prop · GS0360 · 2005-03-17 00:00:00 — Medlemsstaterna enades vid transportrådsmötet om en gemensam ståndpunkt i frågan och direktivet överlämnades till Europa- parlamentet för en första behandling. Förslaget bygger till stora delar på förordning (EG) nr 725/2004 om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamnanläggningar. Syftet med direktivförslaget om ökat hamnskydd är att uppnå ett heltäckande skydd för sjöfartssektorn genom att hela hamnområdet inkluderas i skyddet. Direktivet har alltså samma struktur som sjöfartsskyddsreglerna vilket bl.a innebär upprättande av både en hamnskyddsutredning och en hamnskyddsplan samt ett system med olika hamnskyddsnivåer. 35.3.2Förkastat hamndirektiv i ny upplaga Vid transportrådets möte presenterade kommissionen ett nytt förslag (KOM (2004) 654 slutlig) till direktiv om tillträde till marknaden för hamntjänster. Förslaget bygger till stora delar på det tidigare förslaget i frågan vilket i förlikningsförfarandet förkastades av Skr. 2004/05:60 . Förslaget till direktiv syftar till att inom hamnsektorn garantera en mer systematisk tillämpning av fördragets bestämmelser om fri etablerings- rätt, fri rörlighet för personer, varor och tjänster samt om konkurrens. För att säkerställa att hamnarna används på ett än mer effektivt och ändamålsmässigt sätt samt för att få en mer rättvis konkurrens är det enligt kommissionen nödvändigt att införa specifika och tydliga bestämmelser om tillhandahållandet av hamntjänster. De tjänster som berörs är i första hand lotsning, bogsering, olika lasthanteringstjänster samt passagerartjänster. En leverantör av hamntjänster ska ha tillstånd från en utsedd myndighet för att kunna driva verksamhet. Direktivet behandlar också konkurrensen mellan hamnar. Insyn i en hamns olika finansiella förbindelser ska vara möjlig och riktlinjer för statligt stöd för finansiering av hamninfrastriktur ska fastställas av kommissionen från det att direktivet har antagits. Förslaget kommer att behandlas i rådet av det luxemburgska ordförandeskapet. lade kommissionen fram ett förslag (KOM (2004) 311 slutlig) till direktiv om erkännande av certifikat för sjöfolk utfärdade av medlemsstaterna och om ändring av direktiv /25/EG. Direktivet syftar till att underlätta erkännandet av certifikat för sjöfolk som utfärdats av medlemsstaterna och till att säkerställa att nuvarande utbildnings- och certifieringskrav uppfylls inom EU. Rådet antog vid sitt möte en allmän riktlinje om förslaget som behandlas i första behandlingen i parlamentet. Den viktigaste frågan för har varit att tillförsäkra medlemsstaterna möjligheten att vidhålla egna nationella regler för yrkestillträde. presenterade kommissionen ett förslag (KOM (2004) 419 slutlig) om ändring av direktiv /714/EEG om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart. Förslaget syftar till att uppnå över- ensstämmelse mellan gemenskapens tekniska krav och de krav som gäller för den s.k. Rhensjöfarten. har värnat om rätten att kunna kräva samma typ av krav i svenska inre vatten som ställs på öppet hav. Rådet antog på sitt möte en politisk överenskommelse om förslaget, som betecknas som partiell eftersom bilagorna till direktivet inte fanns översatta till samtliga gemenskapsspråk. När bilagorna väl finns översatta till samtliga språk kan rådet avsluta sin behandling. Som förslaget ser ut i nuvarande lydelse omfattas inre vattenvägar inte av direktivets tillämpningsområde, varför inte behöver genomföra direktivet. Det civilrättsrelaterade arbetet inom sjöfartsområdet inriktades på: -bemyndigande av medlemsstaterna att tillträda protokoll till internationella konvention om upprättandet av en inter- nationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja (rådets beslut /246/EG); protokollet skapar ett tredje ersätt- ningssteg i det internationella ersättningssystemet för oljeskador till sjöss, -samråd om ett tredje sjösäkerhetspaket med bl.a. bestämmelser om passagerartransport och -samordning m.m. inför förhandlingar i IMO: s juridiska kommitté, UNCITRAL och internationella oljeskadefonden. 35.4.1 Flygsäkerhet kräver harmoniserade regler Kommissionen lade fram ett ändrat förslag till ändring av rådets förordning EEG nr 3922/91 om harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart (KOM (2004) 73 slutlig). Förslaget innebär harmonisering av ett antal flygoperativa Det görs ändringar i grundförordningen och läggs till nya bilagor som avser villkor för kabinpersonal och begränsningar av Rådet enades kring ett beslut om innehållet i en gemen- lade ner sin röst då beslutet Det finns flera skäl till agerande. Reglerna om begränsning av arbetstiden har ogillats av de fackliga organisationerna, främst piloterna men även kabinpersonalen. De anser att reglerna är för generösa och att de därför kan äventyra säkerheten. Bland annat blir det möjligt att arbeta Facken hävdar även att kommissionen inte tagit hänsyn till vissa vetenskapliga studier om trötthet när den utarbetat förslaget. Det slutliga kompromissförslag rådet fick ta ställning till medförde stort utrymme för nationella avvikelser när det gäller begränsning av flygtiden av säkerhetsskäl. ansåg då att det inte längre finns något mervärde i form av harmonisering av kraven. hetsexperter betonade att mer arbete behöver läggas ner på att få Mot den bakgrunden är det bättre att invänta Europeiska flygsäkerhetsbyråns () arbete med att få fram förslag till gemensamma regler på området. Byrån kommer att ha bättre möjligheter att värdera de argument som förts fram i debatten av bl.a. arbetstagar- har även yrkat på att få möjlighet att överskrida den maximala flygarbetstiden för att kunna behålla nuvarande uppläggning av flygtrafiken till . För att kompensera den förlängda arbetstiden skulle antalet möjliga flygrörelser under en veckoperiod i så fall begränsas. har inte fått igenom detta krav i förordningstexten utan blir hänvisade till att den frågan avgörs vid Skr. 2004/05:60 kommittéförfarande. 35.4.2Ett gemensamt europeiskt luftrum Det gemensamma europeiska luftrummet är ett paket om fyra förordningar som tillsammans syftar till att öka effektiviteten och säkerheten i gemenskapens flygtrafiksystem (och rådets förordning (EG) nr 549/2004, (EG) nr 550/2004, (EG) nr 551/2004, (EG) nr 552/2004). Detta sker bl.a. genom en mer rationell indelning av luftrummet, s.k. funktionella luftrumsblock. Vidare ska medlemsstaterna förbättra samarbetet mellan civila och militära myndigheter för att nå en mer flexibel användning av luftrummet. Det ska även skapas gemensamma regler för tillhandahållande av flygtrafiktjänster och ett mer genomskådligt system för avgiftssättning. Slutligen sker en teknisk harmonisering av system och komponenter som används i flygtrafikledningen. Efter det att rådet och hade enats om förordningarna trädde de i kraft . Efter ikraftträdandet har arbetet med genomförandet av förordningarnas målsättningar påbörjats. Detta sker huvudsakligen genom att den europeiska organisationen för en säker flygtrafiktjänst, Eurocontrol, får mandat från kommissionen att utarbeta förslag till genomförandebestämmelser. Eurocontrol har en bred teknisk kompetens och etablerade rutiner för samråd med berörda parter. Genomförandebestämmelserna kommer att beslutas av kommissionen efter samråd med medlemsstaterna. I föregående avsnitt nämnda förordningar om ett gemensamt europeiskt luftrum indikerades ett kommande förslag om certifiering av flygledare. Förslaget presenterades av kommissionen (KOM 2004 (473) slutlig) 2004/05 FKPM06 i form av ett direktiv innehållande regler för certifiering, kompetenssäkring samt medicinska krav för flygledare. Dessutom innehåller direktivet krav på certifiering av organisationer som utbildar flygledare samt utövar tillsyn av dessa. Syftet är att höja och harmonisera flygledarnas kompetensnivå och göra den jämförbar över hela gemenskapen, något som ökar säkerheten i flygledningssystemet. Vidare förbättras förutsättningarna för en ökad rörlighet på arbetsmark- naden för flygledare genom att flygledarcertifikaten erkänns inom hela gemenskapen. På rådsmötet enades transport- ministrarna om en allmän riktlinje över hur direktivet bör se ut. Europa- parlamentet beräknas lämna sitt första yttrande över förslaget . 35.4.4Ersättning vid nekad ombordstigning m.m. antogs och rådets förordning (EG) nr 261/2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller Skr. 2004/05:60 kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91. Förordningen innehåller regler om kompensation och assistans till flygpassagerare som nekats att stiga ombord eller drabbats av inställda eller kraftigt försenade flygningar. Förordningen är tillämplig på passagerare som reser till eller från en flygplats i . Den utgör en förstärkning av de regler som tidigare fanns på området och ersätter rådets förordning (EEG) nr 295/91. Förordningen träder i kraft . antogs och rådets förordning (EG) nr 785/2004 om försäkringskrav för lufttrafikföretag och luftfartygs- operatörer. Genom förordningen införs ett krav på att lufttrafikföretag och luftfartygsoperatörer som flyger till eller från, inom eller över en medlemsstats territorium ska vara ansvarsförsäkrade beträffande skador på passagerare, bagage, gods och tredje man. Försäkringskravet omfattar såväl det kommersiella flyget som privatflyget. Förordningen träder i kraft . 35.4.6Relationer med tredje land Yttre förbindelser på luftfartsområdet Med stöd av det av rådet 2003 beslutade s.k. horisontella mandatet (mandat att förhandla med alla tredjeländer om att ersätta vissa bestämmelser i de bilaterala luftfartsavtalen med gemenskapsklausuler) har kommissionen med varierande framgång genomfört ett antal förhandlingar med olika tredjeländer. Ytterligare förhandlingar kommer att äga rum . Kommissionen presenterade ett meddelande samt fyra rekommendationer (KOM (2004) 74 slutlig) för rådet om att bemyndiga kommissionen att inleda förhandlingar om upprättande av luftfartsavtal med gemenskapens grannländer (, och , , , och , FN:s interimistiska administration i Kosovo (), , , ). Syftet med förhandlingarna är att stegvis etablera en gemensam luftfartsmarknad i enlighet med gemenskapens regelverk. beslutade vid sitt möte att bemyndiga kommissionen att inleda förhandlingarna. ser positivt på att gemenskapen söker liberalisera den internationella luftfartsmarknaden. Av kommissionen ledda förhandlingar med om ett öppet luftfarts- område över har fortsatt med hög intensitet. Parterna är eniga på vissa områden medan det på andra ännu inte har varit möjligt att komma överens. Rådet fick ta ställning till ett förslag från kommissionen om ett första delavtal med . Rådet ansåg emellertid att detta avtal inte var tillräckligt balanserat och uppmanade därför kommissionen att fortsätta förhandlingarna med sikte på att uppnå ett mer balanserat avtal. Förhandlingarna har dock, på grund av presidentvalet i , legat nere tills vidare men kommer att återupptas . 36Elektroniska kommunikationer informationsteknik och samhället antog medlemsstaterna en resolution om genom- förande av handlingsplanen e-Europa 2005, ett informationssamhälle för alla. En styrgrupp för e-Europa 2005 har inrättats. Den består av representanter från medlemsstaterna och externa experter. Styrgruppen fungerar bl.a. som ett forum för strategisk diskussion och erfarenhets- utbyte samt ger råd till hur genomförandet av handlingsplanen kan förbättras. Handlingsplanen e-Europa 2005, sträcker sig fram till slutet av 2005. Det nederländska ordförandeskapet inledde en diskussion om hur den framtida IT-politiken inom EU bör se ut. En rapport (Rethinking ICT Agenda) presenterades och diskuterades vid en högnivåkonferens i . Kommis- sionen har lämnat meddelandet Viktiga frågor för det europeiska informationssamhället efter 2005. Meddelandet beskriver hur IT bidrar till Lissabonmålen och bedömer fortsatt behov av politik för informationssamhället. Vidare anges i rapporten vilka områden och frågor som är de viktigaste för en IT-strategi efter 2005. Meddelandet är avsett att inleda en diskussion om den nya vision för informa- tionssamhället som ska antas . antog rådet en resolution om framtiden för IT (rådets resolution om informations- och kommunikationstekniken (IKT) i ett framtidsperspektiv). Resolutionen är bred och lyfter fram viktiga om- råden för det fortsatta arbetet med att ta fram en IT-strategi för EU efter 2005. De områden som tas upp som relevanta för en omfattande och heltäckande IT-politik är en framstående utomordentlig IT-sektor och innovativa företag, IT för medborgare och kompetens, IT för offentliga tjänster, innehåll och utveckling av produkter och tjänster, utveckling av nät samt tillit och säkerhet. Kommissionen lämnade ett förslag om att inrätta ett program för digitalt innehåll, eContentplus (KOM (2004) 96 final). Det över- gripande syftet är att skapa förutsättningar för en större tillgång och utnyttjande av digitalt innehåll, och förutsättningar för att tjänster som använder digitalt innehåll ska ge ekonomisk nytta. Rådet fattade en politisk överenskommelse om programmet. Parlamentet genom- förde sin första behandling . har förhandlingar pågått mellan rådet och parlamentet för att nå en överenskommelse om programmet. Se vidare faktapromemoria 2003/04: FPM86. 36.3Europeiska nät- och informationssäkerhetsbyrån är rådets och förordning (EG) nr 460/2004 om den europeiska nät- och informationssäkerhetsbyrån () i kraft. Byrån ska bli ett expert- och för infor- mationssäkerhetsfrågor. Arbetet ska bygga vidare på insatser som medlemsstaterna redan har gjort. Utöver att ge råd till medlemsstaterna, kommissionen och är byråns arbetsuppgifter bl.a. att analysera framväxande risker, bidra till ökad medvetenhet om nät- och informationssäkerhet, förbättra samarbetet mellan aktörerna inom områ- det. Byrån ska också bidra till det internationella samarbetet utanför EU. har en representant i en nationell expert som arbetar i byrån. Svenskar finns i också i den ständiga intressentgrupp som ska ge råd till byråns vd. beslutade , att ska lokaliseras i . förbereddes arbetsprogram, rekrytering och flytten till byråns säte i . Behovet av en väl utbyggd IT-infrastruktur med hög överföringskapacitet (bredband) uppmärksammas internationellt. Svensk bredbandspolitik och svensk bredbandsutbyggnad har uppmärksammats i , bl.a inom ramen för handlingsplanen e-Europa, där ett antal mål inom området satts upp. Under e-Europe Advisory Group har tillkallats en expertgrupp där deltar. antogs rådsslutsatserna beträffande kommissionens meddelande från Första årsrapporten om Europeiska unionens radiospektrumpolitik, läget för genomförandet och framtidsutsikter (KOM (2004) 507). I rådsslutsatserna betonas vikten av gemenskapspolitiska och gemenskapsrättsliga ramar för samordning av policystrategier och, om lämpligt, harmoniserade villkor för tillgång till och effektiv användning av radiospektrum som krävs för upprättande av verksamheten på den inre marknaden inom området som omfattas av Skr. 2004/05:60 gemenskapspolitiken. Det är viktigt för medlemsstaterna att ge spektrumförvaltningen en inriktning som stödjer ökad konkurrenskraft och skapar en miljö som bidrar till att radioutrustning och radiotillämpningar införs och används i hela , som mål av allmänt intresse beaktas. har antagit ett flertal mandat till europeiska teleunionen, CEPT samt två beslut gällande harmonisering av radio- spektrumet i frekvensbandet 24 GHz för den tidsbegränsade använd- ningen av kortdistansradarutrustning för bilar i gemenskapen och harmo- nisering av radiospektrumet i frekvensbandet 79 GHz för användningen av kortdistansradarutrustning för bilar i gemenskapen. Kommissionens meddelande (KOM (2004) 447) om mobila bredbands- tjänster, omfattar frågor om mobila bredbandstjänsters betydelse för skapandet av ett informationssamhälle, IT som tillväxtmotor och arbets- kraftseffektivisering. I det här meddelandet undersöks de allmänna politiska förutsättningarna och regelverket för mobila bredbandstjänster. Syftet är att bidra till fortsatt långsiktig framgång genom att ange hur de återstående problemen kan lösas. Innehållet i meddelandet är brett och omfattar sammanfattningsvis forskning och utveckling, förmåga till samordning (interoperabilitet) mellan nät, tjänster, innehåll och terminaler, de rättsliga och ekonomiska förutsättningarna för att kunna erbjuda tjänster och innehåll, radio- spektrumfrågor och andra hinder för utbyggnaden av 3G-nät. Utvecklingen inom området mobila bredbandstjänster kan utnyttjas för att uppnå betydande produktivitets- och effektivitetsvinster och sociala fördelar. Elektroniska kommunikationstjänster har bidragit mest till arbetsproduktiviteten inom EU . Kommissionen refererar till slutsatsen från det senaste toppmötet att EU måste utveckla strategier för mobil kommunikation och bredband för att även i fort- sättningen kunna leda utvecklingen. Detta gäller särskilt mot bakgrund av de framsteg som skett i och . Kommissionen anser att det i första hand är marknaden själv som ska leda utvecklingen men att medlemsstaterna ska stödja utvecklingen. Vid utarbetandet av med- delandet har kommissionen samrått med berörda parter via bl.a. teknik- plattformen (för sjunde ramprogrammet för forskning och utveckling) för mobil kommunikation och teknik. Inom ramen för e-Europa initierades ett stödnätverk för europeiska e-affärer för små och medelstora företag. Syftet är att utgöra ett diskussionsforum för ovan nämnda frågeställningar samt att utbyta erfarenheter mellan olika regioner i . representeras i detta nätverk av Verket för näringslivsutveckling () och Gemenskapen för elektroniska affärer (). lämnade kommissionen till , rådet Skr. 2004/05:60 och europeiska ekonomiska och sociala kommittén en första rapport (KOM (2003) 702) om tillämpningen av och rådets direktiv /31/EG om vissa rättsliga aspekter på informations- samhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (även kallat e-handelsdirektivet). Rapporten utgör den första utvärde- ringen av hur direktivet har införlivats och tillämpats samt vilken inverkan det haft. De relativt begränsade praktiska erfarenheterna av direktivet visar att det har haft positiva effekter på e-handeln i och att direktivet i stort har skapat en adekvat rättslig ram för informationssamhällets tjänster på den inre marknaden. Analyserna har inte visat på några behov av att anpassa direktivet. En andra rapport om tillämpningen av direktivet ska läggas fram 2005. beslutades inom EU att en ny toppdomän på Internet för EU skulle inrättas (.eu). utsågs en administrativt ansvarig för toppdomänen och beslutades allmänna riktlinjer om inrättande och drift samt allmänna principer för registrering (874/2004/EG). Toppdomänen beräknas kunna tas i drift . 36.9Olagligt och skadligt innehåll på Internet Regeringen har inom ramen för EU-arbetet medverkat till en förlängning av handlingsplanen mot olagligt och skadligt innehåll på Internet (KOM (2002) 152). Handlingsplanen löpte till och med utgången av 2004. Medel från handlingsplanen har bl.a. tilldelats SAFT (Safety, Awareness, Facts and Tools) ett informations- och utbildningsprojekt där Vålds- skildringsrådet deltar. Projektet, som syftar till att öka medvetenheten om både fördelar och risker med Internet när det gäller barn och ungdomar genomförs i samarbete med företrädare för Internetbranschen och involverar fem länder. hölls första fasen av toppmötet om informationssamhället (WSIS) i . Andra fasen äger rum i . Vid toppmötet i antogs en deklaration och en handlingsplan. I handlingsplanen uppmanas bl.a. FN:s general- sekreterare att bilda en arbetsgrupp för att särskilt utreda Internetfrågor (WGIG). WGIG hade sitt första möte . Nästa möte är . Rådet antog rådsslutsatser om uppföljning av den första fasen och förberedelserna inför den andra fasen av toppmötet. Ytterligare slutsatser antogs vid rådsmötet . Publikationskontoret har lagt samman EU: s båda rättsdatabaser . Den nya databasen, som heter Eur-lex, är helt gratis för användarna och är även anpassad för handikappade. Ett system som går ut på att kunna söka från EU:s rättsdatabaser till de nationella databaserna håller på att tas fram av publikationskontoret. Målsättningen är att detta system ska kunna öppnas inom det snaraste. Det nuvarande EG-fördraget har inte något specifikt avsnitt som behandlar energi. De gemensamma åtgärder som finns på energiområdet har framför allt utvecklats inom ramen för den inre marknaden eller försörjningstrygghet och som en del av gemenskapens miljöpolitik. I det nya fördraget, som antogs av regeringschefer , har energi tillkommit som ett nytt politikområde med delad kompetens mellan unionen och medlemsstaterna. Enligt den nya energiartikeln ska målet för unionens politik på energiområdet vara att garantera att energi- marknaden fungerar, garantera energiförsörjningstryggheten och främja energieffektivitet och energibesparingar, samt att utveckla nya och förnybara energikällor. Detta ska ske inom ramen för den inre markanden och med hänsyn till kravet på att bevara och förbättra miljön. Förslaget till kraftvärmedirektiv (KOM (2002) 415) förhandlades och på rådsmötet beslutades om en allmän riktlinje. Förhandlingar med pågick och direktivet antogs (direktiv /8/EG). Direktivet har som syfte att upprätta ramar som kan främja och underlätta investering i, och effektiv användning av, kraftvärmeverk. Utgångspunkten för direktivet är att mer kraftvärme inte är ett mål i sig, utan kan vara ett effektivt redskap för att uppnå energibesparingar och bidra till minskade koldioxidutsläpp. Under förhandlingarna strävade efter att ge direktivet en inriktning som främjar kostnadseffektiv energieffektivisering genom användning av modern kraftvärmeteknik. De anläggningar som finns i är genomgående mycket effektiva och alla anläggningar som i ses som kraftvärmeanläggningar uppfyller med stor marginal samtliga kriterier som uppställs i direktivet. Från svensk sida är det positivt att vi nu fått till stånd en definition av kraftvärme och att detta blir ett redskap för mer rättvisande statistik på gemenskapsnivå. (Se vidare faktapromemoria 2002/03: FPM 03) Ett förslag till direktiv för att säkra försörjningstryggheten för naturgas presenterades av kommissionen (KOM (2002) 488 slutlig). På rådsmötet beslutades om en allmän riktlinje och direktivet antogs (direktiv /67/EG). Genomförandet ska vara klart . Direktivet syftar till att skapa öppenhet i fråga om gasberedskapen samt att inrätta en krismekanism på gemenskapsnivå som träder i funktion vid allvarliga försörjningskriser. Den rättsliga grunden fastställdes till artikel 100 (försörjningstrygghet) istället för som tidigare artikel 95 (inre marknad) som kommissionen föreslagit. (Se vidare faktapromemoria 2002/03: FPM22.) 37.3Eko-design för energiförbrukande produkter För förslaget till ramdirektiv om eko-design för energiförbrukande produkter som presenterades av kommissionen (KOM (2003) 433), nåddes vid rådsmötet (energi) en politisk överenskommelse (se dok 11414/04). För fortsatt behandling inväntas andra behandling. är positivt till direktivet som bl.a. syftar till att förbättra produkternas energieffektivitet och miljöpåverkan under hela livscykeln. EU-gemensamma regler för eko-design ska förhindra att skillnader i nationella regleringar leder till hinder på den inre marknaden. Direktivet syftar även till förbättringar av produktkvalitet och miljöskydd, samt att genom energieffektivisering bidra till en tryggare energiförsörjning inom EU. Förslaget är ett ramdirektiv och innebär inga direkta bindande krav för specifika produkter, utan det definierar de kriterier och förhållanden som ska uppfyllas för att en produkt ska kunna bli föremål för reglering, samt hur produktkraven ska utformas. (Se vidare faktapromemoria 2003/04:FPM29.) 37.4Energiinfrastruktur och försörjningstrygghet för el