prop · GT0324 · 2005-10-07 00:00:00 — Utredningen har vidare haft att, med utgångspunkten att skall fatta beslut om ändringar i länsindelningen, överväga en lagreglering rörande förfarandet vid sådana ändringar. Utredningen har också haft att överväga en lagreglering rörande förfarandet vid namnändring av län och landsting. Ändring av läns- och landstingsgräns kan komma att ske genom att en kommungräns ändras, och i uppdraget har även ingått att överväga om också denna typ av indelningsändringar bör prövas av . Det har stått utredningen fritt att även lämna förslag till övriga författningsändringar som kan behövas, men det har inte ingått i uppdraget att föreslå ändring av grundlag eller andra författningar som rör konstitutionella ämnen. Beslutanderätten rörande indelnings- och namnändringar I regeringsformen stadgas att det i riket finns primärkommuner och Indelningen i kommuner omfattar hela landet men indelningen i landsting är inte heltäckande, då står Enligt 1 kap. 2 § kommunallagen (1991:900) omfattar varje landsting ett län om inte något annat är sär- indelning i län har i äldre tider varit angiven i Den nuvarande länsindelningen är inte bestämd i lag, men den framgår av regeringens tillkännagivande om länens indelning i kommuner (f.n. SFS 2002:808). Någon reglering beträffande ändringar i länsindelningen finns inte. Enligt rådande praxis har regeringen rätt att besluta om mindre ändringar i länsindelningen medan större ändringar skall underställas . 8 kap. 5 § regeringsformen föreskrivs bl.a. att grunderna för ändringar i rikets indelning i kommuner (härvid avses även landsting) bestäms i lag. Ändringar i kommun- och landstingsindelningen avgörs som förvaltningsärenden i enlighet med lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting (indelningslagen). denna lag beslutar som huvudregel regeringen om sådana ändringar. Den nämnda kopplingen mellan läns- och landstingsindelningen medför dock att regeringen inte anses kunna besluta om en större ändring i landstingsindelningen utan att beslutar om en ändring i 8 kap. 5 § regeringsformen synes i och för sig inte innebära något förbud för att besluta om den kommunala indelningen, även om det som bestämmelsen är formulerad och som framgår av förarbetena är förutsatt att det är regeringen som skall fatta de enskilda Vid utformningen av ett förslag till ordning där beslutar om landstingsindelningen måste emellertid också andra konstitutionella aspekter beaktas. Enligt 11 kap. 8 § regeringsformen får rättskipnings- eller förvaltningsuppgift inte fullgöras av i vidare mån än som följer av grundlag eller riksdagsordningen. Det är således inte möjligt att i indelningslagen föreskriva en ordning där i vissa fall har beslutanderätten, eftersom då skulle, i strid med nämnda bestämmelse, genom lag tillägga sig själv förvaltningsuppgift. Mot bakgrund härav och då regeringsformen bygger på att lagar skall ha generell giltighet föreslår utredningen att i en ny lag reglerar hela landets indelning i landsting. Den föreslagna lagen bestämmer landstingsområdena utifrån gällande kommunindelning genom angivande av vilka kommuner som ingår i respektive landsting. Ändringar i landstingsindelningen beslutas således av genom lagändring beträffande uppräkningen av landsting och kommuner. Enligt utredningens mening bör det inte göras någon ändring i beslutanderätten avseende kommunindelningsändringar och ändring av landstingsgräns som kan komma att ske genom att en kommungräns ändras bör alltjämt beslutas enligt gällande ordning. Med hänsyn till att den föreslagna lagen anger rikets landstings- indelning och till det gällande territoriella sambandet mellan län och landsting är det enligt utredningens bedömning lämpligt att även läns- indelningen anges i denna lag och att förfarandet vid ändringar blir det som allmänt gäller i lagstiftningsärenden. Utredningen föreslår därför att lagen benämns lagen om indelning i län och landsting. Det finns inte någon lagreglering beträffande länsnamnen. Vid bildandet av ett nytt län beslutar om länets namn, och även förändringar rörande länens namn anses kräva ställnings- tagande. Regeringen fastställer namn på kommuner och landsting med stöd av indelningslagen, som dock inte uttryckligen reglerar denna befogenhet. I den föreslagna lagen anges vilka län och landsting som skall finnas i . Därigenom blir de enskilda länen och landstingen lagfästa såväl till existens som till namn. I enlighet med den formella lagkraftens princip innebär denna reglering att ensam har kompetens att ändra de i lagen angivna namnen. Fråga om namnändring skall således enligt utredningens förslag hädanefter väckas som ett lagstiftningsärende och eventuella namnändringar kommer att ske i form av lagändring Förfarandet vid ändring i landstingsindelningen En konsekvens av att sådana förändringar i landstingsindelningen som avser hela kommuner enligt förslaget skall beslutas genom lagändring, är att det inte längre blir möjligt för ett berört landsting eller en medlem av att ansöka om sådan ändring. Frågor härom skall i stället väckas i i enlighet med vad som stadgas i riksdagsordningen, vilket innebär att den som vill åstadkomma en indelningsändring får uppvakta regeringen eller vända sig till riksdagsledamöter som kan tänkas motionera i frågan. Indelningsändringar föregås som regel av ett omfattande utred- ningsarbete och indelningslagens huvudregel är att ärendena utreds av Kammarkollegiet. Enligt förslaget kommer alltså vissa landstings- indelningsändringar att utgöra lagstiftningsärenden, men utredningen skall i praktiken kunna ske enligt i stort sett samma ordning som . Förutsättningarna för ändring i landstingsindelningen Som nämnts skall enligt 8 kap. 5 § regeringsformen grunderna för rikets indelning i kommuner bestämmas i lag. I den föreslagna lagen anges den grundläggande förutsättningen för att en ändring i den lagstadgade landstingsindelningen skall få ske i enlighet med vad som gäller , dvs. att den kan antas medföra bestående fördel för ett landsting eller för en del av ett landsting eller andra fördelar från allmän synpunkt. Till skillnad från vad som gäller vid kommunindelningsändringar finns ingen reglering om vilka särskilda hänsyn som skall tas vid prövning av en fråga om ändring i landstingsindelningen. Kommuner och landsting är likställda i regeringsformen och behandlas på samma sätt i kommunallagen. Mot bakgrund av den principiella likställigheten mellan de båda kommuntyperna bör även hänsynstagandet till berörda landsting och dess medlemmar vid fråga om ändring i indelningen uttryckligen regleras i lag. Enligt utredningens bedömning bör av den föreslagna lagen framgå att särskild hänsyn skall tas till önskemål och synpunkter från det eller de landsting och den eller de kommuner som berörs av ändringen. Med hänsyn till kopplingen mellan läns- och landstingsindelningen bör det dock inte i den föreslagna lagen införas någon bestämmelse, motsvarande vad som gäller vid kommunindelningsändringar, om att det skall krävas synnerliga skäl för att landstingsindelningen skall kunna ändras mot ett berört landstings vilja. Enligt utredningens mening bör beslut om förändringar i landstingsindelningen bygga också på särskilda hänsyn till inställningen hos befolkningen i ett landsting som berörs av en indelningsändring. Enligt vår uppfattning är det vid ändringar i landstingsindelningen emellertid inte nödvändigt att särskilt inhämta opinionen annat än hos medlemmar i kommuner som berörs av ändringen. Med en berörd kommun avses i dessa fall en kommun som genom ändringen skulle komma att ligga inom området för ett annat landsting. En större ändring i landstingsindelningen kan dock, på grund av sambandet med länsindelningen, vara föranledd av statens önskan att ändra den administrativa indelningen. Det kan bl.a. i sådana fall finnas skäl att inte närmare utreda och beakta befolkningens inställning. Utredningen föreslår därför att det i lagtexten inte anges att särskild hänsyn skall tas till synpunkter från ovan angiven befolkning utan att sådan hänsyn bör tas. Övriga regler vid ändring i landstingsindelningen Beträffande vad som i övrigt skall gälla vid en ändring i landstings- indelningen enligt den föreslagna lagen föreslås en reglering som i stort sett överensstämmer med vad som gäller . gjort bedömningen att lagen bör vara anpassad för större lands- Prop. 2005/06:24 tingsindelningsändringar så att det t.ex. blir möjligt att utse indelnings- Bilaga 1 delegerade. Regleringarna skiljer sig vidare åt med hänsyn till att landstingsindelningsändring skall bestämmas genom lagändring. har utredningen inte funnit det möjligt att i lagen reglera tidpunkter för beslut om och ikraftträdande av en indelningsändring. Därtill får sådana beslut som tas som en del av själva beslutet om indelningsändring, t.ex. fastställande av ekonomisk reglering och beslut om rätten att företräda , i stället tas som verkställighetsbeslut med anledning av beslutet om lagändring. Förslagen kan leda till ökade kostnader för staten dels med hänsyn till de föreslagna reglerna om undersökning av befolkningens inställning till en ändring i landstingsindelningen, dels med hänsyn till att staten enligt förslaget skall stå för utredningskostnaderna i fråga om ändring i den lagstadgade landstingsindelningen. Vilka kostnader det handlar om beror bl.a. på i vilken utsträckning indelningsändringar aktualiseras och vilken omfattning undersökningarna får. Utredningens bedömning är att det inte kommer att röra sig om några mer betydande ekonomiska konsekvenser. I ett avslutande avsnitt belyses ett antal principiella och praktiska problem med den i direktiven efterfrågade beslutsordningen, vilka utredningen utifrån givna förutsättningar inte funnit någon väg att undgå. Förslag till lag om indelning i län och landsting Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag anges vilka län och landsting som skall finnas i samt vilka kommuner som ingår i dessa. I lagen anges också vad som skall gälla vid ändring i landstings- indelningen enligt första stycket. Föreskrifter om ändringar i indelning i andra fall finns i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting. län/läns landsting län/läns landsting län/läns landsting Bjuvs kommun 2. Klippans kommun 12. Orusts kommun 29. län/läns landsting Kumla kommun 7. Sala kommun 9. Falu kommun 4. Säters kommun 14. Åre kommun 8. 3 § Ändring i landstingsindelningen får ske om hinder inte möter mot en ändring i länsindelningen. Om sambandet mellan landstingsindelningen och länsindelningen gäller vad som är föreskrivet i 1 kap. 2 § kommunallagen (1991:900). En ändring i landstingsindelningen får dock ske endast om ändringen kan antas medföra bestående fördel för ett landsting eller en del av ett landsting eller andra fördelar från allmän Vid prövning av frågan om indelningsändring skall särskild hänsyn tas till önskemål och synpunkter från det eller de landsting samt den eller de kommuner som berörs av ändringen. Särskild hänsyn bör också tas till önskemål och synpunkter från befolkningen i den eller de kommuner som berörs av en ändring i Om har beslutat om ändring i indelningen, får rege- ringen meddela de föreskrifter som behövs för ändringens genomförande. 5 § När ett landsting delas, skall de inbördes ekonomiska förhållan- dena mellan landstingen enligt den nya indelningen regleras. av ett landsting överförs till ett annat landsting skall sådan reglering ske, om någon av tillgångar eller förbindelser, som kan hänföras till den delen bör överföras till det andra eller om det finns särskilda skäl till reglering. Regleringen skall ha till syfte att på ett ändamålsenligt och skäligt sätt fördela förmögenhet eller en del av denna. Regleringen fastställs av regeringen sedan har beslutat om ändring i indelningen. Om landstingen är ense om regleringen, bör denna Härvid tillämpas bestämmelserna i 1 kap. 6 § tredje stycket och 710 §§ lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting på motsvarande sätt. 6 § Om har beslutat om ändring i rikets indelning i landsting som skall träda i kraft då val i hela riket av fullmäktige har ägt rum, skall regeringen i enlighet med 10 § besluta om enligt den nya indelningen skall företrädas av indelningsdelegerade eller ej. Ett landsting enligt den nya indelningen kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter sedan regeringen har meddelat beslut i enlighet med första stycket eller, om indelningsdelegerade enligt regeringens beslut skall utses, sedan delegerade har valts, eller sedan i annat fall än som anges i första stycket har beslutat om indelningsändring. Från tidpunkten då enligt den nya indelningen kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter till dess ändringen träder i kraft skall den beslutanderätt som tillkommer utövas av företrädare för enligt den nya indelningen, om beslutet sträcker sina verkningar till tiden efter ikraftträdandet. Företrädare för enligt den äldre indelningen får utöva sådan beslutanderätt endast i frågor som uteslutande avser detta landsting och som inte sträcker sina verkningar till tiden efter ikraftträdandet. I fråga om rätten att företräda de landsting som berörs av en indelningsändring skall till dess ändringen träder i kraft gälla att i varje landsting företräder detta landsting enligt såväl den äldre som den nya indelningen om inte annat följer av 9 eller 9 § Om en indelningsändring skall träda i kraft efter det år då val i hela riket av har ägt rum, skall de nyvalda fullmäktige i det landsting som bildas genom sammanläggning av landsting även företräda dessa landsting enligt den äldre indelningen. Om ändringen innebär att ett landsting delas eller att en eller flera kommuner förs över till ett annat landsting, får regeringen besluta att enligt den äldre indelningen till dess ändringen träder i kraft skall företrädas av de gamla fullmäktige och att deras tjänstgöring först då skall upphöra. Om en indelningsändring innebär att ett nytt landsting bildas eller om ändringen annars är av sådan omfattning att enligt den nya indelningen inte bör företrädas av de gamla lands- tingsfullmäktige, skall regeringen bestämma att enligt den nya indelningen skall företrädas av indelningsdelegerade från det att dessa har valts till dess de nyvalda fullmäktige börjar sin tjänstgöring. Bestämmelser om sådana delegerade finns i lagen (1979:412) om För beredningen och verkställigheten i ärenden som avser enligt den nya indelningen får de nyvalda landstingsfull- mäktige till dess indelningsändringen träder i kraft anlita indelnings- delegerades arbetsutskott och kommittéer samt nämnder och beredningar i det eller de landsting som berörs av indelningsändringen. Beslut, som från tidpunkten då enligt den nya in- delningen kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter till dess ändringen träder i kraft fattas av , lands- tingsstyrelsen eller en annan nämnd hos , överklagas enligt bestämmelserna i 10 kap. kommunallagen (1991:900). Ett beslut får överklagas, förutom av medlemmar av , också av andra landsting som berörs av indelningsändringen och av medlemmar av ett sådant landsting. Om länsrätten eller kammarrätten har upphävt ett beslut eller förbjudit att det verkställs, får domstolens beslut överklagas också av andra landsting som berörs av indelningsändringen och av medlemmar av ett sådant landsting. 13 § I ärenden om indelningsändringar skall regeringen sörja för den utredning som behövs. Regeringen får uppdra åt Kammarkollegiet, en länsstyrelse eller en särskild utredare att göra utredningen. Utredningen om en ändring i landstingsindelningen skall omfatta omständigheter som inverkar på frågan. samråd ske med de landsting som har intresse av frågan. Om den ändring i landstingsindelningen som utredningen avser bör leda till en ändring också i någon annan indelning, skall utredningen omfatta även en sådan ändring. Statliga och kommunala myndigheter skall i skälig omfattning lämna upplysningar och biträde, när det begärs av den som gör ut- redningen. 16 § När det finns skäl till det skall en särskild undersökning göras om befolkningens inställning till en indelningsändring. Undersökningen får göras av kommunen eller . Om ingen av dessa har gjort någon undersökning och den som erhållit uppdrag att göra utredningen finner att en undersökning bör göras eller att en gjord undersökning är otillräcklig, skall detta anmälas till regeringen som beslutar i frågan. Om regeringen beslutar om undersökning skall den göras av den länsstyrelse som regeringen bestämmer. Den kan ske genom om- röstning, opinionsundersökning eller liknande förfarande. får då anlita valnämnden i en kommun som berörs av ändringen. Om undersökningen skall göras även i andra kommuner inom får valnämnden anlitas även i sådana kommuner. får anlitas endast om inte nämndens verksamhet i övrigt hindras av detta. Om undersökningen skall ske genom omröstning får besluta att det skall framställas röstlängd och röstkort för omröstningen med tillämpning av 7 kap. vallagen (1997:157). Röstlängden och röstkorten framställs av . 17 § Om utredningen visar att landstingsindelningen bör ändras, skall ett förslag upprättas till ändringen samt till den ekonomiska reglering och de övriga föreskrifter som ändringen kan ge anledning till. Om även någon annan indelning behöver ändras, skall förslag upp- rättas också till en sådan ändring. 18 § Staten svarar för kostnaderna för en utredning som beslutats av regeringen enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . 2005/06:24 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting1 att 1 kap. 1 § samt 2 kap. 1 och 4 §§ skall ha följande lydelse. Regeringen får besluta om ändring Regeringen får besluta om ändring i rikets indelning i kommuner, om i rikets indelning i kommuner, om bestående fördel för en kommun bestående fördel för en kommun eller en del av en kommun eller eller en del av en kommun eller kommuner i olika landsting endast om prövat frågan om sådan ändring i indelningen enligt indelning i län och landsting. Därvid får regeringen meddela de Vid prövning av frågan om indelningsändring skall särskild hänsyn tas till önskemål och synpunkter från den eller de kommuner som närmast berörs av ändringen. Om en sådan kommun motsätter sig en indelningsändring, får beslut om ändringen meddelas endast om det finns synnerliga skäl. Särskild hänsyn skall också tas till befolkningens önskemål och synpunkter. Rikets indelning i landsting är bestämd i lagen (2005:000) om indelning i län och Regeringen får besluta om ändring Regeringen får trots detta besluta i rikets indelning i landsting, om om sådan ändring i rikets indelning hinder inte möter mot en ändring i i landsting som sker genom överföring av ett område från en kommun till en annan. länsindelningen gäller vad som är landstingsindelningen får dock ske 1 Lagen omtryckt 1988:198. föreskrivet i 1 kap. 2 § endast om hinder inte möter mot en (1991:900). ändring i landstingsindelningen får dock ske endast om ändringen kan antas medföra bestående fördel för ett landsting eller en del av ett landsting eller andra fördelar från (1991:900). bestående fördel för ett landsting eller en del av ett landsting eller de föreskrifter som behövs för Kammarkollegiet får besluta om en om en indelningsändring som bör indelningsändring som bör ske med ske med anledning av en sådan anledning av en sådan ändring i indelningen som avses i 1 kap. 3 § avses i 1 kap. 3 §. Vad som sägs i detta kapitel om gäller endast en sådan ändring som avses i denna paragraf. I fråga om den ekonomiska När en del av ett landsting överförs regleringen vid en indelnings- till ett annat landsting skall de ändring tillämpas 1 kap. 610 §§ på motsvarande sätt. mellan landstingen enligt den nya indelningen regleras, om någon av förbindelser, som kan hänföras till den delen bör överföras till det andra eller om det finns Regleringen skall ha till syfte att på ett ändamålsenligt och skäligt sätt eller en del av denna. tredje styckena, 7, 8 och 10 §§ på motsvarande sätt. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ett ärende om ändring i landstingsindelningen som anhängiggjorts före ikraftträdandet. Finner regeringen att ansökningen inte skall avslås skall dock frågan underställas för prövning enligt lagen (2005:000) om indelning i län och landsting. Förslag till lag om ändring i lagen (1979:412) om kommunala indelningsdelegerade Härmed föreskrivs i fråga om lagen (1979:412) om kommunala indelningsdelegerade dels att 12, 4, 7, 912, 1415, 1718, 20, och 2223 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 1 a §, av följande Om regeringen enligt 1 kap. 17 § Om regeringen enligt 1 kap. 17 § lagen (1979:411) om ändringar i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och indelning i kommuner och landsting eller 10 § lagen (2005:000) om indelning i län och landsting bestämmer att en delegerade och ersättare utses från kommun eller ett landsting skall varje kommun vars område helt företrädas av indelningsdelegerade, eller delvis skall ingå i kommunen skall delegerade och ersättare utses enligt den nya indelningen. landsting vars område helt eller delvis skall ingå i kommunen Om delegerade skall utses från mer Om delegerade skall utses från mer än en kommun eller mer än ett ersättare från varje kommun. kommunerna ense om antalet, skall detta fastställas i enlighet med det. antalet, skall detta fastställas i enlighet med det. Om delegerade skall utses från Om delegerade skall utses från endast en kommun eller ett kommun om antalet delegerade och underrättelse enligt 2 § och besluta 1 Senaste lydelse 1991:1694. Kungörelsen skall minst före sammanträdesdagen anslås på anslagstavlan i varje kommun eller landsting som har valt delegerade och sändas med posten till varje delegerad och ersättare. Kungörelsen införs i de tidningar där kommunen eller inför sådana tillkännagivanden som avses i 5 kap. 10 § kommunallagen (1991:900). förordnande enligt 4 § samt har rätt att väcka ärenden enligt 10 §. Vid indelningsändringar som berör mer än ett landsting bestämmer regeringen vilken länsstyrelse som dessa bestämmelser skall avse. väljas av kommunfullmäktige inom väljas av fullmäktige inom trettio dagar efter det att kommunen eller kommunen fick del av beslutet om fick del av beslutet om utses eller vid den senare tidpunkt Valbar är den som är som regeringen bestämmer. ledamot eller ersättare i fullmäktige är den som är ledamot eller Föreskrifterna i 2 § ersättare i fullmäktige i kommunen lagen (1992:339) om proportionellt valsätt skall därvid tillämpas. skrifterna i 2 § lagen (1992:339) ersättarna inte väljs proportionellt, skall det vid valet också bestämmas i vilken ordning som de skall kallas inte väljs proportionellt, skall det in till tjänstgöring. vid valet också bestämmas i vilken ordning som de skall kallas in till Sedan valet har ägt rum, skall genast underrättas om vilka som har valts. Om en delegerad avgår , skall 6 kap. 14 § kommunallagen (1991:900) tillämpas. skall möjligt förordna en av de delegerade att utfärda kungörelse om första sammanträdet och föra ordet där, till dess ordförande har valts. Kungörelsen skall minst före sammanträdesdagen anslås på anslagstavlan i varje kommun som har valt delegerade och sändas med posten till varje delegerad och ersättare. Kungörelsen införs i de tidningar där kommunen inför sådana tillkännagivanden som avses i 5 kap. 10 § kommunallagen (1991:900). 2Senaste lydelse 1992:348. 3Senaste lydelse 1991:1694. Bestämmelsen i 5 kap. 8 § Bestämmelsen i 5 kap. 8 § kommunallagen (1991:900) motsvarande sätt i fråga om motsvarande sätt i fråga om anslagstavlan i varje kommun som anslagstavlan i varje kommun eller har valt delegerade och införas i de landsting som har valt delegerade och införas i de tidningar där tillkännagivanden som avses i 5 kap. 10 § nämnda lag.