prop · GT0362 · 2005-12-22 00:00:00 — och bestämde att beslutet fick verkställas först sedan den eftersökte verk- ställt fängelsestraffet i , dock med beaktande av att verkställig- heten av det pågående fängelsestraffet kunde komma att överflyttas till Överlämnandet har verkställts. I ärenden om överlämnande från och första halv- har svenska medborgare varit i majoritet. medborgarskap i utländska arresteringsorder finns i tabell 6 i bilagan. Av de personer som eftersöktes för överlämnande från var 3 kvinnor och 16 män. Även har män varit i stor majoritet. Utredningarna har genomförts vid Internationella åklagarkammare. 16 tingsrätter har handlagt ärenden som anhängiggjordes och , se tabell 7 i bilagan för en närmare sammanställ- ning. Tingsrätternas beslut överklagades i fyra ärenden till hovrätt. I två av dem överklagades hovrätternas beslut också till . Hovrätten ändrade inte i något fall tingsrättens beslut. I ett ärende har dock hovrätten, efter att ha fastställt tingsrättens beslut, upphävt beslutet om överlämnande, sedan den europeiska arresteringsordern återkallats. har inte i något fall meddelat prövningstillstånd. I fråga om ärenden inkomna har tingsrätternas beslut överklagats till hovrätt i sju fall. I fem ärenden har överklagande också skett till . Hovrätten ändrade tingsrättens beslut i har i ett fall undanröjt domstolarnas beslut om överlämnande och skrivit av ärendet. I det fallet hade riks- åklagaren återkallat framställningen om prövning av överlämnande, sedan en finsk åklagare efter hovrättens beslut beslutat om åtalsefter- I övrigt har inte meddelat prövningstillstånd Härutöver har tingsrätternas beslut om häktning överklagats särskilt utan ändring i fem ärenden, varav två också till , som inte har beviljat prövningstillstånd. Svenska domstolar har och beslutat om överlämnande i 35 ärenden. Besluten har gällt överlämnande till , , , , , , , , , , , , och Domstolarna beslutade slutligt om överlämnande enligt arresterings- ordern i 17 ärenden . Elva personer samtyckte till att överlämnas, varav två vid tingsrättens förhandling i frågan om överlämnande. eftersökta avstod från specialitetsprincipens skydd. nöjdförklarningar avseende tingsrättens beslut (varav en hade samtyckt vid förhandlingen). Inte i något av de fall som gällde överlämnande för verkställighet begärde den eftersökte att i stället få verkställa påföljden i I ett ärende avslogs begäran om överlämnande. Det rörde sig om en kvinna som var svensk medborgare och där det aktuella brottet skulle ha varit preskriberat enligt svensk lagstiftning. I tre ärenden (varav två avsåg samma person) beslutade tings- rätten om uppskjuten verkställighet. Det rörde sig dels om två ärenden i vilka en person fick överlämnas först när han endera frigavs eller det fanns en lagakraftvunnen dom mot honom i ett pågående svenskt brott- mål, dels om ett ärende i vilket den eftersökte antingen skulle avtjäna ett pågående fängelsestraff i före överlämnandet eller verkställig- heten av straffet skulle flyttas över till den utfärdande staten. I ett fall bifölls en begäran om s.k. utvidgat överlämnande. rörde en person som tidigare utlämnats till en medlemsstat i enlighet med äldre lagstiftning och befann sig där. Domstolen medgav att han där fick lagföras också för andra gärningar än dem som omfattades av utläm- beslutade domstolarna om överlämnande enligt en europeisk arresteringsorder i 18 ärenden avseende 19 eftersökta personer. samtyckte nio personer till att överlämnas, varav tre vid tingsrättens för- handling i frågan om överlämnande. Sex eftersökta avstod från speciali- Tre personer nöjdförklarade sig med tingsrättens beslut (varav en hade samtyckt vid förhandlingen). I ett av ärendena beslutade tingsrätten om uppskjuten verkställighet. i det ärendet att verkställigheten skulle ske först efter avslutad lagföring i I ett fall där tingsrätt och hovrätt beslutade om överlämnande återkallades arresteringsordern, och följaktligen åklagarens framställning om prövning av den, under det att målet handlades i . undanröjde underinstansernas beslut om överläm- Skr. 2005/06:62 nande. I fyra av ärendena framställdes invändningar om att ett över- lämnande, eller i vart fall ett sådant, skulle strida mot den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna eller dess tilläggsprotokoll eller att det fanns hinder av personliga eller humanitära skäl. I ett ärende gjordes gällande bl.a. att ett överlämnande skulle strida mot den eftersöktes rätt till rätte- gång i skälig tid. Vidare har en eftersökt hävdat att ett överlämnande skulle strida mot artikel 6 i , bl.a. eftersom han i målet i den utfärdande medlemsstaten inte hade delgetts stämning eller haft tillräckligt rådrum för att själv inställa sig till rättegången. Humani- tära skäl mot överlämnande som har åberopats har varit dels medicinska, dels att den eftersöktes hustru skulle föda barn . I två ärenden har gjorts gällande att gärningen delvis begåtts i och att kravet på dubbel straffbarhet inte var uppfyllt. Det ena fallet avsåg misstanke om människosmuggling i organiserad form vid minst nio tillfällen. Som brott angavs i arresteringsordern deltagande i en kriminell organisation samt hjälp till olovlig inresa och olovlig vistelse. Endast det först nämnda brottet markerades i ordern som listbrott. Tingsrätten beslutade om över- lämnande. I hovrätten hävdade åklagaren, såvitt avsåg misstanken om delaktighet i en kriminell organisation, att gärningsbeskrivningen i skulle ha motsvarat ett påstående om organiserande av männi- skosmuggling gemensamt och i samråd med andra, varför gärningen sådan den beskrivits motsvarade brott enligt svensk rätt. Hovrätten fast- ställde tingsrättens beslut. meddelade inte prövnings- tillstånd. Villkorade överlämnanden och garantier m.m. Elva eftersökta svenska medborgare har begärt att få verkställa en eventuell frihetsberövande påföljd i . I dessa fall har den ut- färdande staten garanterat att så skall ske. Tingsrätterna har också vill- korat överlämnandet i enlighet härmed beträffande nio personer. Av dessa har i ett ärende beslutet om överlämnande upphävts sedan den europeiska arresteringsordern återkallats. I ett ärende avseende två eftersökta svenska medborgare har tingsrätten inte ställt upp något sådant villkor trots att de båda eftersökta begärt att få verkställa en eventuell frihetsberövande påföljd i och den utfärd- ande staten garanterat att så skall ske. Beträffande fyra av de eftersökta personerna har inte några tvångsmedel förekommit i anledning av den europeiska arresteringsordern. I ett fall rörde det sig om s.k. utvidgat överlämnande och personen i fråga hade redan tidigare utlämnats till den utfärdande staten. I övrigt var det fråga om ett fall där det på förhand stod klart att överlämnande skulle vägras, ett fall där den eftersökte verkställde ett fängelsestraff i och två fall beträffande en person som redan var häktad i ett pågående svenskt Beträffande den sistnämnde har dock tingsrätten beslutat om s.k. Skr. 2005/06:62 villkorad häktning. För en av de eftersökta personerna har inte några andra personella tvångsmedel än reseförbud med anmälningsskyldighet förekommit. Beträffande en annan, som var anhållen i sin frånvaro, hävde åklagaren anhållandet som den eftersökta personen greps och beslutade i stället om reseförbud och anmälningsskyldighet. Den eftersökte in- ställde sig sedermera självmant inför de rättsliga myndigheterna i den utfärdande staten, trots att han var föremål för ett svenskt reseförbud. I de övriga ärendena har 13 av de eftersökta personerna varit frihets- berövade med anledning av den europeiska arresteringsordern. Av dessa har tio personer, sedan de gripits, varit berövade friheten till dess att överlämnandet har verkställts. I dessa tio ärenden har frihetsberövandet1 i pågått längre än en månad i två fall, minst i ytterligare tre fall och minst i övriga fem fall. I två fall har ett anhållande- respektive ett häktningsbeslut hävts och de eftersökta i stället belagts med reseförbud med anmälningsskyldighet. I ett annat fall har ett anhållande upphävts utan att ersättas av annat tvångsmedel. Beträffande fem av de eftersökta personerna har, per , inte några tvångsmedel förekommit med anledning av den euro- peiska arresteringsordern. I två fall rörde det sig om s.k. utvidgat över- lämnande och personerna i fråga hade redan tidigare överlämnats till den utfärdande staten. Ett ärende pågick ännu (vid tings- rätten hade endast förordnats offentlig försvarare). I övrigt har det rört sig om ett fall där den eftersökte verkställde ett fängelsestraff i och en person som redan var häktad i ett pågående svenskt mål. Beträffande den sistnämnde beslutade dock tingsrätten om s.k. villkorad häktning. Av de eftersökta personerna har 18 varit frihetsberövade med anled- ning av den europeiska arresteringsordern. De har därefter samtliga varit berövade friheten till dess att överlämnandet har verkställts. I dessa ärenden har frihetsberövandet2 i pågått mer än i fyra fall, mer än en månad i ytterligare fyra fall, i ytterligare två fall och i ytterligare sex fall. Beträffande de längre frihetsberövandena kan sägas följande. Ett av de längsta frihetsberövandena varade i vart fall ca . Det avsåg en person som greps och som överklagade i först häktnings- och senare överlämnandefrågan till såväl hovrätt som . Personen i fråga önskade själv att verkställigheten skulle skjutas upp, eftersom hans hustru beräknades föda barn . beslutade att inte bevilja prövningstillstånd. I ett annat fall varade frihetsberövandet dagen för gripande eller verkställighet av ett anhållningsbeslut t.o.m. dagen för verkställighet. dagen för gripande eller verkställighet av ett anhållningsbeslut t.o.m. dagen för Den eftersökte överklagade först i häktningsfrågan till Skr. 2005/06:62 hovrätt och senare i överlämnandefrågan till såväl hovrätt som Högsta Ytterligare två frihetsberövanden varade . ena varade frihetsberövandet och , innan det kunde verkställas efter det att beslutat att inte bevilja prövningstillstånd med anledning av den eftersöktes överklagande i I det andra fallet varade frihetsberövandet i två Det gällde ett ärende i vilket hovrätten undan- röjde tingsrättens ursprungliga beslut om överlämnande och återförvisade målet till tingsrätten. Tingsrättens andra beslut fattades inom Hovrätten fastställde det . rättens beslut hade vunnit laga kraft kunde I de ärenden som inkom och har offentlig försvarare förordnats i alla fall utom ett. fallet var det uppenbart att det begärda överlämnandet skulle vägras. Regelmässigt förordnas offentlig försvarare i direkt anslutning till att ett ärende inleds. I något fall har dock utredningen pågått innan offentlig försvarare förordnats. Ärendena vid tingsrätterna inleds normalt med en häktningsframställning i kombination med att behov av offentlig försvarare anmäls alternativt genom en framställning om offentlig för- svarare då en utredning inleds. I fyra ärenden hölls inte någon förhandling i frågan om Det var fråga om tre fall där de eftersökta medgett över- lämnande och uttryckligen hemställt om skriftlig handläggning samt ett fall där brottet var preskriberat. I sju ärenden avgjordes frågan om överlämnande utan förhandling vid tingsrätten. Två av fallen avsåg utvidgat överlämnande och de eftersökta befann sig alltjämt i de stater till vilka de tidigare överlämnats. I övrigt har behov av förhandling bedömts saknas, sedan de eftersökta samtyckt till överlämnande. I ett fall har någon förhandling inte aktualiserats eftersom något tvångsmedel inte har varit aktuellt och åklagaren inte begärt prövning av frågan om över- I tingsrätterna är den genomsnittliga förhandlingstiden knappt en I hovrätt har samtliga fall utom ett avgjorts på handlingarna. Vid samtliga förhandlingar har den eftersökte, den offentlige försvar- aren och åklagaren (via videolänk) varit närvarande. varit närvarande i vissa fall. Beslut om uppskjuten verkställighet I fyra ärenden har tingsrätterna beslutat om uppskjuten verkställighet i två ärenden beträffande en och samma person i avvaktan på en pågående lagföring och ev. straffverkställighet i , i det tredje fallet i av- Skr. 2005/06:62 vaktan på verkställighet av ett fängelsestraff här. Det fjärde gällde en eftersökt person som var häktad i ett svenskt mål. Tingsrätten fann att verkställigheten borde skjutas upp i avvaktan på den pågående lag- föringen i och beslutade att överlämnandet skulle verkställas när den eftersökte inte längre var frihetsberövad med anledning av målet här. Tingsrätten beslutade om s.k. villkorad häktning. Överlämnandet kunde verkställas drygt efter tingsrättens beslut, sedan den svenska rättegången hade avslutats. I ett fall har åklagaren beslutat om uppskjuten verkställighet. Den utfärdande staten begärde och beviljades ca tio dagars uppskov, eftersom läkare måste närvara vid transporten. I huvudsak synes tidsfristerna ha kunnat hållas då sådana har varit tillämpliga. Undantagen hänför sig till ärenden som har överklagats till . I ett par ärenden har tingsrättens beslut meddelats senare än från gripandet, men det rör sig endast om några dagars fördröjning. I något fall har 60-dagarsfristen (från gripandet) för ett slutligt beslut överskridits med då den eftersökte över- klagat till . Den yttersta fristen har i endast ett fall överskridits. I ett fall, där frihetsberövandet varade och , beslutade före det att 90-dagarsfristen löpte ut att inte bevilja prövningstillstånd. Beslutet om överlämnande kunde där- efter verkställas . I det fallet överskred dock tingsrätten sin 30-dagarsfrist med . Handläggningstiderna vid de olika tingsrätterna har undersökts i de ärenden som inkommit till tingsrätterna . Den genomsnittliga handläggningstiden uppgick . Om man undantar de tre ärenden i vilka inga frister var tillämpliga har den genom- snittliga totala handläggningstiden uppgått . Det ärende som inte har föranlett några andra åtgärder från tingsrättens sida än förord- nande av offentlig försvarare ingår inte i beräkningen. har för rapporterat ersättningen av allmänna medel till förordnade offentliga försvarare. I de till verket rapporterade fallen (14 stycken, varav 4 överklagats till hovrätt) har den genom- kostnaden per ärende för offentlig försvarare uppgått till Några fall har bidragit till att driva upp genomsnittskostnaden. högst ersättning har utgått till offentliga försvarare har kost- naderna uppgått till ca vid tingsrätten och respektive Skr. 2005/06:62 2 500 kr i hovrätten. Sedan redovisade dessa uppgifter har försvararna i de båda nämnda ärendena tillerkänts ytterligare ersätt- ning av med respektive med anledning av överklaganden. I de 21 mål som har avgjorts har den genomsnittliga kost- naden per ärende för offentlig försvarare uppgått till . Av detta belopp har ca avsett arbete. Spännvidden mellan de beslutade ersättningarna är dock stor. Några fall har bidragit till att driva upp genomsnittskostnaden. I det fall där högst ersättning har utgått, har kostnaden för offentlig försvarare uppgått till . I övrigt har det förekommit tre ärenden, i vilka försvarar- ersättningarna i vart och ett har uppgått till . I två av dem avsåg huvuddelen av ersättningen tidsspillan. I åtta ärenden har den totala ersättningen till den offentlige försvararen i vart och ett av ärendena understigit . har, i redovisningen av inrapporterade ärenden , angett att ersättning av allmänna medel till tolkar i ärenden om överläm- nande enligt en europeisk arresteringsorder uppgått till totalt . Av tingsrättsakterna för framgår att tolkar har anlitats vid domstolarna i tio ärenden. I de ärenden där tolkersättningarna har redovisats särskilt har ersättningarna vid domstolen uppgått till som högst och som lägst . 5.4.4Utvecklingen efter ett överlämnande I allt väsentligt saknas än så länge uppgifter om lagföringen utomlands efter ett överlämnande. I några enstaka fall är det känt att de personer som har överlämnats, har försatts på fri fot av de utländska domstolarna och därefter återvänt till . I något fall har detta inträffat sedan lag- föringen avslutats och den eftersökte ansetts ha avtjänat aktuellt straff. Garantier om återförande till för avtjänande här av en eventuell frihetsberövande påföljd har lämnats i ett antal ärenden, i vilka eftersökta svenska medborgare har överlämnats för lagföring. Något sådant åter- förande har ännu inte () varit aktuellt. Överlämnande för verkställighet har inte heller vägrats enligt 2 kap. 6 § lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder på grund att den eftersökte begärt att i stället få verkställa påföljden här. Hur har myndigheterna påverkats? I årsredovisningen för betonade polisens framskjutna roll som utfärdare, handläggare och administratör av den europeiska arresteringsordern. Eftersom varje ärende slutbehandlas hos polisen har det nya arbetssättet, enligt , inneburit dels mer omfattande handläggningsåtgärder och översättningsarbete, dels att kraven på kvalitet och rättssäkerhet i hanteringen understrukits. Initialt har den europeiska arresteringsordern krävt en omfattande utbildnings- insats och utveckling av nya arbetsrutiner och IT-stöd. I redovisningen framhölls att polisens arbete med arresteringsordern hade fun- gerat väl. Vidare anförde att dess prognoser om att det för- enklade systemet skulle medföra ett ökat utnyttjande av internationella efterlysningar i brottsbekämpningen hade visat sig riktiga. I fråga om kostnadsutvecklingen angavs att verksamheten med arresteringsordern inom utgör en integrerad del av det övriga internatio- nella samarbetet, varför kostnaderna inte helt kan separeras från övriga ärendetyper. I synnerhet för den centrala polisen, som handhar utfär- dandet av arresteringsorder, hade emellertid systemet med den euro- peiska arresteringsordern inneburit ökade kostnader. Det nya systemet uppskattades ha inneburit att kostnaderna för polisen för ärendetypen ökat . Detta skulle dock sättas i relation till att kostnaderna för vissa andra myndigheter torde ha minskat. Uppgiften att utfärda arresteringsorder på begäran av Kriminalvårds- styrelsen, och har ålagts Riks- polisstyrelsen och uppgiften har där lagts på Nationella sambandskon- toret (NSK). I och med att arresteringsorderförfarandet började tillämpas har myndigheterna i större utsträckning använt sig av internationella efterlysningar och detta har i sig ökat belastningen på NSK. NSK har inom ramen för denna utvärdering framfört att detta medfört både fler utbildningsinsatser och nya och mer tidskrävande arbetsuppgifter. Perso- nalåtgången är densamma som innan införandet av systemet med arresteringsordern. Det finns dock inte någon beräkning av kostnader och kostnadsutveckling. Eftersom arresteringsorderförfarandet inte är den enda förändring av det internationella arbetet inom polisen som har genomförts är det också enligt NSK svårt att få en uppfattning om exakt hur mycket merarbete som har krävts och hur mycket kostnaderna ökat. betonade i sin årsredovisning för åklaga- rens centrala roll vid handläggningen i det nya systemet och anförde att rollen, allmänt sett, innebär en betydligt större arbetsbörda än vad som är fallet i systemet med utlämning. Därtill kommer att åklagarväsendets kostnader för översättningar vilka som regel kommer att behöva ske skyndsamt kan förväntas öka. det var för tidigt att dra några konkreta slutsatser om kostnads- Skr. 2005/06:62 utvecklingen, särskilt som ett flertal medlemsstater börjat tillämpa de nya reglerna först in . Inom ramen för denna utvärdering har företrädare för Åklagarmyndig- heten framfört att handläggningstiderna visserligen är korta i förhållande till utlämning, men att nya arbetsmoment för åklagare tillkommit. Dit hör förhandlingar i tingsrätterna med i vissa fall långa resor som följd (ärenden om överlämnande från handläggs enbart på de inter- nationella kamrarna). Vidare medför överklagandemöjligheterna ytter- ligare arbetsmoment för åklagaren. Beträffande arbetsinsatsen på har genomför- andet av systemet med arresteringsordern inneburit att andelen ärenden om utlämning minskat. Å andra sidan har andra arbetsmoment till- kommit. De har rört allt från utbildning, rådgivning till åklagare och skrivande av handböcker till uppföljande verksamhet, inklusive deltag- ande i och besvarande av den förhållandevis stora mängd utvärderingar och frågeformulär som det nya systemet har föranlett. I regleringsbrevet för avseende har regeringen gett i uppdrag att redovisa de åtgärder som har vidtagits för att vidareutveckla det internationella sam- arbetet. skall också redovisa hur myndigheten har tillämpat lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. har inom ramen för denna utvärdering framfört att dess erfarenhet nu överensstämmer med vad som tidigare framförts i en separat redovisning enligt regleringsbrevet för . Erfarenheterna är att det nya systemet, i de ärenden som har varit aktuella för kriminalvården, har medfört tidsvinster. I det sammanhanget har det framhållits att begäran om utlämning inte har behövt utfärdas och att återförandet av de efterlysta har gått snabbare än vid utlämning. En effekt av detta är att man har kunnat efterlysa personer inom Schengen- området vid kortare strafftider . Någon större skillnad i kostnader mellan sedvanlig utlämning och överlämnande enligt en euro- peisk arresteringsorder finns inte enligt vad styrelsen har redovisat. Förfaringssättet för kriminalvårdens transporttjänst har inte heller för- ändrats i och med att systemet med arresteringsordern började tillämpas. Eftersom transporterna skall ske med kortare varsel än vid begäran om utlämning kan det dock i enstaka fall medföra något dyrare transport- lösningar. uttalade i sin redovisning av uppdraget i regleringsbrevet för att inget av de ärenden som styrelsen då hade handlagt hade tagit nämnvärda resurser i anspråk, vare sig personellt eller ekonomiskt. bedömning var att uppgifterna inte heller i fortsättningen Skr. 2005/06:62 skulle komma att kräva särskild resursallokering. Inom ramen för denna utvärdering har emellertid tagit upp en fråga som också nämndes i årsredovisningen. Den nya myndig- hetsuppgiften har medfört att efter kontakter med Riks- polisstyrelsen har funnit sig nödsakad att se till att det dygnet runt finns en beslutsfattare att tillgå på myndigheten för ärenden som rör den euro- peiska arresteringsordern. Detta krävs för att säkerställa att myndigheten snabbt, om en rymning har ägt rum från någon av landets rättspsykiat- riska kliniker, kan vända sig till med en begäran om utfärdande av en europeisk arresteringsorder. Inrättandet av denna jour har inte kunnat inrymmas i annan jourverksamhet vid myndigheten, eftersom tillämpningen av lagen och beslutfattandet inte kan fördelas på en större krets av tjänstemän. Detta förhållande har därför medfört extra kostnader för myndigheten. Domstolsväsendet har genom att beslutanderätten flyttats till domstolarna fått en ny ärendekategori. har redovisat att detta har för- anlett behov av utbildningsinsatser med vissa kostnader som följd. Handläggningen vid domstolarna har vidare föranlett kostnader för domstolspersonal. Med hänsyn till att det är fråga om ett begränsat antal ärenden har kostnadsökningen rört sig om begränsade belopp. I fråga om kostnader för tolkar och offentliga försvarare, se avsnitt 5. har framhållit att tillämpningen av lagstift- ningen har varit och förväntas förbli problemfri samt att det hos styrelsen inte har förekommit några extra kostnader i samband med tillämpningen. har meddelat att man har genomfört utbildning i fråga om arresteringsordern. Från ombudsmän () har in- hämtats att JO har prövat ett ärende med anknytning till den europeiska arresteringsordern under aktuell period. Justitiekanslern har inte prövat något ärende. och har inte berörts av den nya lagstiftningen .