prop · GT0362 · 2005-12-22 00:00:00 — 4.1De högsta instansernas prövning i vissa medlems- stater I , , och har frågor om tillämpningen av den europeiska arresteringsordern prövats i högsta instans, utan att domstolarna har underkänt rambeslutet eller den nationella genomföran- delagstiftningen. I , , , och har regleringen utmanats på följande sätt. Den tyska författningsdomstolen ogiltigförklarade tysk lagstiftning som avsåg att genomföra rambeslutet i . Författningsdomstolen fann att den tyska lagen på ett oproportionerligt sätt stred mot det konstitutionella, i och för sig inte ovillkorliga, förbudet mot utlämnande av egna medborgare, eftersom den tyska lagstiftaren inte tillräckligt hade utnyttjat de möjligheter som rambeslutet gav att vägra överlämnande för lagföring i vissa situationer. Det gällde bl.a. gärningar som begåtts, helt eller delvis, i . Vidare gav den tyska lagstift- ningen, till skillnad från rambeslutet, inte tillräckliga möjligheter att vägra överlämnande om gärningen prövats tidigare. Författningsdom- stolen fann vidare att den tyska lagstiftningen stred mot rätten till dom- stolsprövning. Därför, uttalade författningsdomstolen, kunde inte tyska medborgare överlämnas från innan ny lagstiftning antagits. Enligt uppgift skall ny tysk lagstiftning beslutas , sannolikt . I den polska konstitutionen finns en bestämmelse som förbjuder utläm- ning av egna medborgare. Rambeslutet genomfördes i polsk lagstiftning utan att konstitutionen ändrades i detta avseende, varvid man terminolo- giskt gjorde skillnad på utlämning och överlämnande. Den polska för- fattningsdomstolen fann emellertid att den polska lagen för genomförande av rambeslutet inte är förenlig med det nämnda konstitutionella förbudet. I den polska konstitutionen finns en möjlighet att skjuta upp den tidpunkt från vilken en författning av lägre dignitet, såsom oförenlig med en författning av högre dignitet, inte längre skall tillämpas. Författningsdomstolen sköt upp den tidpunkt från vilken lagen inte längre skall tillämpas till (vilket motsvarade maximalt tillåten tid) i syfte att konstitutionen skall hinna ändras. , förklarade författningsdomstolen, får polska domstolar inte vägra överlämnande enligt en europeisk arresteringsorder på den grund Skr. 2005/06:62 att lagstiftningen härom inte är förenlig med konstitutionen. ansökte en frivilligorganisation vid den belgiska för- fattningsdomstolen om att den belgiska lagstiftningen för genomförande av rambeslutet skall förklaras ogiltig. konstaterade domstolen att det inte bara var den belgiska lagstiftningen utan ram- beslutet som sådant som ifrågasattes av organisationen. Den belgiska för- fattningsdomstolen konstaterade vidare att har behörighet att meddela förhandsbesked när det gäller rambeslut. Författningsdom- stolen hänsköt två av frivilligorganisationens frågor till , nämligen frågorna om rambeslutet är förenligt med artikel 34 i EU-för- draget (som stadgar att rambeslut får antas för tillnärmning av lagstift- ning) och om det delvisa avskaffandet av kravet på dubbel straffbarhet är förenligt med artikel 6 i och särskilt med allmänna prin- ciper om likabehandling och ickediskriminering. har ännu inte prövat ärendet. Ett antal parlamentsledamöter har vänt sig till den tjeckiska författnings- domstolen med två frågor om den tjeckiska arresteringsorderlagen. De vill få prövat dels hur hänvisningen till mänskliga rättigheter i den tjeckiska konstitutionen förhåller sig till ett överlämnande enligt den europeiska arresteringsordern, dels hur lagen förhåller sig till principerna om reciprocitet (ömsesidighet) och legalitet. Författningsdomstolen har ännu inte avgjort ärendet. fann i att överlämnande av egna medborgare från strider mot konstitutionen. Ett arbete med förslag till ändringar av konstitutionen har inletts. I enlighet med artikel 34 i rambeslutet har kommissionen genomfört en utvärdering av genomförandet av rambeslutet. Kommissionens redo- visning av denna skedde (KOM [2005] 63 slutlig). Utvärderingen bygger i allt väsentligt på information från medlems- staterna och deras representanter och kontaktpunkter i det europeiska rättsliga nätverket. Kommissionen har framhållit att dess utvärdering måste ses som provisorisk eftersom den gjorts på ett tidigt stadium. för kommissionens redovisning hade 24 medlemsstater, dvs. alla utom en, genomfört rambeslutet. Hälften av dem hade gjort det i rätt tid. Kommissionens bedömning var att rambeslutets effekter är positiva. 2005/06:62 Tillgängliga indikatorer i fråga om rättslig kontroll, effektivitet och snabbhet är positiva som grundläggande rättigheter iakttas. Vissa ytterligare ansträngningar kunde dock alltjämt krävas från några medlemsstater för att de fullt ut skulle leva upp till åtagandena i rambe- slutet. var inte en av dessa stater. Generellt har medlemsstaterna genomfört rambeslutets tidsfrister väl, menade kommissionen. Särskilt konstateras i redovisningen att genom- snittstiden för verkställighet, till följd av rambeslutet, har sjunkit från drygt . I de fall där den eftersökte samtycker till ett överlämnande, mer än hälften av de rapporterade, är den genomsnitt- liga tiden endast . Alla medlemsstater har, om än med något olika detaljeringsgrad, genomfört rambeslutets regler om eftersökta personers rättigheter. Jäm- fört med tidigare tillämpade utlämningsförfaranden noterar kommi- ssionen flera positiva aspekter: Rambeslutet är mer precist i fråga om för- budet mot att dömas för samma brott och det har stärkt rätten till försvarare och utredningen av förutsättningarna av ett frihets- berövande, liksom rätten till avräkning av frihetsberövanden från straff- tiden. Det snabba förfarandet bidrar till att frihetsberövanden inte varar oskäligt . Enligt kommissionen har vissa medlemsstater infört vägransgrunder som rambeslutet inte medger. Det nämns också att medlemsstaterna har något olika syn på om avståendet från kravet på dubbel straffbarhet i fråga om de s.k. listbrotten gäller också för försök och medhjälp till sådana brott. Några medlemsstater har framhållit behov av att närmare precisera och avgränsa vissa listbrott så att t.ex. mord och grov misshandel inte täcker abort och dödshjälp. En annan brottstyp som i detta avseende har till- dragit sig uppmärksamhet är innehav av narkotika. Några medlemsstater har uttryckt sin avsikt att i enlighet med artikel 2.3 i rambeslutet inleda ett förfarande för översyn av förteckningen av brotten i den s.k. listan. Medlemsstaternas experter på arresteringsordern diskuterar inom råds- arbetsgruppen för straffrättsligt samarbete kontinuerligt den praktiska tillämpningen. Medlemsstaterna skall även besvara ett frågeformulär avse- ende tillämpningen föregående år med frågor om statistiska uppgifter, erfarenheter och synpunkter m.m. Syftet är att samla in underlag i fråga om den praktiska tillämpningen och medlemsstaternas lagstiftning, så att tillfredsställande utvärderingar skall kunna genomföras av rambeslutet på EU-nivå. inleds en ny utvärdering av den europeiska arresterings- ordern inom EU. Den sektorsövergripande arbetsgruppen mot organi- serad brottslighet, MDG, kommer vid utvärderingen att genomlysa varje stats praktiska tillämpning av rambeslutet. kommer att utvärderas . Varje utvärdering kommer att utmynna i rapporter om den utfärdande staten. Förslaget till rambeslut om vissa Inom rådets arbetsgrupp för materiell straffrätt förhandlas , på basis av ett förslag från kommissionen, ett rambeslut om vissa mini- minormer för rättssäkerhetsgarantier i brottmål i Europeiska unionen (KOM [2004] 328 slutlig, Faktapromemoria 2004/05:FPM24 Rättssäker- hetsgarantier i brottmål). En utgångspunkt för förslaget är att alla medlemsstater är anslutna till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och har straffrättssystem som uppfyller kraven i den konventionen. Syftet är därför inte att upprepa innehållet i konventionen, utan att främja en likartad och högre standard i tillämp- ningen. Förslaget behandlar rätt för den misstänkte att få och skyldighet för staten att tillhandahålla effektiv juridisk rådgivning, kostnadsfri tolkning och översättning samt information om vilka rättigheter man har som misstänkt. Vidare behandlas sådant som rätten att kommunicera med och informera t.ex. familjemedlemmar och myndigheter samt olika hänsyns- taganden till särskilt utsatta personer, t.ex. misstänkta och tilltalade som på grund av sin ålder eller sitt psykiska tillstånd är i en svagare position när det gäller att kunna förstå eller följa ett ärendes gång. 5Uppgifter om ärendena och de personer som eftersökts Nedan redovisas uppgifter om de ärenden i vilka svenska myndigheter antingen har utfärdat en europeisk arresteringsorder eller verkställt en sådan order utfärdad av rättsliga myndigheter i en annan EU-stat. I avsnitt 5.2 och 5.3 behandlas fall där svenska myndigheter har ut- färdat arresteringsorder för lagföring respektive för verkställighet av en Redovisningen i denna del bygger på uppgifter som de berörda myndigheterna har lämnat vid återapportering av uppdrag i reglerings- brev för och uppgifter som inhämtats från dem inom ramen för I avsnitt 5.4 behandlas fall där har varit verkställande stat, oavsett om arresteringsordern har avsett överlämnande för lagföring eller verkställighet av en påföljd. Redovisningen i det avsnittet bygger i viss mån på de uppgifter som de berörda myndigheterna har lämnat vid åter- rapportering av uppdrag i regleringsbrev för . beslut i de ärenden som i det sammanhanget inrapporterades till Dom- stolsverket tillsammans med några ytterligare beslut från ärenden som inleddes vid tingsrätterna gåtts igenom. rätternas och, i förekommande fall, överinstansernas akter gåtts igenom i alla de ärenden om överlämnande enligt en europeisk arresteringsorder som inleddes vid tingsrätterna . akter och ärenden som inletts efter har gåtts I syfte att ge en representativ bild av ärendena har redovisningen Skr. 2005/06:62 begränsats till ärenden som inletts och I viss utsträckning skiljer sig statistikuppgifterna från olika myndig- heter åt. Detta beror på att myndigheterna har olika sätt för att inhämta information om ärenden men sannolikt också på att alla ärenden inte har redovisats. Det händer också att flera arresteringsorder som avser flera eftersökta personer handläggs i ett och samma ärende, om ärendena har ett sakligt samband. Likaså avser vissa redovisade arresteringsorder- ärenden s.k. utvidgat överlämnande, där den utfärdande staten begär till- stånd att lagföra eller straffa den som redan har överlämnats för andra gärningar än dem som omfattades av överlämnandet. Regeringen åter- kommer till frågan om inhämtande av statistik i avsnitt 7.3. I detta avsnitt redovisas uppgifter från den myndighet som i varje enskilt fall har bedömts ha den säkraste informationen. 5.2Arresteringsorder utfärdade i och överlämnande hit för lagföring Antal utfärdade order och överlämnanden hit har genom Nationella sambandskontoret (NSK) redo- visat att fr.o.m. t.o.m. utfärdade svenska åklagare 115 arresteringsorder för lagföring, 2004 och 2005. Tio av dessa har utfärdats vid . Av utfärdade arresteringsorder har 16 återkallats, i flertalet fall därför att den eftersökte har återfunnits i . De eftersökta personerna har efterlysts internationellt, regelmässigt för verkställighet av arresteringsordern i de stater där den gäller och i övrigt för utlämning från antingen övriga världen eller från vissa länder eller områden. I 35 fall har enligt NSK verkställighet av arresteringsordern aktualiserats och i 32 av dem har överlämnande skett under aktuell tids- period. Statistiken från skiljer sig något åt från de upp- gifter som NSK har lämnat. har meddelat att svenska åklagare utfärdade ca 80 europeiska arresterings- order och strax under 30 arresteringsorder under den ovan angivna perioden . prövade i två ärenden frågan om garantier om återförande av den eftersökte till den verkställande staten för eventuell straffverkställighet. angav i årsredovisningen för att dess prog- noser om att det förenklade systemet skulle medföra ett ökat utnyttjande av internationella efterlysningar i brottsbekämpningen har visat sig riktiga. Både antalet efterlysningar och antalet genomförda överläm- nanden till och från har ökat jämfört med föregående år. Efter- som endast åtta medlemsstater tillämpade systemet vid årets början och resterande stater infört systemet senare kan dock effekten väntas bli än Skr. 2005/06:62 tydligare efterhand. Utfärdade efterlysningar inkl. arresteringsorder Utlämningar och överlämnanden till Varav överlämnanden enligt arresteringsordern * varav 67 för verkställighet och 73 för lagföring I arresteringsordern anges för vilket brott den person som söks av svenska myndigheter för lagföring är misstänkt. De vanligaste brotts- typerna i svenska arresteringsorder för lagföring är grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling, egenmäktighet med barn, grovt brott, och mord. En detaljerad sammanställning finns i tabell 1 i bilagan. Särskilt om unga personer Rapporterade utfärdade arresteringsorder har i majoriteten av fall avsett vuxna personer (105 personer har varit födda eller tidigare). Såvitt framkommit har endast två arresteringsorder utfärdats för efter- sökta som kan ha varit under . Det rör sig om en order utfärdad avseende en man född , eftersökt för våldtäkt, och en utfärdad för en man född , eftersökt för grovt narkotikabrott. I det först nämnda fallet vägrades överlämnande då den eftersökte inte vid brottstillfället var straffmyndig enligt den verkställande statens lag. I det andra fallet har den eftersökte överlämnats till och sedermera här dömts till fängelse . En överväldigande majoritet av de eftersökta personerna i svenska arresteringsorder för lagföring är svenska medborgare. I tabell 2 i bilagan finns en detaljerad sammanställning av de eftersöktas medborgarskap. Av de rapporterade 115 svenska arresteringsorder som utfärdats för lagföring har 102 avsett män och 13 kvinnor. Verkställande stater, samtycke och garantier Som framgår ovan har 32 personer överlämnats för lagföring till . Verkställande stater har varit , , , , , , , , , , och . I två fall har överlämnande till vägrats. Av de överlämnade personerna har elva samtyckt till att överlämnas hit. I ett fall är det känt att den eftersökte har avstått från att åberopa specialitetsprincipens skydd. Den verkställande staten har i fem fall ställt villkor om återförande av Skr. 2005/06:62 egna medborgare för avtjänande i hemlandet av påföljder som dömts ut i Med ett fåtal undantag har de i rambeslutet uppställda tidsfristerna iakt- tagits. I några fall synes tidsfristerna ha överskridits något. I ett fall har 60- dagarsfristen för slutligt beslut efter gripande överskridits med ca och den yttersta 90-dagarsfristen med ca . Enligt uppgift har detta berott på en lång utredningstid i den verk- ställande staten. I några fall är det osäkert om den andra statens domstols beslut har fattats inom rätt tid efter ett samtycke, eftersom det är okänt när samtycket lämnades. I enstaka fall saknas uppgifter om tidpunkt för gripande eller om dag för beslut. Fristen för verkställighet av överlämnandebeslutet från slutgiltigt beslut har överskridits i några fall. Det rör sig i regel endast om några dagars fördröjning. Rambeslutet medger att den över- skrids under vissa förutsättningar. Förfarandet i efter ett överlämnande Sedan de eftersökta överlämnats till för lagföring, förs inte någon särskild statistik över utfallet i just dessa förundersökningar. I ett antal fall kan det antas att lagföringen i ännu inte är avslutad. Följande är dock känt: Tre personer eftersökta för mord har dömts till fängelse, två till fängelse på livstid och en till fängelse . En person eftersökt för grovt narkotikabrott m.m. har dömts till fängelse . Den personen har, i enlighet med lämnade garantier och villkor, numera återförts till , där han är med- borgare och till vilken stat straffverkställigheten har överförts. En person eftersökt för grovt narkotikabrott m.m. har dömts till fängelse . En person eftersökt för narkotikabrott har dömts till fängelse . En person eftersökt för människohandel för sexuella ändamål har dömts till fängelse . Två personer eftersökta för grovt skattebrott m.m. har dömts till fängelse respektive . En person eftersökt för våldtäkt m.m. har dömts till fängelse och . En person eftersökt för rån har dömts till fängelse och . En person eftersökt för misshandel, olaga hot, olaga frihetsberövande och sexuellt utnyttjande av underårig har dömts till fängelse och . En person eftersökt för skattebrott har dömts till fängelse och . En person eftersökt för olaga frihetsberövande har dömts till fängelse Skr. 2005/06:62 . Tre personer varav en eftersökt för misshandel, en eftersökt för smuggling och en eftersökt för egenmäktighet med barn, grovt brott har dömts till fängelse och sedermera frigetts villkorligt. En person eftersökt för egenmäktighet med barn har dömts till fängelse . En person eftersökt för egenmäktighet med barn har dömts till skyddstillsyn i förening med samhällstjänst. 5.3Arresteringsorder utfärdade i och överlämnande hit för verkställighet av påföljd Antal utfärdade order och överlämnanden hit Enligt Nationella sambandskontoret (NSK) vid har det fr.o.m. t.o.m. utfärdats 89 internationella efterlys- ningar för överlämnande eller utlämning för verkställighet av påföljd1. Begärande myndigheter har varit i 71 fall, Social- styrelsen i 13 fall och i 5 fall. Enligt NSK har 37 utfärdade arresteringsorder återkallats. En order har återkallats sedan den eftersökte, en finsk medborgare, påträffats i och straffverkställigheten flyttats över dit. I övrigt har återkallelserna i regel skett sedan den eftersökte har påträffats i . NSK har redovisat 18 fall där eftersökta personer har påträffats i en stat där den europeiska arresteringsordern har varit tillämplig. Krimi- nalvårdsstyrelsen har i en separat redovisning av erfarenheter av den europeiska arresteringsordern enligt regleringsbrevet angett att 9 internationellt efterlysta personer återförts till kriminalvården med tillämpning av sådana regler. har, som en jäm- förelse, meddelat att från nuvarande medlemsstater i EU har utlämning aktualiserats i 4 fall och i lika många fall . I de fall en arresteringsorder har utfärdats på begäran av har det rört verkställighet av påföljden rättspsykiatrisk vård, med eller utan särskild utskrivningsprövning. För Statens institutionsstyrelses räkning har arresteringsorder utfärdats för sluten ungdomsvård i 1, 3 och . Alla arresteringsorder utfärdade på begäran av Kriminalvårdsstyrel- sen har avsett fängelsestraff. 1 Statistikrapporteringen särredovisar inte ärenden om överlämnande från ärenden om I de 66 fall som kontrollerats i denna utvärdering har 41 arresterings- Skr. 2005/06:62 order utfärdats avseende dömda som inte inställt sig i anstalt enligt Det har rört sig om utdömda strafftider enligt följande. Mer än 1 år Mer än 2 år Mer än 5 år upp till 1 år Av de nämnda 66 arresteringsorder har 25 utfärdats under pågående verkställighet på grund av avvikelse från anstalt eller efter permission. Straffåterstoderna vid avbrotten i verkställigheterna redovisas nedan. Mer än 1 år Mer än 2 år Mer än 5 år upp till 1 år NSK antecknar i sitt register vilka s.k. huvudbrott en eftersökt person är dömd för. De vanligaste registrerade huvudbrotten är narkotikabrott, misshandel, rån eller grovt rån och mord eller dråp. I tabell 3 i bilagan finns en sammanställning av registrerade huvudbrott. Särskilt om unga personer De eftersökta för verkställighet av påföljd har i majoriteten av fallen varit vuxna. De personer som efterlysts på begäran av har varit i åldersgruppen . En eftersökt, född , hade i dömts till sluten ungdomsvård för narkotikabrott. Arresteringsordern återkallades sedan han påträffats i . Två personer födda efterlystes på begäran av . Det rörde sig om två svenska medborgare som hade dömts för misshandel respektive mord. Arresteringsordern återkallades sedermera i båda fallen sedan männen påträffats i . Av dem som har påträffats utomlands har tre personer varit födda . De båda yngsta födda och 1985 eftersöktes på begäran av för sluten ungdomsvård som de ådömts för rånbrott. Den ene, en irakisk medborgare, greps i på grund av misstanke om brott där. Den andre är en svensk medborgare som greps i och överlämnades till . Han har därefter varit efterlyst nu () på begäran av . Den senare arresteringsordern åter- kallades dock sedan den eftersökte återfunnits i . En stor majoritet av de eftersökta personerna i svenska arresteringsorder för verkställighet av påföljd är medborgare i . ställning över medborgarskap för eftersökta personer finns i tabell 4 i Skr. 2005/06:62 bilagan. I utfärdade arresteringsorder har 85 män och 4 kvinnor eftersökts. Det utländska verkställighetsförfarandet och förfarandet i efter ett överlämnande De stater som har fattat beslut om överlämnande till för verk- ställighet av en påföljd enligt en europeisk arresteringsorder är , , , , , och . I ett fall har överlämnande till vägrats. Det gällde en fransk medborgare som i dömts för mordbrand till rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning. Personen avvek från vården och har befunnit sig i . Länsrätten i har var sjätte månad prövat ärendet och beslutat att vården inte kan avslutas utan att personen har friskskrivits av läkare. En fransk domstol har avslagit begäran om överlämnande hit med hänvisning till att det svenska beslutet var fattat av en administrativ domstol (länsrätten). Eurojust har informerats om ärendet. I allt väsentligt synes tidsfristerna enligt rambeslutet ha iakttagits. I ett fall passerades emellertid rambeslutets tidsfrister . Det gällde en svensk man som av begärdes överlämnad för verk- ställighet av ett fängelsestraff. Efter att mannen varit frihetsberövad i den andra medlemsstaten, försattes han på fri fot mot borgen utan att något beslut hade fattats i frågan om överlämnande. Därefter tog det ytterligare innan frågan kunde avgöras vid en förhandling. 5.4Arresteringsorder utfärdade av annan medlemsstat och överlämnande från för lagföring eller verkställighet av påföljd De eftersökta och brotten Antal ärenden och det inledande förfarandet Med ledning av uppgifter från bland annat , Åklagar- myndigheten och Nationella sambandskontoret vid har det framkommit 19 ärenden som anhängiggjorts vid domstol 2004 och 22 ärenden . Av dem har 2 ärenden avsett överlämnande av eftersökta såväl för lagföring som för verkställighet. Övriga har avsett överlämnande för straffverkställighet i 4 fall och för lagföring i 35 fall. Merparten av de ärenden som anhängiggjorts i domstolarna har inletts sedan en person som varit internationellt efterlyst i SIS eller genom Inter- pol har påträffats i . I ett fåtal fall har en arresteringsorder med begäran om överlämnande sänts direkt till svenska myndigheter. De vanligaste brottsrubriceringarna i arresteringsorder som avsett över- lämnande från har varit grova brott som mord, våldtäkt och rån i ett tiotal ärenden samt i drygt tio fall bedrägeri eller grovt bedrägeri och stöld eller grov stöld. I tabell 5 i bilagan finns en sammanställning av de Särskilt om unga personer I alla fall utom två var de personer som överlämnades eller äldre. Den yngste var en 18-årig medborgare i utan hemvist i Han begärdes överlämnad till för lagföring, där han misstänktes för förfalskning av betalkort. Sedan han frigivits villkorligt från ett fängelsestraff i , anhölls och häktades han med anledning av den europeiska arresteringsordern. Efter det att tingsrätten beslutat om överlämnande förklarade han sig nöjd med beslutet och överlämnandet I det andra fallet var det fråga om en 20-årig man, medborgare i , som i avtjänade ett fängelsestraff. Han begärdes överlämnad till för verkställighet av ett fängelsestraff och för rån och två narkotikabrott. Tingsrätten beslutade om överlämnande