prop · GS0360 · 2005-03-17 00:00:00 — Under det s.k. mellan EU och AVS-länderna har en utlåningsfacilitet tidigare inrättats inom EIB. En viktig fråga som bl.a. drivit är att banken måste visa vilket mervärde man har framför andra finansiärer inom EU. har banken därför lagt ned ett stort arbete på att ta fram kriterier för att tydligt kunna ange sitt mervärde. Regeringen anser att denna fråga har fortsatt hög prioritet. 45.6.3Europeiska investeringsfonden (EIF) EIF är unionens särskilda organ för förmedling av riskkapital och garantier för små och medelstora företag. Starka drivkrafter för EIF är den vikt som Lissabonstrategin lägger på den kunskapsbaserade ekonomin vilket bl.a. kräver riskkapital till teknologiutveckling och innovationer, samt de europeiska staternas mål att öka investeringar i europeisk forskning och utveckling. har inga frågor av större betydelse rörande varit aktuella i dialogen mellan regering och riksdag. EU måste företrädas av moderna, öppna och medborgarorienterade institutioner. fortsatte att verka för ökad öppenhet och insyn i EU:s institutioner. tillämpar , rådet och kommissionen förordningen (1049/2001) om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar. I behand- lingen av de enskilda utlämnandeärenden som rådet beslutar i har alltsedan antagandet av de nya reglerna agerat för att främja en öppenhetsvänlig tolkning av bestämmelserna. De diskussioner av mer principiell natur som förts i rådet har handlat om hur sekretessbestämmelsen till skydd för rättslig rådgivning ska tolkas. och frågan om vilken betydelse enskilda medlemsstaters inställning till utlämnande av handlingar som härrör från dem ska ha. Skillnader i medlemsstaternas bedömning om skaderekvisiten i en specifik sekre- tessbestämmelse har, liksom , föranlett åtskillig diskussion. Antalet handlingar som begärts ut från rådet har minskat något jämfört . Antalet s.k. bekräftande ansökningar (begäran om omprövning) har också minskat något jämfört . En trolig anledning till detta är att flertalet handlingar finns direkt tillgängliga via Internet. Detta gäller även handlingar som offentliggjorts endast delvis, s.k. maskade handlingar. Den tendens som noterades , att rådet går mot ökad förståelse och acceptans för handlingsoffentligheten, har varit fortsatt tydlig. Även inom kommissionen går utvecklingen i samma riktning, men på grund av kommissionens mer decentraliserade struktur är tendensen inte lika tydlig. Inom ramen för utarbetandet av nya tjänsteföreskrifter för EU- anställda har med framgång drivit frågan om stärkt yttrandefrihet för EU-tjänstemännen. De gamla reglerna angav att tjänstemännen hade tystnadsplikt. föreskrivs i stället en grundläggande rätt till yttrande- frihet. 45.8Personalpolitik i EU:s institutioner fattade EU:s utrikesministrar beslut om personalpolitiska reformer som rör de cirka 30 000 tjänstemännen vid EU:s institutioner. Reformerna innebär bl.a yttrandefrihet för tjänstemännen som nämnts ovan. Beslutet markerade slutfasen i det handlingsprogram om administ- rativa reformer som antogs av kommissionen . Reformerna ska bidra till att skapa öppnare och mer effektiva institutioner och att göra institutionerna till bättre och modernare arbets- givare. Ledarskapet ska förbättras och de strikta hierarkierna luckras upp. Reformerna kommer att leda till besparingar på lång sikt, bl.a. genom att pensionsåldern höjs från 60 till . Paketet innehåller också förbätt- ringar för personalen när det gäller t.ex. reglerna vid föräldraledighet och de rättigheter som följer av registrerat partnerskap. Det nya regelverket trädde i kraft , med . Svenska språket och regelförbättring Institutionernas åtgärder för en bättre och enklare lagstiftning Det finns fyra interinstitutionella avtal, som behandlar förbättring av EU-lagstiftningen för att göra den överskådligare och begripligare. Det är avtalet om kodifiering (EUT C 102, ), om den redak- kvaliteten (EUT C 73, ), om omarbetning (EUT C 77, 28.3.2002) och det senaste om bättre lagstiftning (2003/C 321/01), som har behandlats i såväl allmänna rådet som konkurrens- har i alla de sammanhang där regelförbättring behandlats betonat vikten av att detta arbete också omfattar språklig och Regelförbättringsarbetet i övrigt behandlas närmare i avsnitt 27.3. publicerade institutionerna Gemensam praktisk handledning för utformningen av gemenskapslagstiftningen, som riktar sig till alla som deltar i utformningen av rättsakter. exemplifierar de 22 riktlinjer som finns i det interinstitutionella avtalet om redaktionell kvalitet, bl.a. att gemenskapens rättsakter ska vara klart, enkelt och exakt formulerade och att de ska ta hänsyn till de personer som rättsakterna kommer att gälla, så att de på ett otvetydigt sätt kan få kunskap om sina rättigheter och skyldigheter. /klarsprak/. I enlighet med bl.a. förslagen i betänkandet Svenskan i EU (SOU 1998:114) inrättades en särskild tjänst för EU-språkvård i bättre språklig och redaktionell kvalitet i såväl grundtexterna som de svenska översättningarna av framför allt rättsakter. påverkan i olika EU-sammanhang där regelkvalitet behandlas, genom samarbete med svenska översättare och juristlingvister i institutionerna och genom rådgivning och information till dessa och till svenska EU- Det finns nu en eller flera kontaktpersoner i EU-språkliga frågor vid ett 40-tal myndigheter och i alla departement. bl.a. termfrågor från översättarna i institutionerna till den egna myndighetens experter i olika sakfrågor. EU-språkvårdens webbsidor är en viktig kanal. information om kontaktpersoner, seminarier som anordnas och de EU- språkliga riktlinjer som utarbetats, bl.a. en checklista för hur man lämnar språkliga synpunkter på EU-texter. har EU-språkvården granskat den svenska översättningen av förslaget till fördrag om en och ett par Erfarenheterna visar att det är önskvärt att viktiga EU- rättsakter får samma språkliga granskning som de inhemska författ- Skr. 2004/05:60 ningarna, men detta önskemål kan inte tillgodoses. Förslag om svenskans ställning i EU och om förbättrad kvalitet i EU- texter finns också i betänkandet Mål i mun (SOU 2002:27), som Kom- mittén för svenska språket lade fram . Kommittén bedömde att språkvård med anknytning till EU är en viktig uppgift för . Förslagen har beretts av en inter- departemental arbetsgrupp, som samordnas av . Som aviserades i budgetpropositionen (2004/05:1, UO 17, s. 28) avser regeringen återkomma till i frågan . Kommissionen har som uppgift att övervaka att medlemsstaterna till- lämpar och genomför EG-rätten på ett riktigt sätt (artikel 211 i EG- fördraget). Till kommissionen inkommer klagomål från enskilda fysiska eller juridiska personer eller från andra medlemsstater om påstådda överträdelser av EG-rätten. Kommissionen kan också på eget initiativ ta upp sådana frågor. Om kommissionen anser att en medlemsstat inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt EG-fördraget, kan kommissionen inleda ett s.k. överträdelseförfarande enligt artikel 226 i EG-fördraget. Överträdelse- ärendena handlar om utebliven anmälan till kommissionen om full- ständigt genomförande av EG-direktiv och om felaktig tillämpning av EG-rätten. Överträdelseförfarandet är indelat i tre faser. I den första fasen beslutar kommissionen om en formell underrättelse till medlemsstaten och den berörda medlemsstaten lämnas tillfälle att komma med synpunkter på den påstådda överträdelsen. Om kommissionen inte är nöjd med svaret och fortfarande anser att det är fråga om en överträdelse, kan kommissionen i ett andra steg lämna ett motiverat yttrande. I det motiverade yttrandet åläggs den berörda medlemsstaten att vidta rättelse inom , normalt . Om medlemsstaten inte rättar sig kan kommissionen i den tredje fasen besluta att föra ärendet vidare till . har tagit emot 21 formella underrättelser varav fem underrättelser har avsett underlåtelse att anmäla fullständigt genom- förande av direktiv. har kommissionen överlämnat 17 motiverade yttranden till och fört vidare fem ärenden mot till . Kommissionen har avskrivit 47 ärenden som varit föremål för formellt överträdelseförfarande. I bilaga 4 redogörs för pågående överträdelseärenden mot . Bilaga 1: Mål av svenskt intresse vid och förstainstansrätt I denna sammanställning redovisas mål vid och förstainstansrätten i vilka aktivt har tagit del eller där begäran om förhandsavgörande har kommit från en svensk domstol. I avsnitt 1 upptas de mål som avgjorts slutligt . I avsnitt 2 finns de mål som vid utgången av fortfarande var pågående. Målen redovisas inom respektive avsnitt i målnummerordning samt med målen i vilka är eller varit part eller intervenient först och målen om förhands- avgörande därefter. Överträdelseärenden mot som gått vidare till redovisas särskilt i bilaga 4. SLUTLIGT AVGJORDA MÅL UNDER ÅR 2004 Mål i vilka talan väckts vid eller EG:s förstainstansrätt C-2/01 & 3/01 P i (ERS2001/68:2) Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV mot , med stöd av European peiska gemenskapernas kommission mot , med stöd av (T-41/96 i förstainstansrätten; mot Europeiska gemen- skapernas kommission) Överklagande Konkurrens - Parallellimport Exportförbud Artikel 85.1 i EG-fördraget (nu artikel 81.1 EG) Begreppet avtal mellan företag - Bevis för att det föreligger ett konkurrensbegränsande avtal - Marknaden för läkemedelsprodukter. Kommissionen överklagade förstainstansrättens och åberopade i huvudsak att rätten hade tillämpat en alltför restriktiv tolkning av avtalsbegreppet enligt artikel 85.1 i EG-fördraget. till stöd för kommissionen C-312/02 (ERS2002/139:1) mot Europeiska Talan om ogiltigförklaring EUGFJ avgifter av lantbrukare för framställning av de kartor som krävts vid lantbrukarnas ansökningar om gemenskapsstöd Utgifter som har undantagits från gemenskapsfinansiering Förordningen nr 1765/92 och förordningen nr 805/68 Stöd till producenter av vissa jordbruks- grödor Gemensam organisation av marknaden för nötkött. har tagit ut avgifter av lantbrukare för framställning av de kartor som krävts vid lantbrukarnas ansökningar om Kommissionen ansåg dock att avgifterna var att betrakta som en administrativ avgift och beslutade därför att avgifterna skulle undantas från gemenskapsfinansiering. väckte talan mot kommissionens beslut. dom : talan ogillades. Domstolen konstaterade att talan inte kunde bifallas på den grunden att beslutet utgjorde ett åsidosättande av artikel 5.2c i förordning 729/70 och artikel 8.1 i förordning 1663/95 eftersom förordningen vid den tidpunk- ten för de faktiska omständigheterna inte uppställde något krav på att kommissionen meddelande skulle innehålla en utvärdering av vilka utgifter som skulle undantas från gemenskapsfinansiering. Domstolen delade inte heller bedömning att avgifterna för framställning av att kartor inte kan anses som administrativa avgifter för behandling av stödansökningar. Förbudet mot avdrag måste anses omfatta alla avgifter beträffande vilka det finns ett direkt och inre samband med de utbetalda beloppen. Domstolen erinrade om att den i en skrivelse till kommissionen medgivit att den övervägt flera möjligheter för att finansiera tillhandahållandet av kartor men att regeringen slutligen valt att ta ut en avgift. Dessutom skulle en stödansökan alltid ges in tillsammans med en karta som tillhandahållits av myndigheterna. Under dessa omständigheter måste det anses dels finnas ett direkt samband mellan jordbrukarnas stödansökningar och uttaget av kartavgiften, dels att denna avgift ledde till en minskning av det stöd som mottagaren faktiskt fick. Det är förbjudet för de nationella myndigheterna att göra ett avdrag på utbetalningarna eller kräva betalning för administrativa kostnader i samband med ansökan som leder till en minskning av stödbeloppen. Att vissa jordbrukare har ansökt om stöd enligt såväl de nu aktuella förordningarna som miljö- och regionalstöd påverkar inte den bedömningen. Av skälen till förordningen 1765/92 och förordningen 805/68 framgår att syftet med kompensationsbetalningarna är att bl.a. kompensera för visst inkomstbortfall. Förordningarnas syften kan därför endast uppnås om kompensationsstödet betalas ut i sin helhet. T-168/02 (ERS2002/153:3) Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH mot Europeiska gemenskapernas kommission. Talan om ogiltigförklaring Tillgång till handlingar Förordning (EG) nr 1049/2001(öppenhetsförordningen) Artikel 4.5 Handling från medlemsstat medgivande. intervenerade tillsammans med och till stöd för sökandens påstående att kommissionens beslut grundats på en oriktig tolkning av artikel 4.5 i öppenhetsförordningen. intervenerade på kommissionens sida. Förstainstansrättens dom : Rätten ogillade sökandens talan. Öppenhetsförordningen har varken till syfte eller effekt att ändra nationell lagstiftning om tillgång till handlingar. Genom artikel 4.5 ges medlemsstaterna en särställning i förhållande till andra tredje parter, och utgör härvid lex specialis. Enligt denna bestämmelse får medlemsstaten begära att en institution inte ska lämna ut en handling som härrör från denna, och institutionen är skyldig att inte lämna ut den utan att medlemsstaten har lämnat sitt medgivande. Denna skyldighet för institutionen att inhämta medlemsstatens med- givande, skulle riskera att bli tomma ord om kommissionen kunde besluta att lämna ut handlingen trots att den berörda medlemsstaten uttryckligen begärt motsatsen. En begäran från medlemsstaten enligt denna bestämmelse innebär ett åläggande för institutionen att inte lämna ut handlingen. Medlemsstaten inte är skyldig att motivera en begäran enligt artikel 4.5 och efter det att medlemsstaten ingett en sådan begäran ankommer det inte på institutionen att bedöma om det är berättigat att inte lämna ut den aktuella handlingen med hänsyn till bl.a allmän- intresset. T-84/03 (ERS2003/113:3) mot Europeiska unionens råd. Insyn Allmänhetens tillgång till rådets handlingar Tillgång delvis vägrad Förordning (EG) nr 1049/2001 (öppenhetsförordningen) intervenerade till stöd för sökandens yrkande om tillgång till rättsutlåtande som upprättats av rådets juridiska avdelning. gjorde gällande att rådets beslut grundades på en oriktig tolkning av undantaget i artikel 4.2 andra strecksatsen i öppenhetsförordningen. Förstainstansrättens dom : Begreppet juridisk rådgivning i artikel 4.2 andra strecksatsen i öppenhetsförordningen ska tolkas så att det omfattar yttranden från rådets juridiska avdelning. Institutionerna är dock skyldiga att i varje enskilt fall bedöma om de handlingar till vilka tillgång begärs verkligen omfattas av något av undantagen i förordningen. Undantagen ska tolkas och tillämpas restriktivt. Enbart det faktum att yttrandet från juridiska avdelningen innehåller juridisk rådgivning kan därmed inte i sig motivera tillämpningen av undantaget i artikel 4.2 andra strecksatsen. Rådet har i detta fall undersökt innehållet i den aktuella juridiska rådgivningen för att avgöra frågan om utlämnande. Förstainstansrätten delar rådets bedömning att ett utlämnande av handlingen skulle medföra att rådets interna diskussioner beträffande gemenskapens behörighet i frågor som gäller tillträde till arbetsmarknaden för medborgare från tredjeland skulle offentliggöras liksom, mera allmänt, dess interna diskussioner i fråga om lagenligheten hos den lagstiftning som avses. Med hänsyn till sådana handlingars särskilda art skulle utlämnande av ett sådant yttrande kunna medföra att tvivel uppstod beträffande huruvida den avsedda lagstiftningen är lagenlig. Förstainstansrätten fann vidare att rådet haft fog för att anse att oavhängigheten hos yttranden som dess rättstjänst upprättat på begäran av andra avdelningar inom institutionen, eller som är avsedda för dessa avdelningar, kan utgöra ett skyddsvärt intresse. Mot denna bakgrund har rådet inte gjort någon felaktig bedömning genom att anse att det fanns intresse av att skydda den aktuella handlingen innehållande juridisk rådgivning. C-440/00 (ERS2001/17:2) Gesamtbetreibsrat der . KG; begäran från Bundesgericht, . Socialpolitik Artiklarna 4 och 11 i direktiv /45/EG Europeiskt företagsråd Information till och samråd med arbetstagare i gemenskapsföretag av företag vars centrala ledning inte finns i en medlemsstat. Den tyska domstolen frågade om direktiv /45/EG medför en horisontell skyldighet för systerbolag i medlemsstaterna att lämna vissa uppgifter till det företag som anses som den centrala ledningen enligt direktivet som inte är beläget i en medlemsstat. anförde i sitt yttrande att direktiv /45/EG bör tolkas på så sätt att dotterbolagen är skyldiga att tillhandahålla moderbolaget den Hur efterlevnaden av denna skyldighet ska garanteras får dock medlemsstaterna själva bestämma. förhandsavgörande : Direktiv ska tolkas så att när, 1.den centrala ledningen i en grupp av gemenskapsföretag inte är belägen i en medlemsstat, är det den presumerade centrala ledningens ansvar att tillhandahålla arbetstagarrepresentanterna information som är nödvändig för att inleda förhandlingar om inrättandet av ett europeiskt företagsråd, 2.den centrala ledningen inte för inrättandet av ett sådant företagsråd håller viss information tillgänglig för den presumerade centrala ledningen, är den senare för att kunna fullgöra sina förpliktelser gentemot nämnda arbetstagarrepresentanter skyldig att begära den information som är nödvändig för att inleda förhandlingar om inrättandet av ett sådant företagsråd från övriga företag i gruppen som är belägna inom medlemsstaternas territorium, och har rätt att få sådan information från dem, 3.ledningarna för övriga företag i gruppen som är belägna i medlemsstaterna är skyldiga att tillhandahålla den presumerade centrala ledningen nämnda information, som de har tillgång till eller som de har möjlighet att få tillgång till, 4.berörda medlemsstater ska säkerställa att nämnda ledningar tillhandahåller den presumerade centrala ledningen denna information. Informationsskyldigheten som följer av direktivet omfattar information om det genomsnittliga antalet anställda, deras fördelning i medlemsstaterna, företagets verksamheter och företagen i gruppen samt strukturen i detta företag och i företagen i gruppen, liksom information om namn- och adressuppgifter avseende de arbetstagarrepresentanter vilka skulle kunna delta vid inrättandet av ett särskilt förhandlingsorgan enligt artikel 5 i direktivet eller vid inrättandet av ett europeiskt företagsråd, när denna information är nödvändig för att kunna inleda förhandlingar om inrättandet av ett europeiskt företagsråd. C-341/01 (ERS2001/189:2) mot CAROPACK Handelsgesellschaft mbH; begäran från Landes- und Handelsgericht Korneuburg, . Direktiv /62/EG - Förpackningar och förpackningsavfall Bärkassar av plast Nationell lagstiftning avseende insamling och återvinning av använda förpackningar och förpackningsavfall Skyldighet att vända sig till ett auktoriserat företag eller att organisera ett insamlingssystem. Den österrikiska domstolen frågade om bärkassar av plast omfattas av tillämpningsområdet för direktiv /62/EG om förpackningar och förpackningsavfall. hävdade i sitt yttrande att plastkassar ska omfattas av direktivets tillämpningsområde och, om så inte skulle vara fallet, att direktivet inte hindrar att sådana återvinnings- och insamlingssystem som upprättats för att genomföra direktivet ändå omfattar plastkassar. förhandsavgörande : Artikel 3.1 i direktiv /62/EG ska tolkas på så sätt att bärkassar av plast som överlämnas till en kund i en affär, utan kostnad eller mot betalning, är att anse som förpackningar i den mening som avses i detta direktiv. Begreppet producent avser inom ramen för artikel 3.1 första stycket producenten av varorna och inte tillverkaren av förpackningsprodukterna. C-18/02 (ERS2002/54:1) för Torline A/S mot LO i för Sjöfolk; begäran från Arbejdsretten, . Brysselkonventionen Artikel 5.3Behörighet i mål om skadestånd utanför avtalsförhållanden - Ort där skadan inträffade Åtgärder som vidtagits av ett fackförbund i en konventionsstat mot ett rederi som äger ett fartyg som är registrerat i en annan konventionsstat. Den danska domstolen frågade om uttrycken skadestånd utanför avtalsförhållanden och orten där skadan inträffade i artikel 5.3 i Brysselkonventionen kan tolkas så att en dansk domstol blir behörig att pröva stridsåtgärder från ett svenskt fartyg. Stridsåtgärderna syftade till att få tillstånd ett kollektivavtal för den polska besättningen. anförde att artikel 5.3 i Brysselkonventionen enligt sin ordalydelse inte är tillämplig på en fastställelsetalan om lagligheten av stridsåtgärder. Undantagsbestämmelsen i artikel 5.3 ska dessutom enligt domstolens praxis tolkas restriktivt och på ett sätt som är förutsägbart för svaranden. förhandsavgörande : Artikel 5.3 i Brysselkonventionen ska tolkas så att uttrycket skadestånd utanför avtalsförhållanden omfattar ett mål angående lagligheten av en stridsåtgärd som enligt den berörda medlemsstatens lagstiftning endast får prövas av en annan domstol än den som har att pröva en talan om ersättning för skada som orsakats av stridsåtgärden. Artikel 5.3 ska vidare tolkas så att en skada som uppkommer på grund av en stridsåtgärd mot ett fartyg inte nödvändigtvis ska anses ha uppkommit i den stat där fartyget är registrerat. C-71/02 (ERS2002/62:2) mot Troostwijk GesmbH; begäran från Oberster Gerischtshof, . Fri rörlighet för varor Artikel 28 EG Åtgärder med motsvarande verkan - Begränsning av rätten att göra reklam Hänvisning till varornas kommersiella ursprung - Varor från en företagskonkurs Direktiv /450/EEG Grundläggande rättigheter Yttrandefrihet Proportionalitetsprincipen. Den österrikiska domstolen frågade om ett nationellt reklamförbud var förenligt med förbudet mot åtgärder med motsvarande verkan enligt artikel 28 EG. anförde att en sådana nationella bestämmelser, som förbjuder att det i reklamannonser angående försäljning av varor anges att varorna kommer från ett konkursbo när varorna inte längre tillhör konkursboet, inte omfattas av tillämpningsområdet för artikel 28 EG och under alla omständigheter är befogad med hänsyn till konsumentskyddet och god handelssed. förhandsavgörande : Artikel 28 EG utgör inte hinder mot en nationell bestämmelse enligt vilken det är förbjudet att i meddelanden till allmänheten eller i information riktad till en större personkrets om försäljning av varor som härrör från en konkurs, men som inte längre tillhör konkursboet, på något sätt ange att varorna kommer från en konkurs, oavsett om sistnämnda påstående är sant. C-235/02 (ERS2002/155:2) Brottmålet mot och ; begäran från förundersökningsdomaren vid Tribunale di , . Direktiv /442/EEC och 91/156/EEC Definition av begreppet avfall Petroleumkoks. Den italienska domstolen frågade om petroleumkoks omfattas av avfallsbegreppet i den mening som avses i artikel 1 i direktiv /442/EEG. anförde att det avgörande för om något ska betraktas som avfall enligt direktivet är om innehavaren gör sig av med föremålet eller ämnet, avser eller är skyldig att göra det. Innehavarens avsikt eller skyldighet måste avgöras mot bakgrund av omständigheterna i det enskilda fallet. Frågan om petroleumkoks omfattas av avfallsbegreppet kan därför inte besvaras med ett generellt ja eller nej. pekade vidare på omständigheter som kan tyda på att petroleumkoks som används som bränsle inte behöver betraktas som avfall. förhandsavgörande : Med hänvisning till fast praxis fann domstolen att petroleumkoks inte omfattas av avfallsbegreppet i den mening som avses i direktivet när det används som bränsle i oljeraffinaderier. Detta gäller både när petroleumkoksen är ett huvudämne och när det utgör en biprodukt vid produktion av andra brännbara råoljeämnen. C-320/02 (ERS2002/164:1) Stenholmen mot ; begäran från Regeringsrätten, . Sjätte mervärdesskattedirektivet Artikel 26 a Särskilda bestämmelser för begagnade varor Begreppet begagnad vara Häst som sålts vidare efter att den tränats Nationella regler för vinstmarginalbeskattning.