prop · GS03100d2 · 2005-04-14 00:00:00 — Antalet sysselsatta börjar stiga , främst i sektor. Införandet av friår i hela landet och utbildningssatsningar i kommunsektorn bidrar till en ökad sysselsättning mätt i antal personer, men inte mätt i antal arbetade timmar. leder det goda konjunkturläget till en starkare sysselsättningsutveckling, inte minst inom den privata tjänstesektorn. Den öppna arbetslösheten faller gradvis framöver för att 2006 uppgå till . Antalet deltagare i arbetsmarknadspolitiska program ökar jämfört med och förutsätts uppgå till 121 000 såväl som . Efterfrågan på arbetskraft dämpades ytterligare Sysselsättningsutvecklingen har varit svag . fortsatte antalet sysselsatta att minska. Enligt arbetskraftsundersökning () var eller drygt 20 000 färre sysselsatta än . Tabell 6.1 Nyckeltal inom arbetsmarknadsområdet Procentuell förändring om annat ej anges 1Antalet sysselsatta i åldern , exklusive sysselsatta i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i den åldersgruppen. 2I procent av arbetskraften. 3Antalet personer i arbetsmarknadspolitiska program som () redovisar som konjunkturberoende samt deltagare i friåret. Källor: , () och . 2004/05:100 BILAGA 1 Indikatorer över arbetsmarknaden ger viss tillförsikt Indikatorerna för arbetsmarknadsutvecklingen framöver ger en något blandad bild. Överlag har dock indikatorerna stärkts . (KI:s) barometer redovisar allt mindre negativa anställningsplaner inom de flesta branscher, men det är fortfarande endast ett fåtal branscher som förväntar sig en ökning av antalet sysselsatta. Likaså har antalet företag som anger att de har brist på arbetskraft stigit, även om andelen är relativt låg. Antalet nyanmälda lediga platser vid () är nu högre än vad det var . Historiskt har denna indikator, med viss fördröjning, samvarierat relativt väl med sysselsättningsutvecklingen. Antalet varsel om uppsägningar har under inledningen av 2005 varit lägre än genomsnittet . Nivån är dock alltjämt förhållandevis hög. ökade antalet tillfälligt anställda vilket kan indikera att en vändning på arbetsmarknaden är förestående. Vid tidigare konjunkturuppgångar har en bredare sysselsättningsuppgång ofta föregåtts av att antalet tillfälliga anställningar har ökat, se diagram 6.1. Diagram 6.1 Tillfälligt anställda och totalt sysselsatta Årlig procentuell förändring, tre månaders glidande medelvärde Antalet sysselsatta (höger axel) Källor: () och . Sysselsättningen stiger 2005 och 2006 Antalet sysselsatta väntas öka med ca 32 000 personer . Cirka hälften av denna sysselsättningsökning sker i sektor. Sysselsättningen bedöms också stiga i byggsektorn och i den privata tjänstesektorn. förutses arbetsmarknadsläget förbättras ytterligare. En ökande inhemsk efterfrågan bidrar till stigande tjänsteproduktion och högre efterfrå- 2004/05:100 BILAGA 1 gan på arbetskraft. En stor del av sysselsättningsökningen väntas därför ske inom den privata tjänstesektorn. Antalet sysselsatta i ekonomin som helhet beräknas öka med ca 48 000 personer 2006. Sjukfrånvaron har minskat gradvis . Såväl sjukskrivna som deras vikarier räknas som sysselsatta i statistiken. En lägre sjukfrånvaro minskar behovet av vikarier och kan därför ha inverkat negativt på sysselsättningsutvecklingen. Framöver bedöms sjukfrånvaron fortsätta att minska vilket håller tillbaka sysselsättningsökningen något. Cirka en tredjedel av sysselsättningsökningen förklaras av de 10 000 friårsplatser som infördes fr.o.m. årsskiftet 2004/2005. Liksom vid annan frånvaro räknas både de som deltar i friåret och deras vikarier som sysselsatta. De friårslediga räknas alltså som sysselsatta men inte som reguljärt sysselsatta. På samma sätt klassificeras deltagare i arbetsmarknadspolitiska program som har anställningsstöd. Antalet personer med anställningsstöd beräknas öka med ca 13 000 . Sammantaget stiger antalet reguljärt sysselsatta med endast 9 000 . väntas dock hela sysselsättningsökningen motsvaras av en ökad reguljär sysselsättning. Sysselsättningsmålet, som innebär att av befolkningen inom åldersgruppen skall vara reguljärt sysselsatta, nås inte . beräknas den reguljära sysselsättningsgraden uppgå till . I avsnitt 12 redovisas ett alternativt scenario där sysselsättningsmålet nås 2008. Sysselsättningen i olika branscher Fortsatt svag utveckling i tillverkningsindustrin Trots ett högt kapacitetsutnyttjande, och trots att både produktion och orderingång ökade kraftigt, fortsatte industriföretagen att minska personalstyrkan . Antalet sysselsatta inom tillverkningsindustrin uppgick enligt nationalräkenskaperna till ca 700 000, vilket motsvarade av alla sysselsatta. Det var drygt 50 000 färre än 2001 (se tabell 6.2). Enligt KI:s barometer är företagens anställningsplaner inom tillverkningsindustrin fortsatt dämpade. Det är enligt samma undersökning också få företag som uppger sig ha brist på personal. Mot denna bakgrund bedöms antalet sysselsatta minska något även , trots en fortsatt Sysselsättningen bedöms vara i stort sett oförändrad . Tabell 6.2 Sysselsatta i olika branscher 1Inkluderar även sysselsatta inom branscherna jord, skog el och gas. 2Totala antalet sysselsatta utgörs förutom av sysselsatta i näringsliv och i offentlig sektor av sysselsatta i hushållens ideella organisationer. Källor: () och . Stigande sysselsättning inom byggindustrin Sysselsättningen har gynnats av den starka utvecklingen av bostadsbyggandet och sannolikt även av det s.k. ROT-avdraget som infördes . Möjligheten till ROT-avdrag upphör från och med , men en fortsatt stark byggkonjunktur gör att sysselsättningen fortsätter att öka i god takt både och . Antalet sysselsatta i byggsektorn beräknas öka och med . Sysselsättningen i tjänstesektorn ökar mer 2006 av landets sysselsatta verkar inom privat tjänsteverksamhet. Efter en kraftig uppgång har sysselsättningen i näringslivets tjänstesektor i stort sett varit oförändrad . minskade sysselsättningen inom näringslivets tjänstesektor med drygt 6 000 till följd av avbolagiseringen av bl.a. . Sysselsättningen steg således i motsvarande mån inom landstingssektorn. Tjänsteföretagens anställningsplaner är enligt KI:s barometer fortfarande dämpade. En ljusning syns dock i enskilda delbranscher, exempelvis datakonsulter och övrig uppdragsverksamhet. Antalet sysselsatta inom företagstjänster började stiga , vilket sannolikt hänger samman med den högre industriproduktionen. förutses tjänsteproduktionen öka i god takt. Detta väntas också leda till en gynnsam sysselsättningsutveckling. Antalet sysselsatta i näringslivets tjänstesektorer prognoseras öka och . Markant stigande sysselsättning i offentlig sektor Sysselsättningen i kommunerna ökade i relativt god takt . Ökningen skedde främst i primärkommunerna medan antalet sysselsatta i landstingen i stort sett var oförändrat. har dock sysselsättningen minskat i primärkommunerna. I landstingen ökade sysselsättningen 2004 till följd av avbolagiseringen av . Kommunsektorns relativt goda finansiella ställning tillsammans med ett stort rekryteringsbehov väntas leda till att antalet nyanställningar ökar . antas att en stor del av friårsplatserna fördelas till sektor. Därutöver genomförs en särskild satsning med 6 000 platser för vidareutbildning för anställda i kommuner och landsting vilket också bidrar till ökad sysselsättning. För att fylla platserna för dem som är friårslediga och i utbildningssatsningar bedöms det krävas ca 9 000 vikarier. Sammantaget prognoseras antalet sysselsatta i kommunerna öka med , motsvarande ca 16 000 personer, och med . Av sysselsättningsökningen på ca 32 000 personer i hela ekonomin sker således hälften i sektor. Om kommunerna, trots gynnsamma förutsättningar, väntar med nyanställningar, exempelvis tills slutet av 2005, riskerar detta att leda till en sämre utveckling på arbetsmarknaden än den som här prognoseras. Inom statlig sektor var antalet sysselsatta 2004 oförändrat jämfört med . Även förutses sysselsättningen i stort sett vara oförändrat. Arbetade timmar stiger framöver minskade antalet arbetade timmar i hela ekonomin. ökade antalet arbetstimmar . Ökningen beror på att det var ovanligt många arbetsdagar . Om man bortser från denna effekt minskade antalet arbetade timmar något (se tabell 6.1). Timutvecklingen var särskilt svag . Produktivitetstillväxten var fortsatt hög . I ekonomin som helhet beräknas produktiviteten ha ökat med . Diagram 6.2 visar antalet arbetade timmar och BNP . har haft en hög produktivitetstillväxt, vilket i diagrammet 2004/05:100 BILAGA 1 avspeglas i skillnaden mellan de två kurvorna. Det innebär att en stor del av BNP-tillväxten kunnat realiseras utan att sysselsättningen, mätt i antalet timmar, behövt stiga. Diagram 6.2 Arbetade timmar och BNP Årlig procentuell förändring, kvartalsdata Källor: och . I fördjupningsrutan efter detta avsnitt redogörs för sambandet mellan BNP-utvecklingen och några arbetsmarknadsindikatorer i olika konjunkturcykler. Det framgår att det är svårt att entydigt påvisa att fördröjningen mellan produktionsökning och sysselsättningsökning är längre i den pågående konjunkturuppgången än vad som varit normalt tidigare, särskilt mot bakgrund av att arbetsmarknadsnedgången varit mindre än vid tidigare konjunkturnedgångar. Medelarbetstiden bedöms minska 2005 och 2006 Den genomsnittliga årsarbetstiden per sysselsatt minskade successivt . Denna trend bröts då medelarbetstiden ökade. Till stor del förklaras fjolårets uppgång i medelarbetstiden av att antalet vardagar var betydligt större än 2003, men lägre sjukfrånvaro bidrog också till uppgången. I motsatt riktning verkade det faktum att andelen deltidsarbetande fortsatte att öka. Uttaget av övertidstimmar var enligt fortsatt mycket lågt. väntas antalet arbetade timmar öka något långsammare än antalet sysselsatta, vilket innebär att medelarbetstiden sjunker. Antalet arbetade timmar väntas öka och . Den lägre medelarbetstiden och beror på att sysselsättningsuppgången delvis förklaras av fler friårslediga vilka räknas som syssel- 2004/05:100 BILAGA 1 Antalet personer som faktiskt är i arbete ökar däremot inte till följd av friåret, och inte heller antalet arbetade timmar. Arbetstiden per person i arbete väntas, som en följd av det goda konjunkturläget, fortsätta att öka något. hålls timutvecklingen tillbaka av att antalet vardagar blir mindre än . När denna kalendereffekt beaktas ökar timmarna , vilket innebär att den underliggande medelarbetstiden stiger något. Arbetskraftsutbudet ökar svagt 2005 ökade arbetskraftsutbudet med , trots att befolkningen i arbetsför ålder ökade . En delförklaring till den dämpade utvecklingen av arbetskraften är att befolkningen ökade i åldersgrupper som har ett lågt arbetskraftdeltagande. Även frånsett denna demografiska effekt var dock utbudet förhållandevis lågt. Detta kan förklaras dels av att antalet deltagare i arbetsmarknadspolitiska utbildningsprogram ökade markant, dels av att antalet sjuka utanför arbetskraften fortsatte att öka. Trots att befolkningen bedöms fortsätta att öka i god takt stiger arbetskraftsutbudet relativt svagt även framöver (se diagram 6.3). I första hand beror detta på att befolkningsökningen även framför allt sker i åldersgrupper med lågt arbetskraftsdeltagande (unga och gamla). Diagram 6.3 Arbetskraftsutbud och sysselsättning Källor: och . var drygt tre fjärdedelar av programdeltagarna i utbildning och ingick därmed inte i arbetskraften. antas det totala antalet programdeltagare öka. beräknas dock endast ske för dem som räknas som sysselsatta. Personer går alltså från öppen arbetslöshet till att registreras som sysselsatta och därmed påverkas inte arbetskraftsutbudet i någon större utsträckning av de förändrade programvolymerna. Antalet arbetslösa minskar 2005 och 2006 Antalet öppet arbetslösa uppgick till i genomsnitt ca 246 000, vilket motsvarar av arbetskraften. Under loppet av 2004 minskade antalet öppet arbetslösa till följd av att fler personer deltog i arbetsmarknadspolitiska program. Den totala arbetslösheten, inklusive programdeltagare, fortsatte att stiga och uppgick i genomsnitt till . Som en följd av en god sysselsättningsutveckling och en relativt svag ökning av arbetsutbudet minskar arbetslösheten framöver, se diagram 6.4. Mätt som årsgenomsnitt bedöms den öppna arbetslösheten uppgå till och till . Antalet deltagare i arbetsmarknadspolitiska program förutsätts uppgå till 121 000 både och . Det innebär 10 000 fler personer med anställningsstöd än vad som antogs i budgetpropositionen . De högre programvolymerna bidrar till att den öppna arbetslösheten faller . Öppet arbetslösa och personer i program Källor: och . Vid utgången av 2006 bedöms det finnas lediga resurser i ekonomin (se vidare avsnitt 1.5). Därmed kan BNP-tillväxten 2007 bli något 2004/05:100 BILAGA 1 högre än den långsiktigt hållbara tillväxttakten, även om den dämpas jämfört med perioden 20042006. Antalet sysselsatta beräknas fortsätta att öka, trots en svag utveckling av arbetskraftsutbudet. Utbudet hålls tillbaka av en ogynnsam demografisk utveckling. Antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program förutsätts minska till 107 000. Därmed fortsätter den öppna arbetslösheten att minska. ligger den öppna arbetslösheten på . Den reguljära sysselsättningsgraden för personer i åldern uppgår till . 2004/05:100 BILAGA 1 Sambandet mellan konjunkturutvecklingen och arbetsmarknaden En typisk svensk konjunkturuppgång inleds med en exportuppgång. Svenska exportföretag uppvisar generellt sett ett högt förädlingsvärde per anställd vilket därför vanligen gör att den högre exporttillväxten också leder till en markant ökad BNP. ökar inledningsvis antalet arbetade timmar och sysselsatta i ekonomin endast marginellt eftersom endast en mindre andel av de anställda arbetar inom exportindustrin och dess underleverantörer. Efter hand tar dock den inhemska efterfrågan över som drivkraft och arbetade timmar och sysselsättning tar fart. I inledningsskedet möter företagen den ökade efterfrågan genom att producera mer med en given mängd personal och arbetsinsats. I nästa steg ökas produktionen genom att personalen arbetar fler timmar, exempelvis genom ökat övertidsuttag. Efterhand börjar företagen nyanställa.6 Att jämföra utvecklingen på arbetsmarknaden under nuvarande konjunkturuppgång med utvecklingen tidigare konjunkturuppgångar är svårt. Jämförelser av ekonomins utveckling för längre tidsperioder försvåras av att flera faktorer varierar över tiden, såsom t.ex. det institutionella ramverket. Det är inte heller uppenbart hur konjunkturcyklerna skall dateras. Trots dessa begränsningar görs här ett försök att analysera utvecklingen på arbetsmarknaden före och efter konjunkturbotten för olika cykler. Jämförelsen utgår ifrån definition av BNP-gapet, dvs. skillnaden mellan faktisk och potentiell produktion. En konjunkturbotten definieras som det kvartal, i en viss given konjunkturcykel, då BNP-gapet är som mest negativt. identifieras fyra konjunkturbottnar: 1983, 1993, 1996 och 2003. De två första skiljer sig så pass mycket från nuvarande konjunkturcykel att de inte kan tjäna som jämförelseobjekt. De två senare cyklerna påminner mer om varandra och kan därför jämföras på ett mer rättvisande sätt. Antalet arbetade timmar har under de senaste två konjunkturcyklerna utvecklats på ett likartat sätt (se diagram nedan). Den mest påtagliga skillnaden är den negativa utvecklingen av antalet arbetade timmar , cirka 56 kvartal efter konjunkturbotten. Motsvarande tidpunkt vid föregående konjunkturuppgång ökade antalet arbetade timmar något. En förklaring till den svagare timutvecklingen kan vara den lägre BNP-tillväxten . under återhämtningen 1997 steg BNP markant. Ytterligare en förklaring till skillnaden kan vara att BNP- gapets storlek är mindre nu än vid tidigare inledande uppgångsfas. Det innebär att det i denna konjunkturuppgång finns mindre lediga resurser att tillgå än under exempelvis uppgångarna som följde efter 1993 och 1996.7 Det innebär också en lägre potential för återhämtning. förutses antalet arbetade timmar öka, men inte i samma takt som vid föregående konjunkturuppgång. Utveckling av antalet arbetade timmar under olika konjunkturcykler Index=100 vid respektive konjunkturbotten -6 -5 -4 -3 -2 -1 0 Anm.: Diagrammet visar säsongrensad kvartalsutveckling i förhållande till respektive konjunkturbotten: 1983 kv.1, 1993 kv.1, 1996 kv.4 och 2003 kv.3. var som mest negativt i respektive konjunkturcykel definieras som konjunkturbotten. utfallsstatistiken har KI:s säsongsrensade serier används. Källor: och . Även antalet sysselsatta har utvecklats något svagare i nuvarande konjunkturuppgång än under föregående uppgång (se diagram nedan). Den period som närmast föregick konjunkturbotten skilde sig också åt, då antalet sysselsatta ökade något under den senaste lågkonjunkturen. En förklaring till detta är troligen utvecklingen av antalet sjukfrånvarande. Eftersom både sjukfrånvarande och deras vikarier räknas som sysselsatta finns det skäl att anta att det höga 6 Enligt uppskattning (se Konjunkturläget, ) har eftersläpningen mellan utvecklingen av BNP och av antalet arbetade timmar historiskt uppgått till ungefär ett kvartal. Även eftersläpningen mellan antalet arbetade timmar och sysselsättningen har varit ungefär ett kvartal. 7 Exempelvis uppgick arbetslösheten inkl. programdeltagare både 1993 och 1996 till medan motsvarande siffra 2003 var . De olika arbetslöshetsnivåerna illustrerar skillnaderna i lediga resurser. 2004/05:100 BILAGA 1 antalet sjukfrånvarande under den senaste lågkonjunkturen bidrog till att hålla uppe antalet sysselsatta. På samma sätt finns det skäl att anta att sysselsättningsutvecklingen dämpats av att antalet sjukfrånvarande minskat . Även den mer dämpade utvecklingen av antalet sysselsatta kan sannolikt förklaras av det förhållandevis lilla BNP-gapet. förutses en ökning av sysselsättningen, dock inte i samma takt som vid föregående konjunkturuppgång. Sammantaget tycks eftersläpningen vara något längre nu än vid tidigare uppgångar. Det är dock viktigt att beakta utvecklingen även innan konjunkturbotten. Under den senaste lågkonjunkturen var utvecklingen på arbetsmarknaden mindre negativ än vid tidigare lågkonjunkturer. erfarenheter talar för att arbetsmarknaden återhämtar sig om BNP- tillväxten fortgår i en hög takt. Utveckling av antalet sysselsatta under olika konjunkturcykler Index=100 vid respektive konjunkturbotten -6 -5 -4 -3 -2 -1 0 Anm.: Diagrammet visar säsongrensad kvartalsutveckling i förhållande till respektive konjunkturbotten: 1983 kv.1, 1993 kv.1, 1996 kv.4 och 2003 kv.3. var som mest negativt i respektive konjunkturcykel definieras som konjunkturbotten. utfallsstatistiken har KI:s säsongsrensade serier används. Källor: (), och . 2004/05:100 BILAGA 1 dämpades löneökningstakten något. En måttlig ökning av efterfrågan på arbetskraft i kombination med låg inflation och lägre avtalsnivå än föregående avtalsperiod talar för en måttlig löneökningstakt . Lönerna beräknas öka . antas lönerna öka . Löneökningstakten dämpades något . Enligt Medlingsinstitutets preliminära statistik uppgick den genomsnittliga löneökningstakten till 2004. Detta utfall kommer under innevarande år att revideras till följd av retroaktiva löneutbetalningar. Det definitiva utfallet bedöms komma att uppgå till . ökade lönerna i offentlig sektor snabbare än i näringslivet. Snabbast steg lönerna inom landstingen där ökningen återigen översteg . Det kan jämföras med löneutvecklingen i industrin som legat relativt stabilt på en ökningstakt kring . I byggsektorn sjönk löneökningstakten till . I näringslivets tjänstesektorer sjönk löneökningstakten , till . Avtalsförhandlingarna avsåg drygt 1,9 miljoner löntagare. Hela den statliga sektorn och stora delar av den privata sektorn omfattades. I stort sett alla avtal som slöts 2004 är likvärdiga med de som lades fast i industrins förhandlingar. Samtliga avtal inom det statliga området är treårsavtal med möjlighet till uppsägning under det tredje avtalsåret.8 Majoriteten av avtalen inom den privata sektorn utgörs av treårsavtal.9 Knappt hälften av de privatanställda omfattas av avtal som innehåller en möjlighet till uppsägning under det sista avtalsåret. Näringslivets avtal för den närmaste treårsperioden ligger lägre 8Avtalen inom den statliga sektorn löper ut . 9Merparten av avtalen inom privat sektor löper ut . Avtalen är lägre främst till följd av att kostnaden för den avtalade arbetstidsförkortningen nu är lägre . Inom det statliga området är avtalen för den närmaste treårsperioden lägre än . Avtalen innehåller inte några arbetstidförkortningar. Avtalsrörelsen är inte lika omfattande som 2004. Totalt omfattas 1,3 miljoner löntagare. De områden som är aktuella är kommunsektorn, delar av byggsektorn samt bank- och försäkringssektorn. Inom den kommunala sektorn har nya avtal eller principöverenskommelser undertecknats som omfattar ca 600 000 löntagare. De överenskomna löneavtalen är relativt lika varandra till sin konstruktion. I de flesta fall ger avtalen , men i några fall är avtalen sifferlösa för 2007.10 avtal löpte ut . avtal löper ut och bank- och försäkringssektorns avtal löper ut . Flera faktorer talar för en relativt måttlig löneökningstakt : de avtalade löneökningarna är lägre än tidigare, efterfrågan på arbetskraft bedöms öka i begränsad omfattning, inflation och inflationsförväntningar är låga. För ekonomin som helhet beräknas lönerna öka . antas lönerna öka . Anm.: Siffrorna avseende 2004 är en prognos. Källor: och . 10 Avtalen inom sektor löper ut . Inflationen har varit lägre än väntat. väntas inflationen förbli lägre än . bedöms den stiga gradvis, då importprisernas inflationsdämpande effekt minskar och det inhemska pristrycket ökar i takt med stigande resursutnyttjande och efterfrågan i svensk ekonomi. förutses den underliggande inflationen (UND1X) vara . På grund av stigande räntor väntas KPI stiga snabbare än UND1X och uppgå till . Inflationen planade ut på låg nivå 2004 Under större delen av 2001 översteg inflationen, mätt med konsumentprisindex (KPI), mål om en inflation på . Diagram 8.1 visar inflationen, mätt med KPI, samt mått på underliggande inflation (UND1X) och huvudsakligen inhemskt genererad underliggande inflation (UNDINHX, här redovisat exklusive el).11 Som framgår av diagrammet har utvecklingen /2002 kännetecknats dels av kraftiga svängningar i inflationen, dels av att inflationen har sjunkit. Diagram 8.1 Inflation (KPI), underliggande inflation (UND1X) samt inhemsk underliggande inflation (UNDINHX) exkl. energi -0,5 -1,0 Källor: och . 2004/05:100 BILAGA 1 De stora svängningarna har främst berott på varierande energipriser (se diagram 8.2). Om man bortser från energipriseffekterna har den underliggande inflationen fallit kraftigt under i stort sett från och med början av 2002. Diagram 8.2 Konsumentpriser på energi. Energikomponenternas prisindex och totala bidrag till KPI-inflationen Prisindex (1980=100) Sammanlagt inflationsbidrag från energikomponenter (vänster) El, prisindex (höger) Bränsle, prisindex (höger) Drivmedel, prisindex (höger) Källor: och . var inflationen negativ. Detta berodde delvis på att effekterna av energiprisökningarna föll bort ur inflationsmåttet. Därefter steg inflationen något, men den förblev låg under hela . Att inflationen snabbt steg något från de mycket låga nivåerna berodde till stor del på prishöjningar på bensin och eldningsolja. Sammantaget bidrog energipriserna till att höja inflationen under större delen av fjolåret (se diagram 8.2). Även andra grupper av varor och tjänster bidrog till att inflationen steg under större delen av 2004. Diagram 8.3 visar bidragen från olika grupper av varor och tjänster (exkl. energi, frukt och grönsaker) till den totala KPI-inflationen. Bidraget från importerade varor exkl. energi förblev kraftigt negativt , men det blev gradvis mindre negativt. Bidraget från priser på inhemska tjänster har, liksom importbidraget, sjunkit , men det planade ut .