prop · GS03150 · 2005-05-10 00:00:00 — För- utom tillräckliga anslagsmedel för köp och intrångsersättningar krävs också att länsstyrelserna generellt förstärker sin organisation för reservatsbildning och ökar antalet beslut. Även arbetet med att skydda skog genom att bilda biotopskyddsområden och inrätta naturvårdsavtal måste intensifieras. Regeringen bedömer sammantaget att det enbart för att genomföra en sådan effektivitetshöjning som krävs för att nå areal- målet på 400 000 ha till 2010 krävs en tydligare strategi inklusive nödvändiga prioriteringar och tillräckliga resurser. och håller på att gemensamt, på uppdrag av regeringen, ta fram en strategi för det fortsatta arbetet med formellt skydd av värdefull skogsmark. Denna har varit ute på remiss och skall redovisas till regeringen . Strategin omfattar såväl naturreservat som biotopskyddsområden och naturvårdsavtal. Syftet med strategin är att lägga fast en kostnadseffektiv väg att nå det statliga betinget av delmål 1, utifrån bl.a. tillgänglig kunskap om skogs- biologiska värdekärnor, lösningar för skydd och förvaltning men även kunskap om andra värden som friluftsliv och kulturvärden. En viktig del i strategin kommer vara att den lägger fast en regional fördelning av det formella skyddet, fördelat på såväl fyra skogliga regioner som de olika bevarandeformerna (se ovan). Regeringen bedömer att det är nödvändigt med en sådan geografisk fördelning av de statliga insatserna så att det kan säkerställas att biologisk mångfald knuten till skogliga miljöer bevaras i alla delar av landet efter de förutsättningar som råder (inte minst markanvändningshistoriska sådana). har stora insatser gjorts för att förbättra kunskapsläget när det gäller värdefulla skogar. har genomfört den s.k. nyckelbiotopinventeringen, värdefulla skogar på statens mark har inventerats och det har även genomförts en inventering av urskogs- artade skogar på all skogsmark (5339-5345, dnr M2004/595/Na). Sammantaget har detta medfört ett avsevärt förbättrat kunskapsläge. kan konstateras att kunskapen är långt ifrån fullständig. Det finns ett fortsatt behov av att på medellång och lång sikt ytterligare förbättra kunskapen. Regeringen vill i det sammanhanget er- inra om att den har tillsatt en utredning med uppdrag att se över och lämna förslag om hur kunskapsuppbyggnaden om biologiska förhållanden kan förstärkas och effektiviseras (dir. 2004:144). Reger- ingen kommer därför att återkomma till denna fråga i ett samlat samman- hang. Ett av de hinder för ett effektivt genomförande som redovisats i Natur- vårdsverkets och och praxis för lång- siktigt skydd av skogsmark är frågan om när man skall välja att inrätta ett naturreservat respektive ett biotopskyddsområde. Enligt 7 kap. 11 § får mindre mark- eller vattenområden i vissa fall förklaras som biotopskyddsområden. Någon närmare definition av vad som i 7 kap. 11 § avses med mindre områden finns inte i lagtexten. Enligt 5 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd utgör de områden som anges i bilaga 1 till nämnda förordning biotop- skyddsområden. De områden som anges i denna bilaga är i vissa fall begränsade till viss angiven storlek. Enligt 6 § i förordningen får Skogs- vårdsstyrelsen dessutom förklara sådana områden som anges i bilaga 2 till förordningen som biotopskyddsområden. För de områden som nämns i bilaga 2 anges inte någon viss storlek. De särskilda mark- och vatten- områden som nämns i bilaga 2, och som kan vara aktuella som biotop- skyddsområden, medför dock i sig naturliga begränsningar för om- rådenas storlek. Vid reglernas tillkomst bedömdes det inte motiverat att utförligare precisera storleken på biotopskyddsområdena. För närmare vägledning om biotopskyddsområdens möjliga storlek kan främst hänvisas till skogs- vårdsstyrelsernas tillämpning av reglerna. Det kan konstateras att biotop- skyddsområden har bildats av skilda storlekar. Enligt rådande praxis från skogsvårdsstyrelserna, har ett begränsat antal biotopskyddsområden på upp till bildats i enlighet med 6 § förordningen (1998: 1252) om områdesskydd. Enligt regeringens bedömning finns det således inget formellt hinder för att om så bedöms lämpligt i ökad utsträckning bilda biotopskyddsområden upp till ca . En invändning som har rests mot att bilda stora biotopskyddsområden är att det beträffande vården av biotopskyddsområden inte finns någon möjlighet att lämna föreskrifter om det närmare skydd som gäller för enskilda områden. och får dock, enligt 7 kap. 11 § tredje stycket samt 5 och 6 §§ förordningen (1998:1252) om områdesskydd, vidta de åtgärder som behövs för att vårda biotopskyddsområden. Innan sådan åtgärd vidtas skall den som äger eller har särskild rätt till området underrättas. I möjlig utsträckning bör markägares eller brukares kunskaper och resurser tas till vara i dessa åtgärder för att skydda biotopskyddsområden. Ett lämpligt tillvägagångs- sätt är att myndigheten träffar avtal med markägaren eller brukaren om att denne mot ersättning vårdar biotopskyddsområdet på ett tillfreds- ställande sätt. Den möjlighet som således finns för och att vidta behövliga åtgärder för vården av biotop- skyddsområden bör således utgöra tillräckligt medel för att trygga skyd- det av dessa områden. Mot bakgrund av att tillkännagivit att man anser att en större andel av avsättningarna bör ske genom frivilliga åtaganden och att natur- vårdsavtal bör utnyttjas i betydligt större utsträckning än anser regeringen att det behövs en översyn av hur de olika naturvårdsverktygen bidrar till att uppfylla miljökvalitetsmålet Levande skogar. Översynen bör även inkludera skogsbrukets frivilliga avsättningar av skyddsvärd produktiv skogsmark. Det är viktigt att de olika befintliga verktygen (naturreservat, biotopskyddsområden och naturvårdsavtal) och deras långsiktiga kostnadseffektivitet värderas i ett samhällsekonomiskt per- spektiv. Underlag för en sådan översyn finns även i rapporten och praxis. Regeringen avser initiera en sådan utvärdering och åter- komma till i denna fråga. För att lyckas med att säkerställa det långsiktiga skyddet av skogsmark med höga skyddsvärden så att delmålet nås inom tidsramen krävs att takten i genomförandet av områdesskyddet ökas genom tydligare priori- teringar, ökade resurser och ett effektivare arbete. Det krävs förstärkningar av resurser för reservatsbildning för att nå delmål 1. Redovisningen av regeringsuppdraget om skyddsvärda statliga skogar visar att det finns många statligt ägda skogsområden med höga bevarandevärden som kan bidra till att nå måluppfyllelse av detta delmål. Regeringen avser därför att låta utreda på vilket sätt statens skogsmark kan underlätta måluppfyllelsen. Att främja lämpliga och kostnadseffektiva lösningar för skyddet via naturreservat, biotopskyddsområden, naturvårdsavtal respektive frivilliga avsättningar är också en angelägen åtgärd. I enlighet med vad som avi- seras ovan har regeringen för avsikt att låta Statskontoret utföra en sådan utvärdering och återkomma till i denna fråga. Som nämnts ovan krävs det förstärkningar av medel för reser- vatsbildning. Genom att eftersträva en långsiktig kostnadseffektivitet vid val av skyddsform ökar nyttan. På intäktssidan bör räknas att människors hälsa är en viktig del i den sociala dimensionen av ett hållbart samhälle. Ett hållbart skogsbruk skapar förutsättningar för människors välbefin- nande bl.a. genom möjlighet till naturupplevelser och friluftsliv samt tillgång till värdefulla kulturmiljöer. Delmål 2 om förstärkt biologisk mångfald Regeringens bedömning: Delmål 2 bör fortfarande ha följande lydelse: Mängden död ved, arealen äldre lövrik skog och gammal skog skall bevaras och förstärkas på följande sätt: Mängden hård död ved skall öka med i hela landet och med avsevärt mer i områden där den biologiska mångfalden är Arealen äldre lövrik skog skall öka med . Arealen gammal skog skall öka med . Arealen mark föryngrad med lövskog skall öka. Förutsättningarna för att nå målen för hård död ved, äldre lövrik skog och gammal skog är goda. Därutöver krävs det fortsatta långsiktiga och riktade insatser i form av kunskapsuppbyggnad, rådgivning och informa- tion om delmålet skall nås. : Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Överensstämmer med regeringens bedömning. i anser att även arealen ädellövskog skall Flera remissinstanser föreslår nya delmål, bl.a. mål för vilt- Skälen för regeringens bedömning Regeringen delar bedömning att det dröjer innan de in- satser som görs för att stärka grundförutsättningarna för biologisk mång- fald i skogen får synlig effekt. Att biologiska processer i våra skogar ofta tar innebär att, även om förutsättningarna för biologisk mångfald förbättras kraftigt , kommer man i många fall inte kunna se några påtagliga förbättringar förrän efter 2020. Om de olika delarna av del- målet nås beror i huvudsak på hur skogsskötseln bedrivs vilka bestånd som väljs för avverkning samt i vilken mån träd som dör tillåts vara kvar Utvecklingen av volymen hård död ved och arealen äldre lövrik skog är hitintills signifikant positiv. Om nuvarande trender håller i sig kommer målen att nås med viss marginal. Håller nuvarande trender i sig kommer även målet om gammal skog att nås, även om ökningen inte är När det gäller de två strecksatserna i delmålet som rör lövrik skog respektive lövskog vill regeringen framhålla vikten av ädellövskogarna. Dessa utgör en delmängd av landets lövskogar och hyser ofta generellt en hög mångfald av arter, inte minst rödlistade arter (se vidare avsnitt 20.2). I arbetet med att nå måluppfyllelse bör därför särskild uppmärksamhet ges till ädellövskogarna och då särskilt sådana med höga naturvärden. Motsvarande gäller lövträden sälg och asp som är något av nyckelarter för biologisk mångfald i skogslandskapet. generellt ha stort värde för biologisk mångfald och de omfattas av den nationella strategi som skall tas fram i enlighet med delmål 1 under Sumpskogarna har dock relevans även för delmål 2 ovan och bör därför ges uppmärksamhet i arbetet mot måluppfyllelse av detta delmål. Det är vidare angeläget att diskussionen om vilka åtgärder som krävs för bevarande av biologisk mångfald i skogslandskapet förs i ett bredare Inte minst mot bakgrund av de omfattande effekterna på skogen i av stormen . inriktningen av framtidens skogsbruk ur ett riskperspektiv är en fråga som bl.a. kommer att belysas inom ramarna för de regeringsuppdrag som lagts till med anledning av stormen. Frågan om vad som är en lämplig avvägning mellan skogsbrukets och viltvårdens intressen bör t.ex. diskuteras även i detta perspektiv. Vattnets betydelse i skogs- ekosystemet är ett annat exempel på ny kunskap som bör beaktas i högre grad i arbetet med de enskilda delmålen. Genom fortsatta långsiktiga och riktade insatser inom forskning, rådgivning och information kan delmålet om förstärkt biologisk mångfald nås trots att mätbara effekter i många fall blir synbara först . Det är en angelägen uppgift för den nationella miljöövervakningen att följa upp detta delmål. Det krävs ett fortsatt stöd från skogsvårdsorganisationen till skogsägarna genom rådgivning och information som syftar till kunskapsuppbyggnad och ökad förståelse. Att öka kunskapen om tillståndet för biologisk Prop. 2004/05:150 mångfald i skogen bl.a. genom att utveckla lämpliga indikatorsystem är en angelägen fråga för myndigheterna. Inga nya kostnader beräknas. 16.3Delmål 3 om skydd för kulturmiljövärden Regeringens bedömning: Delmål 3 bör fortfarande ha följande lydelse: Skogsmarken skall brukas på ett sådant sätt att fornlämningar inte skadas och så att skador på övriga kända värdefulla kulturlämningar är försum- bara . Det är angeläget med extra insatser till skydd och utveckling av kulturmiljövärden i skogen. Kartläggningen av kulturmiljövärdena i skogslandskapet måste fullföljas och befintlig kunskap göras tillgänglig om delmålet om skydd för kulturmiljövärden skall kunna nås. : Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Överensstämmer i huvudsak med regeringens anser att delmålet är orealistiskt och bör revideras. Flera remissinstanser framhåller värdet av att inventering- en genom Skog och Historia får fortsätta. Skälen för regeringens bedömning Insatserna för bevarande och utveckling av skogens kulturella och sociala värden behöver enligt regeringens bedömning stärkas. För att tillskapa ett långsiktigt skydd av dessa värden är det angeläget att bredda perspektivet så att insatserna även omfattar användning och utveckling av skogens kulturmiljövärden. Skogsbruket skadar fornlämningar och kultur- lämningar i alltför stor omfattning. En grundläggande orsak är att det inte är känt var huvuddelen av lämningarna på skogsmark är belägna. Inventeringar av fornlämningar och kulturlämningar pågår huvudsakligen inom projektet och Historia. Syftet är såväl att öka kunskapen om kulturmiljövärdena i skogslandskapet som att öka del- aktigheten och förståelsen för skogens kulturhistoriska värden. har av skogsmarken inventerats med avseende på kultur- minnen. Att få inventeringarna mer heltäckande över riket är en ange- lägen uppgift men som kräver mera resurser. Även de insatser som görs i form av inventering och kunskapsförmedling, exempelvis inom ramen för arbetsmarknadsprojektet jobb, bidrar till att delmålet kan nås. Det är angeläget att öka möjligheterna till långsiktig planering och kvalitetssäkring av de fortsatta inventeringsinsatserna för en god måluppfyllelse. Genom inventeringen bygger man upp en baskunskap om var kulturmiljövärdena är belägna. Kunskapen i kombination med en effektiv förmedling av informationen i alla led ökar möjligheterna att Prop. 2004/05:150 undvika skador avsevärt. Även kunskapen om hur hänsyn till forn- lämningar och värdefulla kulturmiljöer kan utformas på ett bra sätt i samband med skogsbruksåtgärder måste öka. Metodutveckling och tillämpad forskning för utveckling av miljöanpassade brukningsmetoder är viktigt i sammanhanget. Regeringen vill särskilt framhålla vikten av att den information som redan finns att tillgå om var fornlämningar och värdefulla kulturmiljöer förekommer görs lättare tillgänglig och användbar för skogsbrukets olika aktörer. Detta kan ske med hjälp av bl.a. en ökad användning av digital kartteknik och genom Internet. På flera håll, bl.a. inom Lantmäteriet och , pågår utvecklingsarbeten som syftar till att göra befintlig information lättare tillgänglig, t.ex. digital fornminnes- information (FMIS) och digitala historiska kartor. liksom skogsvårdsorganisationen har således en viktig löpande arbets- uppgift i att se till att all relevant information som kommer fram genom inventeringar och annan kunskapsuppbyggnad görs tillgänglig på ett enkelt sätt för markägare, brukare och andra. Information om kultur- miljövärden i skogen bör integreras i den information om skogliga för- hållanden som skogsvårdsorganisationen skall tillhandahålla. Det är också angeläget att ta till vara den kunskap och kompetens som finns lokalt i arbetet. Genom riktad rådgivning och annan kunskapsförmedling och genom sin regionala förankring bidrar skogsvårdsstyrelserna i hög grad till måluppfyllelsen. Det krävs extra insatser för att delmålet skall kunna nås till 2010. Skogs- vårdsorganisationens och gemensamma engage- mang i arbetsmarknadsprojektet jobb och projektet och Historia genom inventeringsinsatser och kunskapsförmedling m.m. bi- drar positivt till måluppfyllelsen och bör fortsätta. Insatserna för att öka hänsynstagandet till kulturmiljövärdena i samband med skogsbruks- åtgärder genom rådgivning och annan kunskapsöverföring är angelägna och bör fortsätta. Det arbete som pågår i syfte att göra befintlig informa- tion om fornlämningar och andra värdefulla kulturmiljöer lätt tillgänglig för olika aktörer i skogen bör vidareutvecklas. Möjligheten till effektivi- sering genom metodutveckling och ny teknik bör prövas. 16.4Delmål 4 om åtgärdsprogram för hotade arter Regeringens bedömning: Delmål 4 bör fortfarande ha följande lydelse: skall åtgärdsprogram finnas och ha inletts för hotade arter som har behov av riktade åtgärder. Delmålet kan nås till 2005 om arbetet intensifieras. har föreslagit att del- målet omformuleras så att det anger ett resultat i form av att andelen hotade arter skall minska och inga fler arter ha försvunnit. 2004/05:150 finner att förslaget till delmål 2 om minskad andel hotade arter (avsnitt 20.2) under Ett rikt växt- och djurliv ersätter detta förslag. förslag: har förslagit ett nytt samlat delmål om hotade arter under det nya miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv, med motsvarande formulering som förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till att del- målet om hotade arter i skogen omformuleras. Flera länsstyrelser pekar på behovet av samordning med det förslaget om ett sextonde miljö- kvalitetsmål Ett rikt växt- och djurliv. Skälen för regeringens bedömning Delmålet bedöms kvarstå oförändrat. Regeringen föreslår att Miljömåls- rådets förslag till omformulering av delmålet resulterar i ett nytt samlat delmål 2 om minskad andel hotade arter under det föreslagna nya miljö- kvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv. Detta är också i linje med Natur- vårdsverkets förslag. Detta nya delmål om minskad andel hotade arter kommer i praktiken att efter utgången av 2005 ersätta det aktuella delmålet. Delmålet bedöms kunna nås till 2005 om arbetet intensifieras. Slutlig uppföljning av delmålet bör ske inom ramen för nästa fördjupade ut- värdering. Det fortsatta arbetet med att ta fram och att genomföra åtgärdsprogram blir ett viktigt led i arbetet med att nå det nya delmålet 2 om minskad andel hotade arter under Ett rikt växt- och djurliv. Att genomföra åtgärdsprogrammen för hotade arter utgör en viktig del i skogsvårdsorganisationens, , länsstyrelsernas och andra aktörers vidare arbete med bevarande av skogslevande hotade arter. En noggrann genomgång av vilka hotade arter som har behov av riktade åtgärder har gjorts och ett 60-tal skogslevande arter fördelade på totalt ca 30 åtgärdsprogram bedöms ha sådana behov. Vid det fortsatta genomförandet av dessa program bör som såväl sektorsmyndig- heterna som andra relevanta aktörer involveras. 16.5 Kommande fördjupade utvärdering En viktig fråga är att skaffa bättre kunskap och underlag om hur resultatet av insatserna under de fyra befintliga del- målen bidrar till att nå det övergripande miljökvalitetsmålet Levande En sådan analys bör inkludera regeringens bedömning av Det är viktigt att få bättre kunskap om hur avsättningar av skyddsvärd skogsmark bidrar till att exempelvis nå målet att biologisk mångfald bevaras och att sociala och kulturella värden En annan dimension är hur måluppfyllelsen av delmålen bidrar till att nå andra miljökvalitetsmål, som t.ex. regeringens förslag om Ett rikt växt- och djurliv och preciseringen av dess innebörd. övrigt samtliga de miljökvalitetsmål som är knutna till bestämda Prop. 2004/05:150 naturtyper. Ytterligare en dimension är hur miljömålsarbetet, och i förlängningen miljökvalitetsmålet i dess helhet, bidrar till att uppnå mål inom andra politikområden, t.ex. skogspolitik, regional utvecklings- politik, kulturpolitik eller folkhälsopolitik. Människans hälsa är en viktig del i den sociala dimensionen av ett hållbart samhälle. Tillgänglig, bostadsnära natur skapar möjligheter för människor till vardagsmotion. Att belysa sambandet mellan hälsa och tillgång på skoglig natur- och kulturmiljö bör ingå i analysen av måluppfyllelsen. En annan uppgift är att analysera vilka nya, eller reviderade, delmål som kan komma att behöva beslutas . Detta kräver underlag om måluppfyllelse men också det underlag som berörs i stycket ovan. Regeringen avser återkomma till dessa frågor. 17 Ett rikt odlingslandskap Odlingslandskapets och jordbruksmarkens värde för biologisk produk- tion och livsmedelsproduktion skall skyddas som den bio- logiska mångfalden och kulturmiljövärdena bevaras och stärks. För miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap har sex delmål fast- ställts. 4.Växt- och husdjursgenetiska resurser 5.Åtgärdsprogram för hotade arter Regeringens bedömning: Med dagens åtgärder är det möjligt att inom en generation nå den del av miljökvalitetsmålet som gäller åkermarkens tillstånd och långsiktiga produktionsförmåga. Ytterligare åtgärder kom- mer att krävas för att målet i övrigt skall nås. För att miljökvalitetsmålet skall kunna nås krävs att nästa landsbygdsprogram för perioden 2013 fortsatt innehåller relevanta åtgärder avseende omfattning och inriktning. Regeringen har för avsikt att återkomma till med en skrivelse innehållande en strategi för kommande landsbygdsprogram. Miljökvalitetsmålets bakgrund och innebörd: Bakgrunden till miljökvalitetsmålet redovisades i kapitel 18 i propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). Enligt regeringens bedömning i den propositionen innebär miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap i ett generationsperspektiv bl.a. följande: Åkermarken har ett välbalanserat näringstillstånd, bra mark- struktur och mullhalt samt så låg föroreningshalt att ekosystemens funktioner och människors hälsa inte hotas. Odlingslandskapet brukas på sådant sätt att negativa miljöeffekter minimeras och den biologiska mångfalden gynnas. Jorden brukas på ett sådant sätt att markens långsiktiga produk- tionsförmåga upprätthålls. Odlingslandskapet är öppet och variationsrikt med betydande in- slag av småbiotoper och vattenmiljöer. Biologiska och kulturhistoriska värden i odlingslandskapet som uppkommit genom lång, traditionsenlig skötsel bevaras eller för- bättras. Odlingslandskapets byggnader och bebyggelsemiljöer med sär- skilda värden bevaras och utvecklas. Hotade arter och naturtyper samt kulturmiljöer skyddas och bevaras. Odlingslandskapets icke-domesticerade växt- och djurarter har Prop. 2004/05:150 sina livsmiljöer och spridningsvägar säkerställda. Den genetiska variationen hos domesticerade djur och växter bevaras. Kulturväxter bevaras så långt möjligt på sina historiska platser. Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. förslag: Överrensstämmer i huvudsak med reger- ingens bedömning. Remissinstanserna: efterfrågar en folkhälso- orienterad jordbrukspolitik. efterfrågar insatser för att utveckla goda förvaltningsbetingelser för den byggda miljön och för landskapet. Svensk Mjölk framhåller att måluppfyllelsen för Ett rikt od- lingslandskap i hög grad är beroende av jordbruks- och regionalpolitiken, lönsamheten i näringen och samhällsutvecklingen i stort. Skälen för regeringens bedömning: En förutsättning för att lång- siktigt bevara och utveckla odlingslandskapets natur- och kulturmiljö- värden är ett jordbruk med djurhållning. Ett helhetsperspektiv behövs på landsbygdens förutsättningar, i synnerhet jordbruksföretagens villkor. Viktiga medel är information och utbildningsinsatser samt ekonomisk ersättning till lantbrukare för utförda miljötjänster. För kulturmiljöerna är det angeläget att perspektiven breddas när det gäller att identifiera och tillvara dessa värden. En långsiktigt hållbar förvaltning av kultur- miljöerna förutsätter förståelse, användning och utveckling av dessa värden. Positiva effekter för arbetet mot Ett rikt odlingslandskap kan följa, direkt och indirekt, av en ökad tillämpning av ekologiska produktions- metoder. Sådana metoder är av särskilt intresse i samband med Giftfri miljö men även Ingen övergödning. Mål för den ekologiska produktionen efter 2005 kommer att behandlas i en separat skrivelse till . Miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap påverkas i stor utsträck- ning av de förändringar som sker inom EU:s gemensamma jordbruks- politik (CAP), inklusive Miljö- och landsbygdsprogrammet (LBU) som täcker åren 20002006. För att miljökvalitetsmålet skall kunna nås krävs att nästa landsbygdsprogram för perioden 20072013 fortsatt innehåller relevanta åtgärder avseende omfattning och inriktning.