prop · GS03152 · 2005-04-27 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2004/05:152 Insatser för narkotikabekämpning utifrån Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Regeringen bygger narkotikapolitiken på att människor har rätt till ett värdigt liv i ett samhälle som slår vakt om enskildas behov av trygghet och säkerhet. Narkotikan får aldrig tillåtas hota individers hälsa, livs- kvalitet och trygghet eller den allmänna välfärden och demokratins ut- veckling. Målet är ett narkotikafritt samhälle. Den av regering och riksdag antagna nationella narkotikahandlings- planen (prop. 2001/02:91, . 2001/02:SoU15, rskr. 2001/02:93) har fått ett stort genomslag och en uppgradering av narkotikafrågan på den politiska dagordningen har uppnåtts på lokal, regional och nationell nivå. För insatser direkt kopplade till handlingsplanen har avsatts för perioden 20022005. Utöver detta har ytterligare medel av- satts för särskilda satsningar utanför handlingsplanen som också på olika sätt berör narkotikafrågan. I skrivelsen redogörs för de insatser som genomförts mot narkotika inom ramen för narkotikahandlingsplanen och inom ordinarie verk- samhet. För att samordna insatserna för att uppnå handlingsplanens mål tillsatte regeringen en särskild narkotikasamordnare, som genom insatser inom handlingsplanens samtliga prioriterade områden har fått till stånd en narkotikapolitisk kraftsamling. Framför allt har insatserna på den lokala och regionala nivån utveck- lats positivt och flertalet kommuner har någon form av drogpolitisk handlingsplan. Dessa insatser har resulterat i en bred mobilisering på lokal nivå. kan en nedgång skönjas i andelen som uppger att de använt narkotika bland nionde- klassare () och bland mönstrande (). ordningen och samarbetet mellan kommuner och landsting har ökat och de statliga bidragen har bl.a. använts för att tillsätta särskilda drog- Skr. 2004/05:152 samordnare. Kommunernas respektive landstingens verksamhet har del- vis fokuserats på insatser för ungdomar, med skolan som en viktig arena, samt insatser inom missbrukarvården. Länsstyrelserna har fått en central position genom fördelning av bidrag till narkotikapolitiska åtgärder i kommunerna och uppföljning av handlingsplaner. Regeringen har vidare beslutat att göra en särskild satsning för de tyngsta missbrukarna. Satsningen benämns Ett kontrakt för livet. Den särskilda narkotikasatsningen inom kriminalvården har genererat kunskap och metoder i frågor som rör hur kriminalvårdens organisation skall kunna anpassas till och i högre grad motivera och behandla narkotikamissbrukande klienter. De brottsbekämpande myndigheterna har intensifierat insatserna för att minska narkotikautbudet i samhället. Rättsväsendet har tillförts kraftiga resursförstärkningar, bl.a. har polisen förstärkts med nästan , och arbete med inriktning mot en modern, ändamålsenlig och rättssäker lagstiftning för brottsbekämpning pågår. När det gäller internationella insatser för att bekämpa narkotika kan regeringen presentera ett flertal framgångar, t.ex. ett större fokus på cannabisfrågan. Prioriterade områden har varit att utveckla samarbetet inom EU och att förstärka den internationella kontrollen av illegal narko- tika. Det rättsliga och polisiära samarbetet har utvecklats påtagligt , bl.a. genom viktiga rättsakter så som rambeslutet om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel och tillskapandet av Eurojust. Sedan narkotikahandlingsplanens tillkomst kan konstateras att den kraftsamling som åstadkommits bl.a. har resulterat i en ökad kompetens- utveckling och politisk ambition när det gäller att åstadkomma verk- ningsfulla insatser mot narkotikamissbruket. Vi kan också se att den negativa utveckling rörande narkotikakonsumtion bland ungdomar som tidigare kunde iakttas nu har brutits. Trots detta återstår emellertid svåra problem att lösa på samtliga politiska nivåer i . Ett fortsatt effek- tivt och uthålligt arbete är därför en förutsättning för att de förbättringar som skett utifrån narkotikahandlingsplanen skall kunna bibehållas och vidareutvecklas. Bakgrund och utgångspunkter........................................................... Sammanfattning av narkotikahandlingsplanen ................................. Styrning, ansvar och samordning........................................ Information och opinionsbildning..................................... Insatser på lokal och regional nivå.................................... Vård och behandling ......................................................... Insatser mot utbudet av narkotika..................................... Kunskapsspridning och forskning..................................... Bilaga 3 Rapport 2004 Den nationella narkotikapolitiska Utdrag ur protokollet vid regeringssammanträdet ...... Narkotikan får aldrig tillåtas hota individers hälsa, livskvalitet och trygghet eller den allmänna välfärden och demokratiens utveckling. Regeringens narkotikapolitik bygger på att människor har rätt till ett värdigt liv i ett samhälle som slår vakt om enskildas behov av trygghet och säkerhet. Målet är ett narkotikafritt samhälle. Det finns dock inte några förslag, eller någon politik, som på kort sikt kan göra samhället narkotikafritt. För detta krävs ett långsiktigt och tålmodigt arbete. Regeringen tillsatte därför 1998 en särskild (dir. 1998:18, S 1998:04) för att göra en utvärdering av de svenska nar- kotikapolitiska insatserna. Med utgångspunkt i denna utvärdering skulle kommissionen därefter lägga förslag till effektiviseringar av narkotika- politiken. överlämnade sitt slutbetänkande Vägvalet Den narkotikapolitiska utmaningen (SOU 2000:126). Kommissionen hade överlämnat delbetänkandet Narkotikastatistik (SOU 1999:90). presenterade regeringen propositionen Nationell narko- tikahandlingsplan (prop. 2001/02:91), som antogs av (bet. 2001/02:SoU15, rskr 2001/02:193). utsåg regeringen en sär- skild narkotikasamordnare (dir. 2002:6) som fick i uppgift att genomföra och följa upp den narkotikapolitiska handlingsplanen. Samordnaren (S 2002:03) har gjort en rad olika insatser inom hand- lingsplanens samtliga områden för att mobilisera och samordna sam- hällets insatser mot narkotikamissbruket. Samordnaren har in- kommit till med en verksamhetsberättelse. En sammanställning av övriga redovisade regeringsuppdrag redovisas i bilaga 1. I en skrivelse (bet. 2002/03:SoU5, 2002/03:JuU13, rskr. 2002/03:146) begärde att regeringen avlämnar en resultatskrivelse till avseende de vidtagna åtgärderna mot narkotika inom justitie- och socialutskottens beredningsområden. Mot bakgrund av detta begärde från 149 instanser på statlig, regional och lokal nivå in en redogörelse för de åtgärder som vidtagits för att uppnå narkotikahandlingsplanens mål, samt synpunkter på eventuella kommande handlingsplaner se bilaga 2. I skrivelsen presenteras främst de insatser som gjorts inom ramen för narkotikahandlingsplanen men även andra insatser presenteras kortfattat. Regeringens syfte med den nationella narkotikahandlingsplanen (prop. 2001/02:91) var att skapa en tydligare prioritering av narkotika- frågan på samtliga nivåer i den svenska politiken. Det övergripande målet för den svenska hållningen ett narkotikafritt samhälle skulle ligga fast. Förslagen i propositionen grundades på Narkotikakommis- sionens betänkande Vägvalet Den narkotikapolitiska utmaningen (SOU 2000:126). Huvudinriktningen för narkotikapolitiken skulle vara mål- inriktade och samordnade insatser för att begränsa både utbudet av och efterfrågan på narkotika. I propositionen tillkännagavs regeringens avsikt att tillsätta en nationell narkotikasamordnare för genomförande och sam- ordning av de svenska insatserna. Ökade insatser behövdes för att förstärka den politiska prioriteringen av narkotikafrågan, förbättra samarbetet mellan olika myndigheter och mellan myndigheter och organisationer, förbättra det förebyggande ar- betet och utveckla vårdinsatserna genom bl.a. metod- och kompetens- utveckling och forskning, utveckla behandlingsperspektivet inom krimi- nalvården, effektivisera insatserna på kontrollområdet, förbättra meto- derna för att följa narkotikautvecklingen och samhällets insatser samt för att öka det internationella samarbetet. För handlingsplanens genomförande har avsatts . Av regeringens narkotikasamordnare genomfördes aktiviteter har narkotikasamordnarens (dir. 2002:6) kansli, genomfört aktiviteter inom bl.a. följande områden. För mer detaljerad information om gjorda projektsatsningar hänvisas dock till narkotikasamordnarens verksamhets- berättelse i bilaga 3. Samordning, kommunikation och opinionsbildning har satsats på mobiliseringskonferens, parla- mentarikerkonferens, cannabiskonferens, Mässan åren 2003 respektive 2005, cirka tjugo egna och medverkande vid fyrtio externa presskonferenser, rapportserie, produktion av två webbplatser och en webbportal, produktion av profilmaterial och trycksaker samt elektroniskt nyhetsbrev m.m. har satsats på storstadssatsningen inom om- rådena 1) skola 2) krogar och nöjesliv 3) insatser för unga med missbruk samt 4) insatser för personer med ett etablerat missbruk, projektledning för Krogar mot narkotika tillsammans med STAD (före- bygger alkohol- och drogproblem), utvärdering av projekt med pilot- skolor, utvärdering av utslussning från kriminalvård/vård/behandling, nationellt seminarium om utvärderade metoder för unga med missbruk och kriminalitet m.m. har satsats på föräldrautbildning på arbets- platser, skolsatsning, insatser för barn i familjer med missbrukande för- äldrar, projekt med sex utvecklings- och forskningskommuner, genom- förande av regeringsuppdraget att stärka det drogförebyggande arbetet i skolan (i samverkan med Myndigheten för skolutveckling, Statens folk- hälsoinstitut, och ), utbildning av kommunala drogsamordnare (i samverkan med ), nät- verkskonferenser för politiker och chefstjänstemän, kommunikations- kampanj mot narkotika på festivaler, seminarium om partydroger, stu- dierna Snöbollssampling om narkotikamissbruk respektive Att droga ibland om livsstil och narkotika m.m. har satsats på , projekt- medel för fyra modellkommuner, Karlsvik LVM-hem, promemoria med förslag gällande sprututbytesförsöket, referensgrupp för insatser på vård- området m.m. Cirka 1, har satsats på samarbete med kriminalvården inom , i landets tre storstäder, samarbetskon- ferenser i samverkan med socialtjänst och kriminalvård m.m. Bekämpning av tillgången på narkotika har satsats på nationellt seminarium och utbild- ningskonferens om narkotikakemikalier tillsammans med Rikskriminal- polisen, narkotikatipset respektive konferens i om Rohypnol i samarbete med , konferens om polisens roll inom narkotika- politiken, seminarium och arbetsmöten för rättsvårdande myndigheter i , insatser för tidig upptäckt i samverkan med Länskrimi- nalpolisen, Internetprojekt med , samarbete med ungdomssektionen inom i , kartlägg- ningar om narkotikans väg till respektive om distributionen av cannabis inom landet, utvärdering av polisens arbetsmetoder gällande narkotikabrottslighet, arbetsmöte mellan polis och tull om gränspolis, forskningsprojekt om narkotikans inverkan på brottsligheten m.m. har satsats på ett sextiotal projekt inom om- rådena efterfrågan, prevention, vård och behandling, kontroll m.m. har satsats på bidrag till () för genomförande av den euro- peiska drogvaneundersökningen ESPAD, utförande av ungdomsunder- sökning om drogkonsumtion (i samverkan med CAN, Statens folkhälso- institut, och ), ekonomiskt stöd till Brottsförebyggande rådets utvärdering av kriminalvårdens särskilda narkotikasatsning m.m. Till uppföljningar och rapporter har använts ytterligare . har avsatts för satsningar inom följande områden: nationell samordning och kommunikation, opinionsbildning, insatser för ett strukturerat och kunskapsbaserat lokalt respektive regio- nalt narkotikapolitiskt arbete, riskgrupper för missbruk, vård på lika vill- kor, kriminalvården som arena för motivation och behandling, samord- ning och utveckling av narkotikabekämpningen, strategier för narkotika- forskning, omvärldsbevakning samt den nationelle narkotikapolitiska Skr. 2004/05:152 samordnarens slutrapport för uppdraget. tydde alla tillgängliga data på att både missbruket och tillgängligheten av narkotika ökade i . är narkotikan lättare att få tag på än , och detta till prisnivåer som har sjunkigt kraftigt. Vid en europeisk jämförelse är det relativt sett färre svenska ungdomar som använder narkotika än i många andra länder, men andelen unga i landet som prövat har ökat oroväckande sedan de låga nivåerna . De senaste årens skol- och mönstringsundersökningar visar dock på en minskad narkotikaerfarenhet bland skolelever och mönstrande. Det vanligaste narkotikapreparatet i är cannabis, såväl för experimentell användning som bland tunga missbrukare. Därefter följer ecstasy, amfetamin, samt illegal användning av narkotikaklassade läke- medel. Tillgängliga data tyder på att heroin fortsätter att öka i omfattning. Tydliga regionala skillnader i narkotikakonsumtion syns i så gott som samtliga undersökningar. Egna erfarenheter av narkotika är generellt sett dubbelt så vanliga i storstadsområden som på mindre orter och i glesbygden. Närmare en fjärdedel av unga storstadsbor uppgav att de använt narkotika, jämfört med färre än var tionde som var bosatt i en glesbygdsort. I en ungdomsundersökning som genomfördes uppgav av de tillfrågade svenska ung- domarna mellan att de använt narkotika. De senaste årens skol- och mönstringsundersökningar visar på en minskad narko- tikaerfarenhet: bland skolungdomarna i årskurs bland de mönstrande uppgav att de använt narkotika. var motsvarande andelar Detta är första gången som en minskning konstateras bland de mönstrande. Även om minskningen innebär ett trendbrott är det ännu för tidigt att avgöra om den utgör en bestående förändring. uppgav av männen och av kvinnorna i den vuxna befolk- ningen att de provat narkotika.1 Det tunga och mest problematiska missbruket är svårast att bedöma, och det finns huvudsakligen i storstadsregionerna. Olika uppskattningar har gjorts och den senaste pekar på att cirka 27 000 till 28 000 individer tillhör gruppen tunga missbrukare. Detta skulle innebära att antalet tunga missbrukare i har ökat med , vilket tyder på en lägre ökningstakt än . Injektionsmissbrukare är en socialt sett mycket utsatt grupp. Sjuklighet och dödlighet bland dem är mångfalt större än bland normalbefolk- ningen. Uppgifter tyder på att upp emot av narkotikamiss- brukarna bär på hepatit C. 1 Drogutvecklingen i , , Rapport nr 82 (2004). genomsnitt 32 hiv-smittade injektionsmissbrukare , vilket var en Skr. 2004/05:152 ökning i förhållande till nivåerna . till mitten av låg antalet narkotikarelaterade dödsfall på en låg och relativt stabil nivå, runt 35 dödsfall enligt . Därefter har antalet fall ökat kraftigt, bl.a. beroende på att heroin på allvar introducerades i och på en ökande sårbar- het och sjuklighet i och med att missbrukspopulationen successivt åldra- des. har det noterats runt 400 dödsfall . Med undantag för en tillfällig nedgång har antalet personer som vårdas för missbruksproblem varit relativt . hade omkring 21 000 personer någon form av in- sats för sina missbruksproblem, vilket var en ökning med jämfört med föregående år. Drygt 3 600 av dessa hade insats inom insti- tutionsvården, varav 222 avsåg vård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). Övriga insatser avsåg bl.a. strukturerad öppenvård samt bistånd till boende. Andelen kvinnor i missbrukarvården utgör , beroende på insats. Andelen kvinnor i tvångs- vården är något större än inom den frivilliga vården. 4.1Styrning, ansvar och samordning Regeringens bedömning: Narkotikafrågan har fått en högre prioritet och samordningen av narkotikainsatserna har förbättrats på nationell, regional och lokal nivå. Skälen för regeringens bedömning Syftet med den nationella narkotikahandlingsplanen (prop. 2001/02:91) var att skapa en tydligare prioritering av narkotikafrågan på olika politiska nivåer i samt att förbättra användningen av samhällets resurser. Narkotikapolitikens huvudinriktning har enligt handlingsplanen varit att genomdriva målinriktade och samordnade insatser för att begränsa utbudet av och efterfrågan på narkotika. Handlingsplanen syftar till att intensifiera samarbetet mellan aktörer på nationell, regional och lokal nivå. För att genomföra och följa upp handlingsplanen samt att samordna insatserna utsåg regeringen en nationell narkotikasamordnare. Arbetet har inriktats på att utveckla insatserna inom handlingsplanens samtliga områden, inklusive att sprida information om den svenska narkotikapolitiken och effektiva arbetsmetoder. utnämndes av regeringen till nationell nar- kotikasamordnare med uppdrag att dels genomföra och följa upp hand- lingsplanen, dels samordna de nationella insatserna. I uppdraget ingår att rapportera om utvecklingen till regeringen. Regeringens samordnare har fortsatt dialogen med samhällsaktörer Skr. 2004/05:152 som är verksamma inom det narkotikapolitiska området och initierat ett stort antal verksamheter inom samtliga av handlingsplanens områden. Ansvaret för genomförandet av den nationella handlingsplanen sker i samverkan med berörda departement, myndigheter, kommuner och fri- villigorganisationer. För handlingsplanernas genomförande har av- satts (: , : , : , : ). Av dessa medel har använts till en särskild satsning inom kriminalvården. Resterande medel har fördelats enligt de av regeringen godkända verksamhetsplaner narkotikasamordnaren lagt fram för perioden 20022004 respektive för . En stor del av de insatser som syftar till att förbättra samordning på regional och lokal nivå och de insatser som syftar till att få till stånd ett bättre förebyggande arbete har skett i ett nära samarbete mellan Mobili- sering mot narkotika och (dir. 2001:22, S 2001:02). Ansvaret för att genomföra målen i handlingsplanen vilar i stor utsträck- ning på kommunerna. Länsstyrelserna har fördelat statliga medel för att stödja den lokala utvecklingen av ett samordnat, systematiskt drogföre- byggande arbete och för att finna former för att permanenta detta. Därutöver har fördelat medel till frivilligorganisationer. Med stöd av statsbidrag har merparten av landets 290 kommuner tillsatt lokala drogsamordnare för det alkohol- och narkotikaförebyggande arbetet samt initierat olika typer av utvecklingsprojekt. Därutöver finns även länssamordnare med uppgift att bistå och samordna kommunerna i deras utvecklingsarbete i alkohol- och narkotikafrågor samt att stimulera samverkan med andra aktörer på lokal och regional nivå. Samordnarna arbetar huvudsakligen inom en bred bas med kartläggning, dokumentation och framtagande av drogpolitiska program som en utgångspunkt för fortsatta preventiva insatser. Samordnarna förankrar det drogförebyggande arbetet och bygger upp kontakter med aktörer inom kommunen och med organisationer. Grund- och påbygg- nadsutbildningar för dessa samordnare har genomförts över hela landet i ett samarbete mellan och . I narkotikahandlingsplanen framförs vikten av att varje kommun fast- ställer riktlinjer för arbetet med drogprevention och vårdresursplaner. I flertalet kommuner finns någon form av alkohol- och narkotikapro- gram för denna verksamhet. Kommunernas förebyggande insatser ryms ofta inom folkhälso- eller brottsförebyggande planer. I vissa kommuner finns fleråriga handlingsplaner som är kopplade till långsiktiga narko- tika- och alkoholpolitiska strategier. Regeringens bedömning: Information och opinionsbildning har ökat i omfattning och når de avsedda målgrupperna. Skälen för regeringens bedömning: I narkotikahandlingsplanen be- tonade regeringen vikten av information och annat opinionsarbete som syftar till att skapa och upprätthålla ett stöd för den svenska restriktiva narkotikapolitiken. Det civila samhället spelar en allt större roll i be- kämpningen av narkotika och i mobiliseringen mot narkotika är sam- verkan mellan det offentliga och det civila samhället av avgörande be- tydelse. En av den nationella narkotikasamordnarens främsta uppgifter är där- för att verka för opinionsbildning på narkotikaområdet. har arbetet med att möta utvecklingen mot en mer tillåtande attityd till droger intensifierats. Insatserna har genomförts dels genom kampanj- verksamhet i miljöer där unga vistas och där droger förekommer, dels genom tillskapandet av ett nationellt ungdomsnätverk. Vidare har narko- tikasamordnaren arbetat direkt mot opinionsbildare och deltagit i debatter. inledde regeringens narkotikasamordnare ett omfat- tande kampanjarbete, som har löpt över hela verksamhetsperioden. Festi- valliknande sammanhang har utgjort den huvudsakliga arenan för infor- mationsarbetet, som har omfattat reklamsändningar på radio, bio och i TV. Goda förebilder för unga vuxna har medverkat både i intervjuer i kampanjmaterialet och deltagit i Mobilisering mot narkotikas evenemang på festivalerna. Narkotikasamordnarens utvärderingar visar att kampanjsatsningarna har fått ett mycket positivt genomslag hos de aktuella målgrupperna. Den återkommande nationella mot Narkotika samlar ett stort antal myndigheter, organisationer samt allmän- heten. Temat 2003, som arrangerades i , var före- byggande arbete och preventionsforskning. Nästföljande mässa ägde rum i , och inriktades på vårdkedjans struktur. Navet för den nationella informationsverksamheten är hemsidan för regeringens narkotikasamordnare: . Tillsammans med har webbplatsen tillskapats som en kunskapsbank för idéer och erfarenhetsutbyte på det förebyggande området. lanserades , som samlar merparten av den information som finns att tillgå om drogfrågor. Värd för portalen är och narkotikaupplysning (CAN). 4.3Insatser på lokal och regional nivå Regeringens bedömning: Flertalet kommuner har i ökad grad priori- terat insatser mot narkotika och också antagit någon form av drog- handlingsplan. Samordning och samarbete mellan olika huvudmän har ökat. Skälen för regeringens bedömning Betoningen i handlingsplanen på lokal och regional samverkan har fått ett stort genomslag. Detta visas genom att samordningen och samarbetet mellan kommuner och landsting har ökat. Det kan konstateras att flera av narkotikahandlingsplanens förslag har genomförts, och att narko- tikafrågans utrymme på den politiska dagordningen i landet har ökat. Kommunernas verksamhet har delvis dominerats av aktiviteter riktade till ungdomar och föräldrar, med skolan som en viktig arena. Även insatser för att uppnå en bättre samordning av huvudmän på vårdområdet har premierats. För att förankra det drogförebyggande arbetet har lokala politiker engagerats i insatserna. Länsstyrelserna har genom tillsynen av socialtjänstlagen och fördelningen av medel för narkotikapolitiska åtgärder till kommunerna en central position på den regionala nivån. Inom ramen för handlingsplanen inledde ett samarbete med , och Malmös kommuner för att på bred front angripa drogmissbruk och trender som skapas i storstadsmiljöer. Denna s.k. Trestadssatsning inriktas på olika former av pilotprojekt inom de fyra verksamhetsområdena skola, krog- och nöjesmiljöer, stöd till unga i riskzonen, insatser för unga miss- brukare. samt vård- och stödinsatser för personer med ett utvecklat miss- bruk2. Ansatsen har varit att uppnå en god balans mellan förebyggande insatser, behandling och utbudsbegränsning. Var och en av de tre kom- munerna har i detta syfte tilldelats och bidrar även själva med lika mycket till finansieringen av insatserna i respektive kommun. För att utveckla och förstärka ett samordnat och långsiktigt alkohol- och narkotikaförebyggande arbete startade och ett utvecklings- och forskningsprojekt tillsammans med i sex försökskommuner3. Varje deltagande kommun har utformat en långsiktig drogpolicy samt tillsatt en lokal styrgrupp och en lokal samordnare med tydligt mandat. En natio- nell styrgrupp med representanter från , och leder detta arbete. Projektet skall pågå under totalt .