prop · GS03175 · 2005-07-07 00:00:00 — För att efterfrågad skyddsnivå skall uppnås är det väsentligt att större företag och myndigheter har beställarkompetens, vilket är avgörande för att organisationen i sin avtalssituation med operatörer vet vilka krav som skall ställas. Staten bör vara en kunnig beställare, kravställare och användare av program och utrustning för Internettjänster. Det kan bidra till ett säkrare Internet i . Den forskning som pågår inom informationssäkerhetsområdet i är i huvudsak koncentrerad till akademiska aktörer eller aktörer med tätt samarbete med universitet och högskolor. Samarbete mellan näringsliv och högskolevärlden sker t.ex. genom gemensamma projekt. I finns även exempel på framstående kommersiella aktörer som arbetar med avancerad forskning och utveckling inom informations- säkerhetsområdet. Finansieringen av informationssäkerhetsforskningen i är spridd över ett antal olika finansiärer, inkluderande myndig- heter, stiftelser, företag och utländska aktörer. Samordningen och helhetssynen inom informationssäkerhetsforsk- ningen kan utvecklas. Dessa frågor har bland annat i uppdrag att belysa. I ett betänkande lyfter utredningen fram forsknings- frågorna, bl.a. vikten av samverkan mellan privat och offentlig sektor. Regeringen anser att det är viktigt att främja kunskapsutvecklingen om Internets infrastruktur speciellt i ett bredare sammanhang rörande infor- mationssäkerhet. Internationell och nationell samverkan Internets funktion ligger i högre utsträckning utanför kontroll än vad som är fallet för andra infrastrukturer och ansvaret är fördelat på många olika aktörer såväl nationellt som internationellt. Dessa omstän- digheter kräver samverkan, såväl nationellt som internationellt, för att ett säkerhetsarbete gällande Internet skall bli framgångsrikt. Ett arbete som är mycket väsentligt för Internets säkerhet är den inter- nationella förvaltningen av Internet. Arbete med Internetsäkerhet sker inom ramen för flera olika organ, bl.a. ICANN, IETF, FN, ITU, EU och . Flera olika svenska aktörer representerar och svenska ståndpunkter i dessa olika organ och forum. Samverkan krävs även för att kunna möta IT-incidenter som sker inom och utom landet. Här har (Sitic) en viktig roll att samarbeta med motsvarande organisationer i andra länder och Prop. 2004/05:175 med svenska operatörer. Utöver en internationell samverkan behövs även en omfattande natio- nell samverkan. Mycket arbete sker genom samverkan mellan de olika aktörerna i Internetsverige. En viktig kategori aktörer i denna sam- verkan är Internetoperatörerna. Regeringens bedömning är att samordningen av det svenska agerandet i internationella forum bör utvecklas. Den privata sektorn bör involveras i detta arbete. 15.16.1Samordning av statlig infrastruktur Regeringens bedömning: och , som har egen infrastruktur lämplig att använda vid utbyggnad av IT-infrastruktur med hög överföringskapacitet, bör särskilt beakta delmål 3 om tillgänglighet. och bör redovisa hur de har levt upp till målet. Utredningens förslag (SOU 2003:78 Bredbandsnät i hela landet): Överensstämmer delvis med regeringens bedömning. Utredningen före- slog att det i och instruktioner klargörs att upp- låtelse av kanalisationsutrymme till operatörer, som vill anlägga all- männa kommunikationsnät enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, är en del av deras verksamhet. Förfrågningar från mark- nadens operatörer bör endast nekas om det fysiska kanalisations- utrymmet redan är fullt utnyttjat eller om närvaron av utomståendes led- ningar negativt kan inverka på det statliga företagets kärnverksamhet, i synnerhet avseende funktion, säkerhet och kvalitet. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positivt inställda till förslaget att utarbeta en övergripande riktlinje som innebär att statliga verk och statligt ägda bolag skall verka i den anda och riktning som IT- propositionen anger. Flertalet remissinstanser är även positivt inställda till att statliga bolag och verk bör upplåta sin infrastruktur såsom väg- bankar, banvallar m.m. till operatörer som vill anlägga allmänna kommunikationsnät. Några remissinstanser, , , , , , och Canal+, påpekar att detta måste ske på ett konkurrensneutralt sätt så att konkurrensen inte snedvrids. och anger att en förut- sättning för att kunna upplåta utrymme för kanalisation är att verken självständigt får avgöra om och på vilka villkor detta skall ske. Skälen för regeringens bedömning: och har en infrastruktur i banvallar och vägbankar m.m. som kan vara lämplig att utnyttja till kanalisationsutrymme. upplåter utrymme i den infrastruktur som verket för- valtar till olika operatörer som vill anlägga optokabel. Enligt tillmötesgår verket praktiskt taget undantagslöst sådana förfrågningar. Även upplåter kanalisationsutrymme när det är fysiskt genomförbart och inte inverkar menligt på järnvägens funktion, säkerhet Sådana upplåtelser görs emellertid i ytterst liten omfattning på grund av den negativa inverkan som sådan verksamhet kan ha på järnvägens funktion, säkerhet och kvalitet. Regeringen anser att upplåtelse av kanalisationsutrymme i statligt ägd infrastruktur kan bidra till en snabbare bredbandsutbyggnad. Regeringen anser dock att en viktig utgångspunkt när statliga myndigheter upplåter kanalisationsutrymme, är att sådan verksamhet inte skall inverka negativt på deras kärnverksamhet, i synnerhet med avseende på funktion, säkerhet och kvalitet, och att upplåtelserna sker på affärsmässiga villkor. Myndig- heten måste därför självständigt få avgöra när och på vilket sätt utrymmet kan användas för andra ändamål än de som det ursprungligen var avsett för. och bör redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att uppfylla målet om att en effektiv och säker fysisk IT-infrastruktur skall finnas tillgänglig i alla delar av landet. Vidare bör och lämna övergripande redovisning om förfrågningar från operatörer om att nyttja verkens infrastruktur för att dra fram ledningar eller anlägga radioantenner. Flera statliga bolag förfogar över infrastruktur, som är möjlig att använda för utbyggnad av IT-infrastruktur. och Vatten- fallsbolagen har infrastruktur i form av m.m. som kan vara lämplig att utnyttja till kanalisationsutrymme. I bolagsordningarna för och de lokala Vattenfallsbolagen finns inga hinder för att de marknadsför och tillhandahåller kanalisationsutrymme för IT-infra- struktur med hög överföringskapacitet. tillhandahåller och de lokala Vattenfallsbolagen kanalisationsutrymme för IT-infrastruktur. Regeringen anser att upplåtelse av kanalisationsutrymme i statligt ägd infrastruktur även i bolag kan bidra till en snabbare bredbandsutbyggnad. Regeringen anser dock att en viktig utgångspunkt också när statliga bolag upplåter kanalisationsutrymme, är att sådan verksamhet inte skall inverka negativt på deras kärnverksamhet, i synnerhet med avseende på funktion, säkerhet och kvalitet och att upplåtelserna sker på affärs- mässiga villkor. Bolaget måste därför självständigt få avgöra när och på vilket sätt utrymmet kan användas för andra ändamål än de som det ur- sprungligen var avsett för. Flertalet av de statliga bolagen verkar på affärsmässiga grunder och skall följaktligen ta hänsyn till de villkor som följer av detta. Inom ramen för kravet på affärsmässighet bör dessa statligt ägda bolag vara före- dömen när det gäller IT-politikens inriktning mot ökad tillgänglighet. Statligt ägda bolag rapporterar om sin verksamhet genom årsrapporter och delårsrapporter. En öppen och professionell rapportering är en del av regeringens ägarpolicy. 15.16.2Bättre tillgång till nät Regeringens bedömning: Tillgängligheten till fysisk infrastruktur bör utredas. Skälen för regeringens bedömning Tillgång till redan befintlig infrastruktur Även om det finns en väl utbyggd infrastruktur kan det finnas hinder i form av prissättning, såväl mot slutanvändare som mot operatörer, tek- niska krav och andra villkor, exklusivitetsavtal och andra inlåsnings- effekter. Tillgänglighet är en av förutsättningarna för att enskilda och myndigheter skall få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kom- munikationer och största möjliga utbyte vad gäller urval, pris och kvalitet, vilket är målet för den nya lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK). har i sitt betänkande IT och elektroniska kommunika- tioner (2004/05:TU9) uttalat att vartefter utbyggnaden av IT-infrastruktur fortskrider har frågan om öppenhet i näten fått ökad aktualitet. Ökad tillgänglighet till nät och tjänster uppnås om näten upplåtes till alla på skäliga och icke-diskriminerande villkor. Detta kan innebära olika lösningar beroende på vilken teknik som används och vilken nätnivå som avses, dvs. kanalisation, ledning, transmission, IP-nivå eller tjänster. Andra exempel på tillgänglighet gäller tjänster via Internet. Brister i till- gänglighet till tjänster kan orsakas dels av att tjänsten är bunden till en viss Internetoperatör, dels av krav gällande uppkopplingen. Det kopparbaserade accessnätet är i många fall fortfarande det enda alternativet för de flesta användare för att få tillgång till elektroniska tjänster. Ägaren till det kopparbaserade accessnätet, , har ålagts särskilda skyldigheter enligt LEK avseende tillträdet till accessnätet med tillhörande installationer. Det förekommer dock klago- mål mot från andra operatörer att de hindras tillträde till accessnätet. Bredbandsnät inom en stad eller en kommun, som vanligtvis ägs av kommunen eller kommunala bolag, kallas ofta stadsnät. Dessa nät har byggts ut och innebär ytterligare en möjlighet för använ- darna att få tillgång till elektroniska tjänster. Dessa nät har olika grad av öppenhet och aktörerna som driver näten har olika affärsmodeller, något som påverkar tillgängligheten till näten. Även fastighetsägarnas syn på öppenhet påverkar slutkundernas valfri- het. Fastighetsägarnas agerande och val påverkar hyresgästernas möjlig- het till öppet nät. En fastighetsägare kan exempelvis tillåta alla Internet- operatörer att konkurrera om kunder på det operatörsneutrala nätet i bostadsområdet. () har som tillsynsmyndighet enligt LEK, som trädde i kraft , fått möjlighet att ålägga marknads- dominanter skyldigheter för att främja konkurrensen. Myndigheten har fattat ett antal beslut i dessa frågor. Regeringen har tidigare gett PTS i uppdrag att studera utvecklingen av konkurrensen i accessnätet. Myndigheten skall bl.a. redovisa en läges- rapport över marknadsutvecklingen avseende tillträde till accessnätet inklusive en redovisning av om vidtagna tillsynsåtgärder ger avsedd effekt och leder till en förbättrad konkurrenssituation på denna marknad. 2004/05:175 Det är av stor vikt att tillsynsmyndigheten fortsätter sitt arbete på områ- det och att LEK tillämpas korrekt och fattade beslut efterlevs och får effekt. Exempel på andra accessnät än TeliaSonera Sverige AB:s koppar- baserade nät är kabel-TV-nät och fibernät. För dessa finns inga krav på tillgänglighet för andra operatörer. Avtal med kabel-tv- operatörer har ofta inneburit långa bindningstider som i praktiken betytt en monopolställning för operatören avseende kabel-tv-tjänster. Avtals- tider har varit vanligt. Den ledande operatören av bredband via fiber, Bredbandsbolaget, har ensamrätt att leverera sina tjänster i anslutna fastighetsnät. Olika operatörers och tjänsteleverantörers möjlighet att leverera sina tjänster är avgörande för att regeringens IT-politiska mål skall kunna uppnås. Det är därför viktigt att belysa vilka hinder som föreligger för tillgänglighet till elektroniska kommunikationsnät genom att låta tillsätta en utredare. Beslut enligt lagen om elektronisk kommunikation Regeringens bedömning: Regeringen avser att följa utvecklingen beträffande överklaganden av beslut enligt lagen (2003:389) om elektro- nisk kommunikation noga. En utredning bör tillsättas för att utreda och lämna förslag till åtgärder som, med beaktande av rättssäkerhetsaspekter, kan effektivisera beslutsprocessen och korta tiden fram till dess att beslut enligt lagen vinner laga kraft. Utredningen bör ske i samverkan med den avstämning med analys av myndighetsorganisationen inom området för elektronisk kommunikation som regeringen avser att låta utföra under Skälen för regeringens bedömning: En av de viktigaste föränd- ringarna i och med att lagen om elektronisk kommunikation (LEK) ersatte telelagen är att vissa av de skyldigheter som tidigare framgick direkt av lagen nu skall följa av enskilda beslut av tillsynsmyndigheten Syftet med förändringen, som grundar sig på EG-direktiv (se bilaga 15), är att konkurrensrelaterade åtgärder skall vidtas i enskilda fall först efter det att ett behov konstaterats. mer flexibel reglering där tillsynsmyndigheten, efter en analys av kon- kurrenssituationen på de delmarknader som definierats som relevanta, kan ålägga skyldigheter för de aktörer som bedöms ha ett betydande marknadsinflytande, utan att tynga hela sektorn med överreglering. Enligt de bakomliggande EG-direktiven måste regleringsmyndighetens beslut kunna överklagas. En effekt av LEK blir därför att en del av de skyldigheter som tidigare följt direkt av telelagen nu är möjliga att över- Andra beslut som PTS fattar med stöd av LEK är bland annat beslut om tvistlösning, föreläggande och förbud, beslut om tillstånd att använda radiosändare och återkallelse eller ändring av tillståndsvillkor. De flesta av PTS beslut kan överklagas till länsrätten. , även om de överklagats, om inte annat har bestämts. stolen kan besluta att beslutet tills vidare inte skall verkställas (inhibition). Enligt uppgifter från mer än fördubblades antalet mål avseende beslut av PTS till länsrätten och kammarrätten (från 24 till 50 till länsrätten, från 9 till 21 till kammar- rätten) medan mål till regeringsrätten ökade från 2 till 10 . Under första tertialet 2005 har det inkommit 22 mål till läns- rätten, 6 mål till kammarrätten och 3 mål till regeringsrätten. Enligt upp- gift från PTS är ca 60 beslut av myndigheten föremål för domstolsprövning. PTS skall enligt LEK fortlöpande fastställa relevanta marknader och analysera konkurrenssituationen, varvid företag med betydande infly- tande skall identifieras och beslut fattas om särskilda skyldigheter skall införas eller upphävas. Enligt förarbetena till LEK bör en sådan analys lämpligen ske . Därtill kommer sannolikt nya beslut att fattas av PTS avseende bland annat förelägganden och tvistlösningar. Enligt (SOU 2005:4) är problemen på telemark- naden dels att antalet ärenden är stort och växande, dels att handlägg- ningstiderna i domstolarna är långa. anser att många överklagade beslut och långa tider för ärendena att bli slutligt avgjorda i domstol sammantaget innebär en reell risk för att den konkurrens- skapande regleringen blir ineffektiv eller så fördröjd att det får konse- kvenser för den långsiktiga utvecklingen på marknaden. Regelutred- ningen identifierar vidare några tänkbara orsaker till den långa tidsspillan som kan förekomma från det att PTS meddelar beslut till att PTS beslut vunnit laga kraft. Utredningen föreslår att regeringen bör tillsätta en utredning för att utreda och lämna förslag till åtgärder som, med beak- tande av rättssäkerhetsapekter, kan effektivisera förfarandet och korta tiden fram till dess att PTS beslut efter överklagande vinner laga kraft. Ett av de främsta medlen för att uppnå målen med LEK är att skapa förutsättningar för en effektiv konkurrens utan snedvridningar eller begränsningar. Regeringen följer därför noga att regleringen är ända- målsenlig och främjar stabila och förutsebara marknadsförhållanden. Det bör undersökas om beslut av regleringsmyndigheten överklagas i större utsträckning i än i andra länder inom EU och om så är fallet, orsaken till detta. En analys bör göras av om beslutsprocessen enligt LEK kan effektiviseras och om förfarandet för att få till stånd lagakraftvunna beslut uppfyller rimliga krav på snabbhet. Även om huvudregeln är att PTS beslut gäller , kan den omständigheten att det tar innan beslut vinner laga kraft öka osäkerheten för marknadens aktörer, vilket kan påverka investeringsbenägenheten negativt, och innebära konsekvenser för den långsiktiga utvecklingen på marknaden. Det är viktigt både att det å ena sidan finns ett förfarande som garanterar att de beslut som fattas enligt LEK är genomarbetade, av god kvalitet och innebär rimliga och ändamålsenliga krav på operatörerna samt å andra sidan att de vinner laga kraft inom rimlig tid. Det bör därför klargöras i vilken omfattning besluten överklagas och skälen till detta. Utredningen skall således utreda och lämna förslag till åtgärder som, med beaktande av rättssäkerhetsaspekter, kan effektivisera beslutsprocessen enligt LEK och korta tiden fram till dess att beslut enligt lagen vinner laga kraft. Utredningen bör ske i samverkan med den avstämning med analys av myndighetsorganisationen inom området för Prop. 2004/05:175 elektronisk kommunikation som regeringen avser att låta utföra under Eftersom radiovågornas utbredning inte slutar vid nationsgränserna och många tjänster används i flera länder finns ett stort behov av interna- tionell samverkan för frekvensallokering och frekvensplanering. Globalt är den viktigaste organisationen den internationella teleunionen, ITU. Av särskild betydelse är det internationella radioreglementet, RR. För arbetet i är den viktigaste organisationen den europeiska sammanslutningen av post- och teleförvaltningar, CEPT. Ett samarbete angående radiospektrumanvändningen sker även inom EU. Som ram för samarbetet finns och rådets beslut nr 676/2002/EG av om ett regelverk för radiospektrumpolitiken i Europeiska gemenskapen, radiospektrum- beslutet. Radiospektrumanvändningen berörs också av EG-direktiven inom området för elektronisk kommunikation (se bilaga 15). Av artikel 8.2 d i och rådets direktiv /21/EG av om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunika- tionsnät och kommunikationstjänster (ramdirektivet) framgår exempelvis att de nationella regleringsmyndigheterna skall främja konkurrens vid tillhandahållandet av elektroniska kommunikationsnät och kommunika- tionstjänster samt tillhörande faciliteter och tjänster och därvid bl.a. främja en effektiv användning och säkerställa en ändamålsenlig förvalt- ning av radiofrekvenser. I samband med ikraftträdande av radiospektrumbeslutet etablerades radiospektrumkommittén och kommissionens rådgivande grupp för radiospektrumpolitik (och rådets beslut nr 676/2002/EG). Europeiska unionens råd uppmanade på sitt möte medlemsstaterna bl.a. att ge spektrumförvaltningen en inriktning som stödjer ökad konkurrenskraft och skapa en miljö som bidrar till att radio- utrustning och radiotillämpningar införs och används i hela , sam- tidigt som mål av allmänt intresse beaktas. Som följd av bestämmelser i regeringsformen och yttrandefrihets- grundlagen till skydd för den fria åsiktsbildningen fordrar föreskrifter om fördelning av frekvensutrymmet lagform i . De grundläggande faktorer som skall ligga till grund för beslut att bevilja tillstånd att använda radiosändare anges i lagen (2003:389) om elektronisk kommu- nikation. Som intern vägledning för utfärdar myndigheten allmänna råd om en grundläggande frekvensplan för landet. Frekvensplanen är inte bindande. 15.18.2 Grunden för den långsiktiga radiospektrumpolitiken Regeringens bedömning: Den positiva inriktningen vid tillstånds- givning, tillgång för alla till radiotjänster, möjligheten att främja inno- vation och utveckling samt beaktande av individens och näringslivets behov bör ligga till grund för den långsiktiga strategin för radiospekt- rumpolitik vid internationellt deltagande. Skälen för regeringens bedömning För att skall kunna fortsätta att vara en framgångsrik IT-nation behöver den långsiktiga radiospektrumpolitiken i det internationella arbetet bli tydligare. Post- och bedömningar som till- ståndsmyndighet avseende radioanvändning kan omfatta tillstånd . Dessa bedömningar skall dock inte sammanblandas med den långsiktiga radiospektrumpolitiken för det internationella arbetet. I syfte att utveckla en framtida strategi för tilldelning av tillstånd har startat en dialog med berörda aktörer. Detta arbete bör fortsätta för att samhällets alla behov skall kunna behandlas på ett tillfredsställande sätt. Den svenska långsiktiga radiospektrumpolitiken vid internationellt deltagande bygger på ett flertal grundfaktorer vilka beskrivs nedan. Enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK) gäller principen om positiv inriktning vid ansökningar om tillstånd att använda radiosändare. Detta innebär att tillstånd skall meddelas om något hinder inte föreligger. Principen är av betydelse för den fria åsiktsbildningen. har tillståndsmyndigheten möjligheter att ta hänsyn till andra intressen vid frekvenstilldelningen, t.ex. samhällsekonomiska aspekter eller den övergripande samhällsnyttan av en viss radioanvändning. För- svarsmakten, och till viss del Försvarets materiel- verk samt Polisen omfattas inte av tillståndsplikten. En effektiv användning av radiofrekvensspektrum gynnar inte bara IT- området. Det finns behov av radiokommunikation till olika rörliga enhe- ter inom många områden t.ex. inom vården eller försvaret. Här kan exempelvis det nya radiokommunikationssystemet för skydds- och säkerhetsmyndigheterna nämnas (se avsnitt 9.4). Inom transport- området finns t.ex. positioneringssystem som (se avsnitt 15.4). Radio och televison tillhör våra viktigaste massmedier och spelar även en betydelsefull roll för att förmedla information vid t.ex. olyckshändelser och naturkatastrofer. Hela samhället är också beroende av väl fungerande mobiltelenät som även de kan vara till hjälp vid olyckshändelser och naturkatastrofer. I vissa fall kan det också vara nödvändigt att försvåra radioanvändningen när möjligheterna till användningen utnyttjas för otillåtna ändamål (vilket t.ex. uppmärksammats inom kriminalvården). Det är viktigt att behoven av radiofrekvenser hos olika sektorer och intressen i samhället kan tillgodoses i rimlig omfattning. I en situation när ökad radiokommunikation kan leda till frekvensbrist är det angeläget att tillstånd beviljas om radioanvändningen utgör en effektiv användning av frekvensutrymmet. Det är enligt LEK tillståndsmyndigheten som måste göra de rimliga överväganden som erfordras mellan samhälls- nyttan och nödvändigheten av olika konkurrerande radioanvändare (prop. 2002/03:110, s. 136). För att använda radiosändare för utsändningar som kräver tillstånd enligt annan lag, t.ex. radio- och TV-sändningar till allmänheten, krävs även att ett sådant tillstånd föreligger. Vid internationellt deltagande bör agera för att tillståndmyn- digheten fortsatt skall ha möjlighet till den positiva inriktningen vid till- ståndansökningar, som en rimlig avvägning för samhällsnyttig verksamhet kan göras. Det har ansetts vara av stor nytta för att så många som möjligt har tillgång till samhällsnyttiga radiotjänster, t.ex. mobiltele- system, vilket kräver god geografisk och befolkningsmässig radio- täckning. Enligt de villkor som gäller för radio- och TV-sändningar i allmänhetens tjänst skall sändningar från marknät vara tillgängliga för av den fast bosatta befolkningen. har be- slutat att de digitala TV-sändningarna skall ha samma räckvidd som företagens analoga sändningar. av befolkningen bör enligt samma beslut kunna ta emot digitala marksändningar från ytter- liggare en frekvenskanal. Det är viktigt att alla ges möjlighet att använda de tjänster som täck- ningen avser och att tillgängligheten till sådana tjänster ökar. Ett stort täckningsområde har inget värde i sig om inte både individer, företag och andra organisationer kan ansluta sig. En väl fungerande konkurrens och ett ökat tjänsteutbud som leder till pressade priser bidrar till en fortsatt positiv utveckling. Det är vidare eftersträvansvärt att de tjänster som ut- vecklas och erbjuds är utformade så att de kan användas av funktions- hindrade, oavsett om tjänsterna erbjuds via radio eller via tråd.