prop · GS03145 · 2005-04-25 00:00:00 — Som en konsekvens härav skall även vård som ges enligt bilaterala överenskommelser avses. Be- stämmelsen hindrar dock inte att entreprenören tar ut vårdavgifter av pa- tienten enligt 26 §. Entreprenören får dock inte ta ut högre vårdavgifter än tar ut för motsvarande vård. bestämmer grun- derna för vårdavgiften. Av det nya femte stycket, som utformats enligt Lagrådets förslag, framgår att inte får överlämna uppgiften att bedriva hälso- och sjukvård som ges vid ett regionsjukhus till någon annan. Ett region- sjukhus skall ha resurser för att bedriva regionsjukvård, länssjukvård, länsdelssjukvård och i vissa fall rikssjukvård. Med regionsjukvård avses sjukvård som samordnas för invånarna i minst två av regionens landsting. En viktig del av regionsjukvården är högspecialiserad vård dvs. sjukvård som är forskningsnära, nyskapande, modern, investeringstung eller på annat sätt intar en framskjutande position i vården, vanligtvis med ett behov av resurskoncentration som följd. Den hälso- och sjukvård som samordnas till följd av samverkan mellan landstingen enligt bestämmel- serna i 9 § är ofta sådan vård som bedrivs vid regionsjukhusen. En när- mare beskrivning av begreppet regionsjukvård görs i avsnitt 7.1. Bestämmelsen tillämpas också på regionklinker som bedriver region- sjukvård vid andra sjukhus i regionen. Med regionklinik förstås vården- het vid annat sjukhus än regionsjukhus som har hela sjukvårdsregionen som sitt upptagningsområde och som bedriver forskning och utveck- lingsarbete. Ett länssjukhus t.ex. har sitt huvudsakliga upptagningsom- råde i länet men vissa vårdenheter vid har ett övergripande ansvar för regionsjukvård. Ändringen behandlas i avsnitt 7.3. Genom lagändringen i första stycket, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, ställs krav på att varje landsting skall bedriva hälso- och sjukvård vid minst ett sjukhus i egen regi för att meddela sådan vård som endast kan tillgodoses genom att patienten tas in på en vårdinrättning. Ett landsting är således förhindrat att överlämna driften av samtliga sina sjukhus till annan. I detta sammanhang innefattas även regionsjukhus i begreppet sjukhus. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser. Dessa frågor behandlas i avsnitt 12. Författningsförslag från utredningen om Vårdens ägarformer (SOU 2003:23) lag om ändring i hälso- sjukvårdslagen (1982:63) Härigenom föreskrivs i fråga om hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) dels att 3 skall ska ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya bestämmelser, 9 och 9 §§, av följande lydelse. Varje landsting skall erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Detsamma gäller dem som är kvarskrivna en- ligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och stadigvarande vistas inom . Även i övrigt skall verka för en god hälsa hos hela befolkningen. Vad som i denna lag sägs om landsting gäller också kommuner som inte ingår i ett landsting, i den mån inte annat följer av 17 §. Vad här sagts utgör inte hinder för annan att bedriva hälso- och sjukvård. ansvar omfattar dock inte sådan hälso- och sjukvård som en kommun inom har ansvar för enligt 18 § första och tredje styckena. Ett landsting får sluta avtal med någon annan om att utföra de upp- gifter som ansvarar för enligt denna lag. En uppgift som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna be- stämmelse överlämnas till ett bo- lag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ. får även träffa över- enskommelse med kommun, den allmänna och länsarbetsnämnden om att inom ramen för uppgifter enligt denna lag samverka i syfte att uppnå en effektivare använd- ning av tillgängliga resurser. skall bidra till finansi- eringen av sådan verksamhet som bedrivs i samverkan. får granska sådan verksamhet som bedrivits i samver- kan med och delvis finansierats av eller länsarbets- Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. Ett landsting får sluta avtal med någon annan om att utföra de upp- gifter som ansvarar för enligt denna lag. En uppgift som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna be- stämmelse överlämnas till ett bo- lag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ. får även träffa över- enskommelse med kommun, den allmänna och länsarbetsnämnden om att inom ramen för uppgifter enligt denna lag samverka i syfte att uppnå en effektivare använd- ning av tillgängliga resurser. skall bidra till finansi- eringen av sådan verksamhet som bedrivs i samverkan. får granska sådan verksamhet som bedrivits i samver- kan med och delvis finansierats av eller länsarbets- nämnden. Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. Uppgiften att ansvara för driften av hälso- och sjukvårdsverksamhet som etablerats av landsting, får endast överlämnas till den som i avtal förbinder sig att inom ramen för verksamheten, uteslutande ge vård som finansieras av landsting, kommun eller utländskt rättssubjekt med motsvarande uppdrag. Vad som sägs i första stycket gäller inte när uppgiften att ansvara för drif- ten av primärvård överlämnas. Uppgiften att ansvara för driften av hälso- och sjukvårdsverksamhet som samordnas inom en eller mel- lan flera sjukvårdsregioner får dock inte överlämnas till någon annan än som avses i 3 kap 17 § kommunallagen (1991:900). På avtal som ingås före ikraftträdandet tillämpas inte 9 b §. Remissinstanser till betänkandet Vårda Vården (SOU 2003:23) Regeringsrätten, , Kammarrätten i , Statskontoret, , , Hälso- och sjukvårdens ansvars- nämnd, , dering, , , , , i , Länsstyrel- sen i län, , , , , , , , , i , , , , , kommun, , , kommun, kommun, , i , i län, i , i , i Jön- län, i , i län, i , i län, i , i , i Värm- lands län, i län, i , i , i , i , i , i Väster- bottens län, i , , , , , , , , , Svenska privatläkarföre- ningen, , , Ar- betsgivaralliansen, , Svenskt näringsliv, Vårdföretagarna, auktoriserade revisorer, revisors- samfundet, redovisningskonsulters förbund, Försäkringsför- bundet, Handikappförbundens Samarbetsorgan, , , , Carema, diakonisällskap, Läns- försäkringar, ,M & M , Författningsförslag från promemorian om överlämnande av ansvaret för driften av sjukhus till privata entreprenörer Härigenom föreskrivs att 3 och 5 §§ hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)1 skall ha följande lydelse Varje landsting skall erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Detsamma gäller dem som är kvarskrivna en- ligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och stadigvarande vistas inom . Även i övrigt skall verka för en god hälsa hos hela befolkningen. Vad som i denna lag sägs om landsting gäller också kommuner som inte ingår i ett landsting, i den mån inte annat följer av 17 §. Vad här sagts utgör inte hinder för annan att bedriva hälso- och sjukvård. ansvar omfattar dock inte sådan hälso- och sjukvård som en kommun inom har ansvar för enligt 18 § första och tredje styckena. Ett landsting får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgif- ter som ansvarar för enligt denna lag. En uppgift som inne- fattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ. Om överlämnar an- svaret för driften av hälso- och sjukvård som ges vid ett sjukhus till annan skall avtalet innehålla vill- kor om att verksamheten inte får drivas med syfte att skapa vinst åt ägare eller motsvarande intressent. får även träffa överenskommelse med kommun, Försäk- ringskassan och länsarbetsnämnden om att inom ramen för uppgifter enligt denna lag samverka i syfte att uppnå en effektivare an- vändning av tillgängliga resurser. skall bidra till finansie- ringen av sådan verksamhet som bedrivs i samverkan. Enligt bestämmel- ser i lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsat- ser får delta i finansiell samordning inom rehabiliteringsom- rådet. får granska sådan verksamhet som bedrivits i samver- kan med och delvis finansierats av eller länsarbets- nämnden. Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. Lagen omtryckt 1992:567. 2 Lydelse enligt prop.2003/04:152. För hälso- och sjukvård som kräver intagning i vårdinrättning skall det finnas sjukhus. Vård som ges under sådan intagning benämns sluten vård. Annan hälso- och sjukvård benämns öppen vård. Primärvården skall som en del av den öppna vården utan avgränsning vad gäller sjuk- domar, ålder eller patientgrupper svara för befolkningens behov av sådan grundläggande medicinsk behandling, omvårdnad, förebyggande arbete och rehabilitering som inte kräver sjukhusens medicinska och tekniska resurser eller annan särskild kompetens. Varje landsting skall ansvara för driften av minst ett sjukhus. skall organisera primärvården så att alla som är bosatta inom får tillgång till och kan välja en fast läkarkontakt. En sådan läkare skall ha specialistkompetens i allmänmedicin. får inte begränsa den enskildes val till ett visst geografiskt område inom . Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen i 3 § fjärde stycket gäller inte hälso- och sjukvårdsverksamhet som vid ikraftträdan- det drivs enligt avtal med så länge detta avtal gäller. 3 Senaste lydelse 1998:1654. Remissinstanser till promemorian Överlämnande av ansvaret för driften av sjukhus till privata entreprenörer S2004/4905/HS Kammarrätten i , Kammarrätten i , Statskontoret, , , Statens folkhäl- soinstitut, , , , , , , juridiska fakulteten, Lin- universitet, juridiska fakulteten, uni- versitet, i , , läns landsting, , , , , läns landsting, , landsting, läns landsting, , Västra , , läns landsting, , , , Väs- ternorrlands läns landsting, , , , , , , , , , , , Svenska privatläkarföre- ningen, Arbetsgivaralliansen, , Svenskt näringsliv, Vårdföretagarna, auktoriserade revisorer, revisorssamfundet, redovisningskonsulters förbund, , Handikappförbundens Samarbetsorgan, Beställarnät- verket, , , Carema, diakonisällskap, utan vinstutdelning, Mös- seberg , , M & M , Praktiker- tjänst AB, Spenshult, Sophiahemmet, Röda Korsets sjukhus, Svenska Röda Korset Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs att 3 och 5 §§ hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)1 skall ha följande lydelse. Varje landsting skall erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Detsamma gäller dem som är kvarskrivna en- ligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och stadigvarande vistas inom . Även i övrigt skall verka för en god hälsa hos hela befolkningen. Vad som i denna lag sägs om landsting gäller också kommuner som inte ingår i ett landsting, i den mån inte annat följer av 17 §. Vad här sagts utgör inte hinder för annan att bedriva hälso- och sjukvård. ansvar omfattar dock inte sådan hälso- och sjukvård som en kommun inom har ansvar för enligt 18 § första och tredje styckena Ett landsting får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgif- ter som ansvarar för enligt denna lag. En uppgift som inne- fattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ. Överlämnar ansvaret för driften av hälso- och sjukvård som ges vid ett sjukhus till någon annan, skall avtalet innehålla vill- kor om 1. att verksamheten skall drivas utan syfte att skapa vinst åt ägare eller motsvarande intressent, och 2. att vården skall bedrivas ute- slutande med offentlig finansiering och vårdavgifter enligt 26 §. Ansvaret för driften av hälso- och sjukvård som ges vid ett regi- onsjukhus eller en regionklinik får inte överlämnas till någon annan. får även träffa överenskommelse med kommun, Försäk- ringskassan och länsarbetsnämnden om att inom ramen för uppgifter enligt denna lag samverka i syfte att uppnå en effektivare an- vändning av tillgängliga resurser. skall bidra till finansie- ringen av sådan verksamhet som bedrivs i samverkan. Enligt bestämmel- ser i lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsat- Lagen omtryckt 1992:567. Senaste lydelse 2004:812. ser får delta i finansiell samordning inom rehabiliteringsom- rådet. får granska sådan verksamhet som bedrivits i samver- kan med och delvis finansierats av eller länsarbets- nämnden. Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. För hälso- och sjukvård som krä- För hälso- och sjukvård som krä- ver intagning i vårdinrättning skall ver intagning i vårdinrättning skall det finnas sjukhus. det finnas sjukhus. skall ansvara för driften av minst Vård som ges under intagning benämns sluten vård. Primärvården skall som en del av Annan hälso- och sjukvård be- den öppna vården utan avgränsning nämns öppen vård. vad gäller sjukdomar, ålder eller skall som en del av den öppna vår- patientgrupper svara för befolk- den utan avgränsning vad gäller ningens behov av sådan grundläg- sjukdomar, ålder eller patientgrup- gande medicinsk behandling, om- per svara för befolkningens behov vårdnad, förebyggande arbete och av sådan grundläggande medicinsk rehabilitering som inte kräver sjuk- behandling, omvårdnad, förebygg- ande arbete och rehabilitering som resurser eller annan särskild kom- inte kräver sjukhusens medicinska och tekniska resurser eller annan skall organisera primärvården så att alla som är bosatta inom får tillgång till och kan välja en fast läkarkontakt. En sådan läkare skall ha specialistkompetens i allmänmedicin. får inte begränsa den enskildes val till ett visst geografiskt område inom . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 3 § fjärde stycket 1 gäller inte hälso- och sjukvård som vid ikraftträdandet drivs enligt avtal med så länge detta avtal gäller. Avtalet får förlängas, dock inte efter utgången av . 3.Bestämmelsen i 3 § fjärde stycket 2 gäller inte hälso- och sjukvård som vid ikraftträdandet drivs enligt avtal med så länge detta avtal gäller. Ett avtal som förlängs får inte stå i strid med villkoret i 3 § fjärde stycket 2. 3 Senaste lydelse 1998:1654. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. regeringsrådet , justitierådet och regeringsrådet . Driftsformer för offentligt finansierade sjukhus Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av ämnessakkunniga , biträdd av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Med verkan infördes i hälso- och sjukvårdslagen i kon- kurrensfrämjande och klargörande syfte bestämmelser som ger stöd för att ett landsting eller en kommun träffar avtal med annan om att utföra uppgifter som respektive kommunen svarar för enligt lagen. Undantag görs därvid för uppgifter som innefattar myndighetsutövning. Motsvarande reglering infördes i socialtjänstlagen, tand- vårdslagen och den dåvarande lagen om försöksverksamhet med kom- munal primärvård. Till bakgrunden hör vidare att en tidsbegränsad lag lagen (2000:1440) om inskränkning i landstingens rätt att överlämna driften av akutsjukhus till annan var gällande , men därefter inte förlängdes. Den inskränkning som det gällde var formulerad så, att uppgiften att ansvara för driften av akutsjukhus inte fick överläm- nas till den som avsåg att driva verksamheten med syfte att skapa vinst åt ägare eller motsvarande intressent. I lagrådsremissen föreslås nu att kompletterande bestämmelser tas in i hälso- och sjukvårdslagen för att inskränka landstingens möjligheter att genom avtal med någon annan överlämna driften av hälso- och sjukvård som ges vid sjukhus. Med avseende på hälso- och sjukvård som ges vid regionsjukhus eller en regionklinik förbjuds sådant överlämnande helt. För hälso- och sjukvård vid övriga sjukhus föreslås den begränsningen att avtalet, för att överlämnande skall få ske, måste innehålla villkor om att den överlämnade verksamheten skall drivas utan vinstsyfte och att vården skall bedrivas uteslutande med offentlig finansiering och vårdav- gifter som är maximerade enligt lagens 26 §. Det föreslås där jämte att krav skall ställas på varje landsting att det skall ansvara för driften av hälso- och sjukvård vid minst ett sjukhus. Remissens förslag beträffande regionsjukvården motiveras med att ka- raktären på denna vård till stor del högspecialiserad vård gör att den måste koncentreras till få platser i landet, hålla hög beredskap för små patientgrupper, styras i samklang med inriktningen på den medicinska forskningen samt utnyttjas för grundutbildning av läkare. Förslaget i denna del kan möjligen ge upphov till tvekan med hänsyn till använd- ningen av begreppen regionsjukhus och regionklinik som inte är författ- ningsmässigt definierade. I den mån detta skulle leda till en icke avsedd tillämpning vid tolkning av förbudets omfattning kan det som sägs i det följande om avsaknad av sanktionsmöjligheter vara av betydelse. För annan vård som ges på sjukhus (såväl sluten vård som öppen vård) framstår det som osäkert huruvida lagförslaget kommer att få åsyftad effekt. Bakom förslaget i denna del ligger framför allt tanken att vinstut- delande entreprenader på området kan leda till en utveckling i riktning bort från de grundläggande mål och principer som hälso- och sjuk- vårdslagstiftningen nu bygger på och att sådana entreprenader därför inte bör godtas. En reglering i föreslagen utformning utifrån villkor om av- saknad av vinstsyfte kan enligt Lagrådets mening ge tillämpnings- och kontrollproblem. Jfr Lagrådets synpunkter på kringgående av ett motsva- rande rekvisit beträffande vinstsyfte som upptogs i det tidigare lagstift- ningsärendet om driften av akutsjukhus (prop. 2000/01:36 s. 33). I före- varande remiss anförs i motiven (avsnitt 7.2.1) att det vid sidan av vinst- medelsöverföring genom aktieutdelning finns andra situationer som i sammanhanget kan jämställas med vinstutdelning, varvid olika exempel på sådana situationer omnämns. Remissen hänvisar härvidlag till att ris- ken för kringgående från entreprenörens sida minskar betydligt om landstingen på lämpligt sätt försäkrar sig om att den tilltänkte entreprenö- ren inte avser att tillgodogöra sig vinst och noga kontrollerar den överlämnade verksamheten. Som Lagrådet ser det kan det inte genom förarbetsuttalanden av detta slag säkerställas att en enhet- lig och konsekvent tillämpning av rekvisitet om frånvaro av vinstsyfte uppnås. Beaktas bör bl.a. att det inte bara är på entreprenörssidan utan också i vissa fall på landstingssidan (jfr utfallet av remissbehandlingen i ärendet) som det kan tänkas finnas ett intresse av en snäv uttolkning av lagtextens rekvisit. Lagrådet vill vidare framhålla att det med hänsyn till landstingens principiella frihet att i övrigt bestämma hur hälso- och sjukvårdsverksamhet skall organiseras synes finnas betydande möjligheter att arrangera och avtala om ändringar i vårdformer som gör att vården eller delar av den inte säkert kan hänföras till sjukhusvård och därför undgår att träffas av regleringen. I anslutning till det sagda kan konstateras att några direkta sanktioner inte har kopplats till överträdelse av förbuds- och villkorsbestämmelserna. I remissen hänvisas till att de möjligheter till överprövning som finns inom ramen för laglighetsprövning enligt kommunallagen och prövning enligt lagen om offentlig upphandling bedöms som tillräckliga för att säkerställa att den föreslagna regleringen efterlevs. Vad gäller laglighetsprövningen kan noteras, så som också skett i remissen, att denna är begränsad i olika avseenden. En grundläggande begränsning är att domstols upphävande av ett överklagat kommunalt beslut inte medför att något annat beslut sätts i det upphävda beslutets ställe. Har verkställighet redan skett skall beslutsorganet visserligen se till att verkställigheten rättas, men med den reservationen att så skall ske i den utsträckning som det är möjligt. Av detta följer att ett civilrättsligt entreprenadavtal som upptar villkor som inte är förenliga med remissförslaget inte kan förutsättas bli hävt av (jfr remissyttrande som redovisats i detta avseende på s. 43). Om ett verkningsfullt remedium mot överträdelse av föreslagna förbud eller villkor saknas, bäddar det gärna för bristande likformighet i tillämpningen. Begränsningar i kommunallagens överprövningssystem finns för övrigt också i fråga om klagorätten (såväl beträffande vem som är klagoberättigad som beträffande den tidsfrist inom vilken överklagande skall ske). Såvitt angår lagen om offentlig upphandling är särskilt att märka att klagorätt finns endast för kretsen av potentiella leverantörer och att överprövningen givetvis omfattar endast brott mot lagens upphandlingsregler. Slutligen kan tillfogas att hälso- och sjuk- vårdslagen inte upptar någon bestämmelse om tillsyn över lagens efter- levnad; tillsyn vad gäller hälso- och sjukvård grundar sig främst på lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område och är inte inriktad på sådana frågor det nu gäller. Sammanfattningsvis finner Lagrådet att förslaget ger upphov till tvekan om det är konstruerat så att en väsentligen likartad tillämpning uppnås i landstingen. Lagrådets tveksamhet understryks av vad som i det följande anförs om den föreslagna övergångsregleringen. Lagrådet finner anledning att peka på behovet av att anpassa de nya be- stämmelserna till hälso- och sjukvårdslagens grundläggande reglering av landstingens vårdskyldighet liksom till den införda regleringen av möjligheten att lägga ut verksamhet på entreprenad. Som lagen är uppbyggd är allmänna ansvar för att erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom eller är kvarskrivna och stadigvarande vistas där (3 § första stycket) fullt och odelat, med undantag bara för sådan vård som en kommun inom svarar för enligt särskilda bestämmelser i lagen. När ett landsting utnyttjar möj- ligheten att träffa entreprenadavtal med annan (3 § tredje stycket) innebär det inte att det lagfästa ansvaret i något avseende frångår och förs över på entreprenören. I enlighet härmed är bestämmelsen i 3 § tredje stycket formulerad så, att ett landsting får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter ansvarar för enligt denna lag. Vid sådant förhållande bör undvikas att, på sätt som skett i de före- slagna nya fjärde och femte styckena i samma paragraf, föreskriva att ansvaret för driften av hälso- och sjukvård överlämnas respektive inte får överlämnas. Bestämmelsen i nya fjärde stycket skulle i stället kunna in- ledas enligt följande: Överlämnar enligt tredje stycket till någon annan att bedriva hälso- och sjukvård som ges vid ett sjukhus, skall avtalet . Det nya femte stycket kunde då inledas med orden: Uppgiften att bedriva hälso- och sjukvård som ges vid ett regionsjukhus . I fråga om den enligt förslaget i 5 § infogade bestämmelsen bör också en omformulering ske, förslagsvis så att den ges lydelsen: Varje landsting skall bedriva hälso- och sjukvård vid minst ett sjukhus utan att uppgift överlämnas enligt 3 § tredje och fjärde styckena. Enligt övergångsbestämmelserna (punkterna 2 och 3) skall bestämmel- serna i det nya fjärde stycket i 3 § inte gälla hälso- och sjukvård som vid ikraftträdandet drivs (bör nog vara bedrivs) enligt avtal med lands- tinget så länge detta avtal gäller. Avtalet får förlängas. Förlängning får enligt punkt 2 dock inte avtalas efter utgången av . Sker förläng- ning får avtalet därom enligt punkt 3 inte strida mot villkoret i 3 § fjärde stycket 2 om offentlig finansiering och maximerade vårdavgifter. Den föreslagna övergångsregleringen ger således möjlighet för de landsting och entreprenörer som vid ikraftträdandet av lagändringarna har entreprenadavtal av aktuellt slag att , sådan den då kan vara bestämd, bedriva verksamheten på de villkor och med den inriktning som gällde vid samma tillfälle. Möjlighet ges därtill att intill förlänga träffade avtal.