prop · GT0353 · 2005-12-07 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2005/06:53 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogörs för tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning och bestämmelserna i lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning. Skrivelsen omfattar dock inte användningen av dessa tvångsmedel i ärenden som handläggs av Säkerhetspolisen. Ärendet och dess beredning............................................................... Reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och Systemet med offentliga ombud ......................................... och Rikspolisstyrel-sens redovisning............ Tillämpningen av hemlig teleavlyssning ............................ Tillämpningen av hemlig teleövervakning ......................... Tillämpningen av hemlig kameraövervakning ................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...18 1 Ärendet och dess beredning I enlighet med önskemål (bet. 1981/82:JuU54, rskr. 1981/82:298) redovisar regeringen hur reglerna om teleavlyssning i har tillämpats. I samband med att reglerna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning ändrades uttalades i lagstiftningsärendet (prop. 1988/89:124 s. 55) att regeringens redovisning till angående tillämpningen av bestämmelserna borde bibehållas och att en motsvarande redovisning beträffande hemlig teleövervakning borde lämnas. Likaså uttalades i det lagstiftningsärende som låg till grund för lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning att en redovisning av tillämpningen av bestämmel- serna i den lagen skulle lämnas (prop. 1995/96:85 s. 37). Regeringen beslutade skrivelsen Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål (skr. 2004/05:36). Skrivelsen behandlades i (bet. 2004/05:JuU21). Regeringen lämnar nu motsvarande redogörelse för . Den byg- ger i huvudsak på uppgifter som och Rikspolis- styrelsen gemensamt lämnade i en skrivelse till regeringen (Ju2005/7652/Å). 2Reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervak- ning Bestämmelserna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning som tvångsmedel vid utredning av brott finns i första hand i 27 kap. rät- tegångsbalken. Sådana bestämmelser finns även i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål, lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och dom- stolarna under krig eller krigsfara m.m. samt lagen (1991:572) om sär- skild utlänningskontroll. Bestämmelser om hemlig kameraövervakning som tvångsmedel vid ut- redning av brott finns i första hand i lagen (1995:1506) om hemlig kame- raövervakning. Även lagen med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål samt lagen om förfarandet hos kommunerna, förvalt- ningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. innehåller bestämmelser i detta hänseende. För all tvångsmedelsanvändning anses tre allmänna principer gälla. Dessa principer, som anknyter till innehållet i 2 kap. 12 § regeringsfor- men, är ändamålsprincipen, behovsprincipen och proportionalitetsprin- cipen. Ändamålsprincipen innebär att en myndighets befogenhet att använda ett tvångsmedel skall vara bundet till det ändamål för vilket tvångsmedlet har beslutats. Behovsprincipen innebär att en myndighet får använda ett tvångsmedel bara när det finns ett påtagligt behov av det och en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig. Proportionalitetsprincipen, som är lagfäst i bl.a. 27 kap. 1 § tredje stycket och 3 § första stycket 3 lagen om hemlig kameraövervakning, innebär att ett tvångsmedel får tillgripas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller något annat motstående intresse. En tvångsåtgärd skall alltså i fråga om art, styrka, räckvidd och varaktighet stå i rimlig proportion till vad som finns att vinna med åtgärden. Hemlig teleavlyssning innebär att telemeddelanden, som befordras eller har befordrats till eller från ett telefonnummer, en kod eller annan teleadress, i hemlighet avlyssnas eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet (27 kap. 18 § första stycket ). För att sådan avlyssning skall få ske krävs det att någon är skäligen misstänkt för ett brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Från och med den 1 får hemlig teleavlyssning också ske i fall där minimistraffet inte uppgår till fängelse , om det enskilda brottets överstiger fängelse (prop. 2002/03:74, bet. 2003/04:JuU2, rskr. 2003/04:14). Även försök, förberedelse eller Skr. 2005/06:53 stämpling till sådant brott omfattas av bestämmelsen, om gärningen är belagd med straff (27 kap. 18 § andra stycket ). får hemlig teleavlyssning omfatta redan befordrade meddelanden och avlyssning får ske, förutom av teleadresser som innehas eller används av den misstänkte, även av teleadresser som det finns synnerlig anledning att anta att den misstänkte har kontaktat eller kommer att kontakta (27 kap. 20 § första stycket ). För tillstånd till hemlig teleavlyssning krävs vidare att vissa andra omständigheter är uppfyllda. Åtgärden måste bl.a. vara av synnerlig vikt för utredningen. Tvångsmedlet kan användas både för avlyssning av telefonsamtal och för upptagning av annan telekommunikation än muntlig sådan, såsom telefax och datakommunikation. Avlyssning kan, med vissa begränsningar, ske också utanför allmänt tillgängliga telenät, t.ex. inom större företagsnät. Hemlig teleövervakning innebär att uppgifter i hemlighet hämtas in om telemeddelanden som befordras eller har befordrats till eller från en viss teleadress eller att sådana meddelanden hindras från att nå fram. När det gäller mobiltelefonsamtal är det också möjligt att kontrollera från vilket geografiskt område ett telefonsamtal rings och var mottagaren av samtalet befinner sig. Uppgifter om innehållet i telemeddelandet omfattas inte av detta tvångsmedel. Tvångsmedlet får enligt 27 kap. 19 § rätte- gångsbalken användas vid förundersökning som gäller brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , brott enligt 1 § narkotikastrafflagen (1968:64) samt brott enligt 6 § första eller tredje stycket lagen (2000:1225) om straff för smuggling. får teleövervakning också användas vid förundersökning om barnpornografibrott och dataintrång. Tillstånd till hemlig teleöver- vakning får meddelas redan vid försök, förberedelse eller stämpling till angivna brott, om sådana gärningar är belagda med straff (prop. 2002/03:74, bet. 2003/04:JuU12, rskr. 2003/04:14). I övrigt gäller motsvarande regler som för hemlig teleavlyssning. Hemlig kameraövervakning innebär att fjärrstyrda TV-kameror, andra optisk-elektroniska instrument eller därmed jämförbara utrustningar an- vänds för optisk personövervakning vid förundersökning i brottmål, utan att upplysning om övervakningen lämnas. Förutsättningarna för att sådan övervakning skall få ske är i övrigt i huvudsak desamma som för hemlig teleavlyssning. Övervakningen får även omfatta den plats där brottet har begåtts, eller en nära omgivning till denna plats, i syfte att fastställa vem som skäligen kan misstänkas för brottet. Lagen om hemlig kame- raövervakning trädde i kraft . Vid ikraftträdandet var lagens giltighetstid begränsad till utgången av . hetstid har sedan förlängts, senast till utgången av (prop. 2005/06:53 2003/04:74, bet. 2003/04:JuU2, rskr. 2003/04:219, SFS 2004:618). 2.5Systemet med offentliga ombud infördes ett system med offentliga ombud i ärenden om hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning. Det offentliga ombudet har i det enskilda ärendet till uppgift att bevaka enskildas integritetsintressen. Det offentliga ombudet skall ha tillgång till allt material som ligger till grund för domstolens prövning. Han eller hon har möjlighet att yttra sig i ärendet och rätt att överklaga domstolens beslut (prop. 2002/03:74, bet. 2003/04:JuU12, rskr. 2003/04:14). 3Åklagarmyndighetens och Rikspolisstyrel- sens redovisning 3.1Tillämpningen av hemlig teleavlyssning och har i en skrivelse till regeringen lämnat uppgifter om tillämpningen av bestämmelserna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning. Av redovisningen framgår att domstolarna har meddelat totalt 714 tillstånd till hemlig teleavlyssning, dvs. 714 personer fick avlyssnas. När det gäller förundersökningar som rört grovt narkotikabrott eller grov narkotikasmuggling, har tillstånd till hemlig teleavlyssning meddelats beträffande 493 personer. Som jämförelse anges nedan i diagramform antalet redovisade tillstånd . Hemlig teleavlyssning, narkotikarelaterad brottslighet När det gäller andra grova brott har tillstånd till hemlig teleavlyssning meddelats beträffande 221 personer. Det har i flertalet av fallen varit frågan om förundersökningar som rört mord och grovt rån men även grovt koppleri, grov mordbrand och människohandel för sexuella ändamål. Enstaka tillstånd har rört förundersökningar om människorov, grovt skattebrott, grov penningförfalskning, allmänfarlig ödeläggelse, grovt vapenbrott och grovt främjande av flykt. I följande diagram redovisas antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning när det gäller andra grova brott än grovt narkotikabrott eller grov narkotika- smuggling . Hemlig teleavlyssning, övriga brott I nästa diagram anges den genomsnittliga avlyssningstiden för samtliga brottstyper . Siffrorna är avrundande till antalet . Vid en jämförelse måste en viss försiktighet iakttas. I redovisningen och har en polismyndighet räknat tidsåtgången per avlyssnat abonnemang oavsett om det varit inom ramen för samma tillstånd eller inte, medan de andra myndigheterna har räknat tidsåtgången per meddelat tillstånd. har dock samma beräkningsgrund använts, dvs. tidsåtgång per tillstånd. Avlyssningstiden varierar kraftigt. var den kortaste tiden för avlyssning och den längsta cirka . De 714 personer beträffande vilka tillstånd till hemlig teleavlyssning har meddelats har förekommit i 253 förundersökningar. 123 av dessa förundersökningar har föranlett en eller flera fällande domar för brott som låg till grund för besluten om avlyssning medan 12 förundersök- ningar har föranlett domar för andra brott än de som låg till grund för besluten om avlyssning. Vid tiden för redovisningen hade 38 förundersökningar ännu inte avslutats. I resterande 80 förundersökningar ledde tillstånden till hemlig teleavlyssning inte till några ytterligare Skr. 2005/06:53 utredningsresultat. När det gäller 359 tillstånd, dvs. i av fallen , har avlyssningen haft betydelse för förundersökningen i fråga om den misstänkte. Att avlyssningen har haft betydelse för förunder- sökningen beträffande den misstänkte innebär att den har lett till polisingripande (t.ex. att den misstänkte har gripits, anhållits eller häktats) eller att avlyssningen på andra sätt har fört förundersökningen framåt, dvs. utgjort en viktig del i utredningen. Av de 355 tillstånd där åtgärden inte har gett något resultat i fråga om den misstänkte har ingripande kunnat ske mot andra än den avlyssnade i 124 fall. I 85 fall har avlyssning inte kunnat ske i önskad omfattning på grund av att t.ex. tekniska problem uppstått, att den misstänkte rest utomlands, att abonnemanget upphört eller att den misstänkte gripits för något annat brott. I 146 fall har förundersökningen lagts ned på grund av att brott inte har kunnat styrkas. Det bör noteras att avlyssningen, även i de fall då den inte har redovisats ha haft någon betydelse för förundersökningen beträffande den misstänkte, ändå kan ha haft betydelse i annat avseende, t.ex. på så sätt att den misstänkte har kunnat avföras från utredningen. I det följande diagrammet anges i vilken omfattning avlyssningen har haft betydelse för förundersökningen i fråga om den missänkte. Siffrorna är avrundade till heltal. Antalet fall (i procent) där åtgärden har haft betydelse för förundersökningen 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 Som framgår av diagrammet ovan har andelen fall där avlyssningen haft betydelse för förundersökningen varit relativt . har det endast förekommit ett fall där en ansökan om hemlig teleavlyssning avslagits av domstol. I 15 fall har tillstånd om teleavlyssning meddelats efter begäran om rättslig hjälp från ett annat land. 3.2Tillämpningen av hemlig teleövervakning Av och redovisning framgår att det lämnades tillstånd till hemlig teleövervakning i 753 fall, dvs. 753 personer fick övervakas. Av redovisningen framgår att i samtliga fall där hemlig teleavlyssning beviljats har även tillstånd till Skr. 2005/06:53 hemlig teleövervakning meddelats. Av meddelade tillstånd till hemlig teleövervakning avsåg 495 fall grovt narkotikabrott eller grov narkotikasmuggling. När det gäller andra grova brott har hemlig teleövervakning, liksom hemlig teleavlyssning (jfr avsnitt 3.1), främst använts vid förundersökningar som rört mord och grovt rån men även grovt koppleri, grov mordbrand och människohandel för sexuella ändamål. Enstaka tillstånd har rört förundersökningar om människorov, grovt skattebrott, grov penningförfalskning, allmänfarlig ödeläggelse, grovt vapenbrott och grovt främjande av flykt. Som en jämförelse anges i följande diagram antalet tillstånd . 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 Som framgår av diagrammet har hemlig teleövervakning använts i betydligt fler fall än . Den ökningen kan främst hänföras till förundersökningar som rört grovt narkotikabrott och varusmuggling av narkotika (grovt brott) respektive grov narkotikasmuggling. I nästa diagram anges den genomsnittliga övervakningstiden för samtliga brottstyper . Siffrorna är avrundande till antalet . Genomsnittlig övervakningstid () 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 Av samma skäl som angetts i fråga om hemlig teleavlyssning kan en säker jämförelse inte göras. Liksom vid hemlig teleavlyssning varierar övervakningstiderna kraftigt. var den kortaste tiden och den längsta cirka . Av intresse är också vilken betydelse övervakningen har haft för förundersökningen när det gäller den misstänkte. Att övervakningen har haft betydelse för förundersökningen beträffande den misstänkte innebär att den har lett till polisingripande (t.ex. att den misstänkte har gripits, anhållits eller häktats) eller att övervakningen på andra sätt har fört förundersökningen framåt, dvs. utgjort en viktig del i utredningen. hade övervakningen betydelse för förundersökningen när det gäller 384 tillstånd, dvs. i av fallen. Av de 369 tillstånd där övervakningen inte gett något resultat i fråga om den misstänkte har i 124 fall ingripande kunnat ske mot andra än den misstänkte. I 88 fall har övervakningen inte kunnat ske i önskad omfattning på grund av t.ex. tekniska problem, att den misstänkte rest utomlands, abonnemanget upphört eller den misstänkte gripits för annat brott. I 157 fall har förundersökningen lagts ned på grund av att brott inte kunnat styrkas. Liksom vid hemlig teleavlyssning (jfr avsnitt 3.1), kan sådan hemlig teleövervakning som redovisats inte ha haft någon betydelse för förundersökningen ändå ha haft betydelse i annat avseende, t.ex. på så sätt att den misstänkte har kunnat avföras från utredningen. I det följande diagrammet anges 1995 i vilken omfattning övervakningen har haft betydelse för förundersökningen i fråga om den misstänkte. Sifforna är avrundade till heltal. Antalet fall (i procent) där åtgärden har haft betydelse för förundersökningen har domstol i ett fall avslagit en ansökan om tillstånd till hemlig teleövervakning. I 16 fall har tillstånd till teleövervakning meddelats på grund av begäran om rättslig hjälp från ett annat land. 3.3Tillämpningen av hemlig kameraövervakning Av och redovisning framgår att det lämnades tillstånd till hemlig kameraövervakning i 29 fall, dvs. 29 personer fick övervakas. Av dessa avsåg 19 fall grovt narkotikabrott eller grov narkotikasmuggling. Övriga fall avsåg människohandel för sexuella ändamål, grovt koppleri, grov mordbrand och grovt vapenbrott. Den genomsnittliga tiden för hemlig kameraövervakning var . Motsvarande siffror var . Tiden varierar i de enskilda fallen från . I 14 fall då man har haft tillstånd att använda sig av hemlig kameraövervakning har övervakningen haft betydelse för förunder- sökningen när det gäller den misstänkte, dvs. i av fallen. Av de 15 tillstånd till hemlig kameraövervakning där åtgärden inte gett Skr. 2005/06:53 något resultat beträffande den misstänkte har i 10 fall kamera- övervakningen inte kunnat ske i önskad omfattning t.ex. på grund av tekniska problem. I fem fall har förundersökningen lagts ned på grund av att brott inte har kunnat styrkas. Av diagrammet nedan framgår 1996, då lagstiftningen trädde i kraft, i vilken utsträckning övervakningen haft betydelse för förundersökningen när det gäller den misstänkte. Antalet fall (i procent) där åtgärden har haft betydelse för förundersökningen har domstol inte avslagit någon ansökan om tillstånd till hemlig kameraövervakning. Av redovisningen framgår att tvångsmedlen, i likhet , främst har använts vid förundersökningar där det funnits misstanke om organiserad eller annars omfattande narkotikabrottslighet och där andra spaningsmetoder har prövats utan resultat eller redan från början har visat sig otillräckliga. Huvudsyftet är liksom tidigare att avslöja den mera omfattande narkotikasmugglingen till och narkotikaförsäljningen Antalet hemliga teleavlyssningar på grund av misstanke om grov narkotikabrottslighet har ökat avsevärt , då möjligheten att använda detta tvångsmedel infördes för den typen av brottslighet. Ökningen av antalet tillstånd beror, liksom ökningen under , till stor del på att polisen har fått bättre tekniska möjligheter till Den grova brottsligheten har en mer organiserad struktur och det är vanligt att större grupperingar, ofta med internationella förgreningar, deltar i planeringen och utförandet av brott. Detta medför att ett stort antal tillstånd kan komma att meddelas inom ramen för en och samma förundersökning. Narkotikasituationen i är alltjämt allvarlig. tillgänglig illegal narkotika är stor. Läget är särskilt allvarligt när det Beträffande amfetamin är såväl antalet beslag som den beslagtagna mängden fortfarande mycket hög. beslagtogs en stor mängd amfetamin, . Motsvarande siffra för var och för var mängden . Mängden beslagtagen amfetamin är den största . Den beslagtagna mängden ecstacy-preparat, opium och har ökat i förhållande . Även när det gäller heroin har den beslagtagna mängden ökat , från . Vidare har avlyssning skett i förhållandevis stor omfattning på grund av misstankar om annan grov brottslighet, bl.a. mord och grovt rån. Den totala andelen fall där hemlig teleavlyssning har haft betydelse för förundersökningen har varit relativt . Andelen har varierat mellan . Vad som menas med att avlyssningen har haft betydelse för förundersökningen framgår av avsnitt 3.1. De personer som misstänks för grova brott använder sig i allt större omfattning av flera olika telefonabonnemang och av flera olika kontantkort för mobiltelefoner, vilket försvårar avlyssningen och kan påverka resultatet av avlyssningen. Trots detta kan det konstateras att användningen av hemlig teleavlyssning även har varit framgångsrik och utgjort ett viktigt instrument i den brottsbekämpande verksamheten. Även hemlig teleövervakning har i första hand använts vid förundersökningar som gällt narkotikabrottslighet. Antalet tillstånd har ökat kraftigt . Det kan, som också pekats på i tidigare skrivelser, till stor förklaras av att utvecklingen varit den att ansökningar om tillstånd till hemlig teleavlyssning regelmässigt kombineras med en ansökan om tillstånd till hemlig teleövervakning. Det större antalet meddelade tillstånd kan också förklaras med en ökad användning av hemlig teleövervakning även i utredningar som inte rör narkotikarelaterad brottslighet. Den nya lagstiftningen om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning som trädde i kraft har också i viss mån bidragit till ökningen av antalet tillstånd till de aktuella tvångsmedlen. och Ekobrottsmyndig- heten har t.ex. använt sig av den nya lagstiftningen för att bekämpa nya brottskategorier. Det har visat sig att den tekniska information om telemeddelanden som de brottsbekämpande myndigheterna kan få genom hemlig teleövervakning är mycket betydelsefull och utgör ett viktigt komplement till teleavlyssning vid utredning av brott. Brottsligheten är allt oftare gränsöverskridande och modern teknik används i stor utsträckning i samband med brottslig verksamhet. Frågor som har kunnat lösas på nationell nivå kräver numera i stor utsträckning internationellt samarbete. Inom EU har det antagits en konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan EU:s medlemsstater (). I konventionen regleras rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning. I samband med anslutning till denna konvention har det i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål införts bl.a. två nya former av rättslig hjälp; tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt tillstånd till gränsöverskridande hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning. Dessa bestämmelser trädde i kraft (prop. 2004/05:144, Skr. 2004/05:JuU33, rskr. 2004/05:275, SFS 2005:491). Användningen av hemlig kameraövervakning har ökat i förhållande till Den hemliga kameraövervakningen har visat sig vara värdefull i Enligt vad som redovisats av Åklagarmyndig- heten och har den hemliga kameraövervakningen genomförts på sådant sätt att hänsyn tagits till för övervakningen ovidkommande personers integritet. Beslut om hemliga tvångsmedel fattas av domstol utan att den misstänkte själv är närvarande. Att inte den misstänkte kallas till en sådan prövning är självklart eftersom avsikten är att han eller hon inte skall känna till att tvångsmedel används. Som nämnts under avsnitt 2.5 har det införts ett system med offentliga ombud i ärenden om hemlig teleavlyssning och hemlig Dessa ombud är motparter till åklagaren vid sammanträden inför domstol. Det offentliga ombudet har till uppgift att bevaka enskildas rätt och integritetsintressen i allmänhet. skall lyfta fram alla aspekter, även t.ex. skydd för tredje mans integritet. Det offentliga ombudet skall också bevaka att de grundläggande principerna för tvångsmedelsanvändning följs, dvs. behovsprincipen och proportionalitetsprincipen. Som tidigare nämnts har det offentliga ombudet en möjlighet att överklaga domstolens beslut. Syftet med systemet är bl.a. att stärka den enskildes rättsskydd och att, utöver att det är domstol som prövar ansökan om tillstånd, skapa ytterligare rättssäkerhetsgarantier redan vid tillståndsprövningen. regeringens uppfattning utgör de offentliga ombudens verksamhet ett värdefullt komplement till den parlamentariska kontrollen av användningen av tvångsmedel. Det kan noteras att någon ökning av antalet avslag på ansökningar om tillstånd till hemlig teleavlyssning eller hemlig kameraövervakning inte har skett efter införandet av offentliga Endast en begäran om tillstånd till hemlig teleavlyssning och en begäran om tillstånd till hemlig teleövervakning har avslagits av domstol En förklaring till varför så relativt få ansökningar om användning av dessa tvångsmedel avslås är enligt och bedömning att underlaget som ligger till grund för domstolarnas prövning håller en hög kvalitet. är en resurskrävande åtgärd varför noggranna överväganden görs av behovet, proportionaliteten och av möjligheten att använda andra spaningsmetoder innan en begäran om hemlig teleavlyssning lämnas in. Vid användning av hemliga tvångsmedel kommer det ibland fram uppgifter som inte har samband med det brott som legat till grund för I vilken utsträckning sådan information, s.k. överskotts- information, får användas är reglerat i lag. kap. 23 a § framgår att om det vid hemlig teleav-