prop · GT033 · 2005-09-30 00:00:00 — Ännu för ett knappt decennium sedan spelades de allra flesta svenska långfilmer in i . har det skett en genomgripande förändring av det svenska filmlandskapet. Regionala satsningar på produktion av långfilm främst inom ramen för de tre regionala produktionscentrumen i Västra Göta- landsregionen, Filmpool Nord i och har lett till att den absoluta huvuddelen av svensk långfilm numer produceras i dessa regioner. En mindre del av de regionala produktionscentrumens medel utgörs av det stöd till regionala produktionscentrum som infördes filmavtal. Regionaliseringen har på många sätt varit vitaliserande för svensk film. Den har inte bara medfört ny finansiering för produktionen, utan också givit plats för nya miljöer, berättelser och uttryck i de filmer som produ- ceras. Mot bakgrund av detta har parterna filmavtal enats om att ett stöd till regionala produktionscentrum skall ingå även i det nya avtalet och att det skall förstärkas. Stödet skall ha samma krav på lokal eller regional motprestation som . Liksom tidigare bör det beaktas att långfilmsproduktion inte är möjlig på för många platser i landet. Det skulle inte vara rationellt att sprida de produktionsresurser som filmavtalet genererar över hela landet. Mot bakgrund av detta bedöms att stödet skall kunna fördelas till högst fyra regionala produktionscentrum, dvs. ytterligare ett produktionscentrum jämfört med . Det regionala resurscentrumet Film har med stöd av Mälar- dalsrådets kulturutskott och i lagt fram en rapport, Varför görs det så lite film i ?, om regio- naliseringen av svensk film och förutsättningarna för en storregional filmfond i . Rapporten har även lämnats till dåva- rande (dnr U2005/729). I rapporten läggs förslag om en regional filmfond, även benämnd som ett fjärde och komplette- rande produktionscentrum, för produktion av långfilm och annan film i . Enligt många bedömare i branschen bör ett eventuellt fjärde produktionscentrum av den typ som finns i , och förläggas till Stockholm- , bl.a. mot bakgrund av den väl utvecklade infrastruktur för filmproduktion som finns i regionen. Det ankommer även fortsättningsvis på att bedöma vilka regioner som bör få del av stödet till regionala produktionscentrum. För stödet till regionala produktionscentrum skall enligt avtalet gälla samma jämställdhetsmål och redovisningskrav som för förhandsstödet. De regionala produktionscentrum som får del av avtalets stöd skall för redovisa könsfördelningen inom de filmprojekt som produktionscentrumen medverkar i, enligt tidigare redovisade riktlinjer (se avsnitt 8.2). Det publikrelaterade filmstödet filmavtal är ett automatiskt efterhandsstöd. Det utgår till producenten i relation till filmens brutto- biljettintäkter från öppna visningar på biograf. Stödet minskar procentu- ellt ju större andel av filmens finansiering som utgörs av förhandsstöd. Till skillnad från det tidigare efterhandsstödet avtal är det publikrelaterade filmstödet relaterat till producentens egeninsats och där- till försett med en egen budgetram. Budgetramen garanterar att stödet, t.ex. vid publikframgångar för ett stort antal filmer, inte förbrukar resur- ser på bekostnad av förhandsstödet. Avsikten är att det publikrelaterade filmstödet skall fungera som en riskgaranti för privat finansiering av svensk film. Det utgör ett alternativ till det konsulentstyrda förhandsstödet och skapar fler möjligheter till finansiering. Erfarenheterna av filmavtal visar att det publikre- laterade filmstödet i många fall är helt avgörande för att filmproduktioner skall komma till stånd. Det fyller därmed en viktig funktion vid sidan av förhandsstöden. När det publikrelaterade filmstödet infördes bestämdes den årliga bud- getramen till . När staten 2002 höjde sitt bidrag till filmavtalets produktionsstöd utökades den fasta budgetramen till , som en större andel av ökande intäkter från biografavgiften avsattes till stödet. Trots redan ökade satsningar står det klart att det publikrelaterade filmstödet behöver förstärkas ytterligare för att till fullo kunna fungera som det är avsett. Stödet måste resursmäs- sigt kunna tåla vissa variationer i produktionen såväl som i publiktill- strömningen. Filmens finansiärer måste också veta att de vid en viss bruttobiljettintäkt är garanterade återbetalning av en förutsägbar del av sin investering. Mot bakgrund av detta förstärks det publikrelaterade filmstödet filmavtal. Den årliga budgetramen har i avtalet satts till . görs vissa tekniska förändringar av stödvillkoren, bl.a. i syfte att förenkla reglerna och att underlätta hantering av stödet. I likhet med vad som gäller filmavtal beaktas särskilt barnfilmens behov. För att förtydliga stödets karaktär av riskkapital har parterna vidare enats om att filmavtal införa en regel om skyl- dighet att återbetala publikrelaterat stöd för filmer som genererar vinst över en viss angiven nivå. Samma regel skall gälla även för förhandsstö- det. Upphovsmannastödet, som infördes i och med filmavtal, lämnas enligt nämnda avtal i efterhand till manusförfattaren, producenten och regissören till en enskild film och är relaterat till antalet besök till filmen vid öppna visningar på biograf. Stödet delas lika mellan de tre olika kategorierna av upphovsmän. Syftet med stödet har varit att stimulera svenska filmers manusförfattare, producenter och regissörer att medverka i marknadsföringen av filmen för att uppnå en större publik. En av filmpolitikens uppgifter är att verka för att de filmer som produ- ceras kan nå en så stor publik som möjligt. Enligt Filminstitutets utvärde- ringar har upphovsmannastödet dock inte uppfyllt sitt syfte; att genom medverkan av upphovsmännen öka publiken. En möjlig orsak till detta kan enligt vara att stödnivån har varit för låg. Ett antal remissinstanser, KLYS, , Regissörer och , menar att upphovsmannastödet är betydelsefullt, och att det även bör ses bl.a. som en kompensation för att manusförfattare, producenter och regissörer ofta inte har något tydligt ekonomiskt utbyte av filmens kommersiella exploatering. Detta har dock inte varit huvudsyftet med upphovsmannastödet. Det är viktigt att verka för bättre arbetsvillkor inom svensk filmproduktion, bl.a. för manusför- fattare, producenter och regissörer. Detta bör dock inom ramen för filmpolitiken åstadkommas främst genom att förbättra villkoren för svensk filmproduktion i allmänhet. De ökade resurserna till svensk film- produktion bör då koncentreras till förhandsstöden, utvecklingsstödet Prop. 2005/06:3 samt det publikrelaterade filmstödet. Mot bakgrund av detta har parterna filmavtal enats om att upphovsmannastödet inte skall ingå i ett nytt filmavtal. De medel som har använts för detta ändamål skall i stället i första hand bidra till den nödvändiga förstärkningen av utvecklingsstödet. 8.4Stöd till distribution och visning av film i hela landet En av uppgifterna också för en framtida svensk filmpolitik bör vara att medverka till att svensk film når en större publik i alla visningsformer, både i och utomlands. En annan uppgift bör vara att stimulera till förnyelse och utveckling av distribution och visning av värdefull film och att säkerställa tillgången till ett brett utbud av värdefull film i olika visningsformer i hela landet. Ytterligare en näraliggande uppgift bör vara att upprätthålla och utveckla biografens roll som kulturell mötesplats i hela landet och medverka till att antalet biobesök ökar. I och med filmavtal gavs frågan om tillgänglighet film i hela landet ökad prioritet. Insatserna till förmån för distribution och visning ökade markant och en rad nya stöd infördes. De ökade insatserna har som helhet haft stor betydelse för att bredda utbudet av svensk film och för att upprätthålla och utveckla biografstrukturen i . Samti- digt visar erfarenheterna av nuvarande avtal att stödsystemet i vissa delar behöver anpassas efter förändrade behov och att inriktning och priorite- ringar delvis bör justeras för att stöden skall ge än större effekt. Parterna filmavtal har mot denna bakgrund enats om att avtalet i likhet med filmavtal skall omfatta lanseringsstöd, stöd till parallelldistribution samt biografstöd. För att uppnå ökad precision och effekt i insatserna görs dock vissa omprioriteringar och förändringar av stödvillkoren. Lanseringsstödet blir behovsprövat. Biografstödet görs mer flexibelt med hänsyn till att behoven fortlöpande förändras på bio- grafmarknaden. Stöden till distribution och visning skall i tillämpliga fall vara teknikneutrala med avseende på om digital eller analog teknik används. I samband med filmpolitiska insatser och även andra typer av insatser som görs i branschen i syfte att öka antalet biobesök är det angeläget att också öka kunskapen om publiken för att insatserna skall få största möjliga effekt. Som en följd av förslaget om en uppdelning av ansvaret för filmpoliti- ken övertar staten ensam finansieringen av flera stöd som ryms filmavtal och som även de på olika sätt främjar spridning och visning av värdefull film. Det gäller stöd till regionala resurscentrum för film och video, stöd till film i skolan, stöd till spridning av kort- och dokumentärfilm samt stöd till visningsorganisationer, filmfestivaler och import och lansering av kvalitetsfilm (se avsnitt 9.3.1, 9.3.2 samt 9.3.3). Lanseringsstödet, som infördes i och med filmavtal, syftar till att öka spridningen av svensk långfilm och därmed nå en större publik till dessa filmer. Stödet lämnas till distributör av svensk biograffilm, som regel med ett belopp som motsvarar distributörens ekonomiska insats. Om det finns särskilda skäl får stödbeloppets storlek fastställas på annat sätt. Stödbeloppet till en film får dock inte i något fall överstiga . Någon behovsprövning görs inte, utan stödet utgår automatiskt. Lanseringsstödet tillkom mot bakgrund av de ökande kostnaderna för marknadsföringen av film, som gör det svårare att nå ut med filmer som inte har starka finansiärer bakom sig eller stöd av framgångar på andra marknader. De flesta är eniga om att lanseringen har blivit allt viktigare för filmens framgångar hos publiken. har lanseringsstödets betydelse delvis ifrågasatts under den gångna avtalsperioden. Enligt Filminstitutets utvärderingar har stödet haft stor betydelse för distributö- rer som handhar filmer med förväntat liten kommersiell potential och som ofta har små ekonomiska möjligheter att satsa på lansering. Vissa filmer skulle troligen inte få biografdistribution utan lanseringsstöd. Det är däremot, enligt , svårare att påvisa att stödet har haft någon effekt för filmer där det bara utgör en mindre del av en redan rela- tivt stor lanseringsbudget. En annan aspekt på lanseringen av svensk film som påtalas i Filmin- stitutets remissvar och som även diskuterats av filmavtalets parter gäller den relativt korta premiärsäsongen för svensk biograffilm. De flesta svenska filmer har premiär under sju av årets månader. Ytterst få har premiär . Det leder till att många svenska filmer konkur- rerar med varandra om publiken . föreslår därför att en del av lanseringsstödet skall kunna öronmärkas för filmer som har sommarpremiär, för att på så vis bidra till att förlänga den svenska premiärsäsongen. Mot bakgrund av detta har parterna filmavtal enats om att lanseringsstödet skall ingå även i det nya filmavtalet, men att det inte längre skall utgå automatiskt utan vara behovsprövat. Stödet skall därvid avse filmer med en mindre lanseringsbudget. Ett flertal av de remissin- stanser som yttrat sig i denna del tillstyrker en sådan förändring. Filmin- stitutet kan vid fördelningen av stödet även beakta behovet av lansering som leder till att sprida filmpremiärerna över året. Genom att lanseringsstödet ges en mer selektiv inriktning minskar resursbehovet för detta stöd. Parterna filmavtal har därför enats om att reducera de medel som avsätts för lanseringsstödet jämfört med i nuvarande avtal. Det nuvarande stödet till parallelldistribution av filmkopior syftar till att ge biografer på mindre orter möjlighet att visa aktuell film och att skapa ett bredare filmutbud. Parallelldistributionen har fått allt större betydelse då filmtitlar tende- rar att gå upp i färre kopior och finnas på repertoaren än tidi- gare. Det är publiksuccéerna som skapar ekonomiska förutsättningar för biografers fortlevnad och det är därför viktigt att ge biografer på mindre orter ökade möjligheter att få tillgång till dessa filmer i de fall marknaden ensam inte kan tillgodose behoven. I takt med att ett större antal biogra- fer inför digital visningsteknik kommer problemen med till- gång till aktuell film att minska. Enligt bl.a. , och Folkets Hus och Parker kommer det dock att finnas ett ökat behov av stöd till parallelldis- tribution. I första hand gäller detta publikt bred film, men det finns även en efterfrågan på kvalitetsfilm med mindre lanseringsresurser. Även till- gången till digitala filmkopior är än så länge begränsad för de biografer på mindre orter som redan har infört digital visningsutrustning. Mot bakgrund av detta har parterna filmavtal enats om att förstärka stödet till parallelldistribution. Även filmer med mindre lanse- ringsresurser skall då omfattas av stödet. Biografstödet filmavtal omfattar stöd till biografägare för öppna visningar av svensk film, stöd till biografägare för publikarbete, stöd till upprustning av biografer samt stöd till sådana anordnare av bio- grafföreställningar som inte är mervärdesskatteskyldiga. Stöden har sammantaget haft betydelse för att upprätthålla och utveckla biograf- strukturen i . Mot bakgrund av detta har parterna filmavtal enats om att samtliga stöd skall ingå även i det nya avtalet. Stödet till biografägare för öppna visningar av svensk film, som inför- des filmavtal, syftar till att motivera biografägare på mindre orter att i högre utsträckning programsätta svensk film. Stödet tillkom mot bakgrund av den svåra ekonomin för många biografägare på i syn- nerhet mindre orter. Hårt pressad ekonomi ställer krav på stor publik, vilket i många fall kan leda till att svensk film väljs bort så att publiken inte får någon chans att se den. Det finns olika uppfattningar om i vilken mån stödet till biografägare för öppna visningar av svensk film har sti- mulerat till att öka programsättningen av svensk film på biograf. har menat att det snarare är antalet producerade svenska filmer som påverkar programsättningen anser Folkets Hus och Parker att stödet bidrar till att svensk film bokas i större omfattning. De flesta är dock eniga om att stödet har gett biografer som lever på marginalen en viss ekonomisk trygghet och på så vis bidragit till att upprätthålla och förstärka biografstrukturen utanför de större städerna. Parterna filmavtal har prövat frågan om villkoret att stödet skall avse visning av svensk film eventuellt bör förändras, men inte funnit tillräckligt starka skäl för en sådan förändring. Stödet för publikarbete, som infördes filmavtal, syftar till att utveckla biografens roll som kulturell mötesplats och att långsiktigt öka biopubliken. En annan viktig målsättning är att väcka kommunernas intresse och engagemang i biografens framtid. Stödet har, enligt Filmin- stitutets utvärdering, givit gott resultat. Publiken har ökat på de mindre och medelstora biografer där stödet möjliggjort satsningar som filmfesti- valer, nattbio, dagbio och frukostbio. Stödet till upprustning av biografer syftar till att ge biografer en tek- nisk standard som bidrar till att biografstrukturen på främst mindre och medelstora orter bevaras och förstärks. Stödet syftar även till att långsik- tigt öka publiken på dessa biografer samt att utjämna skillnader i bio- grafupplevelse mellan storstad och landsbygd. Detta förutsätter i många Prop. 2005/06:3 fall en förnyelse av biografernas tekniska standard. upprustning har stor betydelse för att små biografer skall kunna hålla en bra teknisk standard på sin utrustning. Stödet är av resursskäl begränsat till visningsteknik, vilket medför svårigheter för biograferna att finansiera annan typ av upprustning. Upprustningsstödet kan inom ramen för biografstödet därför behöva ges en högre prioritet än om beho- ven bättre skall kunna tillgodoses. För landets föreningsdrivna biografer gäller att de skall betala mervärdesskatt på bl.a. filmhyror utan att kunna göra motsvarande avdrag för ingående mervärdesskatt. Skälet till att de föreningsdrivna biograferna saknar avdragsrätt för ingående mervärdesskatt är att ideella föreningar enligt mervärdesskattelagen (1994:200) i regel inte är skatt- skyldiga för biografverksamhet, dvs. de tar inte ut mervärdesskatt vid försäljningen av biobiljetter. All annan yrkesmässigt bedriven biograf- verksamhet är däremot belagd med sex procents mervärdesskatt. Stödet till sådana anordnare av biografföreställningar som inte är mervärdesskatteskyldiga utbetalas mot bakgrund av detta. som de flesta är eniga om att biografstödet film- avtal fyller en viktig funktion har det framförts kritik mot hur medlen till de enskilda stöden regleras inom ramen för biografstödet. Bland andra har framfört att regleringen är alltför detaljerad, vilket kan göra biografstödet oflexibelt. För att öka flexibiliteten i insatserna för biograferna i landet har parterna filmavtal enats om att stödet till biografägare för öppna visningar, stödet till lokalt publikarbete, stödet till teknisk upprustning och stödet till sådana anordnare av biografföre- ställningar som inte är mervärdesskatteskyldiga skall slås samman till ett biografstöd, som kan omfatta samtliga typer av åtgärder. kan därmed inom ramen för biografstödet göra olika prioriteringar utifrån aktuella behov. Vid fördelningen av stödet skall behov hos biografer på mindre och medelstora orter särskilt beaktas. Det innebär att stödet även i viss utsträckning skall kunna omfatta kvalitetsbiografer eller s.k. kom- plementsbiografer på större orter. Stödet skall vidare vara teknikneutralt med avseende på om analog eller digital teknik används. Förändringarna tillstyrks i huvudsak av de remissinstanser som yttrat sig i denna del. 8.5Stöd till samarbete mellan filmbranschen och TV- företagen Inom ramen filmavtal fördelas stöd till samarbete mellan filmbranschen och TV-företagen. Stödet skall enligt avtalet fördelas av filmbranschens samarbetskommitté till filmbranschen och TV-företagen i proportion till deras respektive bidrag till . En majoritet av parterna filmavtal har kunnat konstatera att stödet till samarbete mellan filmbranschen och TV-företagen inte har fungerat som det var avsett. Det har bl.a. funnits svårigheter att nå enig- het kring hur stödmedlen skall användas. Mot bakgrund av detta har parterna filmavtal enats om att stödet inte skall ingå i det nya avtalet. Stöd till åtgärder mot olovlig hantering av film i alla Olovlig hantering av film genom s.k. piratkopiering är ett omfattande internationellt problem som i förlängningen drabbar såväl produktionen som distributionen av film i alla visningsformer. Utöver lagstiftning på området är det högst angeläget att skapa en medvetenhet om frågorna och att genom information och upplysning ändra felaktiga attityder. Samtliga remissinstanser som yttrat sig i denna del, bl.a. , , och ett flertal av filmavtalets parter, betonar vikten av åtgärder för att motverka olovlig hantering av film. Vissa av filmavtalsparterna menar att ett stöd till sådana åtgär- der bör fördelas av branschens parter i filmavtalet. Mot denna bakgrund har parterna filmavtal enats om att det i avtalet skall ingå ett särskilt stöd till åtgärder mot olovlig hantering av film i alla visningsformer. Stödet skall fördelas av filmbranschen och de i avtalet ingående TV-företagen efter samråd med , i syfte att bidra bl.a. till det brottsförebyggande arbetet mot piratkopiering. 8.7Internationell lansering av ny svensk film samt inter- nationella avgifter En av uppgifterna även för en framtida filmpolitik bör vara att upprätt- hålla och utveckla det internationella utbytet och samarbetet på filmom- rådet. En annan betydelsefull uppgift bör vara att medverka till att svensk film når en större publik internationellt. Enligt filmavtal skall medverka vid internatio- nell lansering av svensk film och lämna stöd till producenter och distri- butörer av svensk film för sådan lansering. Insatserna för internationell lansering av svensk film under innevarande avtalsperiod har haft stor betydelse för att flytta fram den svenska filmens positioner internatio- nellt, i första hand genom svensk films medverkan i filmfestivaler. Stödet till internationell lansering förbättrar påtagligt förutsättningarna för att producenten maximalt skall kunna utnyttja de möjligheter att nå ut på den internationella filmmarknaden som en uttagning till en högkvali- tativ filmfestival innebär. Vissa svenska filmer har också visat sig ha en stor potential internationellt. har flera svenska fil- mer med stora framgångar på hemmamarknaden fått en ännu större publik utomlands i olika visningsformer. som de insatser som gjorts för internationell lansering har varit framgångsrika är det tydligt att de resurser som avsätts för dessa ändamål inte är tillräckliga. För ett filmland som med en liten inhemsk marknad är det oerhört viktigt att den film som produceras i ökad utsträckning kan nå utanför landets gränser. Mot bakgrund av detta har parterna filmavtal enats om att i avtalet utöka stödet till internationell lansering av ny svensk film. Som en följd av förslaget om en uppdelning av ansvaret för filmpoliti- ken övertar staten ensam finansieringen av egna insatser för internationell lansering av svensk film, liksom institutets övriga utlandsverksamhet, som även den på olika sätt bidrar till att öka intresset för svensk film utomlands. För att öka de samlade insatserna för interna- Prop. 2005/06:3 tionell lansering av svensk film bör dessa åtgärder utanför filmavtalets ram långsiktigt förstärkas (se avsnitt 9.3.8). Enligt filmavtal skall en del av avtalsmedlen även användas för internationella avgifter. skall enligt avtalet samarbeta inom samproduktionsfond Eurimages och Nordiska Film- och TV-fonden samt åta sig de svenska samordningsinsatserna i anslut- ning till EU:s Media-program. Det internationella produktionssamarbetet har ökat i och . Samarbetet har flera positiva effekter. Det bidrar till att öka mångfalden i filmutbudet i och andra länder. Det stärker film- produktionen nationellt som det bidrar till internationell distri- bution. Genom samarbetet ökar de samlade ekonomiska resurserna. Svenskt deltagande i internationella kontaktnät för filmbranschen med- verkar också till att öka intresset för att bidra till finansiering och distri- bution av svenska filmer. Mot bakgrund av detta har parterna filmavtal enats om att en del av de medel som genom avtalet inflyter till även fort- satt skall finansiera avgifter till samarbetet inom Eurimages och Nordiska Film- och TV-fonden samt till svenska samordningsinsatser i anslutning till Media-programmet. 8.8Kostnader för administration och förvaltning av film- avtalets stöd Enligt filmavtal skall finansieringen av kostnaderna för Filmin- stitutets administration, för förvaltning och administration av konsulen- ternas verksamhet och för hälften av kostnaden för styrelse, ledning och stabsfunktioner rymmas inom avtalet. Ett tak har satts för hur höga dessa kostnader får vara. Vidare anges i avtalet att de medel som Filminstitu- tets styrelse, genom en effektiv och ändamålsenlig användning av med- len till administration och förvaltning, kan frigöra skall användas till stödändamål. Regeringens överväganden beträffande kostnaderna för administratio- nen av övriga filmpolitiska uppdrag inom ramen för en ny statlig filmpolitik redovisas i avsnitt 9.3.9. Det nya filmavtalet ger, liksom tidigare, en möjlighet till flexibel användning av återstående medel till de stödändamål som anges i avtalet. Detsamma gäller de medel som genom en effektiv och ändamålsenlig användning av medlen till administrations- och för- valtningskostnader kan frigöra till stödändamål.