prop · GT0326 · 2005-10-17 00:00:00 — (9)Eftersom åtgärderna i detta direktiv är nödvändiga för att uppnå gemenskapens mål och fördraget inte ger några andra befogenheter än dem i artikel 308 för antagandet av detta direktiv, bör denna artikel i fördraget tillämpas. (10)Det kan vara svårt för brottsoffer att få ersättning från gärnings- mannen därför att denne ofta saknar tillgångar för att fullgöra en dom om skadestånd eller därför att denne inte kan identifieras eller lagföras. (11)Ett system för samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter bör införas för att göra det lättare för brottsoffret att få ersättning i fall där brottet begicks i en annan medlemsstat än den där brottsoffret är bosatt. (12)Systemet skall garantera att brottsoffer alltid kan vända sig till en myndighet i den medlemsstat där de är bosatta och bör lösa de praktiska och språkliga problem som kan uppstå i gränsöverskridande fall. (13)I systemet bör de bestämmelser ingå som är nödvändiga för att brottsoffer skall kunna få den information de behöver för att ansöka om ersättning och för att myndigheterna skall kunna samarbeta effektivt. (14)Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheter och bekräftar de principer som erkänns såsom allmänna gemenskapsrättsliga principer, bland annat i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättig- heterna. (15)Eftersom målet för ersättning till brottsoffer inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av de gräns- överskridande inslagen och de därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemen- skapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målet. (16)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv skall antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. MÖJLIGHET ATT FÅ ERSÄTTNING I GRÄNSÖVERSKRIDANDE Rätt att lämna in en ansökan i den medlemsstat där sökanden är bosatt Medlemsstaterna skall ombesörja att, då ett uppsåtligt våldsbrott har begåtts i en annan medlemsstat än den medlemsstat där sökanden av ersättning har sin vanliga vistelseort, sökanden skall ha rätt att lämna in ansökan till en myndighet eller ett annat organ i den sistnämnda medlemsstaten. Ansvar för att betala ersättning Ersättningen skall betalas av den behöriga myndigheten i den med- lemsstat på vars territorium brottet begicks. Ansvariga myndigheter och administrativa förfaranden 1.Medlemsstaterna skall inrätta eller utse en eller flera myndigheter eller andra organ (nedan kallade biståndsmyndighet eller -myndigheter) som är ansvariga för att tillämpa artikel 1. 2.Medlemsstaterna skall inrätta eller utse en eller flera myndigheter eller andra organ (nedan kallade beslutsmyndighet eller -myndigheter) som skall vara ansvariga för att besluta i fråga om ansökningar om ersättning. 3.Medlemsstaterna skall sträva efter att så långt som möjligt minska de administrativa formaliteter som krävs av den som söker ersättning. Information till potentiella sökande Medlemsstaterna skall se till att den som vill ansöka om ersättning får tillgång till grundläggande information, på de sätt som medlemsstaterna anser lämpliga, om möjligheterna att ansöka om ersättning. 6 EGT L 184, , s. 23. 1.Biståndsmyndigheten skall lämna sökanden den information som avses i artikel 4 och de ansökningsblanketter som krävs, på grundval av den handbok som skall utarbetas i enlighet med artikel 13.2. 2.Biståndsmyndigheten skall på sökandens begäran ge honom eller henne allmän vägledning och information om hur ansökan skall fyllas i och vilka handlingar till styrkande av ansökan som kan krävas. 3.Biståndsmyndigheten skall inte göra någon bedömning av ansökan. 1.Biståndsmyndigheten skall översända ansökan och eventuella handlingar till styrkande av den till beslutsmyndigheten. 2.Biståndsmyndigheten skall översända ansökan med hjälp av den stan- dardblankett som nämns i artikel 14. 3.Språket i ansökan och eventuella handlingar till styrkande av ansökan skall fastställas i enlighet med artikel 11.1. Vid mottagandet av en ansökan som har översänts i enlighet med artikel 6 skall beslutsmyndigheten skicka följande infor- mation till biståndsmyndigheten och till sökanden: a)Namnet på den kontaktperson eller den avdelning som ansvarar för ärendets handläggning. b)Ett mottagningsbevis för ansökan. c)Om möjligt en uppskattning av hur det kommer att ta innan ett beslut fattas om ansökan. Anmodan om ytterligare information skall vid behov ge sökanden allmän vägledning när det gäller att tillmötesgå anmodanden från beslutsmyndigheten om ytter- ligare information. Den skall på sökandens begäran därefter översända informationen direkt till beslutsmyndigheten, i förekommande fall till- sammans med en förteckning över översända handlingar till styrkande av Om beslutsmyndigheten beslutar att, i enlighet med lagen i besluts- myndighetens medlemsstat, höra sökanden eller någon annan person såsom vittne eller expert kan den kontakta biståndsmyndigheten för att se till att a)personen/personerna hörs direkt av beslutsmyndigheten, i enlighet med lagen i beslutsmyndighetens medlemsstat, främst genom telefon- eller videokonferens, eller att b)personen/personerna, i enlighet med lagen i biståndsmyndighetens medlemsstat, hörs av biståndsmyndigheten som sedan skall översända en förhörsrapport till beslutsmyndigheten. Det direkta hörandet i enlighet med punkt 1 a får endast äga rum i samarbete med biståndsmyndigheten och på frivillig grund utan möjlig- het för den beslutande biståndsmyndigheten att införa tvångsåtgärder. skall skicka beslutet om ansökan om ersättning med hjälp av den standardblankett som nämns i artikel 14 till sökanden och biståndsmyndigheten , i enlighet med nationell lag- stiftning, efter det att beslutet har fattats. Information som översänds mellan myndigheterna enligt artiklarna 6 10 skall lämnas på a)det officiella språk eller ett av språken i den medlemsstat där den myndighet till vilken informationen sänds är belägen och som är ett av gemenskapsinstitutionernas språk, eller b)ett annat av gemenskapsinstitutionernas språk som den medlemsstaten har angivit att den kan godta, i) den fullständiga texten till beslutsmyndighetens beslut, där lagen i beslutsmyndighetens medlemsstat gäller för språkanvändningen, och ii) förhörsrapporter i enlighet med artikel 9.1. b, där biståndsmyndig- heten skall utfärda föreskrifter om språkanvändningen med förbehåll för kravet att det är ett av gemenskapsinstitutionernas språk. 2.Arbete som biståndsmyndigheten utför i enlighet med artiklarna 110 skall inte ge upphov till något krav på att sökanden eller beslutsmyndig- heten skall gottgöra den för avgifter eller kostnader. 3.För ansökningsblanketter och andra handlingar som översänds i enlig- het med artiklarna 610 skall det inte krävas något bestyrkande eller någon liknande formalitet. 1.De regler om möjlighet att få ersättning i gränsöverskridande fall som fastställs i detta direktiv skall fungera på grundval av medlemsstaternas ordningar för ersättning till offer för uppsåtliga våldsbrott som begås på deras respektive territorier. 2.Alla medlemsstater skall säkerställa att det i deras nationella regler föreskrivs en ordning för ersättning till offer för uppsåtliga våldsbrott som begås på deras respektive territorier, som garanterar rättvis och lämplig brottsofferersättning. Information till kommissionen och utarbetande av en handbok Medlemsstaterna skall sända kommissionen a)en förteckning över myndigheter som har inrättats eller utsetts i enlighet med artikel 3.1. och 3.2. och, i förekommande fall, information om den särskilda och territoriella behörigheten för dessa myndigheter, b)de språk som avses i artikel 11.1. a som myndigheterna kan godta för tillämpningen av artiklarna 610 och de officiella språken, förutom sitt eget, som den kan godta för överförande av ansökningar i enlighet med artikel 11.1. b, c) den information som har utarbetats i enlighet med artikel 4, d) ansökningsblanketterna för ersättning. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om eventuella ändringar av denna information. Kommissionen skall, i samarbete med medlemsstaterna utarbeta och på Internet offentliggöra en handbok som innehåller den information som medlemsstaterna har lämnat i enlighet med punkt 1. ansvara för att handboken översätts. Standardblankett för översändande av ansökningar och beslut Standardblanketter skall utformas för över- sändandet av ansökningar och beslut i enlighet med förfarandet i artikel 15.2 1.Kommissionen skall biträdas av en kommitté. 2.När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 3 och 7 i beslut /468/EG tillämpas. 3.Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. Medlemsstaterna skall utse en central kontaktpunkt som skall a)bistå vid genomförandet av artikel 13.2, b)främja nära samarbete och informationsutbyte mellan biståndsmyndig- heter och beslutsmyndigheter i medlemsstaterna, och c)bistå och söka lösa eventuella problem vid tillämpningen av artiklarna 110. Kontaktpunkterna skall sammanträda regelbundet. Under förutsättning att bestämmelserna är förenliga med detta direktiv, skall direktivet inte hindra medlemsstaterna från att a)införa eller behålla förmånligare bestämmelser för brottsoffer eller andra personer som påverkas av ett brott, b)införa eller behålla bestämmelser om ersättning till offer för brott som har begåtts utanför deras territorium eller till andra personer som påverkas av sådana brott, på de villkor som medlemsstaterna själva föreskriver i detta avseende. 1.Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv , med undantag av artikel 12.2, där datum för efterlevnad skall vara . De skall genast underrätta kommissionen om detta. 2.Medlemsstaterna får föreskriva att de bestämmelser, som behövs för att följa detta direktiv, endast skall gälla för sökande vars skador har vållats av brott som begåtts efter . 3.När en medlemsstat antar dessa åtgärder skall de innehålla en hänvis- ning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offent- liggörs. Sätten på vilka hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv fastställa. 4.Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. skall kommissionen för , rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén lägga fram en rapport om tillämpningen av detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Sammanfattning av promemorian Europeisk brottsskadeersättning genomförande av EG:s direktiv om ersättning till brottsoffer Promemorian innehåller förslag som syftar till att genomföra ett EG- direktiv (2004/80/EG) om ersättning till brottsoffer (brottsofferdirekti- vet). I promemorian görs bedömningen att uppfyller de materiella krav som direktivet uppställer på brottsskadeersättning men att vissa författningsändringar krävs för att uppfylla bestämmelserna om handläggning av gränsöverskridande ersättningsfall. För det senare ända- målet föreslås i promemorian att två nya paragrafer införs i brottsskade- lagen. De nya bestämmelserna innebär bl.a. följande. Om en ansökan om brottsskadeersättning grundar sig på ett sådant uppsåtligt våldsbrott som avses i direktivet och brottet har begåtts i en annan medlemsstat i Europeiska unionen, skall ansökningen även anses utgöra en begäran om europeisk brottsskadeersättning. I den senare delen skall Brottsoffermyn- digheten överlämna sökandens begäran till en behörig myndighet i den andra medlemsstaten, som har att enligt den medlemsstatens lag besluta om och betala ut ersättning. Även om ett sådant överlämnande har skett, är bevarad vid sin rätt att fatta beslut i anledning av ansökningen om brottsskadeersättning. Den senare bestämmelsen säkerställer bl.a. att i ett sådant fall kan lämna kompletterande ersättning, innebärande att den samlade ersättningen uppgår till i vart fall de beloppsnivåer som följer av svensk praxis på om- rådet. Lagändringarna är avsedda att träda i kraft . Förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413) Härigenom föreskrivs1 i fråga om brottsskadelagen (1978:413) dels att 1, 6 och 7 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 18 och 19 §§, av följande lydelse, dels att det närmast före rubriken närmast före 2 § skall införas en ny rubrik som skall lyda Brottsskadeersättning, dels att det närmast före 18 § skall införas en ny rubrik av följande ly- delse. Denna lag gäller ersättning av statsmedel för skada till följd av brott (brottsskadeersättning). Lagen tillämpas om brottet har begåtts i . Vid personskada och sådan kränkning som avses i 2 § andra stycket är lagen dess- utom tillämplig om brottet har be- gåtts utomlands mot någon som hade hemvist i . Lagen till- lämpas dock inte, om brottet och den skadelidande har så ringa anknytning till att det inte är rimligt att skadan ersätts av svenska statsmedel. Bestämmelserna i 217 §§ i denna lag gäller ersättning av svenska statsmedel för skada till följd av brott (brottsskadeersätt- ning). Bestämmelserna tillämpas om brottet har begåtts i . Vid personskada och sådan kränkning som avses i 2 § andra stycket är bestämmelserna dessutom tillämp- liga om brottet har begåtts utom- lands mot någon som hade hem- vist i . Bestämmelserna tillämpas dock inte, om brottet och den skadelidande har så ringa anknytning till att det inte är rimligt att skadan ersätts av svenska statsmedel. I 18 och 19 §§ finns bestämmel- ser om sådan ersättning som på grund av föreskrift i annan med- lemsstat i Europeiska unionen ut- går av statsmedel för skada till följd av brott som begåtts i den staten (europeisk brottsskade- ersättning). 1Jfr Rådets direktiv /80/EG av om ersättning till brottsoffer (EUT L 261, , s. 15, Celex 32004L0080). 2Senaste lydelse 2002:346. Vid bestämmande av brottsskadeersättning avräknas skadestånd som har betalts eller bör kunna bli betalt till den skadelidande på grund av skadan. Har betalning skett av sådan europeisk brottsskadeersättning som avses i 18 och 19 §§ eller av annan ersättning av utländska statsmedel för skada till följd av brott, avräknas också den. Vid bestämmande av brottsska- deersättning med anledning av personskada avräknas, förutom skadestånd, annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan och som inte har (1972:207). Avräkning sker dock ej i den mån ersättningen motsva- rar ett sparande på den skadelidan- des sida. Vid bestämmande av brotts- skadeersättning med anledning av kränkning eller med anledning av sakskada eller ren förmögenhets- skada avräknas, förutom skade- stånd, annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan. Vid bestämmande av brottsska- deersättning med anledning av personskada avräknas, utöver vad som sägs i 6 §, annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan och som inte har avräknats redan med stöd av 5 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207). Avräkning sker dock inte i den mån ersättningen mot- svarar ett sparande på den skade- lidandes sida. Vid bestämmande av brotts- skadeersättning med anledning av kränkning eller med anledning av sakskada eller ren förmögenhets- skada avräknas, utöver vad som sägs i 6 §, annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan. Om en ansökan om brottsskade- ersättning gäller en skada till följd av ett sådant uppsåtligt våldsbrott som avses i rådets direktiv /80/EG om ersättning till brottsoffer och brottet har begåtts i en annan medlemsstat i Euro- peiska unionen, skall ansökningen även anses vara en begäran om europeisk brottsskadeersättning. Första stycket gäller inte, om det framgår för Brottsoffermyndig- 3 Senaste lydelse 2001:733. heten att europeisk brottsskade- ersättning redan har betalts. Sökandens begäran om euro- lämnas till en behörig myndighet i den andra medlemsstaten. även om ett överlämnande har skett enligt första stycket. Om en myndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen beslutar om europeisk brottsska- deersättning efter det att Brottsof- fermyndigheten har betalt brotts- intill det av Brottsoffermyndighe- ten betalda beloppet i den skade- från den utländska myndigheten. Denna lag träder i kraft . Efter remiss har yttranden över promemorian lämnats av Hovrätten för , Justitiekanslern, , , , , , , , Riks- organisationen för kvinnojourer och tjejjourer i samt . Länsrätten i , och har beretts tillfälle att avge yttrande men har avstått från att yttra sig. Förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413) Härigenom föreskrivs1 i fråga om brottsskadelagen (1978:413) dels att 1, 6 och 7 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 18 och 19 §§, av följande lydelse, dels att det närmast före rubriken närmast före 2 § skall införas en ny rubrik som skall lyda Brottsskadeersättning, dels att det närmast före 18 § skall införas en ny rubrik av följande ly- delse. Denna lag gäller ersättning av statsmedel för skada till följd av brott (brottsskadeersättning). Lagen tillämpas om brottet har begåtts i . Vid personskada och sådan kränkning som avses i 2 § andra stycket är lagen dess- utom tillämplig om brottet har be- gåtts utomlands mot någon som hade hemvist i . Lagen till- lämpas dock inte, om brottet och den skadelidande har så ringa anknytning till att det inte är rimligt att skadan ersätts av svenska statsmedel. Bestämmelserna i 217 §§ i denna lag gäller ersättning av svenska statsmedel för skada till följd av brott (brottsskadeersätt- ning). Bestämmelserna tillämpas om brottet har begåtts i . Vid personskada och sådan kränkning som avses i 2 § andra stycket är bestämmelserna dessutom tillämp- liga om brottet har begåtts utom- lands mot någon som hade hem- vist i . Bestämmelserna tillämpas dock inte, om brottet och den skadelidande har så ringa anknytning till att det inte är rimligt att skadan ersätts av svenska statsmedel. I 18 och 19 §§ finns bestämmel- ser om sådan ersättning som på grund av föreskrift i annan med- lemsstat i Europeiska unionen betalas av statsmedel för skada till följd av brott som begåtts i den staten (europeisk brottsskade- ersättning). 1Jfr rådets direktiv /80/EG av om ersättning till brottsoffer (EUT L 261, , s. 15, Celex 32004L0080). 2Senaste lydelse 2002:346. Vid bestämmande av brottsskadeersättning avräknas skadestånd som har betalts eller bör kunna bli betalt till den skadelidande på grund av skadan. Har betalning skett av sådan europeisk brottsskadeersättning som avses i 18 och 19 §§ eller av annan ersättning av utländska statsmedel för skada till följd av brott, avräknas också den. Vid bestämmande av brottsska- deersättning med anledning av personskada avräknas, förutom skadestånd, annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan och som inte har (1972:207). Avräkning sker dock ej i den mån ersättningen motsva- rar ett sparande på den skadelidan- des sida. Vid bestämmande av brotts- skadeersättning med anledning av kränkning eller med anledning av sakskada eller ren förmögenhets- skada avräknas, förutom skade- stånd, annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan. Vid bestämmande av brottsska- deersättning med anledning av personskada avräknas, utöver vad som sägs i 6 §, annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan och som inte har avräknats redan med stöd av 5 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207). Avräkning sker dock inte i den mån ersättningen mot- svarar ett sparande på den skade- lidandes sida. Vid bestämmande av brotts- skadeersättning med anledning av kränkning eller med anledning av sakskada eller ren förmögenhets- skada avräknas, utöver vad som sägs i 6 §, annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan. Om en ansökan om brottsskade- ersättning gäller en skada till följd av ett uppsåtligt våldsbrott som har begåtts i en annan medlems- stat i Europeiska unionen, skall ansökningen anses även vara en begäran om europeisk brottsska- deersättning. Första stycket gäller inte, om det framgår för Brottsoffermyndig- heten att europeisk brottsskade- ersättning redan har betalts. 3 Senaste lydelse 2001:733. lämnas till en behörig myndighet i den andra medlemsstaten. även om ett överlämnande har skett enligt första stycket. Om en myndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen beslutar om europeisk brottsska- deersättning efter det att Brottsof- fermyndigheten har betalt brotts- intill det av Brottsoffermyndighe- ten betalda beloppet i den skade- från den utländska myndigheten. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i brottsskadelagen (1978:413). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , statsråden , , , , , Y. , , , , , Andnor, Nuder, , , , Regeringen beslutar proposition 2005/06:26 Europeisk brottsskade- ersättning. inför, ändrar, upp- Lag om ändring i