskatt m.m. Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse regleras i artikel 24 och bestämmelserna om utbyte av upplysningar finns i artikel 25. I artikel 26 finns bestämmelser om begränsningar av förmåner. Bestämmelserna är avsedda att förhindra att avtalsförmåner ges för offshoreverksamhet, coordination centres, huvudkontor eller liknande verksamhet, vars uppbyggnad huvudsakligen styrs av skatteskäl. Offshoreverksamhet m.m. är verksamhet som typiskt sett inte bedrivs av bolag som utövar näringsverksamhet i en avtalsslutande stat i egentlig mening, utan av bolag vars inkomster så gott som uteslutande härrör från verksamhet utanför en avtalsslutande stat. Bolagen är formellt bildade enligt en stats lagstiftning men registreras i allmänhet i speciella register och deras verksamhet begränsas ofta av särskilda regler. Ofta får endast personer som är hemmahörande i utlandet vara delägare i sådant bolag. Bolagen får normalt inte bedriva verksamhet på den inhemska mark- naden i den stat där de är bildade. Avsikten är att bolagen endast skall bedriva sin verksamhet och konkurrera på marknader utanför staten i fråga. Skatt utgår ofta i form av en fast årlig avgift eller med en mycket låg skattesats, ibland på en schablonmässig bas. Den grundläggande tanken bakom tillhandahållandet av dessa speciella register och den särskilda lagstiftningen är att attrahera utländska investerare som bedriver den egentliga verksamheten någon annanstans att göra formella bolagsetableringar i denna andra stat. De utländska investerarna får härigenom ett instrument för att undgå skattskyldighet i de stater där de hör hemma. De typer av verksamhet som är vanligast förekommande i detta sammanhang är internationell sjöfart, försäkrings- och finans- verksamhet och annan liknande verksamhet som inte är bunden till någon speciell plats för verksamhetens bedrivande. Staternas intresse av att få Prop. 2004/05:141 dessa utländska verksamheter knutna till den egna staten är dels skatteintäkterna, dels arbetstillfällena genom att bolagen för att erhålla registrering ibland tvingas anställa ett visst antal personer bosatta i staten. Ett annat slag av offshoreverksamhet som bestämmelserna avser att motverka är verksamhet i form av operational headquarters och coordination centres och liknande. Den verksamhet som bedrivs av dessa enheter är tillhandahållande av finansiella, administrativa eller andra tjänster åt bolag inom samma koncern. Ersättningen för dessa tjänster är avsedd att vara avdragsgill i utbetalarstaten och beskattas inte alls eller mycket lågt i mottagarlandet. Förfarandet har som viktigaste syfte att omvandla beskattningsbar inkomst i den egentliga verksam- hetsstaten till låg- eller ickebeskattad inkomst i den stat där offshore- bolaget är beläget. Skatteavtal syftar bl.a. till att eliminera eller minska de skattehinder som finns för ett fritt utbyte av varor, kapital och tjänster. Genom regler för att undvika dubbelbeskattning, reducera hög beskattning på betalningar från källstaten (utdelning, ränta och royalty) samt förhindra diskriminerande beskattning kan avtalen på ett verksamt sätt bidra till ökade investeringar och ett ökat utbyte av varor och tjänster mellan de avtalsslutande staterna. Avtalen är däremot inte avsedda att användas som instrument för att med konstlade metoder åstadkomma total skatte- frihet eller mycket låg skattebelastning för inkomster som rätteligen borde ingå i beskattningsunderlaget och beskattas i den stat där investeraren hör hemma. Flera medlemsstater i har genom intern lagstiftning infört bestämmelser som tar udden av sådan verksamhet som redovisats i det föregående. Många av medlemsstaterna är liksom inte beredda att medge bolag som bedriver sådan verksamhet förmåner genom skatteavtal. Vid ingående av nya skatteavtal är det svensk policy att införa särskilda spärregler som en gardering för eventuella ändringar i intern lagstiftning i de stater med vilka vi har skatteavtal. Detta är särskilt angeläget eftersom ett skatteavtal ofta är tillämpligt under en mycket . I artikel 27 finns vissa upplysningar beträffande medlemmar av diplomatisk beskickning och konsulat. Artiklarna 28 och 29 innehåller bestämmelser om avtalets ikraft- trädande och upphörande. Enligt artikel 28.2 träder avtalet i kraft den trettionde dagen efter det att den sista av de avtalsslutande staterna mottagit underrättelse från den andra staten om att de åtgärder vidtagits som enligt den statens lagstiftning krävs för att avtalet skall träda i kraft. Avtalet tillämpas i i fråga om källskatt, på inkomst som betalas eller tillgodoförs det år som följer närmast då avtalet träder i kraft eller . I fråga om andra skatter på inkomst och kapitalvinst tillämpas avtalet på skatt som påförs för beskattningsår som börjar det år som närmast följer då avtalet träder i kraft eller . Vid undertecknandet av skatteavtalet mellan och undertecknades även ett protokoll som utgör en del av avtalet. I pro- tokollet föreskrivs att om i förhållande till något annat OECD- land accepterar längre tidsperioder än de som föreskrivs i artikel ) eller h), antingen generellt eller i förhållande till särskilda aktiviteter, så skall sådan eller sådana längre tidsperioder automatiskt tillämpas om en person med hemvist i bedriver sådan verksamhet i eller om en person med hemvist i bedriver sådan verksamhet i på samma sätt som om sådan eller sådana längre tidsperioder hade föreskrivits i detta avtal. Vidare föreskrivs att om i förhållande till något OECD-land inkluderar ordet utlämnande i en bestämmelse mot- svarande den i artikel 5.3 a) eller b) eller i båda dessa bestämmelser så skall dessa bestämmelser från och med det datum då avtalet mellan och denna tredje stat börjar att tillämpas automatiskt tillämpas som om ordet utlämnande hade inkluderats även i detta avtal. Beträffande artikel 7.1 b) och c) föreskrivs att dessa bestämmelser endast skall tillämpas i situationer då försäljnings- och affärsverk- samheten påverkas direkt av företaget i den andra avtalsslutande staten genom andra försäljningsställen än det fasta driftstället i syfte att urholka den inkomst som annars skulle anses hänförlig till det fasta driftstället. Beträffande artikel 8 anges i protokollet de närmare förutsättningar som gäller för den ömsesidighet som föreskrivs i artikel 8.1. Vidare anges att det är de behöriga myndigheterna som genom ömsesidig överenskommelse skall söka avgöra om kravet på ömsesidighet är uppfyllt. Om ömsesidighet inte befinns föreligga får inkomsten beskattas i källstaten. Denna skatt får emellertid inte överstiga en procent av de inkomster som företaget förvärvar från den andra avtalsslutande staten. Vidare anges att om i någon internationell överenskommelse som ingår föreskrivs en lägre skattesats (inklusive nollskattesats) än den som föreskrivs i detta protokoll så skall denna lägre skattesats automatiskt tillämpas även med avseende på detta avtal. Kravet på ömsesidighet föreslås emellertid inte tillämpas på svensk sida (om detta förslag se närmare redogörelsen för artikel 8 ovan i avsnitt 4.3.3). I protokollet regleras slutligen också situationen att en avtalsslutande stat överväger att neka en person med hemvist i den andra avtalsslutande staten en förmån som annars följer av någon av artiklarna . De behöriga myndigheterna skall i sådant fall överlägga med varandra. Bestämmelsen innebär att om den ena staten överväger att vägra käll- skattenedsättning skall den behöriga myndigheten i den andra staten underrättas om detta och ges tillfälle att yttra sig. Vidare föreskrivs att om undantar från beskattning eller accepterar lägre källskattesatser beträffande utdelning, ränta eller royalty i förhållande till någon annan medlemsstat i kommer motsvarande automatiskt att gälla även enligt detta avtal. Konsekvenser för de offentliga finanserna har närmare 80 skatteavtal i kraft. Genom förslagen i denna proposition kommer avtalsnätet att kompletteras så att ett skatteavtal finns även i förhållande till . Detta ger inte upphov till någon negativ offentligfinansiell effekt. Förslagen bedöms inte heller ge upphov till någon ökad arbetsbörda för eller för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , Y. , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , Regeringen beslutar proposition 2004/05: 141 Skatteavtal mellan och