prop · GT0327 · 2005-10-10 00:00:00 — Bortsett från dessa fall är huvudregeln att nätföretaget skall ersätta konsumenten för den skada som uppkommer genom ett elavbrott. Något krav på att elavbrottet skall vara av viss längd för att ersättning skall utgå finns inte. Bestämmelserna utgår från att nätföretaget har ett s.k. kontrollansvar. Det innebär att nätföretaget undgår skadeståndsskyldighet endast om följande förutsättningar är uppfyllda: 1.Det finns ett hinder mot överföring av el. 2.Hindret ligger utanför nätföretagets kontroll. 3.Nätföretaget kunde inte skäligen förväntas ha räknat med hindret. 4.Nätföretaget kunde inte skäligen ha undvikit eller övervunnit följderna av hindret. Enligt förarbetena till ellagen får nätföretaget anses ha bevisbördan för att förutsättningarna är uppfyllda (prop. 1996/97:136 s. 191193). Där beskrivs förutsättningarna enligt följande. Den första förutsättningen innebär att avbrottet skall bero på om- ständigheter som utgör hinder för överföringen. Det är inte tillräckligt att överföringen försvåras eller blir mer kostsam än vad man kunnat räkna med. Det är dock inte en nödvändig förutsättning att överföringen är absolut omöjlig. Den andra förutsättningen är att elavbrottet beror på ett hinder som ligger utanför nätföretagets kontroll. Den bedömning som skall göras här skiljer sig från en vårdslöshetsbedömning bl.a. genom att skadestånds- skyldighet alltid inträder när orsaken till hindret kan hänföras till företagets kontrollsfär. Det är tillräckligt att hindret beror på omständigheter som i princip är kontrollerbara för nätföretaget. Det innebär att man måste be- döma hindret som sådant. Man måste fråga sig om ett nätföretag i allmän- het typiskt sett kan påverka uppkomsten av ett liknande hinder. Den tredje förutsättningen är att hindret är sådant att nätföretaget inte skäligen kunde förväntas ha räknat med det. Vilka händelser som i denna mening bör tas med i beräkning beror i hög grad på omständigheterna i det enskilda fallet. Det finns risker som är så ofta förekommande och typiska för verksamheten att nätföretaget bör räkna med dem, medan andra händelser är så ovanliga och avlägsna att de inte behöver beaktas. Om ett nätföretag har följt tillsynsmyndigheternas föreskrifter och råd men exempelvis blötsnö i ett visst område orsakar led- ningsbrott, måste det anses att nätföretaget skäligen kunde förväntas ha räknat med att avbrott kan ske på grund av blötsnö. Det innebär att risken för skada i dessa fall placeras hos nätföretaget. Om däremot ett lednings- brott orsakas av för det aktuella området extrema väderleksförhållanden eller av en exceptionell händelse, bör nätföretaget inte behöva ta avbrottet i beräkning. I sistnämnda fall placeras alltså risken för skada i stället hos konsumenten. Den fjärde förutsättningen är att nätföretaget inte skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit hindrets följder. Att märka är att bedömningen skall avse hindrets följder och inte hindret som sådant. I uttrycket skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit ligger främst att det skall göras en bedömning av det ekonomiskt rimliga i att vidta åtgärder för att förhindra följderna av ett elavbrott. En situation där frågan om nätföretaget skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit följderna av hindret är att det finns alternativa möjlig- heter att förse konsumenten med el. Om det finns sådana möjligheter torde dessa i regel behöva utnyttjas av nätföretaget för att denne skall undvika skadeståndsskyldighet. I 11 kap. 11 § ellagen finns regler om vad skadeståndet omfattar och om jämkning av skadestånd. Ersättning utgår för utgifter och inkomstbortfall samt annan förlust på grund av elavbrottet. Denna ersättningsskyldighet motsvarar vad som gäller enligt bl.a. konsumentköplagen (1990:932). I förarbetena till ellagen kommenteras reglerna om skadeståndets omfattning och jämkning enligt följande (prop. 1996/97:136 s. 194195). Ett elavbrott leder ofta till att konsumenten åsamkas utgifter av olika slag, t.ex. för att på olika sätt kompensera den uteblivna elen. Rätten till ersättning för utgifter är begränsad till vad som framstår som skäligt med hänsyn till omständigheterna. Detta följer också av skyldigheten att vidta skäliga åtgärder för att begränsa sin skada. Ett elavbrott kan också leda till inkomstbortfall. En förlust av arbetsin- komst kan uppstå om konsumenten på grund av ett elavbrott kommer för sent till sitt arbete eller måste vara borta från arbetet för att vid- ta åtgärder för att begränsa följderna av avbrottet. Uttrycket inkomstbortfall tar sikte på såväl inkomst av anställning som inkomst av annat förvärvs- arbete. Även i detta hänseende gäller givetvis att konsumenten är skyldig att begränsa sin förlust. Konsumenten har slutligen rätt till ersättning även för annan förlust på grund av ett elavbrott. Med det avses huvudsakligen följdskador som ska- dor på livsmedel, hushållsmaskiner och hemelektronik, personskador eller allmänna förmögenhetsskador. Ersättningens omfattning begränsas av vissa generella skadeståndsrätts- liga principer. Enligt den s.k. adekvansregeln omfattar skadeståndsskyldig- heten inte förluster som saknar adekvat orsakssammanhang med avtals- brottet. Mycket avlägsna, onormala och opåräkneliga följder av avtals- brottet faller således utanför ersättningsskyldigheten. Skadeståndet kan jämkas. Jämkningsbestämmelsen i 11 kap. 11 § andra stycket ellagen är endast avsedd att tillämpas i undantagsfall. En förut- sättning för jämkning är att skyldigheten att utge skadestånd är oskäligt betungande med hänsyn till den skadeståndsskyldiges ekonomiska för- hållanden. Detta betyder i praktiken att skadeståndet, för att jämkning över huvud taget skall komma ifråga, i allmänhet måste uppgå till ett i och för sig ganska betydande belopp. För att ett skadestånd skall kunna Prop. 2005/06:27 betraktas som oskäligt betungande torde det vidare krävas att skade- ståndet är avsevärt större än vad som kan anses motsvara en normal skaderisk i nätföretagets verksamhet. Om det finns förutsättningar för jämkning får jämkning ske efter vad som är skäligt. Jämkning skall endast ske i den utsträckning som behövs för att skadeståndet inte längre skall framstå som en oskälig belastning på den skadeståndsskyldige med hänsyn till dennes ekonomiska för- hållanden. Näringsidkares rätt till skadestånd vid elavbrott Näringsidkare har ansetts vara i en bättre ställning än den enskilde konsumenten när det gäller att förhandla fram avtal med nätföretaget. Näringsidkare åtnjuter därför inget särskilt skydd enligt ellagen utan är hänvisad till allmänna regler om skadestånd. Branschens frivilliga ersättningar vid elavbrott Ellagen innehåller inga bestämmelser om schablonersättning vid elav- brott. Branschen har däremot infört en frivillig avbrottsersättning. rekommenderar att nätföretagen skall ersätta sina kunder för elavbrott som varar än . bedömdes av landets nätanvändare vara anslutna till nätföretag som erbjuder någon form av avbrottsersättning. Nätföre- tagen erbjuder frivilligt denna s.k. goodwill-ersättning och är alltså inte rättsligt förpliktade att utge ersättningen. riktlinjer om avbrottsersättning innebär att den fasta delen av den årliga nätavgiften reduceras med hänsyn till elavbrottets längd enligt följande. av avgiften om avbrottet varar av avgiften om avbrottet varar av avgiften om avbrottet vara Det maximala ersättningsbeloppet uppgår till fasta nätavgifter. Den modell som utarbetats av tillämpas av ett stort antal nätföretag, bl.a. och . Vissa av de företag som tillämpar ersättningsmodellen har ett minsta belopp som de ersätter sina kunder med, t.ex. . Några nätföretag har modifierat procentsatserna i modellen så att de betalar ut mindre ersättning än den som rekommenderar. Andra nätföretag har valt en krontalsmodell, t.ex. Eldistri- bution AB och . Denna modell innebär att man betalar ut fasta belopp beroende på hur avbrottet varar. Större elanvändare får som regel en högre ersättning enligt de modeller som betalar ut ersättning efter en procentsats än vad de får enligt kron- talsmodellen, eftersom de har högre nättariffer än mindre elanvändare. För mindre elanvändare gäller det motsatta. Trots att ett stort antal nätföretag redan har infört en frivillig avbrotts- ersättning är fortfarande av landets elanvändare an- slutna till nätföretag som inte betalar ersättning vid längre elavbrott. I stort sett alla delar av samhället är beroende av en väl fungerande elförsörjning med hög leveranssäkerhet. Därmed minskar toleransen för avbrott i elöverföringen i hela samhället. Elavbrott kan leda till omfattan- de störningar i viktiga samhällsfunktioner och orsaka betydande materi- ella skador och ekonomiska förluster hos elanvändarna. Fungerande elnät har stor betydelse för att samhället skall kunna hantera fredstida kriser. De allvarligaste hoten mot elförsörjningen i fredstid är extrema väder- förhållanden och sabotage av delar av elsystemet. Sådana händelser kan genom omfattande elavbrott få stora konsekvenser för samhället. Även om standarden på de svenska ledningsnäten är hög med låga av- brottsfrekvenser och relativt korta avbrottstider, är elsystemet sårbart och svårt att skydda mot omfattande och målmedveten förstörelse. Organi- serade angrepp mot vitala anläggningar kan medföra svåra störningar i elsystemet och kräva omfattande insatser för att återställa systemets funktion. När det gäller elförsörjningen bedrivs verksamhet för att totalförsvarets och det övriga samhällets behov av elkraft skall kunna tillgodoses vid svåra påfrestningar på samhället i fred och under höjd beredskap. Insatser har gjorts för investeringar i anläggningar, för åtgärder inom drift och underhåll, för forskningsinsatser samt för utveckling och utredningar. Inom området bedrivs också verksamhet för planering och uppföljning, för utbildning och övning, samverkan och information samt för inter- nationell verksamhet. 5 Regler om avbrottsersättning i andra länder Nätföretag är i ett flertal länder skyldiga att betala avbrottsersättning till elanvändarna vid längre elavbrott. I detta avsnitt återges kortfattat de modeller som tillämpas i några andra länder. Enligt den finska ellagstiftningen har elanvändarna rätt till ersättning baserat på avbrottets längd och den årliga nätavgiften enligt följande. av avgiften efter 12 timmars avbrott av avgiften efter 24 timmars avbrott av avgiften efter 72 timmars avbrott av avgiften efter 120 timmars avbrott Ett maximalt ersättningsbelopp uppgår till per elanvändare. I finns ingen skyldighet för nätföretagen att betala ut ersättning till elanvändarna vid avbrott i nättjänsten. I stället har man utvecklat en modell för styrning av kvalitetskostnader i regleringen av nättarifferna. Vad som kallas Kvalitetsjusterade intäktsramar för icke levererad energi (KILE) syftar till att skapa en kvalitetsreglerad kostnads- komponent för icke levererad energi (). Avbrott som varar över tre minuter påverkar bedömningen av nätföretagets effektivitet och den totala intäkt företaget får ta ut av samtliga elanvändare. Modellen beaktar om avbrotten är planerade eller oplanerade samt att olika kategorier av elanvändare har olika kostnad för icke levererad energi. Genom att man sätter ett pris icke levererad energi kan nätföretaget göra en avvägning mellan kostnaden för ökad driftsäkerhet och kost- naden för att betala för icke levererad energi. I finns funktionskrav för elavbrott definierade för normala drift- och väderförhållanden och tre olika kategorier av svåra förhållanden. Systemet syftar till att kompensera elanvändarna för långa och svåra avbrott genom att bolagen åläggs en skyldighet att betala ut standardersättningar för sådana avbrott. Vid normala drift- och väderförhållanden skall av el- användarna återanslutas inom arton timmar. Avbrottsersättning lämnas till de elanvändare som har avbrott längre än arton timmar. Standard- ersättningen är för konsument och för näringsidkare. Ersättningen ökar stegvis med för varje tillkommande tolv- timmarsperiod . Funktionskrav för de tre kategorierna av svåra drift- och väderför- hållanden definieras utifrån hur svåra väderförhållanden som råder, hur stor andel av elanvändarna som exponerats eller påverkats av ovädret samt hur många av de exponerade elanvändarna som drabbats av avbrott. Det ställs särskilda krav på nätföretagens kvalitets- och servicenivå, vad som kan kallas en servicegaranti. Krav ställs på bl.a. svarstider vid telefonsamtal, responstider för felavhjälpning, anmälan av planerade av- brott m.m. Elanvändarna har rätt till olika schablonersättningar om före- tagen inte klarar garanterad servicenivå. Den totala kostnaden för avbrottsersättning, som måste bäras av nät- företaget, är maximerad till av nätföretagets årliga intäktstak. Om totalkostnaden överstiger denna nivå får företaget höja tariffen. Vid oplanerade avbrott är innehavaren av distribu- tionsnätet skyldig att betala avbrottsersättning. Ersättningen uppgår till för konsumenter, för mindre näringsidkare och per kilowatt abonnerad effekt för större industrier. Modellen utvärderas såvitt avser ersättningens storlek och om ersättningen skall varieras med avbrottets längd. En modell för kvalitetsjusterade tariffer är under utveckling och skall genomföras . Modellen bygger på standardkvalitetsnivåer för olika avbrottstider och frekvenser. Värdet av ett avbrott för olika kate- gorier av elanvändare uppskattas som bas för modellen. Vid oplanerade avbrott skall nätföretagen garantera en återanslutningstid . Om elanvändarna är utan el garanteras en ersättning på för hushåll och för näringsidkare. För varje ytterligare tolvtimmarsavbrott betalas ytterligare ersättning med . Enligt lag får alla elanvändare en minimiersättning vid elavbrott. avbrottet varar betalas ersättning av den fasta delen av den årliga nätavgiften. Samma belopp betalas för varje på- följande sextimmarsperiod som avbrottet varar. merad till nätavgifter och skall betalas automatiskt till elan- För stora och medelstora elanvändare gäller ett elkvalitetsavtal, som bl.a. anger ett maximalt antal korta och långa avbrott under en tolv- Utöver standardkraven kan känsliga elanvändare mot en avgift ingå ett elkvalitetsavtal där elanvändaren kan komma överens med nätföretagen om ett specifikt antal tillåtna elstörningar, inklusive korta och långa elavbrott. Efter en storm 1999 förstördes en stor del av elnätet, vilket ledde till att 3,5 miljoner elanvändare blev strömlösa i . Som en följd av detta garanteras att av elanvändarna skall få strömmen tillbaka på vid stora störningar liknande de som uppstod 1999. 6Drivkrafter för att säkerställa en leveranssäker elöverföring Regeringens bedömning: Med hänsyn till elförsörjningens mycket viktiga samhällsfunktion och att stora delar av samhället kan lamslås när överföringen av el inte fungerar bör lagstiftningen utformas så att den ger starka drivkrafter för leveranssäkra elnät. bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: har anfört att utredningens för- slag bör leda till nödvändiga och väsentliga förbättringar för elanvän- darna inom en rimlig tid. Skälen för regeringens bedömning: Elförsörjningen är en mycket viktig samhällsfunktion. Knappast någon samhällsverksamhet kan funge- ra utan tillgång till el. Ett omfattande och långvarigt elavbrott kan lamslå samhället som få andra händelser. Tillgången till el är också av stor betydelse för den fredstida krishanteringen. Dels kan långvariga och omfattande elavbrott i sig leda till svåra påfrestningar för samhället, dels kan elavbrott försvåra samhällets krishanteringsinsatser. Leveranssäkerheten i elnäten är hög vid en internationell jäm- förelse. har dock flera besvärliga snöoväder lett till att många elanvändare inte har haft tillgång till el. Stormen , som drog in över södra och västra , orsakade omfattande skador på elnätet. Ett mycket stort antal elanvändare drabba- des av elavbrott som i vissa fall varade mer än en månad. Konsek- venserna var mycket allvarliga för både konsumenter och näringsidkare. Det finns också skillnader i leveranssäkerheten inom landet. Elavbrott är betydligt vanligare i glesbygdsområden än i tätorterna. anledningen till det är att kostnaderna för att öka leveranssäkerheten i Prop. 2005/06:27 glesbygden är högre än i tätorterna. Elanvändarna måste kunna ha förtroende för den svenska elförsörj- ningen. Även hushållen på landsbygden skall kunna lita på att eldistri- butionen fungerar på ett tillfredsställande sätt under de oväder som åter- kommer höst- och . Elförsörjningens stora betydelse för samhället gör att det finns anled- ning att ställa höga krav på den grundläggande säkerheten inom elför- sörjningen. Flera åtgärder behöver vidtas för att säkra elöverföringen. Arbetet med det har satts igång. Mot bakgrund av elens viktiga samhällsfunktion och den sårbarhet som bl.a. stormen har illustrerat, bör lagstiftningen utformas så att den ger starka drivkrafter för att säkra elöverföringen och undvika att framtida svåra väderförhållanden leder till allvarliga konsekvenser. Regeringens förslag till åtgärder redovisas i avsnitt 710. 7 Krav på elöverföringen 7.1Högst tjugofyra timmars elavbrott Regeringens förslag: I ellagen införs ett funktionskrav som innebär att oplanerade avbrott i elöverföringen inte får överstiga tjugofyra tim- mar. Kravet gäller inom ramen för nätföretagets s.k. kontrollansvar. Kravet gäller inte om nätföretaget visar att avbrottet i överföringen beror på ett hinder som är utanför företagets kontroll och som företaget inte skäligen kunde förväntas ha räknat med och vars följder företaget inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Funktionskravet skall vara uppfyllt . får ge dispens från kravet för en viss del av ett område. Dispens får ges om kravet är oskäligt betungande med hänsyn till nätföretagets ekonomiska situation eller om det finns synnerliga skäl. En dispens får ges i sammanlagt högst . förslag överensstämmer i stort med regeringens. har dock inte föreslagit att det skall införas en möjlighet att få dispens från kravet på högst tjugofyra timmars elavbrott. Remissinstanserna: har anfört att för- slaget ger bra drivkrafter att vidta åtgärder. Enligt Statskontoret är den tidsperiod inom vilken funktionskravet senast skall vara uppfyllt väl avvägd och enligt är det rimligt att införa ett funk- tionskrav på högst tjugofyra timmars elavbrott. i har anfört att de tider som anges för funktionskrav bör anges som en sammanlagd avbrottstid . har anfört att den gräns som föreslås som funktionskrav kan vara rimlig för boende. har anfört att väsentliga funktioner hos elanvändaren ofta är trefasiga, t.ex. pumpar för dricksvatten och värmepumpar, och att även ett bortfall av en eller två faser eller stora spänningsavvikelser skall betraktas som ett avbrott i lagens mening. har anfört att ett funktionskrav är principiellt riktigt, att målsättningen ligger i linje med branschens egna ambi- tioner men att tiden för införande av kravet är orimligt kort med hänsyn till nätföretagens tekniska och finansiella förmåga. har anfört att det för glesa nät, där ombyggnadskostnaderna kan vara mycket höga, bör finnas undantag från funktionskravet . har anfört att det är en brist att Energimarknads- inspektionen inte försökt att bedöma de konsekvenser som de föreslagna förändringarna kan få på nättarifferna. Skälen för regeringens förslag En grundläggande skyldighet för ett nätföretag är att överföra el till de elanvändare som är anslutna till nätet. Överföringen skall enligt ellagen vara av god kvalitet. Till det är kopplat en bestämmelse om att brister hos överföringen skall avhjälpas i den utsträckning kostnaderna för att av- hjälpa bristerna är rimliga i förhållande till de olägenheter för elanvän- darna som är förknippade med bristerna. Det nya kravet på högst tjugo- fyra timmars elavbrott bör gälla oberoende av hur avvägningen mellan nätföretagens kostnader och elanvändarnas olägenheter faller ut. Elförsörj- ningens betydelse för samhället är så stor att elavbrott som överstiger alltid måste anses oacceptabelt. De vanligaste typerna av brister i överföringen är att överföringen helt avbryts eller att spänningen hos den överförda elen avviker alltför mycket från det nominella värdet, vilket är för hushåll. Elavbrott kan bero på yttre påverkan, t.ex. att träd faller ned på ledningarna, att ledningarna blir nedisade eller att det blir saltpålagringar på ledningarna. De kan också bero på brister i själva näten. utredning om ökad leveranssäkerhet lämnades förslag som syftade till att minska antalet elavbrott och begränsa konsekvenserna av elavbrott. Utredningen ledde inte till någon lagstiftning eftersom bransch- en, genom , åtog sig att på frivillig väg vidta åtgärder för att höja leveranssäkerheten i elnäten. Nya planeringsmål för leverans- säkerheten i region- och lokalnät presenterades 2004. I dessa anges dimensionerade feltider på olika nivåer i näten. En längsta godtagbar avbrottstid anges för såväl enstaka fel som omfattan- de eller sällsynta fel. För omfattande eller sällsynta fel anges att målet kan vara svårt att uppnå i alla lägen. För högre lastnivåer i elnätet anger planeringsmålen kortare godtagbara avbrottstider. De investeringar som behövs för att uppnå planeringsmålen bedöms kunna genomföras . Kostnaderna beräknas uppgå till . analyserade de åtgärder branschen vidtagit inom ramen för det branschgemensamma programmet Nät- kunden i Centrum (Nätkic). konstaterade i sin rapport, Uppföljning av nätföretagens åtgärder mot elavbrott till följd av snöoväder, att branschen efterlever de åtaganden som gjorts på ett till- fredsställande sätt och att isolering av näten och skogsåtgärder genom- förts i utlovad takt. Även de övriga delarna av projektet bedömdes ha utvecklats väl. åtog sig nätföretagen att fördubbla takten i det pågående ombyggnadsarbetet. Elförsörjningen skall vara mycket säker i hela . Att ha tillgång till en säker leverans av el är en förutsättning för mycket av den verksam- het som bedrivs runt om i landet. Elanvändarna skall kunna ha förtroende för elförsörjningen. Elnäten är en central del av infrastrukturen. Sam- hällets ökade beroende av el gör att högre krav måste ställas på elöver- föringens kvalitet. Elförsörjningen kan även ha avgörande betydelse för den fredstida krishanteringen. Trots den höjda ambitionsnivån inom elbranschen och de ökade in- satserna för att förbättra elnäten, har flera långvariga och omfattande elavbrott inträffat . Avbrotten har tydliggjort samhällets stora beroende av el. Höga krav måste ställas på elöverföringen och kraven bör komma till uttryck i lagstiftningen. I lagen bör därför införas ett funktionskrav som innebär att oplanerade avbrott i överföringen av el inte får överstiga ett visst antal timmar. När funktionskravet bestäms bör samhällets behov av en hög leveranssäkerhet vägas mot nätföretagens möjligheter att inom rimlig tid åtgärda uppkomna fel i elnäten. Ett krav på högst tjugofyra timmars elavbrott motsvarar vad branschen angett i sina planeringsmål för leveranssäkerheten. Om strängare krav än så skulle anges i fråga om längsta godtagbara avbrottstid, skulle betydande tekniska förändringar behöva göras i elnäten. Detta skulle öka behovet av investeringar och därmed också kostnaderna avsevärt. Vidare måste nätföretagen av säkerhets- och arbetsmiljöskäl ges en rimlig möjlighet att avhjälpa fel under dygnets ljusa timmar och planera arbetet efter rådande väderleksförhållanden. Regeringen bedömer i likhet med att ett krav på högst tjugofyra timmars avbrott får anses utgöra en rimlig avväg- ning mellan samhällets behov av en hög leveranssäkerhet och nätföre- tagens möjligheter att inom rimlig tid åtgärda uppkomna fel i elnäten. Nätföretagen bör uppfylla kravet för alla typer av elanvändare i alla delar av distributionsområdet. Ingen skall behöva vara utan el längre än i vare sig i glesbygd eller i tätort. Det betyder inte att samhället accepterar elavbrott som är kortare än .