prop · GS0385 · 2005-03-16 00:00:00 — Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot kommitténs förslag. Skälen för regeringens förslag: Den nuvarande aktiebolagslagen innehåller bestämmelser om tilldelning av aktier såväl när det gäller bolagsbildning som senare emissioner (se 2 kap. 6 § och 4 kap. 9 §). Vi har i avsnitt 5.6 gjort bedömningen att det fortsättningsvis inte finns behov av särskilda regler om aktietilldelning i samband med bolags- bildningen. Detta hänger samman med att det enligt vårt förslag är enbart stiftare som skall få teckna aktier vid bolagsbildningen. Någon mot- svarande begränsning föreslås inte gälla vid emissioner. Därmed blir det också nödvändigt att ha regler om tilldelning av aktier. ankommer det på styrelsen att, när aktieteckningen är avslutad, besluta om tilldelning av nya aktier. Om styrelsen anser att någon aktieteckning är ogiltig, skall aktietecknaren genast underrättas om detta. Vi anser att detta är en lämplig ordning och föreslår att regler av samma innebörd tas med i den nya lagen. I konsekvens med våra tidigare överväganden anser vi att motsvarande regler i fortsättningen bör gälla för konvertibler och teckningsoptioner. För att aktieägarna skall kunna utöva de rättigheter som är förenade med de nya aktierna måste de bli införda i aktieboken. Det bör därför, liksom , krävas att styrelsen genast ser till att så sker. I kupongbolag bör skyldigheten att föra in aktierna i aktieboken direkt åvila styrelsen medan det i avstämningsbolag bör ankomma på styrelsen att anmäla aktietilldelningen till den centrala värdepappersförvararen, som sedan i sin tur har att göra erforderliga ändringar i aktieboken. Det kan förekomma att det belopp eller det lägsta belopp som har bestämts för emissionen inte tecknas inom teckningstiden. I sådana fall bör emissionen rimligen inte få fullföljas. I den nuvarande aktiebolags- lagen (se 4 kap. 10 § och 5 kap. 7 §) föreskrivs också att ett beslut om emission av aktier eller konvertibler förfaller om emissionen inte har fulltecknats. Vi föreslår att bestämmelser av denna innebörd tas in i den nya lagen och att motsvarande i fortsättningen skall gälla om det för en emission av teckningsoptioner har bestämts ett visst minsta antal optioner och detta antal inte tecknas inom teckningstiden. Regeringens förslag: Betalning för aktier, konvertibler och tecknings- optioner skall erläggas kontant eller med apportegendom. Vid emission av aktier eller konvertibler skall endast sådan egendom som är eller kan antas vara till nytta för bolaget kunna utgöra apportegendom. Värdet på sådan egendom skall inte få sättas högre än det verkliga värdet för bo- laget. Kontant betalning för aktier och konvertibler skall i privata bolag ske till ett för ändamålet särskilt öppnat konto hos en bank, ett kreditmark- nadsföretag eller ett motsvarande utländskt kreditinstitut i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. I publika aktiebolag skall betalningen få ske direkt till bolaget. Apportegendom skall avskiljas för bolagets räkning på lämpligt sätt. En skuld på grund av teckning av aktier eller konvertibler skall få kvittas mot en fordran hos bolaget endast om detta har angetts i emissionsbeslutet eller, i publika aktiebolag, om styrelsen ger sitt god- kännande. En aktie som inte betalas i rätt tid skall kunna förklaras förverkad för den betalningsskyldige. Kommitténs förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med rege- ringens förslag. Kommittén har emellertid föreslagit att det skall krävas att tillskott i pengar sätts in på en bank i . Vidare har kommittén föreslagit att förbudet mot kvittning skall gälla endast vid nyemission av aktier (SOU 1997:22 s. 364 f. och SOU 2001:1 s 349). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot kommitténs förslag. Skälen för regeringens förslag Vi har tidigare nämnt att emission av aktier och konvertibler kan ske mot betalning med pengar eller med apportegendom. Vi föreslår att denna ordning skall bestå. Som tidigare framgått föreslår vi att tecknings- optioner i fortsättningen skall kunna ges ut utan vederlag. I konsekvens härmed bör det inte uppställas några särskilda begränsningar när det gäller vilken egendom som får utgöra vederlag i de fall då tecknings- optionerna ges ut mot betalning. Även i de fallen bör det således vara möjligt att betala med apportegendom. Vi återkommer i avsnitt 9.3.10 till vad som bör gälla i detta avseende vid utnyttjandet av optionsrätten. Vi har tidigare framhållit vikten av en korrekt värdering av apport- egendom i samband med en bolagsbildning. Frågan är av samma bety- delse vid senare emissioner av aktier eller konvertibler. En felaktig värdering av apportegendomen kan innebära att bolaget faktiskt inte till- förs värden som svarar mot den beslutade ökningen av aktiekapitalet. En övervärdering av apportegendom kan också missgynna dem som tecknar aktier eller konvertibler mot betalning i pengar. För att undvika olägen- heter av detta slag uppställs ett krav på att endast sådan egendom som är eller kan antas vara till nytta för bolaget kan utgöra apport- egendom och att värdet på apportegendomen inte får sättas högre än det verkliga värdet. Vidare krävs att apportvillkoren anges i emissions- beslutet, att det till beslutet fogas en redogörelse från styrelsen för de omständigheter som kan vara av betydelse vid bedömningen av värdet på egendomen och att revisorerna avger ett yttrande över denna redogörelse. Vi anser att detta bör gälla även fortsättningsvis. Bestämmelser om vilken egendom som får utgöra apportegendom och hur denna skall värderas behövs dock inte när det gäller emission av teckningsoptioner. De borgenärsskyddsintressen som ligger bakom dessa regler gör sig i dessa fall gällande först i ett senare skede, nämligen när tecknings- optionerna utnyttjas (se vidare avsnitt 9.3.10). Reglerna om att apport- villkoren skall redovisas i emissionsbeslutet och inför stämmans beslut bli föremål för en revisorsgranskning är däremot primärt uppställda i aktieägarnas intresse. De bör därför gälla även vid emission av teck- ningsoptioner. En situation som ligger apportemissionen nära är den då betalning erläggs genom kvittning mot en fordran hos bolaget. Den frågan behand- las särskilt under följande rubrik. Kontant betalning för nyemitterade aktier skall enligt gällande regler, i likhet med vad som gäller vid bolagsbildning, erläggas genom insättning på en bankräkning som bolaget har öppnat hos ett svenskt bankinstitut (se 4 kap. 12 § andra stycket aktiebolagslagen). Detta gäller dock endast bolag vars bundna egna kapital före emissionen understiger . Det har ansetts att det skulle innebära onödiga olägenheter för större bolag att tvingas slussa betalning för tecknade aktier över ett särskilt konto. I bolag med ett eget kapital som överstiger får betalningen därför ske direkt till bolaget. Vi anser att de beskrivna reglerna om kontant betalning för nyemitte- rade aktier är ändamålsenliga och ägnade att trygga att emissionen leder till en faktisk kapitaltillförsel till bolaget. Regler av detta slag bör därför finnas även i den nya lagen. Reglerna bör i fortsättningen gälla även vid kontant betalning för konvertibler och vid aktieteckning med utnyttjande av optionsrätt. I konsekvens med vad vi har föreslagit beträffande bolags- bildningen (se avsnitt 5.7.) föreslår vi dock att kravet på insättning på bankkonto i fortsättningen skall avse en bank, ett kreditmarknadsföretag eller ett motsvarande utländskt kreditinstitut inom EES. Vidare anser vi, liksom kommittén, att det undantag som är knutet till storleken på bolagets bundna egna kapital i fortsättningen lämpligen i stället bör knytas till indelningen i privata aktiebolag och publika aktiebolag. Vi föreslår således att kravet på betalning till visst bankkonto i fortsätt- ningen skall gälla endast för privata aktiebolag. När det gäller betalning med apportegendom bör det, i konsekvens med vad vi har föreslagit beträffande bolagsbildningen, krävas att egen- domen avskiljs på ett sådant sätt som krävs för att sakrättsligt skydd skall uppkomma. En särskild fråga är hur man skall behandla skulder respektive fordringar på grund av teckning av nyemitterade aktier. Enligt den nuvarande aktie- bolagslagen skall i detta avseende i huvudsak samma regler tillämpas som vid utgivande av aktier i samband med bolagets bildande (se 4 kap. 11 § jämförd med 2 kap. 10 och 11 §§). En viktig skillnad är emellertid att det vid nyemission av aktier, till skillnad från i bolagsbildningsfallet, är möjligt att under vissa förutsättningar kvitta skulder på grund av aktie- teckning mot fordringar på bolaget. Detta är enligt vår uppfattning en lämplig ordning. Visserligen hade det, som Lagrådet har påpekat, varit ännu bättre för övriga borgenärer och bolaget om kontantbetalning alltid hade skett, men en sådan ordning skulle kraftigt minska användbarheten av emissionsinstitutet, eftersom kvittningsrätten ofta kan vara en förut- sättning för att aktieteckning skall ske. En möjlighet till kvittning i sam- band med nyemission kan också vara av särskild betydelse i samband med rekonstruktion av företag (jfr Lagrådets yttrande och Nerep, Aktiebolagsrättslig analys, 2003 s. 209 f.) Vi anser därför att det även fortsättningsvis skall vara tillåtet med kvittning vid nyemission av aktier. För att kvittning skall få ske krävs enligt den nuvarande aktiebolags- lagen att bestämmelser om saken har tagits in i emissionsbeslutet. Vidare får kvittning ske i bolag vars bundna egna kapital före emissionen uppgår till , under förutsättning att styrelsen lämnar sitt medgivande. Ett sådant medgivande får inte lämnas, om det skulle vara till skada för bolaget och dess borgenärer. Vi föreslår att motsvarande bestämmelser tas in i den nya lagen. I likhet med kommittén anser vi dock att möjligheten för styrelsen att medge kvittning bör omfatta alla publika aktiebolag. För att aktieägarna skall kunna bedöma konsekvenserna av ett villkor om kvittningsrätt bör det liksom krävas att det lämnas samma slag av information som vid apportemission. Sålunda bör det krävas att sty- relsen upprättar en redogörelse för de omständigheter som kan vara av betydelse vid bedömningen av kvittningsvillkoren. I lagrådsremissen uppställdes, såsom Lagrådet har påpekat, inte något krav på revisors- granskning av kvittningsvillkoren. Lagrådet har ifrågasatt om revisorn inte bör bestyrka att kvittningsrätten avser giltiga motfordringar som finns redan vid emissionen. Enligt vår mening är det rimligt att aktieägar- nas beslutsunderlag i detta avseende är likvärdigt med underlaget inför en apportemission. Vi föreslår därför att revisorn i förekommande fall skall yttra sig även över kvittningsvillkor. De begränsningar som, i enlighet med det anförda, gäller i fråga om kvittning vid nyemission av aktier gäller även vid emission av konvertibler och skuldebrev förenade med teckningsoptioner (se 5 kap. 7 § andra stycket och 13 § aktiebolagslagen). Kommittén har ansett att motiven bakom begränsningarna saknar bärkraft när det gäller sådana emissioner. Enligt kommitténs uppfattning bör konvertibler i detta sam- manhang behandlas som skuldförbindelser och inte som aktier. Kom- mittén har inte heller funnit skäl att göra reglerna tillämpliga på teck- ningsoptioner. Vi delar kommitténs uppfattning när det gäller tecknings- optioner. Betalningen för teckningsoptioner har inte något omedelbar koppling till aktiekapitalet. De borgenärsskyddsaspekter som ligger bakom begränsningarna i fråga om kvittning i samband med aktieteck- ning gör sig därför inte gällande på samma sätt vid betalning för teck- ningsoptioner. Däremot anser vi att det är naturligt att i detta avseende behandla konvertibler på samma sätt som aktier. Betalningen för konver- tiblerna blir ju i och med att konverteringsrätten utnyttjas i själva verket betalning för de aktier som konvertiblerna byts mot. Vi anser därför att det även fortsättningsvis bör finnas begränsningar när det gäller möjlig- heterna att betala tecknade konvertibler genom kvittning. Sålunda före- slår vi att det, liksom , inte skall vara möjligt att betala för konver- tibler genom kvittning annat än om det finns en bestämmelse om detta i emissionsbeslutet. Därutöver bör det, i likhet med vad vi föreslagit beträffande nyemission av aktier, vara möjligt för styrelsen i ett publikt aktiebolag att tillåta kvittning i vissa fall. Enligt den nuvarande aktiebolagslagen är det, på samma sätt som vid bolagsbildning, förbjudet att överlåta och pantsätta fordringar på grund av teckning av nyemitterade aktier, konvertibler eller teckningsoptioner. I avsnitt 5.7 har vi föreslagit att dessa förbud tas bort såvitt gäller aktie- teckning i samband med bolagsbildning. Det finns inte anledning att bedöma frågan annorlunda vid nyemission av aktier och emission av konvertibler eller teckningsoptioner. Vi föreslår därför att överlåtelse- och pantsättningsförbudet utmönstras även i denna del. Om en tecknad aktie inte betalas i rätt tid, kan styrelsen enligt gällande regler välja mellan att utkräva tecknade belopp och att förklara aktien förverkad för den betalningsskyldige (se 4 kap. 11 § jämförd med 2 kap. 11 § aktiebolagslagen). En förutsättning för att förverkande skall kunna ske är att styrelsen först på visst sätt har skickat en anmaning till den betalningsskyldige. En aktie som har förverkats för den betalningsskyl- dige upphör inte automatiskt att gälla utan kan övertas av någon annan. Övertas inte aktien, blir den emellertid ogiltig. I sådana fall skall den för vilken aktien har förverkats gentemot bolaget svara för en femtedel av full betalning för aktien. Enligt vår uppfattning är det angeläget att styrelsen även fortsätt- ningsvis har möjlighet att vidta adekvata åtgärder om en tecknad aktie inte betalas . Regler om detta bör därför tas med i den nya lagen. Reglerna bör i allt väsentligt ha samma innebörd som de nuvarande. I ett avseende finns det dock anledning att ifrågasätta värdet av den nu- varande regleringen. Det gäller bestämmelsen om att den för vilken aktie har förverkats skall svara för en femtedel av aktiens värde om aktien inte övertas av någon annan. har kunnat bedöma har bestämmelsen aldrig tillämpats. Kommitténs uppfattning är att bestäm- melsens effekt på aktietecknarnas betalningsvilja torde vara obetydlig. Vi delar kommitténs uppfattning och föreslår därför att det inte tas med någon motsvarande bestämmelse i den nya lagen. Regeringens förslag: Senast efter ett beslut om nyemission av aktier, emission av teckningsoptioner eller emission av konvertibler skall styrelsen anmäla beslutet till . Vid emission av aktier eller konvertibler skall det till anmälan fogas särskilda revisors- och bankintyg angående betalningen för tecknade aktier eller konvertibler. Emissionsbeslutet skall inte få registreras om emissionen inte har fulltecknats eller, när det gäller emission av aktier och konvertibler, om full och godtagbar betalning inte har erlagts för tecknade aktier respek- tive konvertibler. Det nuvarande kravet på att full betalning skall er- läggas för de i det förut registrerade aktiekapitalet ingående aktierna tas bort. En nyemission av aktier skall få registreras successivt efter hand som betalningen för de nyemitterade aktierna flyter in. Om emissionen har gjorts beroende av att ett visst lägsta belopp tecknas, skall emellertid detta belopp ha betalats in innan delregistrering får ske. Genom registreringen av en nyemission av aktier skall aktiekapitalet anses ökat med det sammanlagda kvotvärdet av tecknade och tilldelade nya aktier. Avdrag skall göras för aktier som har förklarats förverkade och inte övertagits av någon annan. Om anmälan om registrering inte görs eller om vägrar registrering, skall bolaget återbetala vad som har erlagts för teck- nade aktier, konvertibler eller teckningsoptioner. Kommitténs förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med rege- ringens förslag. Kommitténs förslag beträffande rättsverkningarna av en nyemission har dock en något annan innebörd. Vidare har kommittén föreslagit att kravet på särskilda bankintyg tas bort (SOU 2001:1 s. 349 f. samt SOU 1997:22 s. 216 f. och 366 f.). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har inte haft några invändningar mot kommitténs förslag. har dock avstyrkt förslagen om att ta bort kravet på bankintyg i regist- reringsärenden och att tillåta delregistrering av emissioner. Verket har även ansett att det bör krävas att en tidigare registrerad emission skall vara registrerad innan en senare beslutad emission kan registreras. har ansett att det vore ändamålsenligt att vid sidan av möjligheten till successivregistrering behålla de befintliga bestäm- melserna som gör det möjligt att under vissa förutsättningar registrera hela kapitalökningen när hälften av emissionsbeloppet har inbetalats. Skälen för regeringens förslag Vi har tidigare konstaterat att beslut om fondemission bör registreras. Detsamma bör givetvis gälla andra emissionsbeslut. När det gäller ny- emission av aktier föreskrivs i den nuvarande aktiebolagslagen att be- slutet skall anmälas för registrering . Vi anser att detta är en lämplig ordning och att samma tidsfrist bör gälla för beslut om emission av konvertibler och teckningsoptioner. Vi har beträffande registrering av nybildade bolag föreslagit att ett grundläggande registreringskrav skall vara att bolagsbildningen har skett på ett författningsenligt sätt. Ett motsvarande krav bör uppställas i fråga om registrering av emissionsbeslut. När det gäller de närmare kraven för registrering gör vi följande överväganden. Enligt den nuvarande aktiebolagslagen krävs det för att en nyemission skall kunna registreras att full betalning har erlagts för alla de aktier som ingår i det förut registrerade aktiekapitalet. Kommittén har ansett att detta krav bör utmönstras ur lagen. Vi delar den uppfattningen. Bestämmelsen behövs inte längre. Med de regler som vi föreslår skall det över huvud ta- get inte kunna förekomma att ett bolag står registrerat för ett aktiekapital som är större än vad som har inbetalats till bolaget (se vidare nedan). Som vi har konstaterat i avsnitt 9.3.7 bör en emission av aktier eller konvertibler inte få fullföljas om det belopp eller lägsta belopp som har bestämts i samband med en emission inte har tecknats inom tecknings- tiden. Vi har vidare föreslagit att detsamma skall gälla då det för en emission av teckningsoptioner har bestämts ett visst minsta antal optioner och detta antal inte tecknas inom teckningstiden. Om emissionsbeslutet har förfallit på någon av dessa grunder, bör beslutet givetvis inte få re- gistreras. Vi föreslår därför att beslutet inte skall få registreras om emissionen inte har fulltecknats. Vid nyemission av aktier är det av stor vikt att ökningsbeloppet också har tillförts bolaget. Det bör inte få förekomma att ett bolag står registre- rat för ett aktiekapital som är större än det belopp som faktiskt har be- talats in till bolaget. För att skapa garantier för detta föreslår vi att det för registrering av ett beslut om nyemission av aktier skall krävas att full och godtagbar betalning har erlagts för samtliga tecknade aktier. Något motsvarande krav på full betalning är inte motiverat vid emission av teckningsoptioner. Vid sådan emission bör kontrollen av att det har inbetalats medel som svarar mot ökningen av aktiekapitalet göras i samband med nyteckningen av aktierna (se vidare avsnitt 9.3.9). Det är först då som det går att ta ställning till om bolaget tillförs ett vederlag som svarar mot höjningen av aktiekapitalet. När emissionen av option- erna registreras bör det således räcka med en kontroll av att det samman- lagda antalet teckningsoptioner som har tecknats och tilldelats uppgår till det antal eller lägsta antal optioner som har bestämts för emissionen. Det är inte lika klart vad som bör gälla vid emission av konvertibler. Vad som talar för att betalning för tecknade konvertibler skall kontrolle- ras är, såsom kommittén har konstaterat, att fordringarna enligt konver- tiblerna är avsedda att användas som betalning för nya aktier. är det först vid konverteringen som det slutligen går att fastställa om bolaget har tillförts tillgångar som svarar mot ökningen av aktiekapitalet. På så sätt kan en emission av konvertibler likställas med en emission av teckningsoptioner. Det kan hävdas att det då är logiskt att kontrollen av betalningen även i konvertibelfallet sker först i samband med konver- teringen. Enligt vår uppfattning står det emellertid klart att det skulle vara förenat med betydande svårigheter att vid konverteringen göra en bedömning av vederlag som i vissa fall har erlagts . har varit inne på skulle en sådan ordning också leda till en otillfredsställande osäkerhet kring konvertiblernas värde. Vi före- slår därför att det bör krävas bevis om full och godtagbar betalning för konvertibler i samband med att emissionen registreras. Vi återkommer i avsnitt 9.3.11 till vilken kontroll som bör ske i registreringsärendet när konvertiblerna senare konverteras till aktier. För att möjliggöra en kontroll av betalningen för utgivna aktier och konvertibler bör det krävas revisors- och bankintyg av det slag som vi har behandlat i anslutning till bestämmelserna om bolagsbildning (se avsnitt 5.10). Enligt gällande rätt får, i fråga om avstämningsbolag, revisorsyttrandet ersättas av en försäkran från den centrala värdepappers- Kommittén har, med hänvisning till att detta alternativ aldrig har utnyttjats i praktiken, ansett att denna möjlighet bör tas bort. Vi har samma uppfattning. Successiv inbetalning av aktiekapitalet Vid kontantemission i bolag vars bundna egna kapital före emissionen uppgår till kan enligt gällande regler en nyemission av aktier registreras när halva det tecknade beloppet har betalats (se 4 kap. 12 § första stycket 3). Att betalning har skett skall framgå av ett yttrande av en auktoriserad eller godkänd revisor. I avstämningsbolag får revi- sorsyttrandet ersättas av en försäkran från den centrala värdepappersför- vararen. Resterande belopp skall betalas från registre- ringen (se 4 kap. 13 §). Senast efter utgången av skall bolaget anmäla hur många av de i den registrerade kapitalökningen ingående aktierna som har blivit till fullo betalda. Även krävs ett revisorsyttrande eller en försäkran från den centrala värdepappersför- vararen. Visar det sig att alla aktier inte har betalats, skall sätta ned det registrerade aktiekapitalet med det sammanlagda nominella beloppet av de obetalda aktierna. Bestämmelserna om registrering av aktiekapitalet i två omgångar syf- tar främst till att underlätta för svenska bolag som vänder sig till utländ- ska kapitalmarknader för att skaffa riskkapital. En större nyemission som sker genom att teckningsrätterna bjuds ut på en utländsk marknad kan ta . Det har ansetts vara olämpligt att bolaget i en sådan situation inte skall kunna registrera en kapitalökning förrän alla tecknade och till- delade aktier har betalats. De ifrågavarande bestämmelserna innebär alltså att ett bolag kan stå registrerat för ett aktiekapital som är större än det belopp som faktiskt har inbetalats. Som vi har varit inne på anser vi inte att detta är lämpligt. Vi föreslår därför, i likhet med kommittén, att de nu- varande bestämmelserna om successiv inbetalning utmönstras ur lagen. För att tillgodose det praktiska behov som, i enlighet med vad som har sagts, kan uppkomma i vissa bolag har kommittén föreslagit att bolagen i stället skall få registrera ökningsbeloppet efterhand som betal- ningen för de nyemitterade aktierna flyter in. Patent- och registrerings- verket har avstyrkt det förslaget. Om en möjlighet till delregistrering ändå införs bör det, enligt verket, krävas att det lägsta belopp varmed aktiekapitalet skall höjas skall vara såväl tecknat som betalt. I sitt slut- betänkande har kommittén också utformat sitt förslag på det sättet.