prop · GT0351 · 2005-11-30 00:00:00 — brandfarliga fasta ämnen, självreaktiva ämnen och fasta okänslig- gjorda explosivämnen, självantändande ämnen och ämnen som utvecklar brandfarlig gas vid kontakt med vatten, oxiderande ämnen och organiska peroxider, giftiga och smittförande ämnen, frätande ämnen, och övriga farliga ämnen och föremål enligt vad som föreskrivits med stöd av 20 § andra stycket 9. 6 § Med transportskydd avses i denna lag de skyddsåtgärder och de för- siktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra och begränsa att obehörigt förfarande med det farliga godset vid transport på land or- sakar skador på liv, hälsa, miljö eller egendom. 7 § Denna lag tillämpas på förberedelse inför och utförande av transpor- ter av farligt gods. I fråga om transporter av radioaktiva ämnen gäller även lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet och strålskyddslagen (1988:220) samt före- skrifter eller villkor som har meddelats med stöd av dessa lagar. 8 § Transporter med Försvarsmaktens luftfartyg, örlogsfartyg och strids- fordon skall inte omfattas av denna lag och föreskrifter som har medde- lats med stöd av lagen. 9 § Om regeringen har fattat beslut om höjd beredskap enligt 3 § lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap, skall denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen inte tillämpas på För- svarsmaktens och transporter för de väpnade styrkorna. 10 § I fråga om transporter med svenska fartyg eller svenska luftfartyg gäller denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen även utanför om inte detta strider mot något annat lands lag som är tillämplig. 11 § Den vars verksamhet omfattar transporter av farligt gods enligt den- na lag skall ha en eller flera säkerhetsrådgivare. Detsamma gäller den som till någon annan lämnar farligt gods för transport. Säkerhetsrådgivaren har till uppgift att, under verksamhetsledningens ansvar, verka för att skador i samband med transporterna förebyggs. 12 § De myndigheter som regeringen bestämmer skall genom tillsyn kontrollera att denna lag följs, liksom de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Tillsynen skall genomföras så att den inte orsakar större olägenheter än vad som är nödvändigt med hänsyn till dess ändamål. 13 § har vid tillsynen rätt till tillträde till sådana områden, lokaler och andra utrymmen som används inför och i samband med transporter eller till transportmedel, förpackningar och andra trans- portanordningar, oavsett om de är märkta eller ej. Om det behövs för att skall kunna genomföra tillsynen får en kustbevaknings- tjänsteman stoppa fordon för kontroll. har rätt att få de upplysningar, handlingar och prov som behövs för tillsynen. För uttagna prov betalas ingen ersättning. skall lämna den hjälp som behövs för tillsynen. Föreläggande, förbud och vite 14 § får meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall följas. Beslut om förelägganden eller förbud får förenas med vite. Om någon inte gör det som han eller hon är skyldig till enligt tillsyns- myndighetens föreläggande, får myndigheten vidta åtgärden på hans eller hennes bekostnad. 15 § Om en transport sker i strid mot lagen eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och transporten inte kan fortsätta utan på- taglig risk för skada, får en polis hindra fortsatt transport på väg, och en kustbevakningstjänsteman inom tillsynsområ- de hindra fortsatt transport från hamnar. 16 § Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot 2 § första stycket skall dömas till böter eller fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 2 § andra stycket döms till böter om 1.ansvar inte kan dömas ut enligt första stycket, och 2.överträdelsen avser någon annan föreskrift än 2 § första stycket. Om ett brott enligt första eller andra stycket med hänsyn till risken för skador på liv, hälsa, miljö eller egendom och övriga omständigheter är att anse som ringa, skall penningböter dömas ut. Ansvar enligt denna paragraf döms inte ut, om 1.gärningen begåtts av en säkerhetsrådgivare och avser en uppgift som skall utföras av säkerhetsrådgivare, eller 2.gärningen är belagd med strängare straff i eller 29 kap. 1 eller 2 § . 17 § En myndighets beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän för- valtningsdomstol, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Pröv- ningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Statens kärnkraftinspektions beslut enligt denna lag eller enligt före- skrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos reger- ingen. Beslut i fråga om godkännande vid prov för säkerhetsrådgivare får inte överklagas. Detsamma gäller beslut i fråga om godkännande vid prov för framförande av fordon för transport av farligt gods. 18 § En myndighet får bestämma att dess beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall gälla även om beslutet överklagas. 19 § Den som på grund av bestämmelser i denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen har fått kännedom om någons af- färs- eller driftförhållanden eller transportskydd, får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifterna. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekre- tesslagen (1980:100). 20 § Regeringen får meddela föreskrifter om eller för särskilt fall besluta om undantag från lagens tillämpning på transporter med utländska fartyg och luftfartyg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medde- la föreskrifter om 1.klassificering av farligt gods, 2.transportmedel, förpackningar och andra transportanordningar, 3.märkning och etikettering, 4.transporthandlingar och skriftliga instruktioner, 7.lastning, lossning, förvaring och annan hantering av farligt gods, 8. vilka ämnen och föremål som skall anses utgöra farligt gods enligt 5 § med hänsyn till transportmedel, godsmängd eller andra transport- 9.att ämnen och föremål utöver vad som framgår av 5 § skall betraktas som farligt gods om de vid transport kan medföra skador på liv, hälsa, miljö eller egendom eller påverka transportmedlets säkra framförande, 10.undantag och meddela särskilda beslut om undantag från lagens bestämmelser utom i fråga om transporter med utländska fartyg och luft- fartyg, 11.förbud mot vissa slag av transporter, 12.att vissa transporter får ske endast efter tillstånd eller anmälan, 13.utbildning och överlämna till någon enskild att utföra sådan exa- mination som kan krävas enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 14.säkerhetsrådgivare och undantag från kravet på säkerhetsrådgivare, 16.avgifter för myndigheternas verksamhet, och 17.skyddsåtgärder och försiktighetsmått i övrigt som behövs. Föreskrifter och beslut enligt första och andra stycket om annat än un- dantag från lagens bestämmelser skall vara förenliga med syftet i 1 §. 1.Denna lag träder i kraft , då lagen (1982:821) om transport av farligt gods skall upphöra att gälla. 2.Äldre bestämmelser om överklagande gäller för beslut som har meddelats före ikraftträdandet. 2005/06:51 Bilaga 5 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:395) om Kustbe- vakningens medverkan vid polisiär övervakning Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning skall ha följande lydelse. Denna lag tillämpas när bedriver övervakning till havs och i kustvattnen samt i och för att hindra brott mot föreskrifter i lagar och andra författningar som gäller 1.skyddsobjekt och militära skyddsområden, 4.bevarande av den miljön och annan naturvård, 5.trafikregler och säkerhetsanordningar för sjötrafiken, 6.åtgärder mot vattenföroreningar från fartyg, 7.dumpning av avfall i vatten, 9.fornminnen och sjöfynd, 10.fartygs registrering och identifiering, 11.skydd för den miljön mot andra förorenande åtgärder än sådana som avses i 6 och 7, 12.märkning och användning av oljeprodukter, 13.utlänningars inresa till och utresa från eller vistelse i , 14.åtgärder beträffande djur och växter som tillhör skyddade arter och Lagen tillämpas i fråga om övervakning enligt punkterna 28, 1012 och 14 även inom ekonomiska zon. Lagen tillämpas även när till havs och i kustvattnen, i och samt inom den ekonomiska zonen bedriver över- vakning för att hindra brott mot lagen (1992:1140) om ekono- miska zon eller föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. Vidare tillämpas lagen när till havs och i kustvattnen, i och samt i hamnar bedriver övervak- ning för att hindra brott mot lagen (0000:00) om transport av farligt gods eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2004:488. Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 2 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. Sekretess gäller för uppgift som lämnar eller kan bidra till upplysning om säkerhets- eller bevakningsåtgärd med avseende på 1.byggnader eller andra anläggningar, lokaler eller inventarier, 2.tillverkning, förvaring, utlämning eller transport av pengar eller and- ra värdeföremål samt transport eller förvaring av vapen, ammunition, sprängämnen, klyvbart material eller radioaktivt avfall, 3.telekommunikation eller system för automatiserad behandling av in- formation, 4.behörighet att få tillgång till upptagning för automatiserad behand- ling eller annan handling, 5.den civila luftfarten eller den civila sjöfarten, 6.transporter på land av farligt gods, om det kan antas att syftet med åtgärden motverkas om uppgiften röjs. Denna lag träder i kraft . 1 Lagen omtryckt 1992:1474. 2 Senaste lydelse 2004:507. 2005/06:51 Bilaga 5 Förslag till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220) Härigenom föreskrivs att 12 § strålskyddslagen (1988:220) skall ha följande lydelse. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medde- la de ytterligare föreskrifter som krävs till skydd mot eller för kontroll av strålning i de hänseenden som anges i 6-11 §§. I fråga om radioaktiva ämnen I fråga om radioaktiva ämnen finns även bestämmelser i läkeme- finns även bestämmelser i läkeme- delslagen (1992:859) och lagen delslagen (1992:859) och lagen (1982:821) om transport av farligt (0000:000) om transport av farligt Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1992:1205. 2005/06:51 Bilaga 5 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfar- liga och explosiva varor Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor skall ha följande lydelse. Lagen gäller inte sådan transport Lagen gäller inte sådan transport (1982:821) om transport av farligt (0000:000) om transport av farligt Bestämmelser av betydelse för hanteringen av brandfarliga och explo- siva varor finns också i -, i form av bestämmelser avsedda att förebygga andra skador än sådana som kan uppkomma genom brand eller explosion vid hantering av dessa varor, -arbetsmiljölagen (1977:1160), i form av bestämmelser om skyldighet för arbetsgivare och arbetstagare att vidta skyddsåtgärder mot skador som kan uppkomma genom brand eller explosion vid hantering av dessa varor, -lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, i form av bestämmelser om skyldighet för enskilda att vidta åtgärder för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand, och -produktsäkerhetslagen (2004:451), i form av bestämmelser om såda- na varor som är avsedda för konsumenter eller kan antas komma att an- vändas av konsumenter. I fråga om sprängning och användning av pyrotekniska varor finns be- stämmelser i 2 kap. 20 § och 3 kap. 6 och 7 §§ ordningslagen (1993:1617). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2004:457. 2005/06:51 Bilaga 5 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemika- lieolyckor Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1999:381) om åtgärder för att fö- rebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor skall ha följande lydelse. Lagen tillämpas inte på 1.faror som har samband med joniserande strålning, 2.sådan hantering av farliga ämnen som omfattas av lagen (1982:821) om transport av farligt gods, 3.transport av farliga ämnen i rörledningar utanför de verksam- heter som omfattas av denna lag, eller Lagen tillämpas inte på 1.faror som har samband med joniserande strålning, 2.sådan hantering av farliga ämnen som omfattas av lagen (0000:000) om transport av farligt gods, 3.transport av farliga ämnen i rörledningar utanför de verksam- heter som omfattas av denna lag, eller Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet och regeringsrådet . Transport av farligt gods Enligt en lagrådsremiss (Försvarsdepartementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om transport av farligt gods, 2.lag om ändring i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning, 3.lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 4.lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220), 5.lag om ändring i lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor, 6.lag om ändring i lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om transport av farligt gods 13 och 15 §§ Enligt 12 § i det remitterade förslaget är det regeringen som skall utse tillsynsmyndigheter. Detta avses ske i förordning. Det är mot denna bak- grund ägnat att förvåna att i 13 och 15 §§ pekas ut som en tillsynsmyndighet. Lagrådet förordar att 13 § första stycket andra me- ningen ges följande lydelse: Om det behövs för att den tillsynsmyndig- het som regeringen bestämmer skall kunna genomföra tillsynen, får en tjänsteman vid denna myndighet stoppa fordon för kontroll. Vidare för- ordar Lagrådet att den andra strecksatsen i 15 § ges följande lydelse: en tjänsteman inom tillsynsområdet för den tillsynsmyndighet som avses i 13 § första stycket andra meningen hindra fortsatt transport från ham- nar. Flera remissinstanser hade invändningar mot utredningens förslag att kriminalisera överträdelser av dess motsvarighet till den nu föreslagna allmänna aktsamhetsregeln (2 § första stycket i det remitterade förslaget). Skälet var att regeln ansågs alltför vagt och allmänt hållen för att lämpli- gen böra sanktioneras med straff. I remissen uttalas nu att aktsamhetsre- gelns rekvisit omarbetats språkligt i syfte att på ett godtagbart och till- räckligt tydligt sätt avgränsa det straffbara området. Förändringen är emellertid i allt väsentligt endast optisk, i det att hänvisningen till lagens syfte enligt 1 § ersatts med att det angivna syftet i stället uttryckligen anges också i 2 § första stycket. Det framstår därför som tveksamt om bearbetningen är tillräcklig för att i ljuset av kritiken göra bestämmelsen godtagbar som grund för straff. Emellertid överensstämmer den till sin konstruktion nära med bestämmelsen om straff för bristfällig hantering av kemiska produkter i 29 kap. 3 § , som tidigare lämnats utan erinran av Lagrådet. Med hänsyn till det sagda får straffbelägg- ningen anses godtagbar. I syfte att begränsa straffbarheten har uppställts krav på att överträdel- sen av regeln skall ha skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Dessa rekvisit hänför sig emellertid till den subjektiva täckningen. Såvitt avser brottets objektiva sida hade det för att tillgodose det angivna syftet varit lämpligare att i likhet t.ex. med vad som stadgas om vårdslöshet i trafik i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott för straffbarhet förut- sätta att aktsamheten åsidosatts i väsentlig mån. Emellertid besvaras den- na synpunkt med uttalandet i remissens motivering att rekvisiten i den allmänna aktsamhetsregeln av rättssäkerhetsskäl bör tolkas restriktivt. Ett sådant uttalande anses binda rättstillämpningen (jfr NJA 1995 s. 505 på s. 547). Det kan antas att den detaljreglering som blir resultatet av myndighets- föreskrifter som utfärdas med stöd av lagen kommer att täcka in så mycket av de krav på aktsamhet som avses med 2 § första stycket att flertalet överträdelser av aktsamhetsregeln också innebär överträdelser av sådana föreskrifter. Därmed följer att en och samma gärning blir straffbar enligt 16 § andra stycket redan vid enkel oaktsamhet men enligt 16 § första stycket vid grov oaktsamhet eller uppsåt. Redan beviskraven gör det sannolikt att ett övervägande antal överträdelser kommer att behand- las under gärningspåstående som innefattar enkel oaktsamhet och därmed bedömas som rena bötesbrott enligt andra stycket, medan endast särskilt flagranta överträdelser bedöms enligt första stycket. Mot detta för- hållande finns enligt Lagrådets mening intet att erinra. I den nu gällande lagen om transport av farligt gods straffbeläggs bl.a. överträdelser av förelägganden eller förbud som meddelats med stöd av lagen, dock inte om dessa förenats med vite. Även enligt det remitterade förslaget skall förelägganden och förbud kunna förenas med vite. Där- emot straffbeläggs inte överträdelser av förelägganden eller förbud i nå- got fall, och som skäl anges i huvudsak att en överträdelse torde innebära att någon regel som omfattas av 2 § den nya lagen kränkts, vilket i så fall i sig skulle utgöra grund för lagföring. Lagförslaget innehåller däremot inte någon uttrycklig bestämmelse rö- rande förhållandet mellan vite och straff avseende samma gärning. Där- med uppkommer frågan om förslaget kan anses stå i överensstämmelse med den gällande huvudregeln i svensk rätt att vite ej får utsättas då straff är utsatt (jfr Lavin, Viteslagstiftningen, 1988, s. 81 ff.). Regeln kan sägas vila på den klassiska grundsatsen ne bis in idem; icke två gånger i samma sak. Denna princip har också fastlagts i det förbud mot dubbelbestraffning som återfinns i artikel 4.1 i sjunde tilläggsproto- kollet till . Påförande av ett förelagt vite torde i och för sig få anses utgöra ett straff i den mening som avses i artikel 4.1. Det torde dock inte stå i strid med artikel 4.1. att låta ett brott föranleda att olika sanktioner påförs av skilda myndigheter och domstolar om detta är förutsatt i lagstiftningen (jfr RÅ 2000 ref. 65 och där åberopade rättsfall från ). Det kan i detta sammanhang konstateras att vite torde utdömas utan hänsyn till om uppsåt eller oaktsamhet förelegat. Endast i fall när uppsåt eller oaktsamhet föreligger kan därutöver straff utmätas. Uppsåt eller oaktsamhet utgör således i detta fall de konstitutiva element i brottet vars existens det åligger åklagaren att bevisa. För att någon skall kunna dömas för brott enligt 16 § i den föreslagna lagen fordras således, vid en jämfö- relse med grunderna för utdömande av vite, att ytterligare ett väsentligt rekvisit är uppfyllt. Det är då i mening fråga om olika brott, och någon konflikt med dubbelbestraffningsförbudet anses då inte uppkomma (jfr NJA 2000 s. 622 och RÅ 2002 ref. 79 samt Europa- domstolens avgöranden i målet Oliviera mot , Reports of Judgments and Decisions 1998-V, och i målen Ponsetti och Chesnel mot , ECHR 1999-VI). Mot bakgrund av det anförda finner Lagrådet att det i och för sig inte föreligger något hinder mot att låta överträdelser av vitesförelagda förbud eller förelägganden föranleda inte bara vitespåföljder utan också, när uppsåt eller oaktsamhet utgör nödvändiga rekvisit för lagföring, straff. Men även om sålunda ett system med dubbla sanktioner för samma handlande eller underlåtenhet under vissa förutsättningar kan godtas, bör det i ett lagstiftningsärende övervägas om ett sådant system verkligen är erforderligt. Det kan noteras att den centrala lagstiftningen på miljöom- rådet, , följer huvudregeln att straff och vite inte används . I den nu förevarande remissen har det inte anförts skäl för att ett skarpare sanktionssystem skulle behövas i fråga om transporter av farligt gods än för annan miljöfarlig verksamhet. Lagrådet förordar där- för att en bestämmelse i enlighet med huvudregeln införs i lagen. Den kan utformas t.ex. efter mönster av 29 kap. 11 § tredje stycket miljöbal- ken: Om ett vitesföreläggande har överträtts, döms inte till ansvar för en gärning som omfattas av föreläggandet. Paragrafen föreskriver bl.a. ett taleförbud med avseende på beslut i fråga om godkännande vid prov för säkerhetsrådgivare och för framförande av fordon för transport av farligt gods. Ett godkännande är i dessa fall en förutsättning för att få verka som säker- hetsrådgivare eller framföra fordon för transport av farligt gods. Föreskrifter- na härom är därför att se som betungande offentligrättsliga föreskrifter rö- rande sådana förhållanden som avses i 8 kap. 3 § regeringsformen. Det bör därför i detta sammanhang framhållas att oaktat taleförbudet mot bakgrund av utformningen av tillämpningsområdet för nu gällande rättsprövningslag (1988:205) beslut av nu berörd art ändå torde kunna bli föremål för rätts- prövning (jfr bl.a. RÅ 1992 not. 253 och RÅ 2002 ref. 8; se även Warnling- Nerep, Rättsprövning och rätten till domstolsprövning, 2 uppl. 2002, s. 144 och 253). Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, statsråden , , , , , , Y. , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , , Orback Regeringen beslutar proposition 2005/06:51 Transport av farligt gods. inför, ändrar, upp- Lagen (0000:000) om transport av farligt gods