prop · GS03131 · 2005-03-22 00:00:00 — Uteblir en målsägande från ett sammanträde under förberedelsen, och har han eller hon förelagts att inställa sig vid påföljd att rätten att föra talan om brottet annars förklaras förlorad, skall en sådan förklaring ges, om den tilltalade yrkar det. Yrkas inte detta, skall målet avskrivas. Första stycket tillämpas också när en målsägande, som förelagts att infinna sig personligen vid sammanträdet vid påföljd att han eller hon annars förlorar sin rätt att föra talan om brottet, inte följer föreläggandet. Uteblir den tilltalade och har vite förelagts, får rätten i stället för att förelägga nytt vite besluta att den tilltalade skall hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. (Jfr 47 kap. 14 § i SOU 2001:103.) Paragrafen reglerar påföljder för utevaro och personlig frånvaro från sammanträden under förberedelsen i mål om enskilt åtal. Första stycket har ändrats till följd av att reglerna om kallelser och påföljder gjorts mera enhetliga. Det är i sin föreslagna lydelse tillämpligt i fråga om samtliga sammanträden som hålls under förberedelsen, oavsett vad som skall behandlas vid sammanträdet. Regeln har behandlats i avsnitt 7. Innehållet i andra stycket är nytt och reglerar den situationen att en målsägande har kallats personligen till ett sammanträde för att höras i bevissyfte men inte infinner sig. Bestämmelsen är en följdändring till ändringen i 47 kap. 12 §. För en frånvarande part som har kallats att infinna sig personligen endast vid vite tillämpas 47 kap. 15 §. Övriga ändringar i paragrafen är av endast språklig karaktär. 47 kap. 17 § Uteblir en part från ett sammanträde under förberedelsen där en rättegångsfråga skall prövas, får frågan ändå prövas, om handläggningen av målet skall fortsätta. (Jfr 47 kap. 17 § i SOU 2001:103.) Paragrafen reglerar möjligheterna att pröva en rättegångsfråga trots att en av parterna uteblir från det sammanträde där frågan skall behandlas. Den har behandlats i avsnitt 7. Ändringarna motsvarar ändringarna i 44 kap. 7 §, se kommentaren till den paragrafen. 47 kap. 20 § Om det är till fördel för handläggningen av målet, skall rätten göra en skriftlig sammanställning av parternas ståndpunkter. Rätten får förelägga parterna att lämna underlag för sammanställningen. Parterna skall innan förberedelsen avslu- tas beredas tillfälle att yttra sig över sammanställningen. (Jfr 47 kap. 20 § i SOU 2001:103.) Paragrafen innehåller bestämmelser om rättens skyldighet att under Prop. 2004/05:131 förberedelsen göra en skriftlig sammanställning av parternas stånd- Bestämmelsen innebär att rätten åläggs att göra en skriftlig samman- ställning av parternas ståndpunkter, om det är till fördel för hand- läggningen av målet. Därutöver har det införts en möjlighet att förelägga parterna att lämna underlag för sammanställningen. Ändringarna innebär även att ordet sammanfattning bytts ut mot ordet sammanställning. Jämför kommentaren till 42 kap. 16 §. 47 kap. 24 § Vid enskilt åtal tillämpas i övrigt 45 kap. 1 § tredje stycket, 2, 3, 5, 6, 8, 10 a, 12 och 17 §§. Beträffande huvudförhandling i mål om enskilt åtal tillämpas bestämmelserna i 46 kap. med följande avvikelser: 1.I fråga om kallelse till huvudförhandling som återupptas efter uppehåll och föreläggande för part gäller det som sägs i 23 § i detta kapitel. 2.Om båda parterna uteblir från en huvudförhandling, skall målet avskrivas. I fråga om påföljd för målsägande som uteblir eller underlåter att infinna sig personligen samt om återupptagande av mål tillämpas bestämmelserna i 1416 och 18 §§ i detta kapitel. Uteblir en part från en huvudförhandling där en rättegångs- fråga skall prövas, får frågan ändå prövas, om handläggningen av målet skall fortsätta. 3.Då mål sätts ut till fortsatt eller ny huvudförhandling, får rätten i stället för åtgärd som avses i 46 kap. 12 § besluta att förberedelse skall äga rum på nytt samt meddela bestämmelser om detta. (Jfr 47 kap. 24 § i SOU 2001:103.) Paragrafen innehåller bestämmelser om huvudförhandling i mål om enskilt åtal. I första stycket har det tillkommit en hänvisning till de föreslagna bestämmelserna i 45 kap. 10 a §, om när det är möjligt att avgöra mål utan huvudförhandling. Ändringen innebär att dessa bestämmelser blir tillämpliga även i mål om enskilt åtal, se kommentaren till 45 kap. 10 a §. I andra stycket andra punkten sista meningen regleras möjligheterna att pröva en rättegångsfråga vid en huvudförhandling trots att någon av parterna uteblir. Ändringarna motsvarar ändringarna i 44 kap. 7 § och 47 kap. 17 §, se kommentaren till respektive paragraf. I övrigt har stycket ändrats endast i språkligt hänseende. Om rätten att överklaga en tingsrätts domar och beslut och om prövningstillstånd (Jfr 49 kap. i Ds 2001:36.) Kapitlet innehåller bestämmelser dels om rätten att överklaga tings- rättens domar och beslut dels om prövningstillstånd. Rubriken har ändrats så att detta framgår. 49 kap. 2 § Har parterna muntligen inför rätten eller skriftligen avtalat att inte överklaga en dom som meddelas med anledning av en uppkommen tvist eller en framtida tvist som kan härledas till ett visst angivet rättsförhållande, gäller avtalet, om förlikning om saken är tillåten. En utfästelse att inte överklaga som har gjorts efter domen gäller, om förlikning om saken är tillåten. (Jfr 49 kap. 2 § i SOU 2001:103.) Paragrafen innehåller bestämmelser om avtal och utfästelser att inte överklaga en dom. Frågan har behandlats i avsnitt 13.2. Första stycket har ändrats på så sätt att ett avtal om att inte överklaga en dom som parterna ingår, i vissa fall skall gälla även om det inte ingåtts skriftligen. En förutsättning för att ett muntligt avtal skall få betydelse är att det ingåtts inför rätten. Ett sådant avtal kan exempelvis träffas vid ett sammanträde under målets förberedelse. Om parterna träffar avtalet muntligen inför rätten skall detta antecknas av rätten (jfr 6 kap. 3 § 9). har ett avtal om att inte överklaga en dom inte gällt i s.k. förenklade tvistemål, om avtalet ingåtts före tvistens uppkomst. Denna begränsning har tagits bort. 49 kap. 12 § För att hovrätten skall pröva tingsrättens dom eller beslut krävs prövningstillstånd, om inte annat är föreskrivet. (Jfr 49 kap. 12 § i Ds 2001:36.) Paragrafen innehåller regler om krav på prövningstillstånd. Som utvecklats närmare i avsnitt 12.4.5 innebär förslaget att systemet med prövningstillstånd utvidgas till att gälla tingsrättens domar och beslut slutliga och icke slutliga i alla dispositiva tvistemål och i vissa indispositiva tvistemål. Enligt paragrafens nya lydelse krävs det pröv- ningstillstånd för att hovrätten skall pröva tingsrättens dom eller beslut, om inte annat är föreskrivet. Ändringen innebär att kravet på prövnings- tillstånd formellt görs till huvudregel för alla typer av mål. Undantag från kravet på prövningstillstånd föreskrivs i 49 kap. 13 § samt i 18 kap. 3 a § och 20 kap. 11 § . Ändringen får också betydelse vid överklagande av beslut enligt författningar utanför , vari anges att ett avgörande får överklagas till hovrätt enligt bestämmelserna i om över- klagande av beslut. I ett sådant mål kommer det att krävas prövnings- tillstånd enligt den nu behandlade paragrafen, om det inte i den särskilda författningen anges att sådant tillstånd inte krävs. 49 kap. 13 § För att hovrätten skall pröva tingsrättens dom i brottmål, såvitt avser annat än enskilt anspråk, krävs inte prövningstillstånd i andra fall än då den tilltalade genom domen 1.som enda påföljd dömts till böter, eller 2.frikänts från ansvar för brott för vilket det inte är föreskrivet svårare straff än fängelse . Har tingsrätten i en dom i brottmål även prövat enskilt anspråk mot den tilltalade krävs inte prövningstillstånd i den delen, om 1. ett överklagande avser frågan om den tilltalade skall dömas för den åtalade Prop. 2004/05:131 gärning som det enskilda anspråket hänför sig till, och 2. prövningstillstånd meddelas i den frågan eller sådant prövningstillstånd inte krävs. Kravet på prövningstillstånd enligt första stycket gäller inte om domen över- klagas av justitiekanslern eller en justitieombudsman. Det som sägs i förstatredje styckena gäller även beslut som får överklagas endast i samband med överklagande av dom. För att hovrätten i brottmål skall pröva tingsrättens slutliga beslut eller beslut som har meddelats under rättegången och som får överklagas särskilt krävs inte prövningstillstånd. (Jfr 49 kap. 13 § i Ds 2001:36.) Paragrafen behandlar frågor om krav på prövningstillstånd i brottmål. Skälen till ändringarna i paragrafen har behandlats i avsnitt 12.4.5. Reglerna har formulerats om med hänsyn till att de utgör undantag från det allmänna kravet på prövningstillstånd i 49 kap. 12 §. Denna om- formulering innebär inte någon ändring i sak. I första stycket har tydliggjorts att frågan om prövningstillstånd för överklagade enskilda anspråk inte regleras i detta stycke. Sådana anspråk omfattas i stället av det generella kravet på prövningstillstånd i 49 kap. 12 §, utom i de fall som behandlas i andra stycket. Stycket har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Andra stycket behandlar frågan om prövningstillstånd vid över- klagande av en dom rörande ett enskilt anspråk mot den tilltalade. Av bestämmelsen följer att prövningstillstånd inte krävs för det enskilda anspråket, om frågan om den tilltalade skall dömas för den åtalade gärning som det enskilda anspråket hänför sig till omfattas av ett överklagande och prövningstillstånd meddelas i den frågan eller sådant prövningstillstånd inte krävs. Genom att prövningstillstånd har gjorts till huvudregel enligt 49 kap. 12 § har bestämmelsen ändrats så att endast undantagen från den huvudregeln anges. Vidare har det tydliggjorts att undantaget från prövningstillstånd är kopplat till den skuldfråga som det enskilda anspråket hänför sig till. Om prövningstillstånd krävs enligt första stycket gäller undantaget enligt andra stycket således endast om hovrätten meddelar prövningstillstånd i skuldfrågan. Detta kan ha betydelse vid tillämpningen av de föreslagna reglerna om partiellt prövningstillstånd enligt 49 kap. 14 a § första stycket. Tredje stycket har ändrats endast i språkligt hänseende. I fjärde stycket har följdändringar gjorts med anledning av att paragrafen i övrigt formulerats om. Av femte stycket följer att sådana beslut som i brottmål meddelas under rättegången och som får överklagas särskilt, samt slutliga beslut, är undantagna från krav på prövningstillstånd på samma sätt som . Den tidigare hänvisningen i femte stycket till 54 kap. 11 § tredje stycket har ersatts av bestämmelser i 49 kap. 14 a § andra stycket. 49 kap. 14 § Prövningstillstånd skall meddelas om 1.det finns anledning att betvivla riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till, 2.det inte utan att sådant tillstånd meddelas går att bedöma riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till, 3. det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av Prop. 2004/05:131 högre rätt, eller 4. det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet. (Jfr 49 kap. 14 § i Ds 2001:36.) I paragrafen anges när prövningstillstånd skall meddelas. Bestämmel- serna har behandlats i avsnitt 12.4.6. I paragrafens inledning har förtydligats att tillstånd skall ges om någon av tillståndsgrunderna är uppfylld. Enligt första punkten skall prövningstillstånd meddelas om det finns anledning att betvivla riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till (ändringsfall). Bestämmelsen har getts en annan lydelse än den som gällt för motsvarande tillståndsgrund. Som framgår av avsnitt 12.4.6. är avsikten att ett relativt lågt krav skall gälla vid bedömningen av om en prövning av saken i hovrätten skulle kunna leda till en ändring av tingsrättsavgörandet. När hovrätten överväger om prövningstillstånd skall meddelas på denna grund, skall den ta ställning till både sak- och rättsfrågorna i målet. När det gäller sakfrågorna måste hovrätten ta del av den bevisning som lagts fram i tingsrätten i den utsträckning som är nödvändig i det enskilda fallet för att kunna ta ställning till huruvida bevisningen kan antas ha värderats på ett riktigt sätt. Om klaganden åberopar nya omständigheter eller bevis, måste hovrätten som ett led i tillståndsprövningen bedöma om det finns skäl att tillåta att omständig- heterna eller bevisningen åberopas och, om så är fallet, om detta nya material kan påverka utgången i målet. Att denna prövning skall ske som ett led i bedömningen av själva tillståndsfrågan innebär bl.a. att något beslut i frågan om tillåtande av nya bevis eller nya omständigheter inte skall fattas på detta stadium. Om det av överklagandet framgår att klaganden önskar inkomma med kompletterande underlag i något avseende, bör hovrätten innan beslut om prövningstillstånd fattas bereda honom eller henne tillfälle till detta (jfr RÅ 2004 not 115). Om hovrätten vid sin genomgång av sak- och rättsfrågorna finner något som ger anledning att betvivla tingsrättsavgörandets riktighet, skall prövningstillstånd meddelas. När det gäller mål där huvudfrågan är beroende av en skälighetsbedömning finns det dock inte anledning att meddela prövningstillstånd enbart av det skälet att hovrätten anser att tingsrättens bedömning av t.ex. ett skadeståndsbelopps storlek eller dagsböternas antal ter sig något sträng eller något mild i förhållande till hur hovrätten bedömer saken vid tillståndsprövningen. Enligt andra punkten, som är ny, skall prövningstillstånd meddelas om det inte utan att sådant tillstånd meddelas går att bedöma riktigheten av det slut tingsrätten kommit till (granskningsfall). Denna tillståndsgrund kan framför allt komma att tillämpas om det finns svårigheter att vid tillståndsprövningen bedöma tingsrättens överväganden i sakfrågan. För att avgöra om det vid tillståndsprövningen går att bedöma riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till måste hovrätten i regel först ta del av material från förhören i tingsrätten. Om domen inte innehåller en till- räckligt utförlig redovisning av sådana förhörsutsagor som tingsrätten lagt till grund för avgörandet och ljud- och bildupptagningarna från förhören av någon anledning inte finns tillgängliga kan hovrätten behöva meddela prövningstillstånd på denna grund. För att det på grundval av en ljud- eller bildupptagning eller utskrifter av förhör skall vara möjligt att Prop. 2004/05:131 bedöma tingsrättens bevisvärdering krävs det ofta, särskilt om bevis- ningen är omfattande, att tingsrättsavgörandet innehåller domskäl som närmare redovisar hur tingsrätten resonerat i sakfrågan. Om sådana saknas, kan det vara nödvändigt att bevilja prövningstillstånd med stöd av den nya tillståndsgrunden. Ett ytterligare exempel på när rätten kan behöva meddela prövningstillstånd med stöd av tillståndsgrunden för granskningsfall är om målet är så omfattande eller på annat sätt kompli- cerat att det vid tillståndsprövningen är svårt att bedöma om målet är rätt avgjort eller inte. Som exempel kan nämnas många patentmål eller andra omfattande eller komplicerade mål om tekniska eller ekonomiska förhållanden. Tredje och fjärde punkterna motsvarar hittillsvarande bestämmelser i första och tredje punkterna (prejudikatfall och extraordinära fall). 49 kap. 14 a § Prövningstillstånd får begränsas till att gälla en viss del av en dom eller ett slutligt beslut, om utgången i den delen inte kan påverka andra delar av det överklagade avgörandet. Ett prövningstillstånd som meddelas utan en sådan begränsning som avses i första stycket gäller 1.domen eller det slutliga beslutet i den utsträckning parten har överklagat avgörandet, 2.överklagade beslut som har tagits in i domen eller det slutliga beslutet och som inte angår ett ombud, ett vittne, en sakkunnig eller någon annan som inte var part eller intervenient i tingsrätten, och 3.överklagade beslut som får överklagas endast i samband med att domen eller det slutliga beslutet överklagas. Meddelas inte prövningstillstånd skall tingsrättens avgörande stå fast. En upp- lysning om detta skall tas in i hovrättens beslut. (Jfr 49 kap. 14 a § i Ds 2001:36.) I paragrafen, som är ny, finns regler om partiellt prövningstillstånd och om omfattningen av meddelat prövningstillstånd i övrigt samt verkan av att prövningstillstånd inte meddelas. Som närmare utvecklas i avsnitt 12.4.7 har i första stycket införts en möjlighet för hovrätten att begränsa ett prövningstillstånd till en viss del av det överklagade avgörandet, om utgången i den delen inte kan påverka andra delar av det överklagade avgörandet. Partiellt prövningstillstånd kan t.ex. meddelas för ett av flera kumu- lerade tvistemål. Vidare kan i ett mål om fullgörelse, där både skyldigheten att fullgöra och fullgörelsens storlek är tvistiga, prövnings- tillståndet begränsas till den senare men inte till den förra frågan. Prövningstillståndet kan vidare inskränkas till rättegångskostnadsfrågan. I brottmål kan prövningstillståndet begränsas till skadeståndsdelen. I brottmål kan vidare prövningstillståndet begränsas till någon eller några av de åtalade gärningarna samt påföljden eller till enbart påföljden eller till en fråga om förverkande. Prövningstillståndet kan däremot inte begränsas till skuldfrågan. Möjligheten att låta ett prövningstillstånd vara partiellt är fakultativ. Ett partiellt prövningstillstånd bör meddelas endast om detta i det enskilda fallet framstår som lämpligt. Om hovrätten meddelar partiellt prövningstillstånd och alltså inte Prop. 2004/05:131 beviljar prövningstillstånd i övriga delar, får beslutet i avslagsdelen anses vara ett slutligt beslut och kunna överklagas enligt vanliga regler. För det fall avslagsbeslutet överklagas har hovrätten att ta ställning till om den fortsatta prövningen i hovrätten av någon särskild anledning bör avvakta utgången i . Om hovrätten anser att detta är lämpligt bör målet alltså kunna vilandeförklaras enligt bestämmelserna i 32 kap. 5 § RB. Andra stycket innehåller regler om omfattningen av ett beslut att meddela prövningstillstånd. Reglerna ersätter utan någon ändring i sak de hittillsvarande hänvisningarna i 49 kap. 12 tredje stycket och 49 kap. 13 § femte stycket till 54 kap. 11 § tredje stycket. Tredje stycket föreskriver, delvis efter mönster av 54 kap. 11 § fjärde stycket, att tingsrättens dom eller beslut skall stå fast i den utsträckning prövningstillstånd inte meddelas samt att en upplysning om detta skall tas in i hovrättens tillståndsbeslut. 50 kap. 4 § Överklagandet skall innehålla uppgifter om 1.den dom som överklagas, 2.i vilken del domen överklagas och den ändring i domen som yrkas, 3.grunderna för överklagandet och i vilket avseende tingsrättens domskäl enligt klagandens mening är oriktiga, 4.de omständigheter som åberopas till stöd för att prövningstillstånd skall meddelas, när sådant tillstånd krävs, och 5.de bevis som åberopas och vad som skall styrkas med varje bevis. Har en omständighet eller ett bevis som åberopas i hovrätten inte lagts fram tidigare, skall klaganden i mål där förlikning om saken är tillåten förklara anled- ningen till det. Skriftliga bevis som inte har lagts fram tidigare skall ges in med överklagandet. Vill klaganden att det skall hållas ett förnyat förhör eller en förnyad syn på stället, skall han eller hon ange det och skälen till detta. Klaganden skall också ange om han eller hon vill att motparten skall infinna sig personligen vid huvudförhandling i hovrätten. (Jfr 50 kap. 4 § i Ds 2001:36.) Paragrafen innehåller bestämmelser om vad ett överklagande i tvistemål skall innehålla. I andra stycket anges klagandens skyldighet att bl.a. ange vilken munt- lig bevisning som enligt hans eller hennes uppfattning behöver tas upp på nytt och skälen till det. Bestämmelsen har ändrats redaktionellt för att överensstämma med den nya lydelsen av 50 kap. 23 §. Övriga ändringar är av endast språklig karaktär. 50 kap. 7 § Uppfyller överklagandet inte föreskrifterna i 4 § eller är det på annat sätt ofull- ständigt, skall hovrätten förelägga klaganden att avhjälpa bristen. Något före- läggande behöver dock inte meddelas om överklagandet är ofullständigt endast i fråga om sådana uppgifter som avses i 4 § första stycket 4. Följer klaganden inte föreläggandet skall överklagandet avvisas, om det är så ofullständigt att det inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för en rättegång i hovrätten. (Jfr 50 kap. 7 § i Ds 2001:36.) Paragrafen innehåller bestämmelser om komplettering och avvisning Prop. 2004/05:131 av ofullständiga överklaganden av en tingsrätts dom i tvistemål. behandlats i avsnitt 12.4.8. Enligt en ny andra mening i första stycket är hovrätten inte längre skyldig att förelägga klaganden att komplettera överklagandet enbart av den anledningen att klaganden inte angett några omständigheter till stöd för att prövningstillstånd skall meddelas. De skäl som klaganden anfört som skäl för att tingsrättens dom skall ändras får då även anses utgöra skäl för att prövningstillstånd skall meddelas. Hovrätten bör dock före- lägga klaganden i detta hänseende, om tingsrätten av misstag låtit bli att i avgörandet upplysa om att prövningstillstånd krävs och det inte av överklagandet framgår att klaganden känner till detta krav och det inte är klart att prövningstillstånd skall meddelas. Samma sak gäller om tings- rättens information är oklar eller felaktig. Hovrätten bör även förelägga klaganden att inkomma med komplettering rörande tillståndsskälen om överklagandet innehåller en argumentation i tillståndsfrågan som är oklar och det inte kan uteslutas att tillstånd skall meddelas. Detsamma gäller om hovrätten enligt denna paragraf av annan anledning skall förelägga klaganden att komplettera sitt överklagande och överklagandet är bristfälligt även vad gäller tillståndsskälen. 50 kap. 7 a § Om överklagandet inte avvisas enligt 6 § eller 7 § andra stycket, skall hovrätten, när prövningstillstånd krävs, besluta om sådant tillstånd skall meddelas. Om det behövs, skall beslutet föregås av skriftväxling. Om det finns särskilda skäl, får sammanträde hållas innan frågan om prövnings- tillstånd avgörs. Till ett sådant sammanträde skall parterna kallas. Uteblir en part, får frågan ändå avgöras. (Jfr 50 kap. 7 a § i Ds 2001:36.) I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om handläggningen av frågor om prövningstillstånd i hovrätt såvitt avser tvistemål. Enligt första stycket som ersätter nuvarande 50 kap. 11 § skall hovrätten, om överklagandet inte avvisats enligt 6 § eller 7 § andra stycket, besluta i frågan om prövningstillstånd, om sådant tillstånd krävs. Det innebär att hovrätten måste avgöra om det finns något hinder enligt 6 § att ta upp överklagandet till prövning eller om överklagandet är ofullständigt enligt 7 § innan tillståndsfrågan kan prövas. Om det behövs, skall beslutet i tillståndsfrågan föregås av skrift- växling. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.4.9. Ett behov av skriftväxling kan finnas t.ex. om klaganden anfört nya omständigheter eller bevis eller i övrigt lämnat nya uppgifter. Även i vissa andra fall när det framstår som tveksamt om prövningstillstånd skall meddelas kan ett yttrande från motparten ge kompletterande upplysningar av värde för tillståndsprövningen. Vidare bör skriftväxling ske om det är sannolikt att prövningstillstånd kommer att meddelas och målet kan avgöras i sak i anslutning till tillståndsprövningen. Ett sådant förfarande förutsätter emellertid att skriftväxlingen inte begränsas till frågan om prövnings- tillstånd utan avser själva överklagandet och att detta delges motparten. För att målet skall kunna avgöras i sak i anslutning till tillstånds- prövningen utan ytterligare skriftväxling krävs vidare att det är uppenbart att parterna kan anses ha slutfört sin talan utan ett särskilt föreläggande Prop. 2004/05:131 om det (jfr t.ex. 50 kap. 14 §). Normalt bör hovrätten tillståndspröva ett överklagande i dess helhet på en och samma gång. kan det dock vara lämpligt att ta upp en viss del av målet till särskild tillståndsprövning.