prop · GS03178 · 2005-09-02 00:00:00 — Lagrådet har dock ansett att ett tillägg till firman kan vara av betydelse som tydlig och lättillgänglig information i förhållande till presumtiva in- vesterare och andra aktörer som har anknytning till kapitalförvaltning. Enligt Lagrådet finns det därför goda skäl för en bestämmelse av det slag som utredningen har föreslagit. Regeringen godtar Lagrådets bedömning och föreslår därför att firman för ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning skall följas av beteckningen (svb), om det inte av bolagets firma framgår att det är fråga om ett bolag av detta slag. Andra aktiebolag än aktiebolag av det nya slaget bör, som utredningen har föreslagit, inte få använda beteckningen. 5.17Skadestånd, återbäringsskyldighet och andra sanktioner Regeringens bedömning: Det behövs inte några särbestämmelser om skadestånd eller vite. Regeringens förslag: Särskilda bestämmelser om återbäringsskyldig- het och bristtäckningsansvar införs vid olagliga värdeöverföringar och olagliga överföringar inom koncerner. En särskild bestämmelse om straff vid brott mot skyldigheten att föra förteckning över lån m.m. införs också. Utredningens bedömning: Överensstämmer i stort sett med rege- ringens bedömning och förslag, dock att utredningen som har utgått års aktiebolagslag inte har föreslagit några särskilda be- stämmelser om återbäringsskyldighet och bristtäckningsansvar (se be- tänkandet s. 128 f.). Eftersom utredningen inte har föreslagit någon skyl- dighet att förteckna lån, har den inte heller föreslagit någon straffbe- stämmelse med anknytning till detta. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot utredningens bedömning. Skälen för regeringens förslag och bedömning En styrelseledamot eller en verkställande direktör som när han eller hon fullgör sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar bolaget, skall ersätta skadan (se 29 kap. 1 § första meningen nya aktiebolagslagen). 2004/05:178 Skadeståndsansvaret gentemot aktieägare eller annan är mer begränsat; endast skada som vållas genom överträdelse av aktiebolagslagen, tillämplig lag om årsredovisning eller bolagsordningen medför då skadeståndsskyldighet (se 29 kap. 1 § andra meningen). Aktiebolagsla- gen innehåller liknande regler om revisors och aktieägares skadestånds- ansvar gentemot bolaget eller annan (se 29 kap. 2 och 3 §§). nämnda regler är generellt utformade och täcker således även de skadeståndsanspråk som kan tänkas bli aktuella vid överträdelser av de särskilda bestämmelser som här föreslås gälla för det nya slaget av aktie- bolag. Några ytterligare skadeståndsbestämmelser behövs således inte. Reglerna i nya aktiebolagslagen om återbäringsskyldighet vid olaglig värdeöverföring från ett aktiebolag anknyter till värdeöverföringar som skett i strid med bestämmelserna om värdeöverföring i 17, 18 eller 20 kap. (se 17 kap. 6 §). Reglerna går ut på att en aktieägare eller någon utomstående under vissa förutsättningar kan vara skyldig att till bolaget återbära vad han eller hon har uppburit. Mottagaren har dock ett visst godtrosskydd. För brist som uppkommer vid återbäringen svarar de som medverkat till beslutet om utbetalningen eller till verkställandet av beslutet (se 17 kap. 7 §). För att dessa bestämmelser skall bli tillämpliga även vid värdeöverföringar i strid med den för det nya slaget av aktie- bolag föreslagna bestämmelsen om högsta värdeöverföring (se ovan av- snitt 5.5) krävs en särskild bestämmelse om detta. Det är enligt rege- ringens mening naturligt att det införs en sådan bestämmelse. Mot- svarande regler om återbäringsskyldighet och bristtäckningsansvar bör införas för olaglig överföring inom en koncern (se ovan avsnitt 5.12). Straff och vite, m.m. Aktiebolagslagen innehåller endast ett mindre antal straffbestämmelser (se 30 kap. nya aktiebolagslagen). Dessa gäller främst vissa fall av under- låtenhet, däribland underlåtenhet att kalla till styrelsesammanträde och att tillhandahålla underlag inför styrelsebeslut. Straff kan också komma i fråga när ett privat aktiebolag eller dess aktieägare söker sprida bolagets aktier eller när lagens låneförbud överträds. Utredningen har övervägt om det finns skäl att inom ramen för aktie- bolagslagen straffbelägga förfaranden som strider mot de nya särskilda bestämmelser som föreslås för det nya slaget av aktiebolag. Utredningen har kommit fram till att skadeståndsansvar för den som handlar felaktigt i kombination med återbäringsskyldighet till bolaget är de enda former av sanktioner som behövs. Regeringen delar i stort sett utredningens be- dömning. Kriminalisering som metod för att hindra överträdelser av olika normer i samhället bör användas med försiktighet (se prop. 1994/95:23 s. 52 f.). I ett hänseende finns det dock skäl att införa en kompletterande straffbestämmelse. I det föregående har föreslagits en särskild bestäm- melse om skyldighet att förteckna vissa lån och säkerheter (se ovan En sådan skyldighet finns redan beträffande andra typer av lån och säkerheter (se 21 kap. 10 § nya aktiebolagslagen). 2004/05:178 bestämmelsen är straffsanktionerad (se 30 kap. 1 § första stycket 4). saknas att som har förordat här avvika från den ordning som gäller vid brott mot reglerna om skyldighet att förteckna vissa lån m.m. En straffbestämmelse bör därför införas för brott mot den här föreslagna bestämmelsen om skyldighet att föra förteckning. Om det nya slaget av aktiebolag kommer att vara en förut- sättning för att få bedriva viss verksamhet eller för att få bidrag från det allmänna till verksamheten, kan det finnas anledning att överväga om en form av reaktion vid överträdelser av de särskilda bestämmelserna om värdeöverföringar skulle kunna vara indraget tillstånd eller återbetalning av erhållna statliga medel. Regeringens förslag: De särskilda reglerna för aktiebolag av det nya slaget tas in i ett nytt kapitel i aktiebolagslagen. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 105 f.) Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inte haft några in- vändningar mot utredningens förslag. Juridiska fakultetsstyrelsen vid har förordat att de särskilda reglerna för det nya slaget av aktiebolag samlas i en särskild lag. Skälen för regeringens förslag: I denna proposition föreslås särskilda regler för ett nytt slag av privat aktiebolag, aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning. En fråga är var de särskilda reglerna skall placeras. Ett alternativ som Juridiska fakultetsstyrelsen vid har fört fram är att samla de särskilda reglerna i en egen lag. Skälet för en sådan lösning är främst att man då inte behöver tynga aktiebolagslagen med regler som kan förväntas få relativt begränsad tillämpning. När det gäller bankaktiebolag och kreditmarknadsbolag har en sådan lösning valts. Aktiebolagslagen utgör den associationsrättsliga grunder för dessa bolag medan särbestämmelser huvudsakligen har förts in i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Denna lag skiljer sig emellertid i ett väsentligt avseende från den lagstiftning som över- vägs, då den innehåller regler för aktiebolag som driver en särskild slags rörelse, nämligen bankrörelse eller finansieringsrörelse. De associations- rättsliga särreglerna upptar endast två kapitel i lagen, 10 och 11 kap., medan lagen i övrigt innehåller främst näringsrättsliga regler. De regler som föreslås avser ett särskilt slag av aktiebolag som kan driva vilken form av rörelse som helst. Reglerna är uteslutande av aktiebolagsrättsligt slag. Sakliga skäl talar därför för att placera reglerna tillsammans med övriga, rent aktiebolagsrättsliga, regler. Det torde vidare underlätta för tillämparen att samtliga regler om olika slags aktiebolag som inte tar sikte på någon särskild verksamhet finns i samma lag. Regeringen anser därför att reglerna bör tas in i aktiebolagslagen. Bör reglerna då, som utredningen har föreslagit, få utgöra ett särskilt Prop. 2004/05:178 kapitel i aktiebolagslagen eller bör de, som en remissinstans har förordat, i stället inarbetas i befintliga kapitel i aktiebolagslagen? Enligt regering- ens mening bör utgångspunkten vara att reglerna placeras så att tillämpa- ren så enkelt som möjligt kan utläsa vad som gäller för olika typer av aktiebolag. I den nya aktiebolagslagen har, i syfte att göra lagen särskilt lättillgänglig för små och medelstora företag, särbestämmelser som avser publika aktiebolag placerats i slutet av varje kapitel (se prop. 2004/05:85 s. 200 f.). Detta skulle möjligen kunna anses tala för att placera också reglerna om aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning i respektive kapitel. Eftersom det nya slaget av aktiebolag föreslås utgöra ett särskilt slag av privat bolag (se ovan avsnitt 5.3), skulle de i så fall lämpligen placeras under reglerna för privata bolag. Detta skulle emellertid knappast öka lättillgängligheten utan splittra upp regleringen. På grund av det nu sagda och med hänsyn till att det mesta talar för att de nya reglerna kommer att tillämpas enbart av ett förhållandevis begränsat antal bolag, framstår det, som har framhållit, som mest ändamålsenligt att reglerna placeras i ett eget kapitel i aktiebolagslagen. Regeringen delar alltså utredningens bedöm- ning att särreglerna bör placeras i ett särskilt kapitel i aktiebolagslagen. Regeringens bedömning: Införandet av det nya slaget av aktiebolag är i sig förenligt med EG-rätten. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning (se betänkandet s. 131 f.). Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har ansett att det nya slaget av aktiebolag i sig strider mot EG-rätten. bl.a. , , Svenskt Näringsliv och , har framhållit att en fram- tida ordning där möjligheten till tillstånd eller offentliga bidrag knyts till att verksamheten drivs i ett aktiebolag med särskild vinstutdelnings- begränsning kan komma i konflikt med EG-rätten. Skälen för regeringens bedömning Det nya slaget av aktiebolag och EG-rätten En särskild fråga är hur aktiebolag av det nya slaget förhåller sig till EG- EG-fördraget tillförsäkrar varje EU-medborgare en rätt att etablera sig och bedriva ekonomisk verksamhet i en annan medlemsstat på samma villkor som medlemsstatens egna medborgare (se artiklarna 43 Bolag som har bildats i överensstämmelse med en medlemsstats lag- stiftning och som har sitt säte, sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet inom gemenskapen skall vid tillämpningen av bestämmel- serna likställas med fysiska personer som är medborgare i medlemsstaten (se artikel 48). Med bolag avses enligt samma artikel bolag enligt civil- eller handelslagstiftning inbegripet kooperativa sammanslutningar samt Prop. 2004/05:178 andra offentligrättsliga eller privaträttsliga juridiska personer, med undantag av sådana som inte drivs i vinstsyfte. Kretsen av juridiska personer som inte omfattas av bolagsbegreppet anses vara snävt be- gränsad till rena non-profit organisationer som arbetar med exempelvis politiska, religiösa eller kulturella mål under förutsättning att de inte ut- övar ekonomisk aktivitet. Ett aktiebolag med särskild vinstutdelnings- begränsning förutsätts utöva ekonomisk aktivitet och bör således anses omfattas av EG-rättens bolagsbegrepp. Detta innebär också att ett bolag av det nya slaget får anses omfattas av reglerna om etableringsfrihet. Utredningen har gjort bedömningen att införandet av det nya slaget av aktiebolag i sig inte utgör något hinder avseende etableringsfriheten, så länge det inte för bolagsbildningen uppställs särskilda krav på bolags- männens nationalitet eller liknande. Remissinstanserna har godtagit denna bedömning. Även regeringen anser att ett införande av det nya slaget av aktiebolag i sig är förenligt med EG-rättens regler om etable- ringsfrihet. Regeringen gör också bedömningen att de särskilda aktie- bolagsrättsliga regler som föreslås i denna proposition är förenliga med den gällande bolagsrättsliga EG-regleringen. EG-rättsliga synpunkter på eventuella framtida krav på viss företagsform för tillstånd eller offentlig finansiering I det föregående har konstaterats att behovet av en ny företagsform främst gör sig gällande inom områden där verksamheten har drivits i offentlig regi men kommit att drivas av privata företag, ofta med någon form av offentlig finansiering (se ovan avsnitt 5.1). Även om det inte finns några planer på att knyta möjligheterna att få tillstånd till viss verksamhet eller offentlig finansi- ering av den till ett krav på att verksamheten i fråga bedrivs i ett aktiebo- lag av det nya slaget, kan det inte uteslutas att sådana modeller kan komma att övervägas . Frågan är om sådana modeller är förenliga med EG-rätten. Som har angetts tillförsäkrar EG-fördraget varje EU-medborg- are en rätt att etablera sig och bedriva ekonomisk verksamhet i en annan medlemsstat på samma villkor som medlemsstatens egna medborgare (se artiklarna 4348, jfr ovan). har i flera domar uttalat sig om etableringsfriheten och kraven på likabehandling. I en dom av i mål C-3/88 mellan Europeiska kommissionen och slog domstolen fast att principen om likabehandling förbjuder inte enbart öppen diskriminering grundad på nationalitet utan även alla former av dold diskriminering som, genom tillämpning av särskiljande kriterier, faktiskt leder till samma resultat. Målet gällde frågan om vid upphandling kunde kräva att rätten att ingå avtal med den italienska staten om att utarbeta ett datasystem för den offentliga förvaltningens räkning skulle förbehållas bolag som direkt eller indirekt till övervägande del eller helt ägdes av staten eller den offentliga sektorn. Domstolen fann att ett sådant krav visserligen inte gjorde åtskillnad mellan italienska och utländska bolag, men att kravet huvudsakligen gynnade italienska bolag, varför det stred mot diskrimineringsförbudet. Även konkurrensrättsliga frågeställningar, under vilka frågor om stats- stöd hänförs, kan uppkomma. Enligt EG-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlems- staterna (se artikel 87.1). Statligt stöd som omfattas av artikeln kan enligt praxis ha vilken form som helst. Det behöver inte utgöras av positiva åtgärder; också stöd i form av skattelättnader eller rabatter av olika slag omfattas (se Allgårdh m.fl., EU och EG-rätten, 4 uppl., 2004 s. 476 f.). Stödet behöver inte heller ges direkt utan kan utgå genom mellanhänder. Avgörande för bedömningen av om stödet omfattas av artikeln är om den offentliga sektorn har en kontrollerande ställning i det organ som för- medlar statsstödet. Däremot föreligger inte något otillåtet statligt stöd om ett företag mottar subventionen från en organisation som får sina bidrag genom frivilliga insatser från privatpersoner (se a.a. s. 492 f.). Att märka är även att konkurrensreglerna normalt inte tillämpas på verksamheter som definieras som varande av icke-ekonomisk natur. Det är alltså, generellt sett, inte uteslutet att system där möjligheterna att få tillstånd eller offentliga medel till en viss verksamhet är villkorad av att verksamheten bedrivs i det nya slaget av aktiebolag kan komma i konflikt med EG-rättens principer om etableringsfrihet och fri konkurrens. Det kan dock finnas anledning att se olika på detta beroende på vilket sakområde bolaget verkar inom. Ett landsting kan sluta avtal med en privat entreprenör om ett tids- begränsat övertagande av driften av ett landstingsägt sjukhus, en vård- central eller en klinik (se 3 § hälso- och sjukvårdslagen [1982:763] och propositionen Driftsformer för offentligt finansierade sjukhus [prop. 2004/05:145]). kan också sluta avtal med en entreprenör om utförande av viss hälso- och sjukvårdsverksamhet som entreprenören bedriver i egna lokaler. kan även välja att uppdra åt någon annan att mot ersättning ombesörja en viss typ av behandlingar, enstaka behandlingstillfällen eller viss vård. När ett landsting överlämnar uppgiften att driva hälso- och sjukvård till en privat entreprenör, skall överlämnandet i regel föregås av offentlig upphandling. Enligt lagen (1992:1528) om offentlig upphandling skall upphandling genomföras affärsmässigt (se 1 kap. 4 §). Av EG-fördraget följer att när gemenskapen handlar på folkhälsoom- rådet, skall den fullt ut respektera medlemsstaternas ansvar för att organi- sera och ge hälso- och sjukvård (se artikel 152.5). Principen om icke-diskriminering är dock som har fram- hållits övergripande i gemenskapsrätten. har i målet C- 70/95 mellan m.fl. och Regione uttalat att för- draget inte hindrar medlemsstaterna från att tillåta endast privata aktörer utan vinstsyfte att delta i genomförandet av ett socialt välfärdssystem för tillhandahållande av socialvårdstjänster av hälsovårdskaraktär. Målet gällde dock frågan om anslutning till ett socialförsäkringssystem och inte offentlig upphandling. Det får anses vara osäkert om domstolens resone- mang har bäring på hela den svenska landstingsdrivna hälso- och sjuk- vården och offentlig upphandling av denna hälso- och sjukvård. har i bl.a. mål C-496/01, Europeiska kommissionen mot , framhållit att en medlemsstat i princip inte får uppställa regler som innebär att en etablering förbjuds, hindras eller blir mindre attraktiv. En regel som försvårar för någon att få tillgång till en marknad kan strida mot gemenskapsrätten om denna regel inte kan motiveras av ett allmänt intresse, inte kan anses vara en lämplig åtgärd för att uppnå det angivna syftet eller de ingrepp som krävs inte står i rimlig proportion till de fördelar som uppnås, dvs. Den diskussion som har förts i om att reglera villkoren för pri- vata entreprenörers medverkan i den offentligfinansierade vården, har främst rört situationen när ett landsting överlämnar driften av ett lands- tingsägt sjukhus till en privat entreprenör. När det gäller offentligt finansierade sjukhus har beslutat nya regler som inne- bär att om ett landsting överlämnar driften av sjukhus till annan, skall avtalet innehålla villkor om att verksamheten skall drivas utan syfte att ge vinst åt ägare eller motsvarande intressent (se prop. 2004/05:145, bet. 2004/05:SoU18 och rskr. 2004/05:300). I förarbetena har gjorts be- dömningen att reglerna är förenliga med gemenskapsrätten (se prop. 2004/05:145 s. 44 f.). En bestämmelse som innebär att en entreprenör för att kunna överta driften av ett sjukhus måste bedriva sin verksamhet i en företagsform där syftet inte är att bereda ägarna vinst bedöms i sig inte sätta utländska entreprenörer i en mindre gynnsam situation än den situation som gäller för entreprenörer etablerade i . Däremot kan det ifrågasättas om EG-rätten tillåter regler om att driften får överlämnas endast till aktiebolag av det nya slaget. Villkoren för företag utan vinstutdelningssyfte på sjukvårdens område kommer att utredas särskilt (jfr a. prop. s. 42). Avsikten är dock inte att överlämnande skall kunna ske endast till aktiebolag med särskild vinstut- delningsbegränsning. Bostadssektorn skiljer sig från övriga sektorer i och med att det redan finns en särskild lag om allmännyttiga bostadsföretag, lagen (2002:102) om allmännyttiga bostadsföretag (se ovan avsnitt 5.1). Med allmännyttigt bostadsföretag avses enligt lagen ett aktiebolag, en ekonomisk förening eller en stiftelse som drivs utan vinstsyfte och i sin verksamhet huvud- sakligen förvaltar fastigheter i vilka bostadslägenheter upplåts med hyresrätt (se 1 kap. 1 § första stycket 1 och 2). För ett företag som inte är ett kommunalt bostadsföretag krävs dessutom att det är godkänt som all- männyttigt bostadsföretag (se 1 kap. 1 § första stycket 3 och tredje stycket). För att ett sådant företag skall bli godkänt som allmännyttigt bostadsföretag, måste det uppfylla de förutsättningar som lagen anger, bl.a. kravet på att verksamheten skall drivas utan vinstsyfte (se 1 kap. 1 och 5 §§). Utöver distinktionen mellan kommunalt ägda bostadsföretag och privata bostadsföretag gör lagstiftningen ingen skillnad mellan olika ägare; företag som helt eller huvudsakligen ägs av svenska fysiska eller juridiska personer behandlas inte annorlunda än företag som helt eller huvudsakligen ägs av utländska fysiska eller juridiska personer. Det nu- varande regelverket bedöms således ligga i linje med EG-fördragets be- stämmelser om etableringsfrihet. Om en framtida avpassning av reglerna Prop. 2004/05:178 för de allmännyttiga bostadsföretagen till de regler som föreslås i denna proposition blir aktuell, får de EG-rättsliga frågorna övervägas närmare. Sammanfattningsvis kan konstateras att det torde finnas ett visst utrym- me för att villkora möjligheterna att få tillstånd eller offentligt bidrag till att den aktuella verksamheten bedrivs i ett annat syfte än att bereda ägar- na vinst. Däremot torde utrymmet att knyta möjligheterna till tillstånd eller offentlig finansiering till att verksamheten bedrivs i ett aktiebolag med särskild vinstutdelningsbegränsning vara begränsat. Om det blir aktuellt att införa särskilda villkor av nu diskuterade slag, bör en EG-rättslig analys göras i sitt respektive sammanhang. Införandet av det nya slaget av aktiebolag får konsekvenser för bl.a. . Det leder också till att revisorerna får delvis utökade upp- gifter. Detta gör att de nya reglerna inte bör träda i kraft förrän myndig- heter och näringsliv har haft skälig tid att förbereda sig. har framhållit att verket behöver efter det att tagit ställning till förslagen för att vidta förberedande åtgärder. Med beaktande av den tid som kommer att förflyta innan kan fatta beslut i lagstiftningsärendet är en lämplig ikraftträdandetid- punkt . Ett ikraftträdande får anses innebära att tillämpande myndigheter och andra får skälig tid att anpassa sig till de nya reglerna. Reglerna bör således träda i kraft som den nya aktiebolagslagen träder i kraft, dvs. Några övergångsbestämmelser behövs inte. Genom de nya reglerna om aktiebolag med särskild vinstutdelningsbe- gränsning skapas en möjlighet att bedriva verksamhet i ett nytt slag av Ett aktiebolag av det nya slaget kommer att falla under delvis andra regler än övriga aktiebolag. Reglerna innebär dock inte några änd- ringar i regelverket för bolag som inte utnyttjar denna möjlighet. Reglerna medför att den som vill starta en verksamhet får ytterligare ett slag av aktiebolag att välja på. Särreglerna för aktiebolag av det nya slaget är knappast av så komplicerad karaktär att någon ytterligare juridisk rådgivning inför valet av associationsform behövs i förhållande till vad som behövs i en sådan situation. har redan enligt nuvarande regler till uppgift att inför registreringen av ett aktiebolag kontrollera att bolagsbildningen har skett enligt lagens bestämmelser. Verket måste också i vissa fall ta ställning till frågor om tvångslikvidation. De regler som föreslås för det nya slaget av aktiebolag innebär att får något utökade uppgifter Prop. 2004/05:178 i dessa hänseenden. har angett att dessa uppgifter kommer att medföra en viss ökad kostnad för verket, främst för anpassning av IT- systemen. har vidare angett att eftersom verket skall erhålla full kostnadstäckning genom avgifterna för registrering av aktiebolag, kan avgifterna behöva ses över. De kostnadsökningar som kan uppstå för skall således finansieras genom registreringsavgifter enligt principen om full kostnadstäckning. De nya reglerna medför att även revisorerna får något fler gransknings- uppgifter samt en självständig roll att rapportera överträdelser av de för det nya slaget av aktiebolag särskilda reglerna om värdeöverföringar och överföringar inom koncerner. Detta kan medföra något högre revisions- kostnader för de bolag som granskas. Kostnadsökningen torde dock bli helt marginell. har i sitt remissvar tagit upp frågan om beskattningen av det nya slaget av aktiebolag, bl.a. har verket berört frågan om avdragsrätt för lämnat koncernbidrag.