prop · GT0343 · 2005-11-24 00:00:00 — Rättsfallen rör frågan om vilka tjänster som tillhan- dahålls av en legitimerad yrkesutövare som kan omfattas av undantaget från skatteplikt för sjukvårdande behandling. I de aktuella målen var det fråga om tjänster som tillhandahölls av läkare. Det bör härvid framhållas att det är respektive medlemsstat som i sin nationella rättsordning defini- erar medicinska eller paramedicinska yrkesutövare (se domen i mål C- 45/01 Christoph-Dornier-Stiftung Klinische Psychologie, 2003, s. I-12911, p. I definieras dessa yrkesutövare i mervärdesskatterättsligt sammanhang genom den legitimation vissa yrkesgrupper har enligt lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område (LYHS). Det nu sagda innebär att rättsfallen kan tjäna till vägledning för alla yrkesgrupper med legitimation att utöva sjukvårdsyrke och som tillhandahåller sådana tjänster som är aktuella i målen. Enligt innebär artikel 13 A.1 c i sjätte direktivet inte att samtliga tjänster som kan tillhandahållas inom ramen för medicinsk eller paramedicinsk yrkesutövning är undantagna från skatteplikt, utan endast sjukvårdande behandling, vilket är ett självständigt gemenskapsrättsligt begrepp. Härav följer att de tjänster som tillhandahålls inom ramen för utövandet av dessa yrken fortfarande omfattas av den allmänna regeln om mervärdesskatteplikt, såvida de inte motsvarar begreppet sjukvår- dande behandling. Även om också andra tjänster som tillhandahålls av legitimerade yrkesutövare inom hälso- och sjukvården kan vara av all- mänintresse framgår av domstolens praxis att inte alla verksamheter av allmänintresse är undantagna från mervärdesskatteplikt, utan endast så- dana mycket noggrant beskrivna verksamheter. Domstolen framhåller att det förhållandet att samma personer kan tillhandahålla tjänster som är undantagna från mervärdesskatteplikt och tjänster som omfattas av mervärdesskatteplikt inte utgör en onormal situation inom det av- dragssystem som har införts genom sjätte direktivet (se domen i mål C- 307/01 d`Ambrumenil, p. 5354, 56). Begreppet sjukvårdande behandling innefattar, enligt , endast tjänster som tillhandahålls i syfte att ställa diagnos, ge vård och i möjligaste mån bota sjukdomar och hälsoproblem. Den sjukvårdande behandlingen måste således ha ett terapeutiskt syfte. Detta syfte kan även uppnås genom tjänster som tillhandahålls i preventivt syfte, vilket med- för att även sådana tjänster kan omfattas av undantaget från skatteplikt (se domen i mål C-212/01 Unterpertinger, p. Enligt EG- domstolen är det endast tjänster som tillhandahålls i syfte att skydda hälsan, vilket även inbegriper att bevara och återställa hälsan, hos personer som kan omfattas av undantaget från skatteplikt i artikel 13 A.1 c i sjätte direktivet. Det är således det huvudsakliga syftet med tjänsten som skall bedömas. Om det huvudsakliga syftet med tjänsten är att skydda den berörda personens hälsa är undantaget från skatteplikt för Prop. 2005/06:43 sjukvård tillämpligt på tjänster som består i att genomföra läkarundersökningar av enskilda på uppdrag av arbets- givare eller försäkringsbolag, genomföra blodprov eller andra kroppsliga prover för att undersöka förekomsten av virus, infektioner eller andra sjukdomar, på uppdrag av arbetsgivare eller försäkringsbolag, eller utfärda hälsointyg, exempelvis intyg om förmåga att resa. Även sådana regelbundna läkarundersökningar som föreskrivs av vissa arbetsgivare och försäkringsbolag kan omfattas av undantaget, förutsatt att dessa kontroller i huvudsak syftar till att göra det möjligt att före- bygga och spåra sjukdomar samt att följa upp arbetstagares eller försäk- ringstagares hälsotillstånd (se domen i mål C-307/01 d`Ambrumenil, 5960, 6768). Som har nämnts tidigare omfattar undantaget från skatteplikt för sjuk- vård inte samtliga tjänster som kan tillhandahållas inom ramen för legi- timerade yrken inom hälso- och sjukvården, utan endast tjänster som kan anses utgöra sjukvårdande behandling. Om det av sammanhanget fram- går att det huvudsakliga syftet med tjänsten inte är att skydda, bevara eller återställa hälsan hos en person är undantaget för sjukvård inte tillämpligt. Som exempel på en skattepliktig läkartjänst nämner EG-dom- stolen upprättandet av ett sakkunnigutlåtande för en tredje part. En sådan tjänst har till syfte att få fram ett svar på de frågor som har ställts i sam- band med begäran om sakkunnigutlåtande och tillhandahålls i syfte att göra det möjligt för tredje man att fatta ett beslut som har rättsverkningar för den berörda personen eller för andra personer. Det huvudsakliga syf- tet med tjänsten är inte att skydda hälsan hos den person som utlåtandet avser, även om den som utför tjänsten måste använda sig av sin medi- cinska kompetens och tjänsten kanske också innefattar en fysisk under- sökning av personen (se domen i mål C-307/01 d`Ambrumenil, p. Som ytterligare exempel på tjänster där undantaget från skatteplikt för sjukvård inte är tillämpligt nämns läkartjänster som avser utfärdande av läkarintyg i samband med beviljande av en krigspension, genomförande av läkarundersökningar i syfte att upprätta ett medi- cinskt sakkunnigutlåtande i frågor om skadeståndsansvar och bedöm- ning av den skada som vållats den enskilda som överväger att väcka talan i domstol om skadestånd för personskada, upprättande av läkarutlåtanden till följd av sådana undersökningar som avses i föregående strecksats samt upprättande av läkarutlåtanden på grundval av journalanteckningar, utan att någon läkarundersökning genomförs, genomförande av läkarundersökningar i syfte att upprätta sakkunnigut- låtanden från läkare i frågor om medicinsk felbehandling på uppdrag av personer som överväger att väcka talan i domstol, upprättande av läkarutlåtande till följd av sådana undersökningar som avses i föregående strecksats samt upprättande av läkarutlåtanden på grundval av journalanteckningar, utan att någon läkarundersökning genomförs (se domen i mål C-307/01 d`Ambrumenil, p. Läkarundersökningar och på dessa grundande sakkunnigutlåtanden Prop. 2005/06:43 som tillhandahålls av läkare i syfte att fastställa eller utesluta invaliditet eller arbetsoförmåga omfattas inte heller av undantaget från skatteplikt (jfr domen i mål C-212/01, Unterpertinger, p. I det aktuella fallet utfärdades utlåtandet på uppdrag av den domstol som skulle besluta om utbetalning av en invaliditetspension. En läkares utlåtande i faderskapsutredning är inte heller att hänföra till sjukvård och omfattas därför inte av undantaget från skatteplikt. Enligt skall artikel 13 A.1 c tolkas så att den inte är tillämplig på medicinska tjänster som inte består i vård av personer genom diagnosti- sering och behandling av sjukdomar eller andra hälsoproblem utan i fast- ställande av den genetiska likheten mellan enskilda personer genom bio- logiska analyser (se domen i mål C-384/98, D, p. De nationella reglerna om undantag från skatteplikt för sjukvård finns i 3 kap. 45 §§ mervärdesskattelagen (1994:200, ML). Enligt 3 kap. 4 § ML undantas från skatteplikt omsättning av tjänster som utgör sjukvård, tandvård eller social omsorg samt tjänster av annat slag och varor som den som tillhandahåller vården eller omsorgen omsätter som ett led i denna. Undantaget omfattar även kontroller och analyser av prov som tagits som ett led i sjukvården eller tandvården och omsättning av den- taltekniska produkter och av tjänster som avser sådana produkter, när produkten eller tjänsten tillhandahålls tandläkare, dentaltekniker eller den för vars bruk produkten är avsedd. Däremot gäller undantaget inte för omsättning av glasögon eller andra synhjälpmedel även om varorna om- sätts som ett led i tillhandahållandet av sjukvård. Undantaget gäller inte heller omsättning av varor när de omsätts av apotekare eller receptarier. Försäljning av receptfria läkemedel och övriga varor vid apoteksverk- samhet utgör således skattepliktig omsättning av varor. Omsättning av läkemedel som lämnas ut enligt recept eller säljs till sjukhus är däremot undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 23 § 2 ML. Enligt sjätte direk- tivet saknas det möjlighet att generellt undanta försäljning av läkemedel från mervärdesskatt. I fråga om läkemedel som säljs till sjukhus eller är receptbelagda har emellertid genom anslutningsfördraget fått möjlighet att undanta sådan försäljning från mervärdesskatt. Enligt 3 kap. 5 § ML förstås med sjukvård åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda eller behandla sjukdomar, kroppsfel och skador samt vård vid barnsbörd, om åtgärderna vidtas vid sjukhus eller någon annan inrättning som drivs av det allmänna eller, inom enskild verksamhet, vid inrättningar för sluten vård, eller om åtgärderna annars vidtas av någon med särskild legitimation att utöva yrke inom sjukvården. Med sjukvård förstås även sjuktransporter som utförs med transport- medel som är särskilt inrättade för sådana transporter. Med sjukvård jäm- ställs medicinskt betingad fotvård. Den sjukvård som är undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 4 § ML omfattar dels institutionell sjukvård (3 kap. 5 § första stycket första strecksatsen ML), dels sjukvård utanför den institutionella sjukvården som tillhandahålls av någon med särskild legitimation att utöva sjuk- vårdsyrke (3 kap. 5 § första stycket andra strecksatsen ML). Begreppet sjukvård har samma innebörd vid tillämpningen av såväl första som andra strecksatsen. Undantaget från skatteplikt avser sjukvård som till- handahålls vårdtagare, inte vad som tillhandahålls andra (se prop. 1989/90:111 s. 107). Av samma förarbeten (s. 106 f) framgår att undan- taget från skatteplikt för sjukvård bör omfatta sådan vårdverksamhet som ligger inom de allmänpolitiska målsättningarna för vilka typer av vård som bör ha stöd från samhället. Däremot bör undantaget från skatteplikt inte nå så långt att det träffar skönhetsvård, allmän rekreation o.d. I sammanhanget kan noteras att mervärdesskattelagen och hälso- och sjukvårdslagen (1982:763, HSL) använder delvis olika begrepp. Begrep- pet sjukvård i mervärdesskattelagen motsvarar således inte helt de be- grepp som används i hälso- och sjukvårdslagen. Vad som avses med sjukvård i mervärdesskatterättsligt hänseende har varit föremål för bedömning i rättspraxis. Regeringsrätten har i rätts- fallet RÅ 1993 ref. 57 funnit att synundersökningar som utförs av legiti- merade glasögonoptiker utgör sjukvård och därför omfattas av undan- taget från skatteplikt. Av 3 kap. 5 § ML följer dock att omsättning av glasögon eller andra synhjälpmedel inte omfattas av undantaget. Rege- ringsrätten har (RÅ 2003 ref. 5), med ändring av förhandsbesked, ansett att undantaget från skatteplikt avseende sjukvård inte var tillämpligt avseende qigong. Sökandebolaget bedrev verksamhet i form av sjukgymnastik och friskvård som utfördes av legitimerade sjukgymnaster. Mot särskilt avgift erbjöds patienterna att genomgå kurser i qigong som anordnades av bolaget men leddes av utomstående danspedagog. Regeringsrätten fann att kurserna inte utgjorde ett obligato- riskt inslag i den av bolaget bedrivna sjukgymnastikverksamheten och inte heller hade något samband med denna verksamhet. I rättsfallet RÅ 1997 not. 71 fastställde Regeringsrätten ett av meddelat förhandsbesked avseende medicintekniska tjänster. fann att medicintekniska tjänster, bl.a. underhåll av medicinsk utrustning inte var av medicinsk natur och därför inte kunde anses som sjukvård i mervärdesskattelagens mening. Inte heller kunde tjänsterna anses omsatta som ett led i sjukvården då de tillhandahölls ett sjukhus och inte vårdtagarna. Den omständigheten att den medicintek- niska personalen anses som sjukvårdspersonal medförde inte någon an- nan bedömning av frågan om de aktuella tjänsternas art i mer- värdesskattehänseende. Kammarrätten i har i dom , mål nr 4629 46352001, funnit att undantaget för sjukvård inte var tillämpligt för ett bolag vars verksamhet syftar till att enskilda och grupper av medlemmar skall uppnå livsstilsförändringar i fråga om mat- konsumtion, motion och bestående viktminskning. Mot bakgrund av den restriktiva tolkning som i flera domar har gjort avseende undantaget för sjukvård har i ställningstagande 9/05, daterat , dnr 130 146848-05/111, (jfr även tillämpningsinformationen till ställningstagandet) redogjort för verkets uppfattning om vilka tjänstetillhandahållanden av legitimerade läkare eller annan legitimerad yrkesutövare på hälso- och sjukvårdens område, som är skattepliktiga eftersom de inte anses utgöra sjukvård. Eftersom tolkningen av bestämmelserna i mervärdesskattelagen skall ske i ljuset av sjätte direktivet, gör bedömningen, att undantaget endast omfattar åtgärder i syfte att skydda inbegripet även bevara och återställa hälsan. Undantag från skatteplikt skulle därmed inte föreligga för kroppsundersökning, provtagning eller utredning som utförs av legi- timerad läkare eller annan legitimerad yrkesutövare enbart i syfte att till- handahålla fakta som ligger till grund för en tredje mans beslut, t.ex. ge- nom att utfärda rättsintyg, intyg om någons hälsotillstånd eller liknande. Sådana åtgärder har enligt bedömning inte till syfte att ut- reda sjukdom, kroppsfel eller skada i betydelsen att spåra sjukdomen, kroppsfelet eller skadan och ställa diagnos. Sådana åtgärder har inte heller till syfte att förebygga eller behandla sjukdom, kroppsfel eller skada. Som ytterligare exempel på tjänster som inte omfattas av undantaget nämner kroppsundersökningar som företas med anledning av körkortstillstånd, arbetsgivares beslut om nyanställning eller liknande och prövning enligt krav som ställs i lag eller föreskrift i fråga om t.ex. lämplighet att utföra vissa arbetsuppgifter inom ramen för viss yrkestrafik eller yrkesutövning. Om det beslut som skall fattas har till huvudsakligt syfte att skydda den berörda personens hälsa föreligger däremot undantag från skatteplikt. Som exempel på tjänster som normalt omfattas av undantaget nämns kirurgiska ingrepp, kroppsundersökning, provtagning, vård, behandling och vaccination som företas av legitimerad läkare eller annan legitimerad yrkesutövare av annan anledning än att tillhandahålla fakta för ett beslut. Detta innebär enligt att medicinskt förebyggande hälsovård såsom allmänna hälsoundersökningar och vaccinationer omfattas av undantaget från skatteplikt. Vård på sjukhus och andra inrättningar för sluten vård Undantaget från skatteplikt omfattar sjukvård som bedrivs vid sjukhus eller någon annan inrättning som drivs av det allmänna eller, inom en- skild verksamhet, vid inrättningar för sluten vård, se 3 kap. 5 § första stycket första strecksatsen ML. Bestämmelsen motsvaras av arti- kel 13 A.1 b i sjätte direktivet. Enligt 5 § HSL skall det för hälso- och sjukvård som kräver intagning i vårdinrättning finnas sjukhus. Vård som ges under sådan intagning benämns sluten vård. Annan hälso- och sjuk- vård benämns öppen vård. Begreppet sjukhus har i mervärdesskatte- rättsligt hänseende varken definierats i lagtexten eller i förarbetena. har dock i ett förhandsbesked från , vilket fastställts av Regeringsrätten (RÅ 2001 not. 40), definierat begreppet sjukhus när det gäller skattefri läkemedelsförsäljning enligt 3 kap. 23 § ML. Härvid framgår att som sjukhus kan endast betecknas sådan inrättning som bedriver hälso- och sjukvård vid vilken intagning sker för sluten vård. Enligt kan begreppet sjukhus i mervärdesskatterättsligt hänseende inte utsträckas till att omfatta inom den öppna vården verksamma vårdcentraler, företagsläkare, privatläkare Undantaget från skatteplikt omfattar all sjukvård som ges Prop. 2005/06:43 vid inrättningar för sluten vård. Undantaget är således tillämpligt oavsett vilken personalkategori som tillhandahåller sjukvården. Anledningen härtill är att det är den aktuella institutionen som är vårdgivare och inte de enskilda anställda. Det innebär att undantaget från skatteplikt för in- stitutionell vård även omfattar sådan sjukvård som tillhandahålls av olika personalgrupper som inte har legitimation. Av förarbetena (prop. 1989/90:111 s. 107) framgår att skattefriheten inte omfattar sådana hälsohem som närmast fungerar som pensionat eller rekreationsanlägg- ningar med friskvård och kostomläggning på programmet. Sådan verk- samhet medför således skattskyldighet till mervärdesskatt. Sjukvård tillhandahållen av någon med legitimation att utöva sjukvårdsyrke Undantaget från skatteplikt omfattar även sådan sjukvård, utanför inrätt- ningar för sluten vård, som tillhandahålls av någon med särskild legiti- mation att utöva yrke inom sjukvård (3 kap. 5 § första stycket andra strecksatsen ML). Bestämmelsen motsvaras av artikel 13 A.1 c i sjätte direktivet. En grundläggande förutsättning för att undantaget från skatte- plikt skall vara tillämpligt är att de tjänster som tillhandahålls kan anses utgöra sjukvård. För att undantaget skall vara tillämpligt krävs således dels att de tjänster som tillhandahålls kan karaktäriseras som sjukvård, dels att denna sjukvård tillhandahålls av någon med legitimation. Det medför att den som utan legitimation bedriver verksamhet inom vård- sektorn inte omfattas av undantaget från skatteplikt. har i ett förhandsbesked från , vilket fastställts av Regeringsrätten (RÅ 2003 ref. 21), ansett att samtalsterapi som gavs av icke legitimerade personer i en ekonomisk förening inte utgjorde sjukvård. Till sjukvård räknas inte bara själva vårdtjänsten utan också tjänster av annat slag och varor som den som tillhandahåller vården omsätter som ett led i sjukvården, se 3 kap. 4 § ML. För att undantaget skall vara tillämp- ligt krävs således dels att tjänsterna och varorna omsätts av den som till- handahåller vården, dels att omsättningen sker som ett led i sjukvården. Det kan gälla olika hjälpmedel som vårdgivaren mot avgift tillhandahål- ler vårdtagaren. Skattefriheten omfattar endast omsättning av varor och tjänster som vårdgivaren tillhandahåller som en integrerad del av vården. Det som i kiosker, restauranger eller liknande tillhandahålls till anställda, besökande eller vårdtagare, omfattas av skatteplikt (se prop. 1993/94:99 s. 152). har i ett förhandsbesked från ansett att tillhandahållanden från ett café vid sjukhus inte gjordes som ett led i sjukvården. Kontroller och analyser av prov Undantaget från skatteplikt för sjukvård omfattar även kontroller och analyser av prov som tagits som ett led i sjukvården (3 kap. 4 § andra stycket första strecksatsen ML). För att omfattas av undantaget från skatteplikt krävs dels att det är fråga om kontroll eller analys av prov, dels att denna tjänst tillhandahålls som ett led i sjukvården, antingen av någon som ger sjukvård, t.ex. läkare eller sjukhus eller att uppdragsgiva- ren ger sjukvård (jfr handledning för mervärdesskatt 2005 s. 701). Det innebär enligt handledningen att omsättning i form av analy- ser som utförs åt exempelvis läkemedelsindustrin normalt inte omfattas av undantaget. Med blandad verksamhet avses att en verksamhet innefattar både omsätt- ning som är skattepliktig och omsättning som är undantagen från skatte- plikt. I sådana fall skall utgående mervärdesskatt redovisas endast för den del av verksamheten som omfattas av skattskyldigheten. Avdragsrätten för ingående mervärdesskatt är i motsvarande mån begränsad till sådana förvärv som är hänförliga till den del av verksamheten som medför skatt- skyldighet. Beträffande utgående mervärdesskatt framgår av 7 kap. 7 § ML att om en omsättning endast delvis medför skattskyldighet och beskattningsunderlaget för den del av omsättningen som medför skattskyldighet inte kan fastställas, skall beskattningsunderlaget bestämmas genom uppdelning efter skälig grund. Beträffande rätten till avdrag för ingående mervärdesskatt vid blandad verksamhet kan huvuddragen beskrivas på följande sätt. Fullt avdrag för ingående skatt medges på förvärv som helt avser den del av verksamheten som medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning i vissa fall (8 kap. 3 § ML). Om förvärvet däremot helt avser den del av verksamheten som inte medför skattskyldighet föreligger ingen avdragsrätt (8 kap. 3 § ML motsättningsvis). Vissa förvärv är emellertid gemensamma, dvs. förvärvet skall användas /förbrukas i både den del av verksamheten som medför skattskyldighet och den del av verksamheten som inte medför skattskyldighet. Om förvärvet i sådana fall inte kan fördelas mellan den skattepliktiga respektive skattefria verksamheten, skall den ingående skatten vid gemensamma förvärv bestämmas genom uppdelning efter skälig grund (8 kap. 13 § ML). Om den ingående skatten avser förvärv för verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet, får hela den ingående skatten för förvärvet ändå dras av om förvärvet till skall användas i den del av verksamheten som medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning i vissa fall (8 kap. 14 § första stycket 1 ML), eller om skatten för förvärvet inte överstiger och av den totala omsättningen i verksamheten medför skattskyldighet (8 kap. 14 § första stycket 2 ML). 8.2Konsekvenserna av nuvarande mervärdesskatteregler för de nya legitimationsgrundande yrkena Regeringens bedömning: Yrkesgrupperna audionomer, dietister och biomedicinska analytiker bör omfattas av gällande bestämmelser om undantag från skatteplikt för tillhandahållanden av sjukvård utförd av någon med särskild legitimation att utöva yrke inom hälso- och sjuk- vården. Legitimerade ortopedingenjörers omsättning av varor och tjänster bör dock inte omfattas av det nämnda undantaget från skatteplikt för sjukvård. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- dömning såvitt avser yrkesgrupperna audionomer, dietister och biomedi- cinska analytiker. Remissinstanserna: avstyrker förslaget att yrkesgrup- perna audionomer, biomedicinska analytiker, dietister och ortopedin- genjörer skall ges möjlighet till legitimation. anser att så länge undantaget från skatteplikt i 3 kap. 45 §§ ML är kopplat till inne- hav av legitimation och nya grupper av legitimationsgrundande yrkesut- övare som inte enbart kan anses tillhandahålla sjukvård i mervärdes- skattelagens mening kan tas in i LYHS uppstår besvärliga gränsdrag- ningsproblem. menar också att förslaget innebär en mer vid- sträckt rätt till skattefrihet än vad som torde vara avsett och vad EG- rätten medger. Skulle undantaget i mervärdesskattelagen komma att utvidgas som en konsekvens av förslagen så bör, enligt , mervärdesskattelagens bestämmelser om koppling till legitimation övervägas att tas bort. Det bör enligt i vart fall framgå av förarbetena till såväl LYHS som mervärdesskattelagen vilka åtgärder som de aktuella yrkesutövarna tillhandahåller som utgör sjukvård i mervärdesskattelagens mening. påpekar att undantaget från skatteplikt kan medföra att yrkesgrupperna inte kommer att ha rätt att göra avdrag för den ingående mervärdesskatt som de betalar på sina inköp till verksamheten. Detta kan få stora ekonomiska konsekvenser för de yrkeskategorier vars verksamhet kräver betydande inköp av dyrbara produkter, vilket kan leda till negativa effekter ur konkurrenssynpunkt. Då problematiken är komplex är det, enligt , viktigt att frågan om och i vilken omfattning omsättning av sjukvård som utförs av de nya yrkesgrupperna skall undantas från mervärdesskatteplikt blir föremål för ytterligare överväganden i syfte att konkurrenssnedvridande regler inte skapas. Verket menar att mervärdesskattefrågan måste klarläggas helt innan förslaget genomförs. SRAT anser att det är viktigt att audionomerna behandlas på samma sätt som andra legitimerade yrkesgrupper. Företagarna framhåller att förslaget får stora konsekvenser för yrkesgruppen ortopedingenjörer. I promemorian har kostnadskonsekvenserna för ortopedingenjörerna inte analyserats. Företagarna framhåller att de privata företagen konkurrerar med landstingens verksamhet i egen regi och att förslaget medför en snedvridning av denna konkurrens. Företagarna menar att de skäl som anförs i promemorian för att legitimera ortopedingenjörerna bättre kan