prop · GS03100d2 · 2005-04-14 00:00:00 — Detta innebär att det finns mer lediga resurser i ekonomin och tillväxten kan därför bli högre utan att inflationstakten stiger. BNP-tillväxten uppgår i basalternativet till i genomsnitt för perioden 20052008. BNP-gapet, som mäter skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP, sluts och arbetslösheten faller successivt ner till . Utvecklingen i basalternativet kan ses som en referenskalkyl, där ekonomin utvecklas i linje med den långsiktiga trenden. Den reguljära sysselsättningsgraden uppgår till 2008. Tabell 12.1 Nyckeltal, basalternativet Procentuell förändring om annat ej anges 1Världsmarknadstillväxten mäter efterfrågan på bearbetade varor från samtliga länder som exporterar till. 2Antal sysselsatta i åldern , exklusive sysselsatta i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i den åldersgruppen. 3Procent av arbetskraften. 4Procent av BNP. Källa: och . 2004/05:100 BILAGA 1 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter har skrivits med samma principer som används i konsekvensberäkningen . Det innebär att framskrivningen bygger på gällande regler och konsekvenser av fattade beslut eller aviserade åtgärder. Framskrivningen innebär att såväl inkomster som utgifter fortsätter att minska i förhållande till BNP och att överskottet i de offentliga finanserna ökar till av BNP 2008. Det stora amerikanska bytesbalansunderskottet, som uppgick till av BNP, utgör en risk i prognosen. I detta alternativscenario antas omvärldens efterfrågan på amerikanska statsobligationer minska . Orsaken till efterfrågeminskningen kan t.ex. vara att asiatiska centralbanker, som är de största köparna av amerikanska statsobligationer, vill minska sin exponering gentemot dollarn genom att minska andelen dollartillgångar i sina reserver. Den minskade efterfrågan på amerikanska tillgångar innebär att såväl långa som korta räntor stiger på den amerikanska penningmarknaden. Dessutom försvagas dollarn till följd av den lägre obligationsefterfrågan. De högre amerikanska räntorna motverkar emellertid i viss mån försvagningen. Totalt antas att dollarn försvagas med gentemot andra valutor. Växelkursförsvagningen medför även en viss inflationsimpuls, vilket medför att de amerikanska räntorna pressas ytterligare uppåt av stigande inflationsförväntningar. De högre räntorna dämpar de amerikanska hushållens konsumtion och investeringarna, men bidrar också till att det inhemska sparandet ökar och bytesbalansen börjar förbättras. Dollarförsvagningen ger en expansiv effekt på den amerikanska exporten och därmed tillväxten. Den positiva effekten är dock mindre än den negativa impuls som de högre räntorna ger. Därmed faller BNP-tillväxt relativt kraftigt. Inflationen stiger inledningsvis som en följd av högre importpriser, men dämpas därefter av den lägre aktivitetsnivån. För innebär dollarförsvagningen en växelkursappreciering, vilken har en dämpande effekt på tillväxten. Kronan, som bedöms apprecieras i linje med euron, förstärks i 2004/05:100 BILAGA 1 TCW-termer jämfört med basalternativet 2006, för att därefter försvagas något. faller exportefterfrågan som följd av en lägre tillväxt i omvärlden, där bl.a. tillväxten i euroområdet faller på grund av den svagare dollarn. Sammantaget bedöms världsmarknadstillväxten för svensk export 2006 bli lägre än i basalternativet. Även 2007 och 2008 förblir världsmarknadstillväxten relativt svag. Obligationssparandet styrs till viss del bort från , vilket tenderar att pressa ner räntenivåerna i bl.a. . Till detta kommer att det lägre inflationstrycket, som följer av lägre importpriser och ett lägre resursutnyttjande, lämnar utrymme för att sänka reporäntan. Trots reporäntesänkningar är inflationen låg . Effekterna av den svagare globala tillväxten och den apprecierande kronan slår igenom i en kraftigt minskad exporttillväxt. Detta leder i sin tur till lägre investeringar, en svagare arbetsmarknad och en lägre real disponibel inkomst. Därmed blir också hushållens konsumtion lägre än i basalternativet. Konsekvenserna för investeringarna och hushållskonsumtionen mildras dock av de lägre räntorna. Sammantaget faller BNP-tillväxten till 2006. Tillväxten blir lägre än i basalternativet även 2007 och 2008 (se tabell 12.2). Arbetsmarknaden utvecklas svagare och den reguljära sysselsättningsgraden är lägre än i basalternativet 2008. Tabell 12.2 Nyckeltal, lågtillväxtalternativet Procentuell förändring om annat ej anges 1Världsmarknadstillväxten mäter efterfrågan på bearbetade varor från samtliga länder som exporterar till. 2Antal sysselsatta i åldern , exklusive sysselsatta i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i den åldersgruppen. 3Procent av arbetskraften. 4Procent av BNP. Källa: och . En sämre ekonomisk utveckling medför att de offentliga finanserna försvagas. Lägre skattebaser i form av löner och hushållskonsumtion reducerar de offentliga skatte- och avgiftsinkomsterna. Högre arbetslöshet ökar utgifterna i reala termer jämfört med basalternativet. Det samlade sparandet i offentlig sektor visar ett väsentligt mindre överskott än i basalternativet. Trots en högre arbetslöshet blir de takbegränsade utgifterna lägre än i basalternativet när effekterna av lägre löner och priser fått fullt genomslag. Som andel av BNP blir utgifterna däremot högre. I basalternativet fortsätter statsskulden att minska som andel av BNP. I lågtillväxtalternativet stabiliseras skuldkvoten på oförändrad nivå . Bakom den sämre utvecklingen ligger både ett ökat statligt lånebehov och en lägre BNP-nivå. Även kommunsektorns finanser sätts under press. De negativa effekterna på skatteunderlaget begränsas dock av att bortfallet av löneinkomster delvis kompenseras av ökade utbetalningar av arbetslöshetsunderstöd. Dessutom innefattar den kommunala skattebasen stabiliserande faktorer som ålderspensioner och andra transfereringsinkomster, som inte direkt påverkas av en lägre tillväxt i ekonomin. Därtill kommer att den lägre löneökningstakten i lågtillväxtalternativet antas slå igenom även i kommunalt anställdas löner. Tillsammans med lägre priser på förbrukningsvaror medför detta att kostnadsutvecklingen dämpas betydligt. Det ekonomiska resultatet blir därför ungefär detsamma som i basalternativet utan att verksamhetsvolymen behöver minskas. I högtillväxtalternativet antas arbetsmarknaden och lönebildningen fungera bättre än i basalternativet. Den öppna arbetslösheten antas varaktigt kunna ligga på en lägre nivå utan att arbetsmarknaden blir överhettad. Sysselsättning och produktion kan därmed öka snabbare än i basalternativet utan att priser och löner utvecklas i en ohållbar takt. BNP växer med i genomsnitt 20052008 och BNP-nivån 2008 är högre än i basalternativet. sysselsatta är drygt 140 000 högre och sysselsättningsmålet nås 2008. Produktivitet och medelarbetstid antas vara något lägre eftersom tillskottet av arbetskraft inte beräknas ha samma produktivitetsrespektive medelarbetstidsnivå som genomsnittet i basalternativet. Arbetslösheten faller till 2008. För att sysselsättningen skall kunna öka så kraftigt som i högtillväxtalternativet måste arbetsutbudet vara väsentligt större än i basalternativet. Antalet personer i olika typer av utbildning antas därför bli lägre . Andelen långvarigt sjuka och förtidspensionerade beräknas också minska jämfört med basalternativet. Därutöver krävs att även andra grupper utanför arbetskraften, t.ex. de som inte aktivt söker arbete trots att de både kan och vill arbeta, i högre grad etablerar sig på arbetsmarknaden. Den högre tillväxten drivs framför allt av en starkare inhemsk efterfrågan. En starkare sysselsättningstillväxt leder till att hushållens inkomster utvecklas bättre och därmed ökar hushållens konsumtion snabbare. Den starka inhemska efterfrågan innebär också att företagen ökar investeringarna för att klara en snabbt stigande produktion. Tabell 12.3 Nyckeltal, högtillväxtalternativet Procentuell förändring om annat ej anges 1Antal sysselsatta i åldern , exklusive sysselsatta i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i den åldersgruppen. 2Procent av arbetskraften. 3Procent av BNP. Källa: och . Högre ekonomisk tillväxt och sysselsättning i näringslivet stärker de offentliga finanserna. Skattebaserna ökar och de offentliga transfereringarna till hushållen såsom a-kassa, sjukpenning, förtidspension m.m. minskar när fler kommer i arbete. Eftersom BNP-ökningen är permanent, som en följd av en bättre 2004/05:100 BILAGA 1 fungerade arbetsmarknad, blir förstärkningen av de offentliga finanserna bestående. Även det strukturella sparandet är därför högre än i basalternativet. I den redovisade kalkylen förutsätts att den förbättrade offentliga ekonomin inte används till reformer, vare sig på statlig eller nivå. Kommunsektorns resultat förbättras därför kraftigt jämfört med basalternativet. Det ekonomiska resultatet uppgår i genomsnitt till 2008, vilket motsvarar av verksamhetens nettokostnader. Även statens finanser stärks kraftigt i högtillväxtalternativet. Det faktum att tillväxten till viss del är konsumtionsledd innebär att statens inkomster från indirekt beskattning ökar starkt. Statsskulden är lägre 2008 än i basalternativet, vilket motsvarar av BNP. Därtill kommer att en högre BNP i sig medför att skuldkvoten minskar. Jämfört med basalternativet är skuldkvoten lägre 2008 och understiger då av BNP med god marginal. Sammantaget stärks de offentliga finanserna till ett överskott på av BNP . 2004/05:100 BILAGA 1 prognoser utgör underlag för statsbudgeten och för regeringens utformning av den ekonomiska politiken. Den ekonomiska politiken är i hög grad målstyrd. Flera av regeringens uttalade mål t.ex. sysselsättningsmålet och målet om överskott i den offentliga sektorns finansiella sparande är relaterade till den makroekonomiska utvecklingen. Hög precision i prognoserna är således av stor betydelse. Ett viktigt led i att förbättra prognosernas precision är att utvärdera tidigare prognoser. I detta avsnitt redogörs för hur väl de fyra prognoserna som publicerade förhöll sig till det preliminära utfallet som SCB publicerade . I likhet med tidigare prognosutvärderingar jämförs dessutom prognoser med prognoser från andra konjunkturbedömare. Till skillnad från tidigare prognosutvärderingar innehåller denna utvärdering även en analys av förändringar i prognosen jämfört med föregående prognos. Syftet med jämförelsen är att inför läsaren motivera förändringar i prognosen. Nationalräkenskaperna har publicerat ett preliminärt utfall för BNP 2004, vilket senare kan komma att revideras. Enligt utfallet ökade BNP 2004. Med vissa undantag har prognosfelen för försörjningsbalansens poster och övriga nyckeltal minskat i takt med att prognoshorisonten har blivit kortare och mer information har blivit tillgänglig (se tabell 13.1). BNP- tillväxten underskattades i prognoserna samt , men låg i linje med det preliminära utfallet. Arbetslösheten underskattades i prognoserna , men prognoserna låg i linje med utfallet. Prognosen för inflationen, mätt som förändringen i KPI, låg högre än utfallet . Inflationsprognoserna var emellertid förhållandevis träffsäkra. syntes de första tecknen på en återhämtning i den internationella konjunkturen. Kraften i återhämtningen underskattades emellertid i prognoserna . Till detta bör läggas den osäkerhet som präglade de ekonomiska utsikterna i samband med utbrotten av lungsjukdomen sars och . Indikatorer tydde även på att svensk orderingång och produktion mattades av, vilket förklarar nedrevideringen i prognosen för industriproduktionen . Någon påtaglig försämring i investeringskonjunkturen förväntades emellertid inte, jämfört med bedömningen . Den stigande internationella efterfrågan förväntades leda till en utbyggnad av produktionskapaciteten. Det kan i efterhand konstateras att vändningen i investeringskonjunkturen förutsågs korrekt. Att kraften i investeringsökningen underskattades berodde huvudsakligen på en oväntad stark tillväxt i bostadsinvesteringarna. Tabell 13.1 prognoser och utfallet Procentuell förändring där annat ej anges 1Förändring uttryckt i procent av BNP föregående år. 2I procent av arbetskraften. 4För vissa länder är utfallet prognoserat. Källor: , och . för budgetpropositionen , dvs. , hade osäkerheten om framtiden i kombination med en faktisk dämpning av den internationella efterfrågan resulterat i en nedrevidering av exportutsikterna. Speciellt utsikterna för teleproduktexporten hade förmörkats. Den svagare förväntade exporttillväxten var också den enskilt viktigaste orsaken till att den svenska BNP-tillväxten underskattades mer i höstprognosen 2003 än i vårpropositionen (se tabell 13.1). Konjunktursvackan skulle dock visa sig vara övergående. vände en rad förtroendeindikatorer upp, som industrikonjunkturen förbättrades. Detta hann dock inte fångas upp i beräkningarna i höstprognosen 2003. Vid tiden ekonomiska vårproposition förutsågs den globala BNP-tillväxten bli hög. Exportutsikterna såg därmed ljusare ut och bidraget från utrikeshandeln till tillväxten väntades bli högre än i de prognoser som gjordes . I vårpropositionen uppmärksammades även den betydande kalendereffekten för 2004.22 Detta medförde att bidraget från offentlig sektor till tillväxten beräknades bli , jämfört med ett bidrag på i de två föregående prognoserna. I huvudsak på grund av dessa faktorer reviderades BNP-till- växten avseende 2004 i vårpropositionen. Vid tiden för budgetpropositionen hade nya utfall visat en överraskande god utveckling . Industrikonjunkturen hade utvecklats starkt och exportutsikterna reviderades upp ytterligare. Därtill fastslogs att de senaste årens utveckling med fallande investeringar var bruten. BNP bedömdes öka 2004 vilket också överensstämde med det preliminära utfallet. ekonomiska vårproposition pekade indikatorer på en relativt dämpad efterfrågan på arbetskraft. Dock förväntades en starkare konjunktur leda till stigande sysselsättning . var utfall och indikatorer fortsatt svaga. 22 Fyra fler vardagar än bedömdes öka BNP i vårpropositionen. I budgetpropositionen beräknades effekten till . NR uppskattar effekten till . 2004/05:100 BILAGA 1 dömdes en mer påtaglig produktionsökning komma att dröja längre än vad som tidigare förutsetts. Vändningen på arbetsmarknaden väntades först . Mätt som årsgenomsnitt prognoserades antalet sysselsatta i stort sett vara oförändrat 2004 och den öppna arbetslösheten ligga kvar på . års ekonomiska vårproposition blev det svaga arbetsmarknadsläget allt tydligare. Sysselsättningen fortsatte att minska. Nedgången omfattade inte bara industrin utan även ett flertal andra branscher samt den offentliga sektorn. I hela ekonomin väntades antalet sysselsatta minska och arbetslösheten uppgå till . syntes allt tydligare tecknen på en stark allmän konjunkturuppgång. Aktiviteten i ekonomin var högre än väntat och BNP-prognosen reviderades upp. Den ökade produktionen hade dock realiserats genom stigande medelarbetstid och produktivitet. Efterfrågan på arbetskraft var fortfarande dämpad. Prognosen för arbetsmarknaden i budgetpropositionen justerades därför inte nämnvärt jämfört med prognosen . Utfallet visade sig senare ligga väl i linje med de prognoser som gjordes 2004. Arbetslösheten inklusive deltagare i program blev dock något högre än vad som förutsågs . Årsgenomsnittet för inflationen 2004 överskattades vid de två första prognostillfällena. Även den underliggande inflationsutvecklingen förväntades öka i relativt snabb takt under loppet av 2004 prognoser. Prognosfelen kan huvudsakligen sägas bero på att resursutnyttjandet överskattades. Den starkare konjunkturutveckling som emotsågs förväntades leda till en stigande sysselsättning prognoser. De prognoser som gjordes var däremot betydligt mer rättvisande. ekonomiska vårproposition underskattades inflationen, men . ekonomiska budgetproposition reviderades dock prognosen upp eftersom vissa tillfälliga effekter överskattades. Sammanfattningsvis kan det konstateras att prognosfelen i de två senaste prognoserna huvudsakligen berodde på två samverkande faktorer; det inhemska pris- 2004/05:100 BILAGA 1 trycket överskattades och genomslaget av fallande priser på många importerade varor underskattades. 13.2Jämförelse med andra prognosmakare Ett sätt att utvärdera prognoser är att jämföra prognosfelen för några centrala variabler mellan olika prognosmakare. En sådan prognosjämförelse är emellertid förknippad med flera begränsningar och blir lätt missvisande. Till exempel publiceras prognoserna , vilket gör att prognosmakarna inte har tillgång till samma informationsmängd. Detta blir särskilt tydligt när högfrekventa variabler som inflation och arbetslöshet analyseras, eller när en bedömare har tillgång till särskilt viktig information såsom ett nytt utfall från nationalräkenskaperna. I denna jämförelse görs ett försök att reducera detta problem genom att jämföra prognoser publicerade vid i stort sett samma tidpunkt. Prognosantagandena skiljer sig dessutom i flera fall mellan olika prognosmakare. utgår exempelvis från redan beslutade, eller i propositionen föreslagna, åtgärder för den ekonomiska politiken. Andra prognosmakare gör explicita antaganden om den framtida ekonomiska politiken. Dessa skillnader beaktas inte då prognoserna jämförs. Trots dessa svårigheter kan en jämförande analys ge en uppfattning om tillförlitligheten hos olika konjunkturbedömare, och kanske också hur stora prognosfel som kan betraktas som normala. Syftet är dock inte att rangordna olika prognosmakare. I diagram 13.1 redovisas ett antal prognosmakares prognosfel för BNP-tillväxten, inflationen och arbetslösheten . I jämförelse kan prognosavvikelserna för BNP- tillväxten förefalla vara relativt stora. I genomsnitt underskattades BNP-tillväxten 2004 med . Som jämförelse kan nämnas att genomsnittsfelet avseende 2003 var . I ett lite längre perspektiv utmärker sig emellertid inte prognosfelen avseende BNP-tillväxten 2004 nämnvärt. var genomsnittsfelet i absoluta termer. Generellt sett underskattades BNP-tillväxten i de prognoser som utarbetades . Även i de pro- gnoser som utarbetades underskattades tillväxten. Diagram 13.1 Genomsnittliga absoluta prognosfel (-3) (-4) (-3) Anm.: Genomsnitten avser de fel, i absoluta tal, som gjordes i fyra prognoser avseende 2004, dvs. Siffrorna inom parentes visar när respektive prognosinstituts prognos genomsnittligt publiceras i förhållande till Finansdepartementes prognos mätt i veckor. Prognosurvalet har gjorts så att tidpunkten för prognosen i så stor utsträckning som möjligt sammanfaller med tidpunkt för publicering. Instituten är: (), (), (), (), Nordea (NB), (), , () och Svenskt näringsliv (SN). Källor: , samt respektive konjunkturbedömare. Samtliga prognosmakare underskattade arbetslösheten 2004 i de prognoser som gjordes 2003. I prognoserna som gjordes 2004 var bilden mer splittrad. Sammantaget kan prognosfelen avseende arbetslösheten betecknas som relativt stora i ett historiskt perspektiv. Överlag överskattades också inflationsutvecklingen prognoser. Prognosprecisionen i inflationsprognoserna var dock god . De betydande prognosfelen prognoser drar dock upp genomsnittsfelen avseende inflationen 2004. Det absoluta prognosfelet var i genomsnitt . För perioden 19992003 var de absoluta prognosfelen i genomsnitt . Att jämföra prognosmakare utifrån endast ett utfallsår är självklart osäkert. I tabell 13.2 visas därför utvecklingen av prognosfelen för BNP- tillväxten över , mätt i form av glidande medelvärden. missbedömdes BNP-till- växten i genomsnitt . De stora prognosfelen håller upp genomsnitten avsevärt. Tabell 13.2 Genomsnittligt absolut prognosfel för BNP- tillväxten Procentenheter, glidande medelvärden Anm.: Genomsnitten avser de absoluta fel som gjordes , dvs. och våren föregående år, samt och våren innevarande år. Felen är dessutom beräknade som glidande medelvärden. Detta innebär att 2003 ingår de fel som gjordes för åren 1999 2003. Genomsnitten avser därför totalt 20 prognoser per kolumn. Medelfelet visar medelvärdena av samtliga prognosmakares absoluta prognosfel. Den naiva prognosen innebär att den prognos som görs år t sätts lika med utfallet för år t1. Den potentiella prognosen innebär att BNP-tillväxten sätts till . Källor: , samt respektive konjunkturbedömare. Samtliga prognosmakare gör bättre bedömningar än en så kallad naiv prognos. Den naiva prognosen definieras som att prognosen för år t är identisk med utfallet för närmast föregående år, t-1. I regel gör prognosmakarna också bättre bedömningar än en prognos där ekonomin följer den potentiella utvecklingen, som i det här fallet är definierad som att BNP-tillväxten är . med relativt små konjunkturvariationer (exempelvis ) skulle prognosfelen emellertid ha blivit mindre om prognosmakarna antagit att ekonomin följt den potentiella utvecklingen. De prognoser som gjorts var dock avsevärt mera träffsäkra än den potentiella prognosen. Med undantag för Svenskt näringsliv förefaller de flesta prognosmakare ha en tendens att systematiskt överskatta BNP-tillväxten (se diagram 13.2). Detta gäller både 2000-talets prognoser såväl som de på lite . Vidare kan noteras att skillnaderna mellan olika prognosmakare är små. En förklaring till detta är att bedömare har tillgång till samma information och att informationen tolkas på ett likartat sätt. Tendensen att systematiskt överskatta BNP-tillväxten tycks dock ha blivit något mindre över tiden, vilket kan ses i diagram 13.2. 2004/05:100 BILAGA 1 -0,1 -0,2 -0,3 Anm.: Genomsnitten avser de fel som gjordes , dvs. och våren föregående år, samt och våren innevarande år. Prognosurvalet har gjorts så att tidpunkten för prognosen i så stor utsträckning som möjligt sammanfaller med tidpunkt för publicering. Källor: , samt respektive konjunkturbedömare. 13.3Jämförelse med föregående prognos Sedan budgetpropositionen har prognosen för svensk BNP-tillväxt 2005 reviderats upp, från till . Upprevideringen beror framför allt på att investeringstillväxten väntas bli starkare än tidigare förutsett. Till följd av ett oväntat svagt andra halvår 2004 revideras prognosen för hushållens konsumtion ner från till . Nedrevideringen beror alltså på att konsumtionsvolymen vid ingången av 2005 var lägre än bedömningen i den tidigare prognosen. Dessutom är prognosen för arbetslöshet och personer i åtgärder något högre nu vilket också bidrar till en svagare konsumtionsutveckling. Offentlig konsumtion beräknas öka under innevarande år jämfört i budgetpropositionen . En långsammare prisutveckling jämfört med i föregående prognos bidrar till att ökningstakten för statens konsumtionsutgifter väntas bli högre i fasta priser. Det fortsatt höga kapacitetsutnyttjandet i industrin, den fortsatt goda efterfrågan på svenska produkter och de gynnsamma finansiella förutsättningarna har medfört att investeringstillväxten under innevarande år bedöms bli starkare än vad som prognoserades i budgetpropositionen. Det är bl.a. maskininvesteringar i industrin, investeringar inom energi och bostadsinvesteringar som väntas utvecklas starkare . Exportprognosen revideras ned jämfört med den tidigare prognosen, från 2004/05:100 BILAGA 1 Varuexporten är nedreviderad medan tjänsteexporten är uppreviderad . Att varuexporten inte förväntas utvecklas lika starkt som bedömningen i föregående prognos beror främst på ett svagare exportutfall för samt en lägre världsmarknadstillväxt jämfört med i budgetpropositionen. Tjänsteexportens upprevidering motiveras med ett överraskande starkt utfall . Importprognosen har reviderats upp något jämfört med budgetpropositionen, från till i vårpropositionen . Upprevideringen är en följd av en mycket stark importutveckling vid slutet av 2004, vilket gör att nivån var högre än vad som tidigare prognoserades. Arbetsmarknadsprognosen i budgetpropositionen har stått sig förhållandevis väl mot den ytterligare information som tillkommit . Därför görs endast marginella revideringar av prognosen.