prop · GS03150 · 2005-05-10 00:00:00 — Ändringen innebär att små kyl-, värme- och klimatanläggningar som har en köldmediemängd av CFC eller mindre får användas på samma plats tills de tjänat ut, trots ett tidigare beslut om att dessa endast fick användas till och med utgången av 2004. Ändringen föranleddes av att många av produkterna har en längre livslängd än vad som tidigare förutsetts och att en avveck- ling senast till utgången av 2004 skulle innebära praktiska svårigheter att omhänderta den stora mängd avfall som skulle uppstå på ett bra sätt. Regeringen bedömer att ändringen inte påverkar möjligheten att nå delmålet eftersom en naturlig skrotning av produkterna förväntas ske . Kommunerna ansvarar för insamling och återvinning av kasserade kylskåp och frysar. Ansvaret kommer att övergå till produ- centerna då och Rådets direktiv /96/EG av om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE) träder i kraft . Kommunerna kommer dock även i fortsättningen vara skyldiga att samla in elektriskt och elektroniskt avfall från hushållen som inte lämnas i producenternas insamlingssystem. har i sin granskning av svensk miljöpolitik konstaterat att, trots att förbjuder export av avfall som innehåller ozonnedbrytande ämnen, det i praktiken förekommer en viss sådan export, där avfallet dock klassificeras som aid products. Exporten sker främst till östeuropeiska och . konstaterar att behöver se över tullens inspektionsverksamhet i syfte att förbättra tillämpningen av regelverket om ozonnedbrytande äm- nen (rekommendation nr 41, se bilaga 2). har inlett ett arbete med flera åtgärder som skall leda till att hanteringen av kasserade kylmöbler förbättras. Dessutom har verket regeringens uppdrag att ta fram en nationell avfallsplan, med syftet att bl.a. begränsa utförseln av sådana produkter. Uppdraget skall redovisas . har i redovisningen av regeringsuppdraget Miljö- kvalitetsmålet Skyddande ozonskikt (dnr M2002/3187/Kk) föreslagit åtgärder för att förbättra hanteringen av avfall som innehåller ozonnedbrytande ämnen och för att förhindra utförsel av kylmöbler som innehåller sådana. Vidare har verket föreslagit ett användningsförbud för HCFC som används som arbetsmedium i kyl-, värme- och andra klimatanläggningar genom en ändring i förordningen (2002:187) om ämnen som bryter ned ozonskiktet. Användningsförbudet skall komplettera det påfyllnadsförbud för HCFC som trädde i kraft . Regeringen avser, med anledning av , vidta följande åtgärder. Regeringen gör, liksom , bedöm- ningen att den återstående användningen av HCFC till största delen bör avvecklas och avser genomföra nödvändiga förord- ningsändringar. Regeringen kommer också att göra de nödvändiga för- ordningsändringar som behövs för att förhindra utförsel av utrangerade kylmöbler som innehåller ozonnedbrytande ämnen. Ändringarna kommer att ske med beaktande av EG-rätten och särskild hänsyn kommer att tas till behovet att vidmakthålla effektiviteten hos Försvarsmaktens insats- förband. Inom EU regleras ozonnedbrytande ämnen genom och rådets förordning (EG) 2037/2000 av om ämnen som bryter ned ozonskiktet. Förordningen, som trädde i kraft , inne- håller regler för användning, produktion och handel med ozonned- brytande ämnen. Regeringen verkar inom EU för att reglerna skärps, t.ex. genom att produktionen av ozonnedbrytande ämnen som koltetraklorid, CFC och HCFC regleras hårdare så att produktionen minskar snabbare och upphör tidigare. Detta är desto mer angeläget då en stor del av de ämnen som tillverkas i används i utvecklingsländerna. Regeringen verkar också för att underlätta för att förordningen genomförs och tilläm- pas genom att man inom EU sprider information om exempelvis bästa tillgängliga tekniker och rutiner för att ta hand om ozonnedbrytande ämnen. Detta är inte minst viktigt för de medlemsstater som bli- vit medlemmar i och därför har mindre erfarenhet av att tillämpa regelverket. De problem avvecklingen av metylbromid har ställts inför på det globala planet, som beskrivs nedan, har även en EU-dimension eftersom flera EU-länder ansökt om stora undantag från förbudet mot att använda metylbromid. Regeringen verkar för att den beslutade avvecklingen genomförs inom EU. Det internationella arbetet inom ramen för Montrealprotokollet om ozon- nedbrytande ämnen är avgörande för möjligheten att nå miljökvalitets- målet Skyddande ozonskikt. Avvecklingen av ozonnedbrytande ämnen har ansetts vara en framgång i industriländerna. kommer att utvisa om Montrealprotokollet även varit framgångsrikt ur ett globalt perspektiv. Utvecklingsländernas tidsplan för avveckling av ozonnedbrytande ämnen ligger efter industriländernas. Till 2010 skall CFC vara avvecklat i utvecklingsländerna. Montrealprotokollets framtida framgång är beroende av att alla världens länder blir parter till protokollet och dess tillägg, att de länder som är bundna av avtalet fullföljer sina åtaganden samt att parterna kan komma överens om ytterligare åtgärder. Ländernas vilja och förmåga att klara gällande åtaganden är avgörande för fortsatta framgångar. 2003 och möten med parterna till Montrealprotokollet har visat att den politiska viljan hos många industriländer att genomföra redan beslutade åtgärder kan ha försvagats. Flera industriländer, framför allt , har ansökt om betydande undantag för produktion av bekämpningsmedlet metylbromid trots att man tidigare överenskommit om att metylbromid skall vara avvecklat till 2005. En kompromisslösning avseende 2005 kunde nås vid ett extra partsmöte , men problemet kvarstår . Användningen av metylbromid är förbjuden i . Ett annat problem rör produktionen och användningen av HCFC som Prop. 2004/05:150 ökar snabbt i utvecklingsländerna, och som även riskerar uppmuntras genom den s.k. mekanismen för ren utveckling inom Kyotoprotokollet. Enligt nuvarande åtagande skall HCFC vara avvecklat i utveck- lingsländerna först . Regeringen bedömer att det är mycket viktigt med en fortsatt hög prioritet för arbetet inom Montrealprotokollet. Priori- terade frågor i förhandlingarna inom Montrealprotokollet redovisades i propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130), och inbegriper bl.a. prioriteringar som innebär att verkar för: att undantag för användning av ämnen som redan skall vara avvecklade medges så restriktivt som möjligt, t.ex. metylbromid, ozonnedbrytande ämnen som råmaterial och tillsatsämne i till- verkningsprocesser och CFC i astmainhalatorer. att slutdatum för användning av ozonnedbrytande ämnen tidigare- läggs för varje tillämpning så fort det är tekniskt möjligt. en skärpning av utvecklingsländernas avvecklingsplan för HCFC samt en skärpning av regelverket inom ramen för Kyotoproto- kollets mekanism för ren utveckling (CDM) så att uppbyggnad av nya produktionsanläggningar för HCFC inte gynnas av regel- verket för CDM. en mer skyndsam procedur för tillägg av nya ämnen till proto- kollet. stöd till utvecklingsländerna när det gäller lagstiftning och tillsyn samt bidrag till kunskapsöverföring av teknik. en begränsning av den illegala handeln av ozonnedbrytande ämnen. insatser är också mycket viktiga inom arbetet i Montreal- protokollets multilaterala fond vars syfte är att hjälpa utvecklings- länderna att täcka en del av kostnaderna för minskad användning och avveckling av ozonnedbrytande ämnen. Fonden har delat ut ca till olika projekt i utvecklingsländerna och kommer att visa om stödet till utvecklingsländerna varit framgångsrikt. verkar genom Sidas bilaterala program för att stärka andra länders möjligheter att nå de åtaganden som Montreal- protokollet omfattar. Målsättningen med programmet är att genom pro- jekt som finansieras av den multilaterala fonden sprida erfarenheter från avvecklingen av ozonnedbrytande ämnen i . Enligt regeringens bedömning bör ett användningsförbud för HCFC som arbetsmedium i kyl-, värme- och andra klimatanläggningar inte innebära större ekonomiska konsekvenser för företagen eftersom hänsyn är tagen till anläggningarnas tekniska livslängd när valde tid- punkt för användningsförbudet. Regeringen kommer att ta ställning till om det finns särskilda behov av undantag från förbudet. Människors hälsa och den biologiska mångfalden skall skyddas mot skadliga effekter av strålning i den yttre miljön. För miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö har tre delmål fastställts. 1.Minskade utsläpp av radioaktiva ämnen 2.Minskad förekomst av hudcancer 3.Kontroll över riskerna med elektromagnetiska fält Regeringens bedömning: För att uppnå miljökvalitetsmålet krävs ytter- ligare kunskap, miljöövervakning och information. Utvecklandet av strål- skyddskriterier för miljön bör fortsätta. Ett system för omhändertagande av icke-kärnkraftanknutet avfall behöver etableras. Arbetet med att finna ett säkert slutförvar för det använda kärnbränslet bör fortsätta. Fortsatta riktade insatser för att ändra solvanor behövs. I takt med att kunskapen ökar om effekterna av elektromagnetiska fält kan relevanta åtgärder vidtas. Miljökvalitetsmålets bakgrund och innebörd: Bakgrunden till miljökvalitetsmålet redovisades i kapitel 11 i propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 2001/02:36). Enligt regeringens bedömning i den propositionen innebär miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö i ett genera- tionsperspektiv bl.a. följande: Stråldoser begränsas så långt det är rimligt möjligt. Den högsta sammanlagda årliga effektiva stråldosen som indi- vider ur allmänheten får utsättas för från verksamheter med strål- ning överstiger inte 1 millisievert (mSv) per person . Allvarliga tillbud och haverier i kärntekniska anläggningar före- byggs. Spridning av radioaktiva ämnen till omgivningen förhind- ras eller begränsas om ett haveri skulle inträffa. Effekterna av UV-strålning begränsas så långt möjligt. Riskerna med elektromagnetiska fält kartläggs så långt som möj- ligt och nödvändiga åtgärder vidtas i takt med att eventuella risker identifieras. Skälen för regeringens bedömning Exponering för joniserande strålning är ett allvarligt hot mot människors hälsa eftersom den innebär en ökad risk för cancer och ärftliga skador. Människan och hennes miljö har alltid utsatts för naturligt före- kommande strålning. Denna s.k. bakgrundsstrålning härrör från radio- aktiva ämnen i marken och den egna kroppen samt från kosmisk strål- ning och motsvarar i genomsnitt ca 1 mSv per person . All- mänheten får även stråldoser från radon i byggnader på i genomsnitt ca 2 mSv per person . Till detta kommer doser från av männi- skan producerade radioaktiva ämnen eller andra strålkällor som i genom- snitt bidrar med ca 1 mSv . Den dominerande andelen av denna dos fås vid medicinska undersökningar eller behandlingar. Sedan radioaktiviteten och röntgenstrålningen upptäcktes har människan genom olika verksamheter producerat och spridit artificiella radioaktiva ämnen i sin omgivning. Störst spridning av sådana ämnen har åstadkommits genom kärnvapenproven i atmosfären och genom 1986. Denna gav i ett tillfälligt dosbidrag på 0,1 mSv efter olyckan. Avvecklingen av kärnkraften kommer att innebära nya frågor av betydelse för miljökvalitetsmålet Säker strålmiljö. Rivning av kärn- kraftverk innebär att stora mängder radioaktivt avfall måste tas om hand . Rivning, hantering och slutförvaring måste ske på ett från strålskyddssynpunkt säkert sätt så att möjligheten att nå miljökvalitetsmålet inte försämras. Användningen av radioaktiva ämnen och joniserande strålning har stor betydelse inom sjukvården, forskningen och industrin. uppmärksammades i och internationellt riskerna med joniserande strålning. Den övergripande bedömningen av om miljökvalitetsmålet uppnås är i stort oförändrad . Det finns förutsättningar för att målet skall nås inom tidsramen, men det krävs fortlöpande insatser för att lyckas. kan resultat ses för särskilt två av de områden där insatser ini- tierades . En ökad vaksamhet på hudförändringar har lett till att hudcancerformen malignt melanom numera upptäcks på ett tidigare stadium än för några decennier sedan. Insatser för att öka kärnsäkerheten och strålskyddet i framför allt och har medfört att säkerhetsnivån vid kärnkraftverken i närområde be- döms ha höjts det . Som en följd av bl.a. terror- attackerna i har en översyn genomförts av den dimensionerade hotbild som utgör grund för det fysiska skyddet vid de svenska kärntekniska anläggningarna. Mycket har gjorts för att höja beredskapen inom landet i händelse av en olycka med radioaktivt utsläpp. () har enligt förordningen (2002:472) om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap till uppgift att analysera radiologiska och nukleära risker och sårbarheter. SSI skall inom sitt ansvarsområde vidta för- beredande och förebyggande åtgärder för att förbättra krishanterings- förmågan. () har till uppgift att ut- arbeta en planeringsinriktning för samhällets krisberedskap. Regeringen avser att framöver lämna en proposition om samhällets säkerhet. Vår kunskap om joniserande och ickejoniserande strålnings påverkan på människor, djur och natur ökar men fortfarande krävs mer kunskap för att få en heltäckande bild. Genom den ökade användningen av teknisk utrustning inom t.ex. telekommunikation och IT ökar allmänhetens expo- nering för viss ickejoniserande strålning. Eventuella effekter av denna exponering är inte helt kartlagda. Vidare behöver det införas ett system för hantering av icke- kärntekniskt avfall samt ett beslut fattas om slutförvaring av kärntekniskt avfall. Frågan om radon i inomhusmiljön tas upp i avsnitt 19.9 under delmål 8 om inomhusmiljö för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. Regionalt och lokalt arbete Behovet hos länsstyrelser, kommuner m.fl. av information om miljö- kvalitetsmålet Säker strålmiljö har analyserats. Analysen visade på osäkerhet om hur miljökvalitetsmålet skall hanteras på regional och lokal nivå. Resultatet kommer att användas för att förbättra stödet från SSI till regionala och lokala aktörer, något som i förlängningen stärker miljö- målsarbetet på dessa nivåer. EU och annat internationellt arbete Inom EU har två direktiv tagits fram om elektronisk och elektrisk apparatur, WEEE (of Electrical and ) (2002/96/EG) respektive hanteringen av starka slutna strålkällor, (High Activity Sealed Sources) (2003/1221/EUROATOM). För delmål 1 innebär WEEE-direktivet att elektronisk apparatur som innehåller radioaktiva källor, t.ex. vissa brandvarnare, skall samlas in för åter- . Detta ställer höga krav på organisationen vid uppsamlings- anläggningar så att det inte uppstår ett strålskyddsproblem för den personal som arbetar med att separera strålkällorna från övrigt avfall. HASS-direktivet medför att måste skärpa sin lagstiftning när det gäller hanteringen av starka slutna strålkällor och s.k. herrelösa källor. Direktiven genomförs f.n. i svensk rätt. Strålskyddet har traditionellt fokuserats på skydd av människan. pågår ett omfattande internationellt arbete för att utveckla strålskyddskriterier även för miljön, och här är pådrivande. Arbetet kan innebära att förslag till nya delmål för Säker strålmiljö behöver tas fram i samband med nästa fördjupade utvärdering. har en lång tradition inom det internationella strålskydds- arbetet. uppmärksammades riskerna med joniserande strålning och på svenskt initiativ bildades en interna- tionell , numera benämnd International Com- mission on Radiation Protection (ICRP). ligger till grund för i stort sett all strålskyddsreglering i världen. har historiskt sett varit pådrivande i ICRP-sammanhang och är så fort- farande inom vissa sektorer, särskilt skyddet av miljön. Regeringen anser att bör fortsätta vara drivande. Andra internationella fora där är aktivt är FN:s internationella atomenergiorgan, , som utarbetar gemensamma normer och tekniska rekommendationer för strålskydd, kärnsäkerhet och hantering av radioaktivt avfall och även strålskyddskriterier för miljön samt , . har även ett brett samarbete med framför allt länderna runt när det gäller beredskap och tidig varning vid en eventuell olycka med strålning och runt för att förhindra Prop. 2004/05:150 utsläpp i havet av radioaktiva substanser. 10.1Delmål 1 om minskade utsläpp av radioaktiva ämnen Regeringens bedömning: Delmål 1 bör fortfarande ha följande lydelse: skall halterna i miljön av radioaktiva ämnen som släpps ut från alla verksamheter vara så låga att människors hälsa och den biologiska Det individuella dostillskottet till allmänheten skall understiga 0,01 mSv per person och år från varje enskild verksamhet. Delmålet kan nås. förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- Remissinstanserna: Synpunkter saknas. Skälen för regeringens bedömning Delmålet spänner över ett stort område då det omfattar utsläpp från all verksamhet med strålning, såväl kärnteknisk som icke-kärnteknisk. några pågående verksamheter enskilt orsakar doser som är högre än delmålets 0,01 mSv per person och år är inte klarlagt. kärntekniska anläggningar har uppnått målet men det finns osäkerheter när det gäller andra verksamheter. bedömning är att delmålet kan nås. För att så skall ske krävs emellertid en mer heltäckande bild av miljötillståndet och stråldoskonsekvenserna, något som t.ex. forskning, utredningar och förbättrad miljöövervakning kan bidra med. En förutsättning för att delmålet skall nås är att utvecklingen av ett slutförvar för det använda kärnbränslet avancerar som planerat. fattar bl.a. myndigheternas arbete med kommande tillståndsansökningar 2006 och 2008. tar i sitt betänkande (SOU 2004:125) upp frågan om hur myndigheternas kostnader i samband med bl.a. dessa ansökningar skall finansieras. lämnade sitt betänkande Radioaktivt avfall i säkra händer (SOU 2003:122) till regeringen. omfattningen av radioaktivt avfall från icke-kärnteknisk verksamhet och problem knutna till avfallet, samt föreslagit ett nationellt system för att omhänderta avfallet och ett finansieringssystem för detta. En minskning av utsläpp av radioaktiva ämnen medför att halterna av radioaktiva ämnen i vår föda reduceras. Den största källan till de konst- gjorda radioaktiva ämnen som vi har i svenska livsmedel är de atmosfäriska provsprängningarna av atomvapen som skedde fram till Höga halter av radioaktivt cesium uppmättes i bl.a. ren- och älgkött åren efter Tjernobyl. Minskningen gick snabbt den för att sedan plana ut. den fysikaliska halveringstiden som dominerar minskningen. Baslivsmedel som produceras inom jordbruket innehåller i allmänhet låga halter radioaktivt cesium. Radioaktivt cesium påverkar dock fort- Prop. 2004/05:150 farande produkter som svamp, hjortron, älg- och renkött som har sitt ursprung i naturliga ekosystem som skog och fjäll. Det beräknade dosbidraget från cesium i födan är ca 0,004 mSv och person för befolkningen som helhet. Regeringen avser att återkomma med förslag på ett nationellt system för omhändertagandet av det radioaktiva avfallet från icke- kärnteknisk verksamhet i linje med förslag. 10.2Ändrat delmål 2 om minskad förekomst av hudcancer Regeringens förslag: Delmål 2 skall ha följande lydelse: skall antalet årliga fall av hudcancer orsakade av ultraviolett strålning inte vara fler än . Regeringen bedömning: Delmålet kan nås med fortsatt riktade insatser. förslag: Överensstämmer i huvudsak med reger- ingens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna är positiva till omformulering- en av delmål 2 om hudcancer. Flera länsstyrelser har redan fört in den föreslagna justeringen i de regionala målen. i anser att SSI bör klargöra ansvarsfördelningen mellan länsstyrelser, landsting och kommuner när det gäller exponering för UV-strålning. Skälen för regeringens förslag och bedömning Delmålets nuvarande lydelse är: skall antalet årliga fall av hudcancer orsakade av solen inte vara fler än . Delmålet fokuserar på de fall av hudcancer som uppkommer på grund av exponering för solen eller annan ultraviolett strålning. Nuvarande formu- lering av delmålet bör ändras så att solen byts mot ultraviolett strålning. Förslaget innebär en utvidgning till att gälla all exponering för ultraviolett strålning, t.ex. i solarier. Skälet är att solariebesökare ingår i riskgruppen för att utveckla hudcancer. Antalet fall av hudcancer ökar fortfarande. var antalet fall av malignt melanom drygt 1 625 och drygt 1 900. För andra tumörer i huden, i huvudsak skivepitelcancer, har antalet fall legat på knappt 3 000 . För basalcellscancer saknas fullständig information då registrering av antalet fall började men de uppskattas till ca 25 000 . Samtliga tre hudcancerformer har ett samband med ultraviolett strålning. Riskfaktorsambandet har bedömts till Prop. 2004/05:150 . Det finns inget sätt att avgöra om en uppkommen hudcancer beror på solen eller solande i solarium. Den som bedriver verksamhet med solarier är skyldig att meddela detta till kommunen. Det finns uppskattningsvis 16 00018 000 hel- kroppssolarier i varav ca 9 000 i gym, simhallar, hotell och professionella solstudior och ca 9 000 på svenska företag för användning av personalen. I antalen ingår inte obemannade s.k. drop-in-solarier. Dessutom finns ca 50 000 privata solarier och sollampor i hem. De informationskampanjer som genomförts har medfört dels ökad uppmärksamhet på solningens risker, dels tidigare kontroll av hud- förändringar så att hudcancer upptäcks tidigare. Fortsatta informations- insatser krävs för att ändra solvanor, bl.a. speciellt riktade till föräldrar med små barn. Vid utformning av den offentliga utomhusmiljön, särskilt vid förskolor och skolor, bör kommunerna se till att det finns skuggiga platser. Regeringens bedömning är att målet kan nås om ytterligare åt- gärder vidtas. Fortsatta informationsinsatser behövs för att ändra solvanor. Informationsinsatser bör riktas speciellt till föräldrar och personal som ansvarar för små barn. Det går att begränsa de tekniska riskerna med solarieanvändning genom tillsyn som omfattar strålning, säkerhet och information. SSI har huvudansvaret för tillsynen men saknar resurser att genomföra regel- bundna inspektioner lokalt. får SSI delegera solarietillsynen till de kommuner som frivilligt åtar sig uppgiften. har ca hälften av landets kommuner tagit över solarietillsynen. Eftersom tillsynen kan avgiftsfinansieras belastar uppgiften inte kommunernas ekonomi utan solarieinnehavarnas. Tillsynen är inte beroende av delmålets lydelse. Regeringen avser att lägga fram en proposition med förslag som innebär att SSI får möjlighet att utfärda föreskrifter på området med avsikt att överlåta tillsynsansvaret för solarieverksamhet till kommuner- na. På grund av bristande statistik finns det inget enkelt sätt att beräkna samhällets kostnad för hudcancer orsakad av ultraviolett strålning. En uppskattning ger att de direkta sjukvårdskostnaderna för alla tumörer i huden uppgår till och de indirekta samhälls- kostnaderna till några miljarder kronor . Statens kostnader för att begränsa uppkomsten av hudcancer orsakade av ultraviolett strålning hänför sig främst till informationsinsatser om ca . 10.3Delmål 3 om kontroll över riskerna med elektromagnetiska fält Regeringens bedömning: Delmål 3 bör fortfarande ha följande lydelse: Riskerna med elektromagnetiska fält skall kontinuerligt kartläggas och nödvändiga åtgärder skall vidtas i takt med att sådana eventuella risker identifieras. Delmålet kan nås. förslag: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Några remissinstanser har synpunkter på den formulering som gäller för delmålet. Det anses som alltför oprecist och inte tidsatt och det är därför svårt att avgöra när delmålet är genomfört. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen delar bedömningen att delmålet bör vara tidsbestämt. I samband med nästa fördjupade ut- värdering bör delmålet därför ses över. Epidemiologiska data tyder på att exponeringen för lågfrekventa elektromagnetiska fält () från kraftledningar skulle kunna öka risken för cancer, framförallt för leukemi hos barn. En mycken liten del av barnleukemifallen () skulle kunna förklaras av denna exponering.