prop · GS03109 · 2005-04-20 00:00:00 — Ekonomin utvecklades negativt efter självständigheten, men har utvecklats positivt. Makroekonomisk stabilitet råder. Landets BNP per capita är den högsta i ländergruppen efter . Landet är inte längre kvalificerat för lån på IDA-villkor. En femtedel av befolkningen lever under fattigdomsstrecket. Den officiella arbetslöshets- siffran är . Det finns fattigdomsfickor, där arbetslösheten kan gå . Den tidigare regeringens fattigdomsstrategi betraktas av den nuvarande regeringen mer som en bakgrundsanalys. Regeringen ser stabiliserings- och associeringsprocessen som den över- ordnade riktningsgivaren. har ett medlemskap i som utrikespolitiskt mål. EU- närmandet har kommit relativt långt. Landet är aktivt i det regionala samarbetet. Ett stabiliserings- och associeringsavtal med EU trädde i kraft . lämnade den makedonska regeringen in landets medlemskapsansökan till EU. Förvaltningen har överlämnat sitt samlade svar på kommissionens frågor med anledning av med- lemskapsansökan. De makedonska svaren avses tjäna som underlag för kommissionens bedömning av om landet är redo att inleda förhandlingar om medlemskap. Kommissionens yttrande om medlem- skapsansökan förväntas presenteras , möjligen . Handelsutbytet mellan och är blygsamt. Som resultat av arbetskraftsinvandringen från i början av 1960- talet lever mellan 20 000 och 30 000 svenskar med makedonsk bakgrund i . En följd av att landets företrädare, liksom de ledande biståndsgivarna, ser EU-närmandet som den dominerande riktningsgivaren för utveck- lingssamarbetet är att rättsväsendet står i centrum för uppmärksamheten. Inte minst förutsättningarna för investeringar och ökad sysselsättning behöver förbättras. Vidare är ett fullgott minoritetsskydd en förutsättning EU-medlemskap. Vid sidan av stabiliserings- och associeringsprocessen sätter en agenda för utvecklingssamarbetet. Förutsättningarna för utvecklingssamarbetet påverkas av de etniska Landet har begränsad kapacitet att tillgodogöra sig allt tekniskt bistånd som erbjuds, inte minst det omfattande biståndet från Skr. 2004/05:109 EG. Biståndet minskar nu hos flera givare. Vissa områden av relevans för EU-närmandet är dock underfinansierade, såsom mikrokrediter, livs- medelsbehandling och hälsovård. Nyckelsektorer för det internationella biståndet är rättsväsendet, lokalt styre och sysselsättning. Det civila samhället är fortfarande relativt svagt. Utvecklingssituationen i ger andra förutsättningar för det svenska utvecklingssamarbetet än den i Kosovo och . Den politiska situationen är mer stabil, även om etniska spänningar kvarstår. Den ekonomiska utvecklingen är positiv, även om fattigdomen är en fortsatt utmaning. EU-närmandet pågår enligt plan, om än med vissa förseningar. Situationen motiverar ett fortsatt svenskt bistånds- engagemang på medellång sikt med fokus på närmandet till EU, vilket i sin tur kan bidra till ökad stabilitet. Regeringen har beslutat öppna en svensk ambassad i , vilket sannolikt kommer att ske . Målen för det nu pågående utvecklingssamarbetet med enligt regeringens landstrategi är fred och stabilitet samt övergång till marknadsekonomi. Målen skall nås genom närmande till europeiska strukturer. Vidare skall fattigdomsbekämpningen stödjas. Biståndet skall syfta till att underlätta åtaganden inom ramen för stabi- liserings- och associeringsavtalet med , med det slutliga och övergripande målet att landet skall uppnå medlemskap i . Därtill kommer att även sektorer och samarbetsområden i , som inte kommer att bli föremål för medlemskapsförhandlingar, skall vara prioriterade för insatser inom det svenska utvecklingssamarbetet. Dit hör bl.a. de sociala sektorerna och fattigdomsbekämpningen i efter- satta regioner, särskilt i form av sysselsättningsskapande för de unga generationerna. Biståndet till skall främja fred och stabilitet, demokrati, rättssäkerhet och integration av alla etniska grupper, samt en socialt och miljömässigt hållbar utveckling. Det svenska stödet skall också genom- gående anlägga ett miljö- och jämställdhetsperspektiv. Vidare skall det stärka det regionala samarbetet, ha en konfliktförebyggande inriktning, stärka rättsstaten och bidra till korruptionsbekämpningen. Med tanke på fortsatta etniska komplexitet och på de spänningar, som kan utgöra ett hot mot en fredlig och stabil utveckling i landet, skall biståndet därutöver explicit kunna medverka till verkställandet av . Förstärkta insatser för institutionsutveckling, som även inbegriper ele- ment av höjning av mottagningskapaciteten, är angelägna. Förutsätt- ningarna för myndighetssamarbete synes goda. Den i överenskomna kommunreformen kan resultera i en öppning för svenskt stöd inom området lokalt självstyre. Utrymme bör också beredas för ett utbyggt personutbyte inom det fortsatta utvecklingssamarbetet med . är en parlamentarisk demokrati. Landet styrdes tidigare av en av världens mest totalitära regimer. Mycket har byggts upp sedan den tidigare staten kollapsade 1990, men det politiska systemet fungerar ännu inte väl. En svag statsapparat och ett illa fungerande rättsväsende hör till utvecklingshindren. Korruptionen är utbredd, inte minst inom tullen, domstolarna, åklagarväsendet, parlamentet och sjukvården. står både inför en omvandlingsproblematik och inför en utvecklings- problematik. Landet saknar tillfredsställande sjukvård och utbildning, varför stora delar av befolkningen inte har tillgång till grundläggande samhällstjänster. Också infrastrukturen är eftersatt. saknar nämnvärda etniska motsättningar. Regeringen har intagit en försiktig attityd gentemot och , och avseende de etniska albanerna där. Det albanska sam- hället är patriarkaliskt, särskilt på landsbygden. Våldet, inte minst våldet i hemmen, är ett stort problem. Bristande säkerhet i samhället drabbar fattiga grupper hårdast. Den albanska staten kollapsade en andra gång 1997. Därefter har en viss återhämtning skett. Den ekonomiska tillväxten har under en följd av år varit . Årsinflationen har stannat mellan 2 och 4 pro- cent. Budgetunderskottet är på väg ned. På makronivån har landet gjort framsteg. behövs emellertid fortsatta strukturreformer för att till- växten skall kunna upprätthållas. Få arbetstillfällen har skapats. De ut- ländska investeringarna är blygsamma. En knapp femtedel av befolk- ningen har emigrerat . Transfereringarna från utlandet försörjer vart tredje hushåll på landsbygden. Fattigdomen i är både bred och djup. Närmare var tredje alban lever under fattigdomsgränsen, varav ca 500 000 personer betecknas som extremt fattiga. lever strax ovan fattigdomsgränsen. Fattigdomen är mest utbredd i norra och östra . Arbetslösheten är enligt officiell statistik . Den albanska regeringens utvecklingsstrategi har ett brett anslag och uttalade prioriteringar för sysselsättning, utbildning, sjukvård och social trygghet. EU-integrationen anges som överordnad målsättning av långsiktigt slag. Den främsta operativa prioriteringen är fattigdomsbekämpning, särskilt med sikte på regional utveckling och utjämning. Regeringen ser den prioriteringen, liksom arbetet med att skapa regionala strategier för landsbygdsutveckling inom ramen för utvecklingsstrategin, som helt förenliga med EU-närmandet. Fattigdomsbekämpningen enligt utvecklingsstrategin, EU-närmandet och millenniemålsarbetet behöver harmoniseras i en sammanhållen utvecklingsplan. Miljösituationen i landet, som var allvarlig redan i början av 1990- talet, har förvärrats bl.a. av att nya miljöproblem har uppstått till följd av den snabba övergången till marknadsekonomi. närmande till EU bromsas f.n. av organiserad brottslighet, korruption och en svag institutionell kapacitet. Rättsväsendet är brist- fälligt. Den politiska viljan att få bukt med den organiserade brottslig- heten synes svag. EU ifrågasätter förmåga till reformer, särskilt vad gäller genomförandet av viss lagstiftning. noterats internationellt att haft svårt att honorera sina åtaganden Albanska beslutsfattare är medvetna om att Skr. 2004/05:109 ett EU-medlemskap ligger fram i tiden. Det är angeläget att det internationella utvecklingssamarbetet fort- sätter. Långsiktighet och tålamod krävs för bestående resultat. Utgångs- nivån i förändringsprocessen är låg. Ett långsiktigt perspektiv måste anläggas, om utvecklingssamarbetet skall kunna lämna ett hållbart bidrag till landets utveckling. Det civila samhället är svagare i än i något av de andra länderna i regionen och behöver fortsatt stöd. Delar av det civila samhället har dock större trovärdighet än de politiska partierna. De enskilda organisationerna är helt beroende av finansiering från utlandet och har växande problem med finansieringen. För det svenska biståndet framstår samarbetet med som ett långsiktigt åtagande. De stora utmaningarna är fattigdomen och den insti- tutionella och rättsliga underutvecklingen. Fattigdomen behöver lindras med hjälp av tillkomsten av uthållig produktion och sysselsättning. Skola, vård och omsorg behöver komma breda lager av befolkningen till del. Uppbyggnaden av en kompetent offentlig sektor med kapacitet att leverera tjänster, att bekämpa brottslighet och korruption och att värna om den sociala, kulturella och fysiska miljön är alla utmaningar, som kan motivera stöd av svenskt utvecklingssamarbete. Det nu pågående utvecklingssamarbetet med fokuseras på landets EU-närmande. EU-närmandet ses som den viktigaste drivkraften för de reformer, som måste genomföra för att bekämpa fattig- dom och främja demokrati, god samhällsstyrning och respekt för mänsk- liga rättigheter. Biståndet inriktas i ökad grad på institutionsuppbyggnad och kapacitetsutveckling på centrala och lokala nivåer samt på att stärka det regionala samarbetet, exempelvis inom ramen för för sydöstra . Regeringen har också aviserat att stödnivån för landet kan komma att höjas. Behoven av fattigdomsbekämpning ter sig, särskilt mot bakgrund av den svåra ekonomiska situationen i landets norra och östra provinser, alltmer angelägna, inte minst av hänsyn till behovet av stöd hos befolk- ningen för den fortsatta reformprocessen och för EU-närmandet. Av särskilt intresse är tillkomsten av hållbar sysselsättning för de unga. För att bidra därtill bör det svenska biståndet till ytterligare höja ambitionen att bidra till fattigdomsbekämpningen i landets regioner i enlighet med en nationell plan. Sådana insatser bör utformas på basis av den nödvändiga institutionella utvecklingen av politiska och administra- tiva strukturer och av en hållbar utveckling av produktion och sysselsätt- ning, som insatserna kopplas till den centrala nivån. Vidare bör den organiserade brottsligheten uppmärksammas. Den albanska regeringen prioriterar institutionell utveckling för att kunna sköta sina åtaganden enligt det , som förhandlas med EU. Myndighetssamarbete framstår som ett intressant instrument i . Trilaterala samarbetsarrangemang synes relevan- ta. Även för bör ett utvidgat utbytesprogram beredas plats i utvecklingssamarbetet. Acquis communautaire, den europeiska Community Assistance for Reconstruction, Country Assistance Strategy () Convention on the Elimination of All Forms of Commonwealth of Independent States (OSS) European Commission, Europeiska European Initiative for Democracy and Human EU Force (Bosnien och ) European Union Monitoring Mission Gesellschaft für Technische Zusammenarbeit (tekniska bistånd) High Commissioner on National Minorities High Representative () International Criminal Tribunal for internationella finansieringsinstitutioner (t ex Kredietanstalt für Wiederaufbau (u- Membership Action Plan/NATO Mother and Child Care (mödra- och barnavård) Miljon(er) kronor Medium Term Expenditure Framework Nordic Dimension Environmental Partnership National Strategy for Socio-Economic Official Development Assistance (enligt DAC) Office for Democratic Institutions and Human Office of the High Representative (Bosnien- Oberoende Staters Samvälde (CIS) Organisationen för säkerhet och samarbete i Partnership for Peace (NATO) Politik för global utveckling Primary Health Care (primärvård) Poverty Reduction Strategy Paper Stabilisation and Association Agreement (EU) Svenska kommun- och landstingsförbundets Stabiliserings- och associeringsprocessen (EU) Special Drawing (IMF:s monetära Stabilisation Force () Small and/or Special Representative of the Secretary Stabilisation and Association process Tracking Mechanism (Kosovo) Technical Assistance/Tekniskt samarbete Technical Assistance for the CIS United Nations Development Programme United Nations for the Coordination of United Nations Office on Drugs and Crime United Nations Protection Force (Bosnien- REFORM- OCH UTVECKLINGSSAMARBETET MED LÄNDERNA I OSS OCH PÅ VÄSTRA DE VIKTIGASTE AKTÖRERNA Det svenska reform- och utvecklingssamarbetet med länderna i OSS och på engagerar ett stort antal aktörer både inom och utom landet. Förutom förvaltar myndigheterna Sida och medel för samarbetet. De fördelar i sin tur medel till andra aktörer i och utanför . , Sida, är en statlig myndighet som ansvarar för merparten av bidrag till det internationella utvecklingssamarbetet. Verksamheten i och inleddes och fokuserade under den första på närområdet i och då främst de baltiska länderna och . Samarbetet med dessa länder avslutades i samband med deras EU-medlemskap. En tyngdpunktsförskjutning av verksamheten har skett längre österut och söderut, mot , och . Viktiga verksamhetsområden är demokrati och mänskliga rättigheter, ekonomisk omvandling, sociala sektorer, miljö samt gemensam säkerhet. Sida engagerar stora delar av det svenska samhället i utvecklingssamarbetet i regionen. Det totala anslaget för verksamheten i för stödet genom Sida uppgår till ca för samarbete med ca femton länder. Av dessa avsätts till länder som klassificerat som utvecklingsländer (ODA-länder), varav ca utgår till sex länder/regioner på och ca till länderna i jämte samt . Ett visst stöd utgår också till . Resterande utgår till länder som inte klassificeras som utvecklingsländer (icke ODA-länder) och avser främst , och . Sida har fältrepresentation i elva av regionens länder. Sida är kontaktpunkt för EU:s olika stödprogram för myndighets- samarbete i . , , har med sin riktning på personutbyte och stöd till professionella kontakter och nätverk varit en av huvudaktörerna i samarbetet med länderna i . Inom området utbildning och forskning är Visbyprogrammet, som riktas till , och , institutets största program. Det omfattar stöd till institutionssamarbete och individuella stipendier. Institutionsstödet täcker främst kostnader för resor och uppehälle i samarbetsprojekt mellan institutioner i och i samarbetsländerna, i första hand på universi- tetsnivå men också inom vuxenutbildning och gymnasieskola. De individuella stipendierna ger studenter och forskare från de berörda länderna möjlighet till vistelse för studier eller forskning i och svenska studenter och forskare motsvarande möjligheter till vistelser i samarbetsländerna. Genom seminarier m.m. söker SI även på olika sätt stimulera intresset för samarbete och kontakter med inom utbild- ning och forskning. SI stöder också undervisning i svenska och om vid universitet i samarbetsländerna. Det största stödet går till , där 18 universi- tetsinstitutioner får stöd. Därutöver stöder SI svenskundervisningen genom lärarkonferenser, stipendier till studenter för vistelser i och läromedel. Vidare medverkar SI till att stärka den demokratiska utvecklingen i de berörda länderna genom stöd till expertutbyte inom olika samhällssektorer och till kulturutbyte. Projekt, som syftar till att stödja demokratiska reformkrafter och till att öppna för diskussioner kring grundläggande demokratiska värden, prioriteras. Inom kulturutbytet läggs tonvikten vid processer och kulturinstitutioners sätt att fungera i en demokrati liksom vid bildande av nätverk mellan professionella inom olika områden, främst dans, design, film och litteratur. Utöver Sida och är även det biståndsfinansierade statliga bolaget en aktör inom östbiståndet. bidrag är inriktat på näringslivsutvecklingen i närområdet och skall medverka till att skapa lönsamma företag och därmed ekonomisk utveckling genom att som finansiär ge företag en möjlighet att utvecklas lönsamt. har sin främsta roll i länder där svenska företag ser affärsmöjligheter men bedömer risken så pass hög, att det finns behov av en finansiell partner att dela denna med. närvaro i regionen har traditionellt varit i starkast i närområdet, särskilt i . I och med att dessa länder nu är medlemmar i , kommer fokus fortsättningsvis att ligga på framförallt och . Övriga länder i regionen av intresse är och . Nordiska investeringsbanken, NIB, grundades av de fem nordiska länderna. anslöt sig även , och som medlemsländer. NIB finansierar investeringsprojekt och projektexport inom och utanför medlemsländerna. Investeringar, som främjar samarbetet mellan medlemsländerna, ges hög prioritet. är att bidra med finansiering till den ekonomiska omvandlingen och utvecklingen, att spela en viktig roll i finansieringen av miljöförbättrande investeringar i och i Östersjö- och Barentsregionerna samt att samarbeta med och komplettera andra nordiska och internationella kreditgivare. Finansiering av små och medelstora företags investeringar är en viktig uppgift. Banken har en aktiv roll inom den Nordliga Dimensionens miljöpartnerskap NDEP (se nedan, punkt 2.1), som syftar till att koordinera och effektivisera finansieringen av miljöprojekt med gräns- överskridande effekter. NIB har inom den Nordliga dimensionens miljö- partnerskap NDEP lanserat ett miljöinvesteringsprogram för området runt sjöarna och , riktat främst till stora privata företag. För finansiering av mindre miljöprojekt i nordvästra har banken också etablerat ett låneprogram med en rysk intermediärbank. Nordiska miljöfinansieringsbolaget, , etablerades av de nordiska länderna som en investeringsfond med uppdraget att i närområde underlätta genomförande av miljöprojekt. Investeringsfondens grundkapital är omkring 98 MEUR. medverkar i projekt som delägare, långivare eller garant. verksamhet skall underlätta genomförande av miljömässigt fördelaktiga projekt i samarbete med nordiska företag. Projekten skall ha gräns- överskridande effekter, som är till fördel också för . NEFCO har sin huvudsakliga verksamhet i . Verksamheten i håller på att byggas upp, med en ambition att 2005-2010 nå en årlig investeringsvolym på 5-7 MEUR. och har enats om att utöka NEFCO:s grundkapital med 5 MEUR , varefter grundkapitalet kommer att uppgå till . förmedlar NEFCO även gåvomedel och medel till mindre, s.k. roterande miljöfonder via Nordiska miljöutvecklingsfonden, NMF, ett särskilt instrument för mjuk finansiering av miljöprojekt i Vidare inrättades en s.k. Testing Ground Facility, TGF, för 2003 av de nordiska länderna, primärt för att NEFCO skulle kunna engagera sig i projekt med utsläppsrättigheter. förvaltar även en roterande fond för renare produktion och en separat facilitet för projektberedning av miljöinsatser i . EU lämnar via den Europeiska gemenskapen och den Europeiska kommissionen med finansiering bl.a. från ett omfattande stöd till systemomvandlingen och reformprocessen i länderna i Central- och , OSS och på . kandidatländerna inför EU-medlemskap antog EU 1997 en förstärkt Den består av tre delar Europaavtalen, anslut- ningspartnerskapen samt förmedlemskapsstödet. är uppdelat i tre program Phare, Ispa och Sapard. budgeten för programmen var . Phareprogrammet utgör EU:s finansiella instrument för stödet till ekonomiska och institutionella reformer i kandidatländerna. rådets beslut om att ge kandidatlandsstatus har landet övergått från CARDS till Pharestöd. Phare-medlen används för institutions- byggande insatser och tillhörande investeringar i infrastruktur. met är uppdelat i nationella, gränsöverskridande och horisontella Ispaprogrammet omfattar stödinsatser för strukturomvandling på miljö- och transportområdet. Sapardprogrammet ger stöd till jordbruks- och landsbygdsutveckling och syftar till att främja införlivandet av på jordbruksområdet. administration av programmet är delegerat till mottagarlandet. För länderna i OSS sker det inom den nuvarande budgetperioden främst via det tekniska biståndsprogrammet (Technical Assistance for the CIS). Tacisprogrammet är det största tekniska biståndsprogram- met i OSS. Programmet, som syftar till att stärka demokratin och rättssamhället och stödja omvandlingen av landet till en marknads- ekonomi, fokuserar på institutionella, rättsliga och administrativa reformer, utveckling av den privata sektorn och ekonomisk utveckling, samt systemskiftets sociala konsekvenser, särskilt sociala tjänster och Därutöver verkställer Europeiska kommissionen även andra stödprogram som European Initiative for Democracy and Human Rights (EIDHR) och det gränsöverskridande samarbetet, YOUTH för kontakter mellan ungdomar i OSS och EU, samt Tempus och Mundus för utbyte inom utbildning. har kommissionen fortsatt arbetet med de s.k. grannskapsprogrammen för gränsöverskridande samarbete längs EU:s nya gränser inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken. Programmen bygger på samverkan mellan biståndsfinansiering utanför EU:s gränser och strukturfondernas Interregprogram inom EU:s gränser. Den totala Tacisbudgeten uppgick till ungefär 500 miljoner EU lämnar ett omfattande bistånd till länderna på västra genom Reconstruction, Development, and Stabilisation) som inkluderar , och , , och inklusive Kosovo, samt tidigare . Den nuvarande CARDS-förordningen gäller t.o.m. och omfattar ett indikativt belopp på för . Medlemsstaternas inflytande över biståndet sker via , som granskar och godkänner den övergripande planeringen av insatserna. Vid sidan av CARDS-förordningen finns en särskild förordning för den Europeiska byrån för återuppbyggnad (EAR), som ansvarar för genomförandet av CARDS-biståndet i och inklusive Kosovo, samt . Det främsta syftet med CARDS-biståndet är att stödja mottagar- ländernas deltagande i den s.k. Stabiliserings- och associeringsprocessen, vars övergripande uppgift är att bidra till ländernas närmande till EU. att tydliggöra vilka åtgärder som behöver genomföras i detta avseende har s.k. partnerskap, som fungerar som checklistor för bedömningen av ländernas framsteg, upprättats för varje enskilt land. återuppbyggnad och flyktingåtervändande dominerat, men i takt med ländernas utveckling och förändrade förutsättningar har stödet successivt omdirigerats till mer institutionsuppbyggande insatser. I den nuvarande EU-budgeten fördelas budgetramen för externa relationer (utvecklingsbistånd) på geografiska respektive tematiska I kommissionens förslag för den kommande EU-budgeten (2007-2013) hanteras EU:s yttre förbindelser under en ny struktur; EU som global partner. Budgetstrukturen förenklas och ett fåtal instrument (förordningar) kommer att ersätta av region- och ämnesbaserade Budgeten har ännu inte fastställts. - - förmedlemskap (Instrument for Pre-Accession) -- grannskap (European Neighbourhood and ) -- ekonomiskt samarbete och utveckling Förmedlemskaps-, grannskaps- och utvecklingsinstrumenten är policy- inriktade och indelade efter geografi medan instrumenten för stabilitet, humanitärt bistånd och makrofinansiellt stöd är horisontella och ska användas i samverkan med de geografiska instrumenten för att förebygga och hantera kriser. Förmedlemsskapsinstrumentet kommer att innehålla två faciliteter ett för kandidatländer (Phare, Ispa och Sapard) och ett för potentiella kandidatländer (västra , CARDS). inom de olika faciliteterna kommer i mycket att likna dagens Phare resp. Förmedlemskapsinstrumentet, IPA, kommer att innehålla ett fönster för kandidatländer, som motsvaras av Phare, Ispra och Sapard, och ett fönster för potentiella kandidatländer på , som motsvaras av CARDS-programmet. IPA kommer att omfatta större finansiella resurser än tidigare biståndsinstrument och skapar ökad flexibilitet genom att det blir möjligt att inom ramen för en och samma