prop · GS03144 · 2005-04-04 00:00:00 — I paragrafen har ett nytt tredje stycke införts med föreskrifter om att åklagare skall underrätta den ansökande staten om det kan vara lämpligt att vidta andra utredningsåtgärder än de som sökts. Detta kan leda till en ny eller kompletterande ansökan, vilken ofta bör kunna godtas i förenklad form med hänvisning till redan tidigare ingiven information. Det kan även vara frågan om åtgärder som kan behöva vidtas i den ansökande staten eller i en tredje stat. Frågan har redovisats i avsnitt 6.2. De nya föreskrifterna är riktade till den åklagare som handlägger ett ärende om rättslig hjälp. Den nya bestämmelsen innebär inte någon skyldighet för åklagaren att utöver vad som framkommer under handläggningen av ärendet närmare utröna om andra åtgärder kan behöva vidtas. En lämplighetsprövning skall alltid göras. En svensk domstol skall däremot inte tillämpa dessa regler. Reglerna om underrättelser enligt 2 kap. 9 § gäller däremot för såväl åklagare som domstol och kan användas för att t.ex. påtala rena felaktigheter i ansökan. 3 kap. 1 § I andra stycket införs en hänvisning till de särskilda bestämmelserna i 4 kap. 26 och 26 c §§ om innehållet i en svensk ansökan om rättslig hjälp eller tekniskt bistånd med eller tillstånd till gränsöverskridande hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning (se kommentaren till dessa paragrafer). Vissa redaktionella ändringar har också gjorts. 4 kap. 8 § I paragrafen har ett tillägg gjorts i tredje stycket. Ändringen har motiverats i avsnitt 6.4.1. Ändringen innebär att genomförandet av ett telefonförhör såsom en bevisupptagning utom huvudförhandling enligt 4 kap. 11 och 12 §§ inte bara kan komma till stånd på den ansökande statens begäran. Även den tingsrätt som handlägger ansökan kan föranstalta om att telefonförhöret skall ske på detta sätt. Detta innebär att svenska myndigheter närvarar och medverkar vid själva förhöret. Utgångspunkten är dock att den ansökande statens önskemål angående omfattningen av den rättsliga hjälpen skall tillgodoses. Om den ansökande staten inte har begärt att förfarandet enligt 11 och 12 §§ skall tillämpas, krävs det särskilda skäl för att tingsrätten ändå skall föranstalta om bevisupptagning utom huvudförhandling. Detta kan vara påkallat i ett enskilt fall för att bevaka att den hördes rättigheter enligt svensk rätt iakttas vid förhöret. Det kan t.ex. vara fråga om ett förhör med en ung person. Ett annat exempel är ett förhör där det är särskilt viktigt att vittnets rätt att vägra yttra sig om egen eller annans brottsliga eller vanärande handling enligt 36 kap. 6 § iakttas. En konsekvensändring har gjorts till följd av den nya stycke- indelningen i 11 §. 4 kap. 11 § Det första stycket har delats upp i två stycken. Reglerna i det nya första stycket om rättslig hjälp med förhör genom videokonferens har ändrats. För ett sådant förhör krävs det inte längre att den som skall höras måste samtycka till åtgärden. Samtyckeskravet kvarstår dock när det är fråga om ett förhör med en tilltalad. Ändringen har redovisats i avsnitt 6.4.2. 4 kap. 13 § I paragrafens första stycke har det obligatoriska kravet på uppgift om samtycke i svenska ansökningar om rättslig hjälp med förhör genom videokonferens tagits bort. Detta är en följd av att den hördes samtycke inte skall krävas enligt konventionen, en fråga som har diskuterats i avsnitt 6.4.2. Samtyckeskravet skall enbart gälla när förhöret avser en tilltalad. Även om det fortsättningsvis inte kommer att krävas samtycke för rättslig hjälp med videoförhör som sker i en annan EU-stat eller i eller kan ett sådant krav ställas i andra länder. I dessa fall får den svenska myndighet som begär hjälp med videoförhör införskaffa ett sådant samtycke. Vissa redaktionella ändringar har också gjorts. Rättslig hjälp och tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning Rättslig hjälp i med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning 4 kap. 25 § I paragrafen finns bestämmelser om rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning som svenska myndigheter lämnar och som avser någon som befinner sig i . Det sistnämnda villkoret är utformat för att överensstämma med den ordning som gäller för det internationella samarbetet på detta område. I enlighet med de förklaringar som lämnas i avsnitt 5.1.16 skall det villkoret förstås så att den teleadress som åtgärden avser, och som skall anges i rättens tillståndsbeslut, skall finnas i . I första stycket har föreskrifter om ansökans innehåll tillkommit, vilka kompletterar de allmänna bestämmelserna i 2 kap. 4 § (se avsnitt 6.10.3). I ett nytt andra stycke har bestämmelser införts som innebär undantag från de regler om granskning som gäller enligt 27 kap. 24 § rättegångs- balken. Frågan har behandlats i avsnitt 6.10.3. De nya bestämmelserna innebär att svenska myndigheter inte behöver granska vilken betydelse de upptagningar eller uppteckningar som gjorts har för den utländska brottsutredningen. Den granskningen får ske av de ansökande myndigheterna efter det att ärendet har återredovisats enligt 2 kap. 17 § lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål. En sådan granskning som krävs för att iaktta förbudet mot hemlig teleavlyssning av samtal m.m. mellan den misstänkte och hans försvarare enligt 27 kap. 22 § rättegångs- balken skall dock göras. Av 5 kap. 2 § följer att åklagaren när avlyssnat material överlämnas kan, i den mån det inte strider mot en internationell överenskommelse, förena överlämnandet av materialet med villkor. Ett sådant villkor kan vara att materialet skall förstöras efter det att det rättsliga förfarandet är avslutat i den ansökande staten. När det gäller bevarandet av material gäller bestämmelserna i 27 kap. 24 § . Finns det inga skäl att spara materialet skall det förstöras. Omedelbar överföring av telemeddelanden eller uppgifter om telemeddelanden från till den ansökande staten 4 kap. 25 a § I denna nya paragraf föreskrivs att rättens tillstånd till hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning enligt 25 § får verkställas genom omedelbar överföring av telemeddelandena (hemlig tele- avlyssning) eller uppgifter om telemeddelandena (hemlig tele- övervakning) från till den ansökande staten. Det är därmed fråga om situationer när den person som teleavlyssningen eller tele- övervakningen avser befinner sig i och när det därmed krävs ett svenskt domstolsbeslut, se vidare i avsnitt 6.10.3. Åklagaren prövar om det finns förutsättningar för omedelbar överföring i det enskilda fallet. Denna verkställighetsform skall bara tillämpas i förhållande till de stater som anges i bestämmelsen. ytterligare förutsättning är att omedelbar överföring av telemeddelanden eller uppgifter om telemeddelanden kan ske under betryggande former från till den utländska myndighet som skall genomföra teleavlyssningen eller teleövervakningen. Detta ställer i praktiken krav på relativt omfattande förberedelser. Uppställandet av krav och genom- förandet av förberedelserna bör för svensk del göras av polisen, se vidare i avsnitt 6.10.2. När en ansökan om tekniskt bistånd kommer in kan därmed åklagaren snabbt få besked från polisen om omedelbar överföring kan äga rum i det enskilda fallet. Teleavlyssningen eller teleövervakningen verkställs i den ansökande staten. I den staten sker även den aktuella brottsutredningen och materialet från avlyssningen eller övervakningen hanteras i enlighet med de regler som gäller där. Någon upptagning eller uppteckning av avlyssningen skall däremot inte göras i . Det innebär att bestämmelserna i 27 kap. 24 § inte blir aktuella att tillämpa. I avsnitt 6.10.3 redogörs för möjligheten att ställa upp villkor enligt 5 kap. 2 § lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål. Tekniskt bistånd i med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning 4 kap. 25 b § Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om rättslig hjälp genom tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning på utländsk begäran. Paragrafen har, med vissa redaktionella ändringar, utformats efter förslag från Lagrådet. Närmare överväganden redovisas i avsnitt 6.10.1 och 6.10.2. I första stycket anges att med tekniskt bistånd avses omedelbar överföring av telemeddelanden eller uppgifter om telemeddelanden. Av andra stycket framgår ett antal förutsättningar för att tekniskt bistånd skall kunna lämnas. En underförstådd förutsättning för tekniskt bistånd är att telemeddelanden till eller från den aktuella teleadressen kan avlyssnas eller övervakas i . Tillämpningsområdet för bestämmelsen är begränsat till ansökningar från medlemsstater i EU eller från eller . En ansökan om tekniskt bistånd prövas av åklagare (fjärde stycket). En första förutsättning för tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning är att den avser någon som befinner sig utanför , antingen i den ansökande staten eller i ett tredje land. Även när det gäller tredje land är bestämmelsen begränsad till EU-stater, och . När åtgärden riktas mot någon som befinner sig i gäller i stället bestämmelserna i 25 och 25 a §§. Enligt den redogörelse som lämnats i avsnitt 6.10.1 är det fråga om att den teleadress som åtgärden avser skall finnas i en annan medlemsstat i EU (ej ), eller (se även avsnitt 5.1.16). En andra förutsättning är att ett beslut om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning har meddelats i den ansökande staten med tillämpning av den statens lag. Ansökan skall innehålla en bekräftelse om att ett sådant beslut finns. Det måste vidare vara fråga om ett straffprocessuellt tvångsmedel i samband med en brottsutredning i den ansökande staten. En tredje förutsättning för tekniskt bistånd är att omedelbar överföring av telemeddelanden (avlyssning) eller uppgifter om telemeddelanden (övervakning) kan ske från till den ansökande staten och att detta kan ske under betryggande former. Frågan om omedelbar överföring har behandlats i kommentaren till 25 a §. I 25 c § finns bestämmelser för det fall att omedelbar överföring inte kan ske. Vid den prövning som skall göras av åklagaren är även de allmänna avslagsgrunderna i 2 kap. 14 § tillämpliga. Om åklagaren finner att en ansökan bör avslås på någon av dessa grunder skall ansökan överlämnas till regeringen i enlighet med 2 kap. 15 §. Åklagaren skall däremot inte pröva om de förutsättningar som gäller under en svensk förundersökning för hemlig teleavlyssning eller hemlig teleavlyssning är uppfyllda. Något krav på dubbel straffbarhet ställs inte upp, se 2 kap. 2 §. I tredje stycket finns bestämmelser utöver de som anges i 2 kap. 4 § om vad en ansökan om tekniskt bistånd skall innehålla. Tiden för hur länge biståndet söks skall anges. Vidare skall det framgå sådana uppgifter som behövs för att det tekniska biståndet skall kunna lämnas. Om den person som avses med åtgärden finns i en annan stat än den ansökande staten, som också är en EU-stat, eller , krävs det dessutom att den stat där personen befinner sig har meddelat tillstånd till åtgärden, dvs. ett sådant tillstånd till gränsöverskridande hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning som avses i 26 a §. Det skall då av ansökan framgå att den ansökande staten har inhämtat ett sådant tillstånd. I fjärde stycket anges vissa bestämmelser i som skall tillämpas vid åklagarens prövning av ansökan. Vad avser telemeddelanden, teleadresser och telenät gäller samma bestämmelser för tekniskt bistånd som vid hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning enligt 27 kap. 18 § första stycket, 19 § första stycket och 20 § andra stycket . I praktiken torde detta dock inte komma i fråga beträffande meddelanden som har befordrats och som lagras hos en operatör (se avsnitt 6.10.1). Tekniskt bistånd genom omedelbar överföring får inte avse telemeddelanden som endast befordras i telenät som får anses vara av mindre betydelse från allmän kommunikationssynpunkt. Åklagarens beslut om tekniskt bistånd skall uppfylla samma krav som ett domstolsbeslut enligt 27 kap. 21 § andra och tredje styckena . Beslutet skall därmed ange vilken teleadress och som det tekniska biståndet skall lämnas. Tiden får inte bestämmas längre än nödvändigt och högst en månad från tidpunkten för beslutet. Beslutet skall vidare ange om åtgärden får verkställas utanför allmänt tillgängliga telenät Om det inte längre finns skäl för beslutet skall åklagaren häva det i enlighet med vad som gäller enligt 27 kap. 23 § . Den aktuella teleoperatören vidtar därefter samma åtgärder som när det är fråga om ett beslut om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning och polisen genomför de åtgärder som behövs för omedelbar överföring till den ansökande staten. Av femte stycket framgår att om omedelbar överföring av telemeddelanden sker skall någon upptagning eller uppteckning inte göras i . Denna fråga har behandlats i kommentaren till 25 a §. 4 kap. 25 c § Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser för det fall tekniskt bistånd enligt 25 b § inte kan lämnas på grund av att omedelbar överföring inte kan ske. Paragrafen har, med vissa språkliga avvikelser, utformats efter förslag från Lagrådet. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.10.1. Det kan t.ex. vara fråga om att överföringen inte kan ske under betryggande former. Åklagaren skall då ge den ansökande staten tillfälle att i stället få sin ansökan prövad som en ansökan om rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning på traditionellt sätt med tillämpning av bestämmelserna i 25 §. En skillnad jämfört med 25 § är dock att prövningen i detta fall avser hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning av någon som befinner sig i en annan stat, dvs. EU-stat, eller . Hur detta förhåller sig till det faktum att åtgärden avser en viss teleadress redovisas i avsnitt 6.10.1. Om rätten lämnar tillstånd genomförs teleavlyssningen eller teleövervakningen av svenska myndigheter på vanligt sätt, varefter materialet överlämnas till den ansökande staten. Bestämmelserna i 25 § om uppteckningar och upptagningar vid hemlig teleavlyssning gäller också i dessa fall. Rättslig hjälp och tekniskt bistånd i utlandet med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning 4 kap. 26 § I enlighet med den redogörelse som lämnats i avsnitt 6.10.4 har paragrafen förändrats så att den numera innehåller heltäckande bestämmelser för rättslig hjälp och tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning som svenska myndigheter söker i utlandet. Bestämmelserna omfattar samtliga situationer som avses och gäller oavsett hur den anmodade staten i fråga har valt att dra gränsen mellan tekniskt bistånd och rättslig hjälp i traditionell form. Bestämmelserna är dock utformade för att gälla generellt och inte bara i förhållande till vissa stater. Enligt första stycket får åklagare göra en ansökan om utländsk hjälp, vilket är en kodifiering av vad som redan gäller. Den hemliga teleavlyssningen eller hemliga teleövervakningen får avse någon som befinner sig i utlandet eller i . Ansökan kan avse rättslig hjälp på traditionellt sätt eller i form av tekniskt bistånd från den andra staten. I andra stycket finns bestämmelser om rättens tillstånd till hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning. De har anpassats för att gälla i alla de situationer som omfattas av första stycket. I övrigt är ingen saklig ändring avsedd jämfört med tidigare bestämmelser. Ett sådant tillstånd får meddelas på åklagarens begäran när den anmodade staten kräver detta. På samma sätt som tidigare får tillståndet avse hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning som skall äga rum av någon som befinner sig i en annan stat och genomföras med utländsk hjälp. Personen kan finnas i den anmodade staten eller, vid tekniskt bistånd, i en annan stat. Härtill kan tillståndet avse avlyssning eller övervakning av en person som finns i när åtgärden skall verkställas med hjälp av en annan stat. Om inget sådant krav ställs upp av den anmodade staten behöver åklagaren däremot inte inhämta rättens tillstånd i samband med en ansökan om rättslig hjälp eller tekniskt bistånd. När en stat med stöd av (eller EU:s avtal med och ) kräver att en laglig order om åtgärden skall ha meddelats i den ansökande staten, skall detta anses utgöra ett krav på domstolsbeslut enligt dessa bestämmelser utom i fall då åklagare får besluta om tillstånd med stöd av lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål (se avsnitt 6.10.4). En annan sak är att det alltid krävs ett svenskt beslut om tillstånd till hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning när det är fråga om avlyssning eller övervakning av någon som befinner sig i . Det nya tredje stycket innehåller krav om ansökans innehåll, vilka kompletterar de allmänna bestämmelserna i 2 kap. 4 §. Allmänna krav är att ansökan skall ange den tid som åtgärden önskas pågå och uppgifter som behövs för att åtgärden skall kunna genomföras. När den anmodade staten så kräver, skall ansökan också innehålla en bekräftelse att en svensk domstol har lämnat tillstånd till åtgärden. Med stöd av konvention kan det dessutom förekomma att rättslig hjälp eller tekniskt bistånd avser en åtgärd som riktas mot någon som befinner sig i en annan stat än den ansökande eller anmodade staten. Enligt konventionen skall den ansökande staten då inhämta ett tillstånd från den stat där personen finns, dvs. ett sådant tillstånd som avses i 26 c §. Av tredje stycket framgår att ansökan om rättslig hjälp eller tekniskt bistånd i det fallet skall innehålla en uppgift om att ett sådant tillstånd har erhållits. Tillstånd till gränsöverskridande hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning Tillstånd i till gränsöverskridande hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning 4 kap. 26 a § I denna nya paragraf finns bestämmelser om svenskt tillstånd till utländsk hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning av någon som befinner sig i , vilka är en följd av regleringen i artikel 20 . Detta är en ny form av rättslig hjälp, se 1 kap. 2 §, och närmare överväganden redovisas i avsnitt 6.10.5. Bestämmelserna gäller handläggningen av en utländsk ansökan om svenskt tillstånd. Förutsättningarna för att ett sådant tillstånd skall behöva sökas följer däremot av konventionen och eventuellt av bestämmelser i den ansökande staten (se 26 c § för svensk del). I första stycket finns föreskrifter om tillämpningsområdet för bestämmelserna. En grundläggande förutsättning för denna form av rättslig hjälp är att inget svenskt biträde utom själva tillståndet behövs för att genomföra den hemliga teleavlyssningen eller hemliga teleövervakningen. Åtgärden avser någon som befinner sig i men den genomförs i den ansökande staten med stöd av ett tvångsmedelsbeslut som har meddelats där. Detta skiljer sig från vad som gäller vid rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning på traditionellt sätt (25 §) och avgränsningen framgår uttryckligen av paragrafen. Vidare gäller att denna form av rättslig hjälp endast lämnas till EU:s medlemsstater samt till och . En ytterligare förutsättning är att den hemliga teleavlyssningen eller hemliga teleövervakningen genomförs i samband med en brottsutredning i den ansökande staten. Normalt kommer det vara fråga om en åtgärd som ännu inte har inletts. Bestämmelserna omfattar dock även det fallet att teleavlyssningen eller teleövervakningen pågår när myndigheterna i den ansökande staten får kännedom om att den berörda personen befinner sig i och ett svenskt tillstånd därför måste inhämtas. I avsnitt 5.1.16 redovisas hur villkoret om personens vistelseort skall förstås. Vad som avses är att den teleadress som teleavlyssningen eller teleövervakningen avser finns i . Den avlyssning eller övervakning som den andra staten genomför eller planerar att inleda, och som alltså kan ske utan svenskt bistånd, avser meddelanden till eller från den teleadress som är föremål för tvångsmedelsåtgärden. Det kan t.ex. vara fråga om en teleadress till en mobil- eller satellittelefon. Artikel 20 i konventionen tar sikte på avlyssning eller övervakning av meddelanden när de befordras, men däremot inte på redan befordrade och därmed lagrade meddelanden, vilka i och för sig skulle kunna bli föremål för teleavlyssning eller teleövervakning (se avsnitt 6.10.5). Ansökningar i den sistnämnda situationen kan därmed inte förväntas. Första stycket innehåller även föreskrifter om ansökans innehåll, vilka kompletterar de allmänna bestämmelserna i 2 kap. 4 §. Ansökan handläggs av åklagare. Åklagaren skall pröva om det finns förutsättningar för hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning och i så fall ansöka om rättens tillstånd till åtgärden. Konventionen föreskriver att kontaktpunkter i olika stater skall finnas tillgängliga dygnet runt (artikel 20.4 d) och handläggningen av dessa ärenden ställer alltså krav på jourverksamhet. För rättens del kan det bli aktuellt att pröva frågan om tillstånd inom ramen för dess beredskapsverksamhet. För att tillstånd skall få meddelas måste de förutsättningar som gäller för ett svenskt beslut om tillstånd till hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning enligt 27 kap. 1822 §§ vara uppfyllda. Härtill gäller, enligt 2 kap. 2 §, ett krav på dubbel straffbarhet. Därmed skall den gärning som brottsmisstanken avser bedömas enligt svensk rätt. I enlighet med vad som anförts ovan blir det dock i praktiken inte aktuellt med någon prövning av frågor om avlyssning eller övervakning av redan befordrade meddelanden. Eftersom den tillståndsprövning som är aktuell gäller särskilt för det internationella straffrättsliga samarbetet har särskilda bestämmelser tagits in i andra och tredje styckena (se även 2 kap. 1 § andra stycket). När ansökan kommer in skall åklagaren bedöma om det ingivna materialet är tillräckligt för prövningen och kompletteringar kan fordras in enligt 2 kap. 9 §. Om åklagaren anser att förutsättningarna inte är uppfyllda skall ansökan avslås och rättens tillstånd behöver inte inhämtas. De allmänna reglerna om avslag på en ansökan om rättslig hjälp i 2 kap. 14 § gäller även i dessa fall. Det är då regeringen som skall besluta och den åklagare eller domstol som finner att ansökan skall avslås på en grund som där avses skall överlämna ansökan till regeringen (2 kap. 15 §). För alla avslagsbeslut gäller bestämmelserna om beslutsskäl i 2 kap. 16 §. Vid rättens prövning av en ansökan som avser hemlig teleavlyssning skall även bestämmelserna om offentligt ombud i 27 kap. 26 och 28 30 §§ tillämpas. Därmed skall rättens beslut normalt föregås av ett sammanträde vid vilket åklagaren och det offentliga ombudet närvarar. Tingsrättens beslut får inte överklagas. En ingående redogörelse för dessa frågor finns i avsnitt 6.10.5. Tingsrättens beslut att meddela tillstånd får, med stöd av 5 kap. 2 §, förenas med de villkor om användningsbegränsningar som är påkallade med hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Det torde i dessa fall alltid vara lämpligt att meddela villkor som innebär att förbudet mot hemlig teleavlyssning av telefonsamtal eller andra telemeddelanden mellan den misstänkte och hans försvarare iakttas (27 kap. 22 § ). Sådana villkor kan också vara påkallade i fråga om hantering och förstöring av upptagningar eller uppteckningar som gjorts vid teleavlyssning (27 kap. 24 § ). Bestämmelser om tidsfrist för prövningen och underrättelser till den ansökande staten finns i 26 b §. 4 kap. 26 b § Paragrafen, som är ny, innehåller ytterligare bestämmelser om prövningen av en ansökan om ett svenskt tillstånd till gränsöverskridande hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning enligt 26 a §. Frågorna behandlas i avsnitt 6.10.5. För att uppfylla de tidsfrister för prövningen som föreskrivs (artikel 20.4 a) föreskriver första stycket att beslut enligt 26 a § i allmänhet skall meddelas från det att ansökan kom in. Tidsfristen börjar inte löpa förrän ansökan är komplett.