prop · GT0344 · 2005-11-07 00:00:00 — skogsägare som skall vara ett incitament för att få det stormfällda virket ut ur skogen. Stödet skall utformas som en skattereduktion som baseras på den mängd stormskadat virke som tas om hand och forslas ut ur I en promemoria utarbetad inom har lämnats förslag på utformningen av en sådan reduktion. lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2005/1985). Under den fortsatta beredningen har synpunkter från och inhämtats under hand. En ytterligare åtgärd är att den diesel som används i arbetsmaskiner för hantering av den stormfällda skogen skattebefrias. därför en ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi med denna Befrielsen från skatt på diesel som används i arbetsmaskiner har behandlats i diskussioner med (Skogsägarna), Skogsindustrierna, Lagförslaget har beretts under hand med . Slutligen föreslår regeringen en justering i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter, som innebär att Statens energimyndighet i en kontrolluppgift om avyttring av utsläppsrätter inte längre skall lämna uppgift om försäljningspriset på utsläppsrätterna. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det förslag till skattereduktion för virke från stormfälld skog som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. haft någon annan synpunkt än att arrendators rätt till skattereduktion bör klargöras i den fortsatta beredningen. Regeringen behandlar denna fråga i I förhållande till det remitterade förslaget har det gjorts några ändringar av redaktionell och förtydligande karaktär. I ett avseende har förslaget bearbetats ytterligare efter det att lagrådsremissen beslutades. beslutade regeringen att inhämta Lagrådets yttrande över förslaget till skattebefrielse för diesel som används i skogsnäringens arbetsmaskiner, bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. anledning av vad som anges nedan om statsstödsprövning har förslaget bearbetats ytterligare sedan lagrådsremissen beslutades. har dels utformats i enlighet med Lagrådets yttrande över lagen (2004:752) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus, dels är de av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Denna fråga behandlas i avsnitt 6. Förslaget till ändring avseende Statens energimyndighets skyldighet att lämna kontrolluppgift om avyttring av utsläppsrätter har inte granskats av Den ändring som föreslås är att i en sådan kontrolluppgift inte längre skall lämna uppgift om försäljnings- priset på utsläppsrätterna. Ändringen är enligt regeringen till sitt innehåll Prop. 2005/06:44 och författningstekniskt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Den skattereduktion för virke från stormfälld skog som föreslås i propositionen kräver Europeiska kommissionens godkännande ur statsstödssynpunkt. Regeringen har lämnat in en anmälan till kommissionen i denna del. Något godkännande har ännu inte lämnats av kommissionen men regeringen bedömer att ett godkännande av förslaget kan fås i sådan tid att kan beakta det vid sin behandling av denna proposition. Regeringen har tidigare bedömt att skattebefrielsen för diesel fordrar kommissionens godkännande ur statsstödssynpunkt. Det har numera framkommit att stöd i form av den nämnda skattebefrielsen kan ges inom ramen för kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av om tillämpning av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse8 och därmed fordras inte kommissionens godkännande. 2005 rasade stormen genom . Stormvindarna uppnådde på sina håll orkanstyrkor. Avsevärda skador orsakades av stormen. El- och teleförbindelser bröts, vägar blockerades och miljontals träd blåstes omkull eller knäcktes. Värst drabbades södra och mellersta . har efter flyginventering uppskattat att den skadade skogsvolymen uppgår till totalt , varav finns i . Skadorna är mer än dubbelt så stora som de hitintills största, som orsakades av flera svåra stormar 1969. Den normala årsavverkningen i de stormdrabbade områdena uppgår till . Den normala årsavverkningen i hela landet uppgår till . har uppskattat att skogsbrukets kostnad för skadorna på skogen uppgår till . Förutom att priset på virke har sjunkit med så har kostnaden för att avverka och transportera virket ut ur skogen (den s.k. drivningskostnaden) ökat dramatiskt. Kostnaden uppskattas i många fall vara dubbelt så hög som normalt. Därtill kommer ökade kostnader för underhåll av de skogsbilvägar som måste användas för att transportera virket ut ur skogen, kostnader för återväxtåtgärder, m.m. Utan stöd i någon form kommer kostnaderna i huvudsak att bäras av ägarna till de drabbade skogsfastigheterna. 8 EGT L 10, 12.01.2001, s. 30, Celex 32001R0069. Det finns en överhängande risk att det stormskadade virket blir föremål för förödande insektsangrepp och förstörs om det inte forslas ut ur skogen utan blir liggande . En sådan situation riskerar också att ge upphov till en annan förödande konsekvens: insekter som kan föröka sig närmast explosionsartat i den stormskadade skogen kan i en andra fas angripa även oskadade skogsbestånd och resultera i ytterligare skador på skogen . Former för handel med virke Virke kan avyttras som leveransvirke eller i samband med upplåtelse av avverkningsrätt. Vid avyttring av leveransvirke får skogsägaren betalt för mängden levererat virke och står själv för kostnaden för avverkning och transport till bilväg, dvs. den s.k. drivningskostnaden. Avverkningsrätt är en rätt för annan att avverka skog på skogsägarens fastighet. Civilrättsligt är detta en form av nyttjanderätt även om rättigheten inte innebär rätt att i övrigt nyttja fastigheten. Avverkningsrätt omfattar bl.a. rotpostförsäljning eller försäljning av stämpling. Rotpostförsäljning innebär att skogsägaren låter märka ut och mäta upp (stämpla) träd på rot inom ett visst område. Därefter lämnas den uppmärkta och uppmätta posten ut till försäljning, oftast genom anbud. Köparen betalar ett pris som avser den rotstående skogen (rotposten) och står själv risken för hur mycket eller lite virke som fås ut av rotposten. Även s.k. avverkningsuppdrag och leveransrotköp utgör avverkningsrätter. Upplåtelseformerna innebär att fastighetsägaren uppdrar åt annan att avverka skog på hans fastighet, med rätt för denne att tillgodogöra sig det utfallande virket. Vid avverkningsuppdrag uppdrar skogsägaren åt en köpare att utföra en avverkning. Köparen ansvarar för att skogen som anvisats blir avverkad och utforslad till bilväg på avtalat sätt. Den fortsatta hanteringen av virket sker sedan på samma sätt som för leveransvirke, dvs. virket mäts in och en avräkning sker mellan parterna. Säljaren står risken för hur mycket eller lite virke som finns på fastigheten. För att få fram nettopriset dras köparens kostnad för avverkningen och utforslingen av. Vid leveransrotköp säljer skogsägaren skog som rotpost utan uppmätning av skogen. Köparen står för avverknings- och transportkostnader. Virket betalas till ett fast nettopris per avverkad kubikmeter. Efter avverkning och utforsling mäts virket. Säljaren står risken för hur mycket eller lite virke som finns inom området. I de fall försäljning av virke sker på villkor att köpeskillingen utgår i förhållande till virkets mängd måste det avverkade virket mätas in för att köpeskillingens belopp skall kunna fastställas. Mätning av virke innebär att volymen beräknas (kvantitetsmätning) och att virkets beskaffenhet bedöms (kvalitetsmätning). Virkesmätningen har varit föremål för särskild lagstiftning som syftar till att åstadkomma en enhetlig och korrekt mätning. Enligt den nu gällande virkesmätningslagen (prop. 1966:98, 3LU 1966:42, rskr. 1966:228, SFS 1966:209) skall virkesmätning, som avser sågtimmer av barrträd eller massaved och som är ämnad att ligga till grund för beräkning av Prop. 2005/06:44 vederlag för virket, utföras enligt föreskrifter som I dessa föreskrifter (SKSFS 1999:1) regleras närmare hur mätningen skall gå till och vilka uppgifter som skall registreras i samband med mätningen. Något krav på att mätningen skall utföras av något visst rättssubjekt finns inte. Den övervägande delen av allt virke som avverkas och forslas ut ur skogarna mäts emellertid av någon virkesmätningsförening. Genom dessa föreningar samverkar virkes- säljare och virkesköpare för opartisk mätning. Det finns tre virkes- mätningsföreningar, vars verksamhetsområden tillsammans täcker hela landet. Den helt övervägande delen av mätningarna sker i anslutning till industri eller virkesterminal men mätning sker också vid andra platser, t.ex. vid bilväg. Efter utförd mätning utfärdas ett s.k. mätbesked. Köpare och säljare erhåller var sitt exemplar av mätbeskedet och detta ligger till grund för bestämmande av köpeskillingen för virket. Ett virkespartis mätbesked skall enligt föreskrifter innehålla bl.a. uppgifter om den fysiska eller juridiska person som har utfört mätningen, datum och plats för virkesmätningen, virkessäljare och virkesköpare, uppgifter som identifierar virkespartiet samt uppgifter om virkets volym och beskaffenhet. Virkets volym anges regelmässigt i kubikmeter fast mått under bark eller i kubikmeter toppmätt under bark. Dessa mått anger hur mycket den massiva vedvolymen utan bark uppgår till. Utöver de angivna uppgifterna kan mätbeskedet också innehålla andra uppgifter som har avtalats mellan virkessäljare och virkesköpare eller som har bestämts inom en virkesmätningsförening. 5 Skattereduktion för stormvirke 5.1Reduktionens syfte och utformning Regeringens förslag: Den som i de särskilt stormdrabbade länen äger skogsmark med stormskadad skog och som säljer virke från denna tillgodoräknas, under vissa förutsättningar, skattereduktion baserad på den mängd virke som forslas ut ur skogen. Skattereduktion ges för den del av lantbruksenhetens sammanlagda underlag som överstiger tillväxt, dock fast mått under bark. Promemorians förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag. Promemorian inkluderade emellertid inte bränsleved i det reduktionsgrundande underlaget och utgick vid fastställande av det reduktionsgrundande underlaget från registerfastigheter. Remissinstanserna: Kammarrätten i , , Skogsindustrierna och Föreningen lämnar förslaget utan erinran. Länsrätten i ställer frågan om inte kommun borde läggas till i bilagan till lagen men har i övrigt inga synpunkter på förslaget. tillstyrker i huvudsak förslaget, men har vissa synpunkter på olika detaljer i förslaget. () tillsammans med LRF Skogsägarna, , , , skogsvetenskapliga fakultet, och har inte heller något att erinra mot förslagets inriktning men har vissa synpunkter i fråga om skattereduktionens närmare utformning. Dessa tas upp i sitt sammanhang i det följande. Skälen för regeringens förslag För att begränsa de skador som stormen har orsakat och för att förhindra ytterligare skador är det nödvändigt att så mycket som möjligt av det stormskadade virket snabbt tas om hand. Det finns annars en överhängande risk att det stormskadade virket blir föremål för förödande insektsangrepp. Insekter som massförökar sig i den skadade skogen skulle i en andra fas kunna angripa oskadade skogsbestånd och resultera i ytterligare betydande skador på skogen . Den stora mängden stormfälld skog innebär också en kraftigt ökad risk för stora skogsbränder. Syftet med reduktionen är därför att ge drabbade skogsägare ett kraftfullt incitament för att ta hand om stormskadat virke. och övriga remissinstanser som har yttrat sig i denna del är positiva till att det skapas ett ekonomiskt incitament för ett snabbt omhändertagande av den stormskadade skogen. Vem bör vara berättigad till reduktion? Stöd i form av skattereduktion bör ges till den som äger skogsmark med stormskadad skog i de län där de mest omfattande skogsskadorna har uppkommit, dvs. i län, , , län, , , och . Såväl fysiska som juridiska personer bör omfattas av stödet. anser att även län bör omfattas av reduktionen. anser att den valda avgränsningen är lämplig. Övriga remissinstanser har inte några synpunkter på reduktionens geografiska avgränsning. Det bör framhållas att begränsningen till de län som har de mest omfattande skogsskadorna är densamma som i förslaget om skattebefrielse för diesel som används i arbetsmaskiner inom skogsnäringen (se avsnitt 6). Regeringen finner mot denna bakgrund inte skäl att frångå promemorians förslag. Som ägare i detta sammanhang bör även anses den som enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall likställas med ägare. Dit hör t.ex. en juridisk person som förvaltar en samfällighet och som är skattskyldig för samfällighetens inkomster. Exempel på sådana samfälligheter är häradsallmänningar, sockenallmänningar och allmänningsskogar. Staten, landsting, kommuner och kommunalförbund är samhälleliga aktörer som är undantagna från skattskyldighet för inkomstskatt och omfattas inte av den föreslagna lagen. Stödet bör utgå till skogsägare som från den skadade skogen avyttrar virke som avverkats på grund av stormen. och anser att även så kallade driftsbolag bör omfattas av reduktionen. De anför att det förekommer att en skogsägare äger skogsfastigheten som fysisk person men bedriver den skogliga verksamheten genom en juridisk person, dvs. Regeringen anser att även ett driftsbolag bör kunna komma i åtnjutande av reduktionen under förutsättning att bolaget, direkt eller indirekt, har samma ägare som lantbruksenheten och att rätten att utnyttja skogen och tillgodogöra sig inkomsterna från denna tillkommer bolaget. Lagrådet anser att frågan om en arrendator kan ha rätt till skattereduktion bör klargöras. Regeringen har i lagrådsremissen gjort bedömningen att endast ägaren till lantbruksenheten och, i vissa fall, så kallade driftsbolag kan få skattereduktion. Detta återspeglas också i lagtexten. Lagrådet påpekar att en arrendator enligt arrendeavtalet, med avvikelse från den allmänna bestämmelsen i 9 kap. 34 § jordabalken, kan ha rätt att avverka skog och tillgodogöra sig inkomster från skogen. En reglering för dessa undantagsfall har dock inte ansetts motiverad eller möjlig eftersom frågan hur skadan fördelar sig mellan avtalsparterna beror på hur de har reglerat sina mellanhavanden i det individuella fallet. I det speciella fallet då lantbruksenhetens ägare avlider efter att han eller hon har avyttrat stormskadat virke, men innan alla villkor för reduktionen har uppfyllts bör ägarens dödsbo, make, sambo eller barn som tar över lantbruksenheten kunna få skattereduktion under förutsättning att de moment som krävs för att reduktion skall utgå fullföljs den nya ägaren eller, i förekommande fall, de nya ägarna äger lantbruksenheten. Det är fråga om en situation som man inte har kunnat råda över och då reduktionen annars riskerar att gå förlorad. En sådan ordning är också i linje med principen att den som får skogsinkomsterna från den stormskadade skogen är den som skall få skattereduktionen. Det kan förekomma situationer där lantbruksenhetens ägare av olika anledningar har varit tvungen att avyttra enheten innan den föreslagna lagen om skattereduktion har trätt i kraft. Även för dessa speciella fall bör införas en särskild reglering som gör det möjligt för den som har avyttrat lantbruksenheten att få reduktion för det virke som har avyttrats han eller hon ägde enheten även om personen i fråga inte längre äger lantbruksenheten för ansökan. En nödvändig förutsättning för detta är att ansökan görs vid det första tillfälle som detta är möjligt, dvs. efter lagens ikraftträdande men . anser att det inte är nödvändigt att, såsom görs i promemorian, ställa krav på i vilka former virket skall ha avyttrats utan att det är tillräckligt att kräva att virket har avyttrats. Regeringen delar bedömning. Rotpostförsäljning/stämpling kommer ändå att uteslutas från reduktion eftersom mätning i dessa fall inte sker på det sätt som reduktionen förutsätter. Som föreslagits i promemorian bör reduktionen begränsas till de avyttringar som görs efter stormen. Den som inte säljer virket från den stormskadade skogen utan i egen regi sköter avverkning, upparbetning och förädling till olika virkesprodukter kommer inte att omfattas av skattereduktionen eftersom reduktionen förutsätter att virket avyttras. anser att något krav på att virket har avyttrats inte bör uppställas, även om förbundet har förståelse för kravets betydelse som kontrollmoment. Enligt regeringens mening är dock kravet av stor betydelse ur kontrollsynpunkt eftersom det då finns två parter med motstående intressen. Kravet på avyttring är därför nödvändigt. Stödet är tänkt att avse . Reduktionen bör således ges till den som före utgången av avyttrar stormskadat virke om virket forslas ut ur skogen och mäts upp. anser att tidsperioden för reduktionen bör avslutas . Enligt myndigheten gör reduktionen då störst nytta för att begränsa skadeverkningarna. En innebär inte att effekten uteblir men den blir störst om virket utforslas nämnda datum. () tillsammans med LRF Skogsägarna anser att reduktionen bör omfatta tiden fram till . anser att reduktionen bör gälla även . Som skäl anförs att resurserna för upparbetning och bortforsling inte kommer att räcka till varför upparbetning och bortforsling kommer att behöva ske även efter utgången av . anför att det kan inträffa att mätning inte kommer att kunna ske inom angiven tid och föreslår därför att reduktionen kan baseras på inmätning som sker fram till . Regeringen kan instämma i den bedömning som har gjort beträffande tidsperiodens längd men anser bland annat mot bakgrund av vad remissinstanserna har anfört att det ändå är nödvändigt att även låta omfattas av reduktionen. Den i promemorian föreslagna tidsperioden fram till utgången av får därför anses ändamålsenlig och tiden bör således varken förlängas eller förkortas. Vad bör utgöra underlag för reduktionen? Syftet med lagstiftningen är att ge incitament och stöd för att ta hand om och forsla ut stormfällt virke, framför allt på grund av det hot mot det kvarvarande och oskadade skogsbeståndet som en massförökning av insekter utgör, men även på grund av den brandrisk som den stormfällda skogen utgör. Den föreslagna lagstiftningen måste också ses mot bakgrund av de stora samhällsekonomiska värden som står på spel. Reduktionen bör därför baseras på den mängd virke som forslas ut ur den stormskadade skogen. och anser att reduktionen bör avse taxeringsenheten lantbruksenhet i stället för registerfastighet. Detta skulle medföra stora förenklingar både för och den enskilde skogsägaren. Regeringen delar denna bedömning och lagförslaget har utformats i enlighet med detta. menar i en skrivelse att det även borde vara möjligt att bestämma underlaget för reduktionen på kommunnivå eller per församling. En sådan ordning är emellertid inte godtagbar med avseende på träffsäkerhet och skulle komplicera systemet på ett oacceptabelt sätt. En skattereduktion kan inte ges utan tillgång till tillförlitliga uppgifter om det virke som kan ligga till grund för reduktionen. Det är därför som utgångspunkt rimligt att kräva att virket är av det slag som mäts enligt virkesmätningslagen och de föreskrifter som utfärdar med stöd av lagen, dvs. sågtimmer av barrträd eller massaved. I den mån lövträd inte säljs som massaved, utan som sågtimmer, kommer sådant virke således inte att kunna ligga till grund för skattereduktion. Mot bakgrund av att andelen skadade lövträd enligt skadeinventering endast uppgår till några enstaka procent av den skadade skogen och att den helt övervägande delen lövträd normalt används som massaved är denna avgränsning högst rimlig. Till detta kommer att lövträd inte i samma utsträckning som barrträd utgör grogrund för massförökning av insekter. () tillsammans med LRF Skogsägarna samt anser att det incitament som reduktionen är avsedd att ge bör omfatta sortimenten sågtimmer inklusive klentimmer och sågbar kubb av barr- och lövträd, massaved av barr- och lövträd, gängse förekommande specialsortiment av barr- och lövträd samt energived (rundved). anser att samtliga rundvirkessortiment bör omfattas av reduktionen. anser att även andra rundvirkessortiment än barrsågtimmer eller massaved bör omfattas av reduktionen. Enligt myndigheten gäller det i huvudsak energivedsortiment. Myndigheten ser vidare, av naturvårdsskäl, en nackdel med att lövmassaved omfattas av reduktionen men anser att så ändå bör vara fallet av praktiska skäl. Regeringen delar remissinstansernas uppfattning att även energived bör omfattas av reduktionen. Barrträd som blir energived utgör en lika stor fara med avseende på insektsangrepp som de barrträd som blir sågtimmer eller massaved. I stället för termen energived bör dock termen bränsleved användas. En definition av begreppet bränsleved kan utformas med utgångspunkt i virkesmätningsföreningarnas mätningsbestämmelser för brännved. Enligt generella mätningsbestämmelser får alla barrträdslag ingå i detta sortiment. Vidare skall veden vara och ha en minsta diameter som uppgår under bark på högkant. Med detta avses att toppdiametern på det tjockaste stället inte får understiga . För att utesluta grenar och andra avverkningsrester bör klargöras att fråga skall vara om stamved och att veden skall stock- eller travmätas. Grenar och avverkningsrester kan inte mätas med dessa metoder. Enligt regeringens mening är det inte motiverat att komplicera systemet ytterligare med särregleringar för de olika specialsortiment som vissa remissinstanser har nämnt. Det är tillräckligt att konstatera att det förekommer virke som i och för sig uppfyller de allmänna kraven på sågtimmer eller massaved men som, i den praktiska virkeshandeln och på mätbeskeden, har mer specifika benämningar såsom plywoodtimmer, rotstockar/grovtimmer, kubb och klentimmer och att även dessa underkategorier av sortimenten således är reduktionsgrundande. De remissinstanser som anser att även sortiment som inte anges i virkesmätningslagen bör omfattas av reduktionen anför att dessa sortiment bör mätas av virkesmätningsförening eller på annat sätt enligt vedertagna metoder på virkesmarknaden. anför vidare att kravet på mätning enligt virkesmätningslagen kommer att leda till problem genom att det i praktiken innebär att mätningen skall utföras av virkesmätningsföreningarnas virkesmätare, som det kommer att vara brist på virkesmätare. menar också att krav på mätning enligt virkesmätningslagen gör att exportvirke inte kommer att omfattas av reduktionen. pekar därvid på att föreskrifter om virkesmätning inte är tillämpliga på exportvirke. Mot denna bakgrund bör man enligt förbundet godta mätning som genomförs enligt vedertagna metoder och god branschpraxis på området. framför liknande tankegångar. Regeringen konstaterar inledningsvis att virkesmätningslagen och de föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen inte ställer några krav på att mätningen skall utföras av någon virkesmätningsförening. Parterna har full möjlighet att anlita någon utomstående förrättningsman med erforderlig kompetens för att utföra mätningen och är inte hänvisade till någon virkesmätningsförening. De krav som ställs i föreskrifterna till virkesmätningslagen är att mätningen skall utföras på visst sätt, t.ex. genom stock- eller travmätning, och resultera i ett mätbesked som bl.a. innehåller uppgifter om den som har utfört mätningen, datum och plats för virkesmätningen, virkessäljare och virkesköpare, uppgifter som identifierar virkespartiet, virkespartiets fast- eller toppcylindervolym fördelat på sågtimmer respektive massaved och, i förekommande fall, de andra beskaffenhetsklasser som parterna har avtalat om i det konkreta fallet. Det saknas anledning att i sak ge avkall på dessa krav. I fråga om s.k. exportvirke är mätföreskrifter emellertid inte formellt tillämpliga. På grund av detta bör den mätning som reduktionen kräver inte, såsom föreslås i promemorian, knytas till mätning enligt virkesmätningslagen.