prop · GS0385 · 2005-03-16 00:00:00 — borgenären att ta emot betalning borgenären att ta emot betalning eller att i övrigt göra betalnings- eller att i övrigt göra betalnings- personnummer eller annat identi- och personnummer, organisations- fieringsnummer och postadress för nummer eller annat identifierings- den som har en rättighet på grund nummer och postadress för den av en sådan inskränkning. som har en rättighet på grund av en sådan inskränkning. Auktorisation som central värdepappersförvarare skall återkallas av , om 1.värdepappersförvararen genom att överträda denna lag eller någon föreskrift som har meddelats med stöd av lagen eller på annat sätt visat sig olämplig att utöva verksamheten, 2.värdepappersförvararen inte bedriver sådan verksamhet som auktori- sationen avser, 3.såvitt gäller ett svenskt aktiebolag, bolagets egna kapital understiger två tredjedelar av det registrerade aktiekapitalet och bristen inte har täckts från det att den blev känd för bolaget, eller 4.någon som ingår i värdepappersförvararens styrelse eller är verk- ställande direktör eller dennes ställföreträdare inte uppfyller de krav som anges i 2 kap. 2 § första stycket 4. Om det är tillräckligt får i fall som avses i första stycket 1 meddela varning i stället för att återkalla auktorisationen. Vid tillämpning av första styck- et 3 skall det egna kapitalet beräk- nas enligt 13 kap. 13 § aktiebo- lagslagen (1975:1385). Vid tillämpning av första styck- et 3 skall det egna kapitalet beräk- nas enligt 25 kap. 14 § aktiebo- lagslagen (2005:000). 2 Senaste lydelse 2001:967. I fall som avses i första stycket 4 får auktorisationen återkallas bara om Prop. 2004/05:85 först invänt mot att personen ingår i styrelsen eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträdare och om han, efter en av inspektionen bestämd tid av högst , fortfarande finns kvar i styrelsen eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträdare. Vid återkallelse av auktorisation får besluta om hur verksamheten skall avvecklas. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen bemyndigade chefen för att tillkalla en kommitté (Ju 1990:08) med uppdrag att göra en översyn av aktiebolagslagen (dir. 1990:46). Till ordförande i kommittén utsågs justitierådet . Kommittén antog namnet Aktiebolagskom- mittén. Kommittén har avgett delbetänkandena Bundna aktier (SOU 1992:13), Aktiebolagslagen och EG (SOU 1992:83), Aktiebolagets organisation (SOU 1995:44), Aktiebolagets kapital (SOU 1997:22), Vinstutdelning i aktiebolag (SOU 1997:168) och Likvidation av aktiebolag (SOU 1999:36) samt slutbetänkandet Ny aktiebolagslag (SOU 2001:1). De för- slag som kommittén har lämnat har redan delvis lett till lagstiftning, bl.a. så att 711 och 1315 kap. aktiebolagslagen har fått ny lydelse.1 I det följande kommer vi att ta upp det förslag till en helt ny aktie- bolagslag som kommittén har lagt fram i slutbetänkandet. Kommitténs förslag grundar sig till stora delar på de överväganden och de förslag som den har lämnat i de tidigare delbetänkandena. Det blir därför nödvändigt att i detta lagstiftningsärende även behandla en rad frågor som kom- mittén har tagit upp i delbetänkandena Aktiebolagets kapital och Vinst- utdelning i aktiebolag och som inte har tagit ställning till. Sammanfattningar av dessa båda delbetänkanden och av slutbe- tänkandet finns i bilagorna 13. Lagförslagen i betänkandena finns i bilagorna 46. De aktuella betänkandena har remissbehandlats. I bilagorna 79 finns förteckningar över remissinstanserna. Sammanställningar över remiss- svaren finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Ju1997/855/L1, Ju1997/6799/L1 och Ju2001/220/L1). Regeringen har vidare gett i uppdrag att göra en analys av de konsekvenser förslagen i slutbetänkandet kan få för mindre företag. finns i bilaga 10. På uppdrag har professorn upprättat en promemoria angående vissa frågor om vinstutdelning i aktiebolag och professorn gjort en konsekvensanalys av- seende de föreslagna reglerna om värdeöverföring. Sammanfattningar av och Vinells rapporter finns i bilagorna 11 och 12. I denna lagrådsremiss behandlas också ett förslag från departements- promemorian Åtgärder mot missbruk inom associationsrätten (Ds 2003:24) angående tillträde och avgång som styrelseledamot i aktiebolag. Här behandlas också ett par förslag från den inom upprättade promemorian Några frågor om revision (dnr Ju2001/220/L1, Ju2003/629/L1 och Ju2003/3072/L1). Promemoriorna, vars lagförslag i nu aktuella delar finns i bilagorna 13 och 14, har remissbehandlats. För- teckningar över remissinstanserna finns i bilagorna 15 och 16. Samman- ställningar av remissvaren finns tillgängliga i lagstiftningsärendet.2 1 Se prop. 1992/93:68, bet. 1992/93:LU14, rskr. 1992/93:62, SFS 1992:1238, prop. 1993/94:196, bet. 1993/94:LU32, rskr. 1993/94:422, SFS 1994:802, prop. 1997/98:99, bet. 1997/98:LU26, rskr. 1997/98:257, SFS 1998:760, prop. 1999/2000:34, bet. 1999/2000:LU9, rskr. 1999/2000: 135, SFS 2000:66 samt prop. 2000/01:150, bet. 2001/02:LU5, rskr. 2001/02:150 och SFS 2001:932. 2 Dnr Ju2003/4349/L1 respektive Ju2001/220/L1, Ju2003/629/L1 och Ju2003/3072/L1. skickade ut ett utkast till lagråds- Prop. 2004/05:85 remiss. Utkastet behandlades vid ett remissmöte . Minnesanteckningar från mötet och de skriftliga synpunkter som gavs in efter mötet finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2001/220/L1). Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemo- kratiska regeringen, och de Gröna. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 17. Lagrådets yttrande finns i bilaga 18. Lagrådets synpunkter och de ändringar som med anledning av dessa har gjorts i förslaget behandlas i avsnitten 4.6, 5.6, 5.7, 6.2.1, 6.2.2, 7.3.1, 7.3.2, 8.1, 9.2.1, 9.2.2, 9.3.8, 9.3.9, 9.5.1, 11.2, 11.5.1, 11.5.2, 15.2.1, 15.2.3, 15.5, 16.1.5, 16.2.2, 16.2.4, 16.2.5, 16.3.1, 16.3.2, 16.3.3, 16.3.5, 16.3.6, 16.3.9, 16.3.10 och 17.2 samt i författningskommentaren. Vi har i de flesta fall följt Lagrådets förslag. I vissa avseenden har vi dock gjort andra bedömningar eller valt andra lagtekniska lösningar, se bl.a. avsnitten 5.7, 7.3.1, 7.3.2, 11.5.2, 15.2.1 och 16.3.1. I andra avse- enden har vi ansett att Lagrådets förslag inte kan genomföras utan ytter- ligare beredning; i dessa delar har Lagrådets förslag inte föranlett några ändringar i förhållande till lagrådsremissens förslag. I förhållande till lagrådsremissen har även gjorts ytterligare en del mindre ändringar i lagtexten, flertalet av redaktionell natur. 4.1 Aktiebolagsformen; dess bakgrund och betydelse Aktiebolaget kännetecknas av att de som deltar i bolaget, aktieägarna, inte ansvarar personligen för bolagets förpliktelser. Denna frihet från per- sonligt ansvar balanseras av ett flertal regler som syftar till att ge bo- lagets borgenärer ett visst skydd, framför allt regler om att det i bolaget skall finnas en viss marginal mellan tillgångar och skulder, ett aktie- Aktiebolagsformen ger aktieägarna möjlighet att driva verk- samhet utan att riskera mera än det ursprungligen satsade och tillskjutna De borgenärsskyddsregler som aktiebolagsformen är kring- gärdad av bidrar till att minska riskerna för den som rättshand- lar med bolaget. Karakteristiskt för aktiebolaget är också att andelarna i bolaget, aktierna, normalt är fritt överlåtbara och kan spridas på ett stort Det bidrar till att underlätta bolagets finansiering; bety- dande kapital kan ackumuleras genom små bidrag från ett stort antal investerare som vet att de kan dra sig ur aktiebolaget när de vill använda sina resurser för andra ändamål. Dessa bolagsformens karakteristika gör den särskilt väl ägnad att användas i samband med satsningar på ny och mera omfattande ekonomisk verksamhet. förekomma i nästan alla länder i världen. Bolagsformen har rötter tillbaka till medeltiden men det var först under som den fick någon utbredning av betydelse. i tillkom då aktiebolagsliknande företag, s.k. kompanier, som Prop. 2004/05:85 grundades på privilegier från kronan. Lagstiftning om aktiebolag tillkom emellertid mera allmänt först . Den första svenska aktiebolagslagen tillkom . Enligt denna fick verksamhet drivas i aktiebolagsform enbart efter oktroj från staten. aktiebolagslag följdes sedermera av nya aktiebolagslagar 1895 och 1910. Dessa byggde liksom följande aktiebolagslagar på ett s.k. normativsystem, dvs. för att bilda ett bolag krävs inte något särskilt till- stånd från staten men bolaget måste uppfylla vissa i lagen angivna förutsättningar för att kunna registreras. Efter Kreugerkraschen på 1930- talet inleddes ett nytt lagstiftningsarbete på bolagsrättens område, inriktat på att avhjälpa de brister i lagstiftningen som kraschen ansågs vara ett tecken på. Arbetet ledde fram till att det antogs en ny aktie- bolagslag. antogs åter en ny aktiebolagslag. Denna gäller fort- farande. Utvecklingen har föranlett den svenska lagstiftaren att i olika sammanhang vidta en rad ändringar i aktiebolagslagen. Det är svårt att genomföra ett så stort antal ändringar som det här har varit fråga om utan att lagen förlorar en del av sin struktur, sin överskåd- lighet och sin begriplighet. Redan detta motiverar en samlad översyn av det aktiebolagsrättsliga regelverket. Härtill kommer viktiga förändringar i svenskt näringsliv under liksom den ökade internationaliseringen, faktorer som ger anledning att överväga ytterligare förändringar. Bland förändringarna i svenskt näringsliv märks inte minst den änd- rade ägarstrukturen i de börsnoterade svenska aktiebolagen. Särskilt har det utländska ägandet ökat väsent- ligt. Många av de största svenska aktiebolagen ägs till mer än hälf- ten av utländska rättssubjekt. De utländska ägarna är ofta pensionsfonder och liknande institutioner som placerar sina tillgångar i aktier men sällan ingriper i bolagens skötsel. Även bland de svenska ägarna märks i allt större utsträckning fonder, försäkringsbolag och andra institutioner. Gruppen fysiska personer, vilken för några decennier sedan ägde mer- parten av aktierna i de svenska börsnoterade bolagen, har numera fått sitt inflytande betydligt reducerat. I denna situation framstår det som ange- läget att se över den aktiebolagsrättsliga regleringen så att den ger såväl de svenska som de utländska institutionerna effektiva möjligheter att delta i de svenska aktiebolagens förvaltning. Den ökade internationaliseringen kommer bl.a. till uttryck i det sven- ska medlemskapet i Europeiska unionen. Det blir därmed allt viktigare att den svenska aktiebolagslagen framstår som konkurrenskraftig jämfört med de regelverk som gäller i andra EU-stater liksom givetvis att lagen står i överensstämmelse med EG-rätten. Det blir också allt viktigare för svenska företag att kunna skaffa kapital på den internationella kapital- marknaden. Av betydelse för aktiebolagens möjligheter att göra detta är givetvis att den svenska aktiebolagsformen åtnjuter förståelse och förtroende i omvärlden. Den svenska aktiebolagslagen måste därför ligga i linje med den internationella utvecklingen på det aktiebolagsrättsliga området. Det har mot denna bakgrund funnits fog att göra en fullständig översyn Prop. 2004/05:85 av den svenska aktiebolagslagen. anser vi att denna översyn bör utmynna i en helt omarbetad lagstiftning på området. Privata och publika aktiebolag Regeringens förslag: Det skall även i fortsättningen finnas en gemen- sam lag för alla slag av aktiebolag. Indelningen i privata och publika aktiebolag skall bestå. Den viktigaste skillnaden mellan de båda bolagskategorierna skall liksom vara att publika aktiebolag, men inte privata aktie- bolag, skall ha rätt att inbjuda allmänheten att teckna och förvärva aktier och andra värdepapper som bolaget ger ut. bolag skall dessutom gälla strängare krav på aktiekapitalets storlek än för privata aktiebolag. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (SOU 2001:1 s. 293 f.). Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har inte haft några invändningar mot kommitténs förslag. vid har dock ansett att förutsättningarna för en upp- delning av regleringen på två skilda lagar bör undersökas vidare. Bakgrund: Aktiebolagsformen är den dominerande före- Det finns omkring 300 000 aktiebolag registrerade i det aktiebolagsregister som (före Patent- och registreringsverket) för. Bland dessa aktiebolag finns allt från stora börsnoterade bolag med världsomspännande verksamhet till små familje- företag utan anställda. finns de grundläggande reglerna för alla aktiebolag, oavsett storlek och karaktär, i en och samma lag, nämligen aktiebolagslag (1975:1385). Denna ordning har från tid till Det har hävdats att förutsättningarna och behoven skiljer sig i så hög grad mellan företag av olika storlek att det är moti- verat med två skilda lagar, en för mindre aktiebolag och en för större Det nu gällande regelverket för aktiebolag är, har det sagts, inte avpassat för mindre företag som drivs av ett fåtal personer som själ- va är engagerade i verksamheten såväl genom personliga insatser som eget kapital (se t.ex. bet. 1999/2000:LU10 s. 3 f.). Det har också påtalats att det i många andra länder, däribland och , finns sär- skilda lagar för mindre aktiebolag. EG:s bolagsrätt utgår från att det kan finnas två kategorier av aktiebo- Den ena kategorin omfattar typiskt sett större bolag med stor sprid- ning på aktierna medan den andra kategorin företrädesvis omfattar små eller medelstora företag med ett mindre antal ägare. Flera av EG:s direk- tiv på bolagsrättens område gäller endast den ena eller den andra bolags- kategorin och är särskilt inriktade på de krav som bör ställas på den typen När EG-rätten genom undertecknande av införlivades i svensk rätt ansågs det därför motiverat att införa en mot- svarande indelning i två bolagskategorier i den svenska aktiebolagslagen. I det sammanhanget gjordes bedömningen att skillnaderna mellan de båda bolagskategorierna inte skulle bli så betydande att det var motiverat med två skilda lagar (se prop. 1993/94:196 s. 73 f.). I stället infördes i aktiebolagslagen indelningen i privata och publika aktiebolag (se 1 kap. 2 §). har därefter avstyrkt motioner om att införa en särskild aktiebolagsform för mindre företag (se senast bet. 2002/03:LU8 s. 4 f.). Skälen för regeringens förslag: Enligt vår uppfattning är det, bl.a. med hänsyn till EG:s bolagsrätt, naturligt att den svenska lagstiftningen även fortsättningsvis tillhandahåller två olika kategorier av aktiebolag. En sådan indelning i två kategorier av aktiebolag finns numera också i samtliga EU:s medlemsländer. I gällande rätt utgör privata och publika aktiebolag två olika varianter inom ramen för en och samma bolagsform, aktiebolaget, och de regleras i en gemensam lag, aktiebolagslagen. Ett alternativ till denna ordning är att skapa en helt ny bolagsform. I så fall är det naturligt att denna regleras i en särskild lag vid sidan av aktiebolagslagen. Vår uppfattning är emellertid att övervägande skäl talar för att behålla den ordning som gäller . Vid en uppdelning på två olika lagar skulle större delen av det regelverk som finns i aktiebolagslagen ändå be- höva tas med i båda lagarna. Vi skulle såsom erfarenheterna från andra länder visar få två omfattande lagar med till stor del samma innehåll. Som exempel kan nämnas de norska lagarna för aksjeselskaper respek- tive allmennaksjeselskaper, två omfattande lagar som till stora delar är identiska med varandra. En sådan ordning bör enligt vår uppfattning undvikas. En gemensam lag av det slag vi har i och som också finns i ger också bättre förutsättningar för en enhetlig reglering av grundläggande aktiebolagsrättsliga frågor. Det finns också vissa praktiska fördelar med den ordning som gäller i . För ett bolag som växer från litet till stort är det betydligt enklare om regelverket för små och stora bolag i grunden är detsamma. Med den nuvarande ordningen är det möjligt för ett privat aktiebolag att genom ett förhållandevis enkelt förfarande omvandlas till ett publikt aktiebolag (och vice versa); bolaget behöver inte byta vare sig bolags- form (aktiebolaget) eller tillämplig lag. I länder med två olika slag av aktiebolag, reglerade i två olika lagar är en motsvarande omvandling mera omständlig. Ett exempel på detta är det tyska systemet där omvand- ling från Gesellschaft mit beschränkter Haftung till Aktiengesellschaft regleras i en särskild och tämligen omfattande omvandlingslag. För företagens del torde det dessutom inte vara avgörande om reglerna för de mindre bolagen finns i en särskild lag eller om de ingår i aktie- bolagslagen. Det väsentliga är att lagstiftaren tillhandahåller så enkla och flexibla lösningar som möjligt för dessa bolag samt att reglerna utformas på ett tydligt och överskådligt sätt. Vi återkommer i nästa avsnitt till dessa frågor. Vi föreslår alltså att den nuvarande uppdelningen i privata och publika aktiebolag skall bestå. Det är naturligt att det, liksom , bör vara aktieägarna själva som gemensamt avgör om ett aktiebolag skall vara privat eller publikt. Vilka karakteristika bör då respektive bolagskategori ha? Den avgörande skillnaden mellan publika och privata aktiebolag ligger enligt gällande regler i möjligheten att vända sig till allmänheten för kapitalanskaffning. Den möjligheten står öppen endast för publika aktiebolag (jfr 1 kap. 4 § aktiebolagslagen). Motsvarande gäller i de Prop. 2004/05:85 flesta andra EU-länder. Sålunda kan i och ett public limited company men inte ett private limited company vända sig till allmänheten för kapitalanskaffning. Motsvarande gäller i för ett Aktiengesellschaft respektive ett Gesellschaft mit beschränkter Haftung. Det faller sig naturligt att gränsdragningen mellan svenska privata och publika aktiebolag görs på samma sätt. Gränsdragningen kommer till uttryck genom dels ett förbud för privata aktiebolag att söka sprida aktier, teckningsrätter eller liknande värdepapper i bolaget till allmän- heten, dels ett förbud mot att på börs eller annan organiserad marknads- plats bedriva handel med sådana värdepapper. Vi föreslår att motsvaran- de förbud tas in i den nya lagen. Vi återkommer i författningskommen- taren till förbudens närmare utformning. Såsom kommer att beröras i avsnitt 4.8 bör det också ställas strängare krav på publika aktiebolag än på privata aktiebolag när det gäller aktie- kapitalets storlek. Vi återkommer i senare avsnitt till vilka ytterligare skillnader som bör finnas mellan bolagskategorierna. Regeringens bedömning: Den nya aktiebolagslagen bör präglas av överskådlighet, begriplighet och flexibilitet. Kommitténs bedömning: Kommittén har haft samma inriktning på Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har inte haft några invändningar mot den allmänna inriktningen på kommitténs arbete eller på de föreslagna reglernas systematik och allmänna utformning. hovrätt har ansett att kommitténs förslag i allt för hög utsträckning utgår från de stora börsbolagens behov. har ansett att ett antal bestäm- melser i den nya lagen inte bör gälla för bolag där samtliga aktieägare är Företagarna har framhållit vikten av att lagen görs särskilt lättillgänglig för de privata aktiebolagen. Skälen för regeringens bedömning: En fråga som regeringen prio- riterar högt är att det skall bli enklare att starta och driva företag. förenklingssträvanden bör givetvis prägla den nya aktiebolagslagen. bolagsrättens område har också flera förändringar vid- tagits för att underlätta för i synnerhet små och medelstora företag (jfr regeringens skrivelse 2002/03:8). De små och medelstora företagens villkor har stått i blickpunkten också under arbetet med den nya aktie- Bland annat gav regeringen Verket för närings- utveckling, , i uppdrag att utreda vilka konsekvenser kommitténs förslag kan få för små företags villkor. Vi kommer att återkomma till synpunkter när vi behandlar de förslag som har berört i sin rapport. En viktig del i förenklingsarbetet är att förbättra överskådligheten och begripligheten i de lagtexter som företagen har att tillämpa. varit en av ledstjärnorna för kommitténs arbete. föreslagit ett antal systematiska och terminologiska reformer i syfte att göra den nya lagen mer användarvänlig. I förslaget har paragrafernas omfång begränsats och antalet hänvisningar mellan olika paragrafer minskats. Lagtexten har gjorts mera överskådlig genom infogandet av paragrafrubriker. Språket har, så långt ämnet tillåter, förenklats. Vi anser att kommittén har lyckats väl i dessa avseenden. Enligt vår uppfattning innebär den nya systematik och språkdräkt som kommittén har föreslagit väsentliga förbättringar och förenklingar. remitterade ett utkast till lagråds- remiss med ett förslag till nya aktiebolagslag. I det förslaget hade ytter- ligare redaktionella ändringar gjorts i syfte att öka lagens överskådlighet. Som exempel kan nämnas att den föreslagna lagen inleds med en inne- hållsförteckning och att den, efter förebild i 2 kap. 1 § inkomstskatte- lagen (1999:1229), innehåller en bestämmelse som anger var i lagen olika begrepp definieras och förklaras. En remissinstans, vid , har framfört kritiska synpunk- ter på överskådligheten i det förslaget. För vår del anser vi dock att de föreslagna förändringarna ökar lagens användarvänlighet. Förslaget i denna proposition överensstämmer därför väsentligen med förslaget i ut- kastet. Det innehåller emellertid ytterligare förenklingar. Bland annat har vi, i syfte att göra lagen särskilt lättillgänglig för små och medelstora bolag, placerat de särbestämmelser som avser publika aktiebolag i slutet av varje kapitel. Detta är en lagstiftningsteknik som har förordats av En annan aspekt som med rätta ofta lyfts fram som ett angeläget om- råde för näringspolitiska reformer är omfattningen av regelverket. Riks- dagen har i ett tillkännagivande uttalat att det under innevarande mandat- period skall göras en genomgång av hela det regelverk som berör företa- gandet, så att onödiga och krångliga regler kan tas bort (se bet. 2002/03:NU1 s. 97 f. och skrivelse 2002/03:74). I samma tillkännagivande uttalas att det bör sättas upp ett kvantitativt mål för regelförenklingsarbetet, i syfte att redan under innevarande mandatperiod påtagligt minska företagens kostnader för administration av regelverket. Mot den bakgrunden är det särskilt angeläget att onödiga regler und- viks i den nya aktiebolagslagen. Det bör på punkt efter punkt noga över- vägas om de nuvarande reglerna verkligen är nödvändiga även i fortsätt- ningen. bör man enligt vår mening iaktta viss försiktighet när det gäller avreglering på det civilrättsliga området. Den civilrättsliga lagstiftningen, däribland aktiebolagslagen, tjänar som hjälpmedel för näringsidkare. I den mån det saknas regler om aktieägarnas mellanhavan- den, bolagets förvaltning eller dylikt tvingas bolaget och aktieägarna inte sällan med betydande kostnader som följd till en omfattande reglering av motsvarande frågor i bolagsordningen eller i särskilda avtal. I värsta fall kan avsaknaden av lagregler leda till kostsamma tvister och domstolsprocesser. En annan fara med en långtgående avreglering på det bolagsrättsliga området är att den kan beröva företagen värdefulla rätts- liga och finansiella instrument. Som exempel kan nämnas reglerna om fusion och delning av aktiebolag, om samtyckesklausuler och om kon- vertibla skuldebrev. Om dessa regler togs bort, skulle regelmassan min- ska betydligt men företagens handlingsförmåga skulle minska. utgör regler av detta slag inte någon belastning för företagen; de företag som inte ser något behov av att använda de rättsliga instrument som reglerna tillhandahåller, kan bortse från reglerna. På det aktiebolagsrättsliga området framstår därför avreglering inte som det viktigaste sättet att åstadkomma förenklingar och förbättringar. En väl så viktig aspekt är reglernas flexibilitet. Här finns det anledning att lyfta fram en viktig princip i svensk aktiebolagsrätt. Det finns en mängd regler i aktiebolagslagen som är uppställda enbart i aktieägarnas intresse.