prop · GS03175d2 · 2005-07-07 00:00:00 — få rätt därtill (ledningsrätt). Vid upplåtelse av utrymme enligt första stycket 3 skall ledningsrätt upplåtas i utrymme inom den fastighet eller den tomträtt som byggnaden eller anläggningen är belägen på. Fråga om ledningsrätt prövas vid förrättning. Ledningsrätt omfattar enligt vad som bestäms vid förrättningen befogenhet att vidta de åtgärder som behövs för att dra fram och använda ledningen. På begäran av ledningens innehavare kan bestämmas att ledningsrätt skall höra till dennes fastighet eller inskrivna tomträtt. 1 Nuvarande lydelse vad gäller bestämmelserna i 2 och 11 a §§ enligt förslag som har lagts fram i promemoria med utkast till lagrådsremiss. Lagen gäller för ledningar av följande slag, 1.ledning som ingår i elektroniskt kommunikationsnät för allmänt ändamål samt allmän svagströmsledning för signalering, fjärrmanövrering, dataöverföring eller liknande ändamål, 2.elektrisk starkströmsledning för vilken koncession fordras eller som behövs för sådana ledningar som avses i 1, 3.vatten- eller avloppsledning som a)ingår i allmän va-anläggning, b)förser samhälle med vatten eller därifrån bortför avloppsvatten eller annan orenlighet, c)gagnar näringsverksamhet eller kommunikationsanläggning av betydelse för riket eller viss ort eller d)medför endast ringa intrång i jämförelse med nyttan och inte tillgodoser endast en enstaka fastighets husbehov, 4. ledning genom vilken fjärrvärme, olja, gas eller annan råvara eller produkt transporteras från produktionsställe, upplag eller lastplats och som a)tillgodoser ett allmänt behov, b)gagnar näringsverksamhet eller kommunikationsanläggning av be- tydelse för riket eller viss ort eller c) medför endast ringa intrång i jämförelse med nyttan. Anordning som ingår i elektroniskt kommunikationsnät för allmänt ändamål men som inte utgör ledning skall vid tillämpningen av denna lag anses som ledning enligt första stycket 1. Lagen gäller ej om utrymme för Lagen gäller inte om utrymme ledning kan upplåtas med stöd av för ledning kan upplåtas med stöd anläggningslagen (1973:1149). av anläggningslagen (1973:1149). Bestämmelser om samverkan mel- lan olika ledningsägare finns i 1 § andra stycket anläggningslagen. Vad som i denna lag föreskrivs om ledning skall även gälla för rör eller annan anordning som anläggs för att dra fram och använda ledning som anges i 2 § första stycket 1 och 2. Detsamma skall gälla för tunnlar som används i stället för sådana ledningar som anges i 2 § första stycket 3. Ledningsrätt som avser sådan ledning som anges i 2 § första stycket 2 ger ledningens innehavare rätt att inom det utrymme som har upplåtits för ledningen dra Ledningsrätt som avser sådan ledning som anges i 2 § första stycket 2 ger ledningsrättshavaren rätt att inom det utrymme som har upplåtits för ledningen dra fram 2 Lydelse enligt förslag i utkast till lagrådsremiss. fram och begagna även sådana ledningar som anges i 2 § första stycket 1. Ledningens innehavare får dra fram ledning med stöd av första stycket tidigast efter det att fastighetens ägare underrättats om när arbetet skall påbörjas. Underrättelse skall anses ha skett när meddelandet sänts med brev till fastighetsägaren under dennes adress. och använda även sådana ledningar som anges i 2 § första stycket 1. Ledningsrättshavaren får dra fram ledning med stöd av första stycket tidigast efter det att fastighetens ägare underrättats om när arbetet skall påbörjas. Underrättelse skall anses ha skett när meddelandet sänts med brev till fastighetsägaren under dennes adress. Om ledningsrätt har upplåtits i annan egendom än fast egendom, skall vad som sägs i andra stycket om fastighetsägare i stället avse ägaren eller innehavaren av den egendom i vilken ledningsrätt har upplåtits. Den som innehar fastighet på grund av testamentariskt förordnande utan att äganderätten tillkommer någon anses vid lagens tillämpning som fastighetens ägare. Den som innehar fastighet eller annan egendom på grund av testamentariskt förordnande utan att äganderätten tillkommer någon anses vid lagens tillämpning som egendomens ägare. sluta att en innehavare av en sådan sluta att en innehavare av en sådan ledning som avses i 2 § första ledning som avses i 2 § har rätt att stycket 1 har rätt att låta annan dra låta annan dra fram och använda fram och använda ytterligare led- ytterligare ledningar av det slag ningar av det slag som anges i 2 § som anges i 2 § första stycket 1 första stycket 1 inom det upplåtna inom det upplåtna utrymmet. Ett sådant beslut får sådant beslut får meddelas endast meddelas endast om det med hän- om det med hänsyn till ledningens syn till ledningens beskaffenhet beskaffenhet finns ett behov av en finns ett behov av en sådan rätt sådan rätt och den kan anses fören- och den kan anses förenlig med lig med bestämmelserna i 611 §§. bestämmelserna i 611 §§. Om lantmäterimyndigheten har meddelat ett sådant beslut som avses i första stycket, får ledningsrättshavaren själv dra fram och använda en sådan ledning som avses i beslutet i stället för att låta någon annan göra eller annat utrymme för eller annat utrymme för 3 Lydelse enligt förslag i utkast till lagrådsremiss. ledning får tagas i anspråk på ledning får tas i anspråk på fastig- fastighet, om det icke orsakar syn- het, om det inte orsakar synnerligt nerligt men för fastigheten. men för fastigheten. Vad som föreskrivs om fastighet skall tillämpas också i fråga om tomträtt, byggnad eller annan anläggning som inte hör till fastig- heten eller tomträtten samt väg- anordning enligt 2 § väglagen (1971:948). Även om synnerligt men uppkommer, är fastighet skyldig att avstå utrymme, om ledningen är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt eller om ledningen enligt beslut av koncessionsmyndighet skall framdragas över fastigheten. Om ägaren begär det, skall fastigheten inlösas. Är olägenheten begränsad till viss del av fastigheten, skall endast den Ledningens innehavare är berät- Ledningens innehavare är berät- tigad att lösa sådan fastighet eller tigad att lösa sådan fastighet eller del av fastighet som avses i andra del av fastighet som avses i andra stycket, om detta skulle medföra stycket, om detta skulle medföra endast en ringa höjning av den er- endast en ringa höjning av den sättning som tillkommer fastig- ersättning som tillkommer fastig- hetsägaren och denne icke har ett hetsägaren och denne inte har ett beaktansvärt intresse av att behålla beaktansvärt intresse av att behålla Vid bedömande av frågan om rätt Vid bedömande av frågan om rätt till inlösen föreligger, skall kost- åtgärd som anges i nad för åtgärd som anges i 4 kap. 4 kap. 1 § andra stycket expropria- tionslagen räknas in i ersättningen. lagen räknas in i ersättningen. Bestämmelserna i 1 kap. 3 och Bestämmelserna i 1 kap. 3 och motsvarande tillämpning vid upp- också tillämpas vid upplåtelse och låtelse och inlösen enligt denna Utan hinder av dessa Utan hinder av dessa bestämmel- ser kan dock särskild rätt som till- rätt som tillkommer staten och ej kommer staten rubbas. utgör vägrätt rubbas. förordnas att rätten till utrymme förordnas att rätten till utrymme för ledningen skall ha företräde för ledningen skall ha företräde framför särskild rätt som till- framför särskild rätt som till- skapats genom expropriation eller skapats genom expropriation eller annat tvångsförvärv eller vid fas- annat tvångsförvärv eller vid fas- sätt, dock ej om den särskilda rätten utgör vägrätt. svara för förrättningskostnaderna i tillämpning av 18 kap. 18 kap. 6 eller 8 § rättegångsbal- 6 eller 8 § . Har ledningsrättsfråga tagits upp utan ansökan eller, i fall som avses utan ansökan eller, i fall som avses i 33 §, på ansökan av annan sak- i 33 §, på ansökan av annan sak- delas mellan sakägarna efter vad delas mellan sakägarna efter vad som är skäligt. som är skäligt. endast att inskrivet servitut eller endast att inskrivet servitut eller rätt att dra fram och bibehålla led- rätt att framdraga och bibehålla ning skall förändras till lednings- ledning skall förändras till led- ningsrätt, skall ledningens inne- dock svara för förrättningskost- havare dock svara för förrättnings- i första stycket. gälla om ledningsrätt har beviljats i sådan egendom som avses i 1 § första stycket 3 och ledningsrätten upphävs enligt 33 § därför att egendomen tagits bort. Handlägges ledningsrättsfråga gemensamt med fastighetsbildningsåtgärd vid en förrättning, skall kostnader som är gemensamma för skilda åtgärder fördelas på dessa efter vad som är skäligt. föres taxeavgift, ersättning till sak- nas taxeavgift, ersättning till sak- kunnig, utgift för hantlangning kunnig, utgift för som ej ingår i taxeavgiften samt som inte ingår i taxeavgiften, er- ersättning för sådan skada som av- sättning för sådan skada som avses ses i 4 kap. 38 § tredje stycket fas- i 4 kap. 38 § tredje stycket fas- tighetsbildningslagen (970:988). kostnader för ombud eller biträde eller för egen utredning som varit nödvändiga för att ta till vara sakägarens rätt vid förrättningen. Upplåts tomträtt i fastighet i skall tomträtten när den har in- skrivits belastas av ledningsrätten i fastighetens ställe. rätten upphör att gälla, skall i belastas av ledningsrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Denna lag tillämpas också på förrättning som pågår när lagen träder i kraft. Förteckning över remissinstanser avseende betänkandet Ledningsrätt (SOU 2004:7) Efter remiss har yttrande över betänkandet Ledningsrätt (SOU 2004:7) avgetts av Hovrätten över och , , , , i , , , , , , , i , i län, i läns, , kommun, , i , i , i kommun, , , , , , (avdelningen för fastighetsvetenskap), Verket för näringslivsutveckling (), , , , och , Föreningen , , , Fastighetsägarna , , , (), Maskinentreprenörerna, , , , , , , , AB och . Avstått från att yttra sig har vid , Sveriges Bostadsrättsföreningars , , , , och . Yttrande har också inkommit från och . Reglering och myndigheter samt EU:s IT-politiska samarbete Reglering och myndigheter inom IT-politiken Nedan beskrivs kortfattat två av de institutionella förutsättningarna för IT-politiken: de centrala författningarna samt myndigheterna som verkar inom politikområdet. Yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) trädde i kraft och utgör tillsammans med tryckfrihetsförordningen (TF) de två grundlagar som ger medborgarna ett särskilt skydd för tryck- och yttrandefriheten. För de medier som omfattas av YGL gäller i allt väsentligt principerna om förbud mot censur och hindrande åtgärder, ensamansvar och meddelarskydd, begränsning av möjligheter till kriminalisering samt särskild rättegångsordning med tillgång till jury. Med yttrandefrihet förstås frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. TF reglerar rätten att yttra sig och sprida information genom framför allt tryckta skrifter. YGL reglerar samma rätt avseende vissa andra medier, såsom radio, television och vissa andra överföringar som sker med elektromagnetiska vågor samt tekniska upptagningar t.ex. videogram, cd- och dvd-skivor eller datordisketter. Enligt huvudregeln skall sändningar vara riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel för att omfattas av grundlagsskyddet. YGL är även tillämplig när massmedieföretag på särskild begäran tillhandahåller allmänheten upplysningar direkt ur en databas vars innehåll kan ändras endast av den som driver verksamheten. Sådana företag erhåller därmed automatiskt grundlagsskydd. Därutöver kan numera andra aktörer som yttrar sig via Internet få ett frivilligt grundlagsskydd, vilket kräver att en ansvarig utgivare utsetts samt att utgivningsbevis beviljats efter ansökan till Radio- och . Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK) trädde i kraft . Lagen gäller elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster med tillhörande installationer och tjänster samt annan radioanvändning, dock inte det innehåll som överförs i elektroniska kommunikationsnät med hjälp av elektroniska kommunikationstjänster. Genom lagen genomförs och rådets direktiv inom området för elektronisk kommunikation som benämns ramdirektivet (2002/21/EG), tillträdesdirektivet (2002/19/EG), auktorisationsdirektivet (2002/20/EG), direktivet om samhällsomfattande tjänster (2002/22/EG) och direktivet om integritet och elektronisk kommunikation (2002/58/EG). Bestämmelserna i lagen syftar till att enskilda och myndigheter skall få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer och största möjliga utbyte vad gäller urvalet av elektroniska kommunikationstjänster samt deras pris och kvalitet. Syftet skall främst nås genom att konkurrensen och den internationella harmoniseringen på området främjas. Samhällsomfattande tjänster skall enligt lagen dock alltid finnas tillgängliga på för alla likvärdiga villkor i hela landet till överkomliga priser. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om att verksamhet på området skall anmälas, om tillstånd för användning av radiosändare och nummer samt om villkor som är förenade med dessa tillstånd. Enligt lagen skall tillsynsmyndigheten (PTS) efter en rekommendation och riktlinjer från Europeiska gemenskapernas kommission analysera olika delmarknader och ta ställning till om det råder effektiv konkurrens. I annat fall skall företag med betydande inflytande på marknaden identifieras och åläggas en eller flera av de möjliga skyldigheter som anges i lagen. Denna innefattar bl.a. samtrafikskyldighet och skyldighet att lämna andra former av tillträde. Lagen innehåller vidare bestämmelser till skydd för konsumenter och andra slutanvändare samt bestämmelser om integritetsskydd. Radio och TV-lagen (1996:844) Förutom bestämmelserna i lagen om elektronisk kommunikation finns det i radio- och TV-lagen bestämmelser om sändningar av ljudradio- och TV-program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. Lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar I lagen finns bestämmelser om utgivning av elektroniska pengar. Med elektroniska pengar avses ett penningvärde som representerar en fordran på utgivaren och som, utan att finnas på ett individualiserat konto, är lagrat på ett elektroniskt medium och godkänns som betalningsmedel av andra företag än utgivaren. Lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor Med en elektronisk anslagstavla avses en tjänst för elektronisk förmedling av meddelanden. Lagen innebär i huvudsak att den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla i rimlig omfattning skall ha uppsikt över en sådan tjänst och är skyldig att ta bort meddelanden som uppenbart innehåller uppvigling, hets mot folkgrupp, barnpornografibrott, olaga våldsskildring eller intrång i upphovsrätt eller viss annan rättighet. Lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer Genom denna lag genomförs och rådets direktiv /93/EG av om ett gemenskapsramverk för elektroniska signaturer. En elektronisk signatur kan användas för att säkerställa att elektroniskt överförd information inte har förändrats, att informationens avsändare är den som uppges samt att avsändaren inte senare förnekar att han sänt informationen. För att kunna använda en elektronisk signatur i ett öppet system, såsom Internet, där parterna inte känner varandra i förväg, finns det ett behov av att parterna kan inhämta information om kopplingen mellan en elektronisk signatur och en bestämd person. Därför har det utvecklats ett system för elektroniska signaturer som brukar benämnas Public (PKI). I detta system utfärdas ett elektroniskt intyg (certifikat), ofta av en betrodd tredje part. Regleringen på området bygger på PKI-systemet. Lagen innehåller regler om krav på, tillsyn över och skadeståndsansvar för den som utfärdar certifikat för elektroniska signaturer, om certifikaten anges ha en viss säkerhetsnivå. Sådana certifikat kallas i lagen för kvalificerade certifikat. En särställning ges vidare åt elektroniska signaturer med en viss säkerhetsnivå, s.k. kvalificerade elektroniska signaturer. Lagen innehåller inte regler om tillsyn och skadeståndsansvar vad gäller certifikat som utfärdas inom s.k. slutna system. Lagen reglerar inte heller frågor om ingående eller giltighet av avtal. Lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster Genom denna lag genomförs i huvudsak och rådets direktiv /31/EG av om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden. Med informationssamhällets tjänster avses tjänster som normalt utförs mot ersättning och som tillhandahålls på distans, på elektronisk väg och på individuell begäran av en tjänstemottagare. Förenklat uttryckt ingår en mängd olika tjänster som är kopplade till handeln av varor och tjänster över Internet eller andra nät, såsom e-handelstjänster, finansiella tjänster, informationstjänster, fastighetsmäklartjänster, webbhotell och söktjänster. En förutsättning för att en tjänst skall omfattas av begreppet är att den tillhandahålls online, dvs. via en förbindelse som möjliggör direkt interaktiv kommunikation. I lagen anges att en tjänsteleverantör som är etablerad i någon annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) har rätt att med vissa undantag tillhandahålla informationssamhällets tjänster i , utan hinder av svenska krav på tjänsterna eller på tjänsteleverantörerna. Därutöver stadgas att svensk rätt skall gälla för de informationssamhällets tjänster som tillhandahålls av i etablerade tjänsteleverantörer, även om tjänsterna helt eller delvis riktar sig mot andra stater inom EES. I lagen finns bestämmelser om information som tjänsteleverantörer måste lämna och om krav på att leverantörerna skall tillhandahålla vissa tekniska hjälpmedel och lämna bekräftelse vid beställningar. Lagen innehåller vidare bestämmelser om viss ansvarsfrihet för tjänsteleverantörer som fungerar som mellanhänder, dvs. som bara överför eller lagrar information som lämnats av andra. Sådana leverantörer skall under vissa förutsättningar inte på grund av innehållet i informa- tionen kunna åläggas att ersätta skada eller betala sanktionsavgift. De får vidare dömas till ansvar för brott som avser innehållet endast om brottet begåtts uppsåtligen. Flera myndigheter har uppgifter inom IT-området, bl.a. (), Radio- och , Statskontoret, e-nämnden, 24-timmarsdelegationen samt Datainspektionen. PTS är central förvaltningsmyndighet och tillsynsmyndighet för lagen om elektronisk kommunikation. Vidare bedriver PTS tillsyn enligt lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer. Myndigheten ansvarar också för rikscentralen för IT-incidentrapportering (Sitic) samt för informationsutbyte om IT-incidenter mellan centret och samhällets organisationer. Radio- och beslutar i frågor om tillstånd, avgifter och registrering som rör ljudradio- och TV-sändningar riktade till allmänheten. När det gäller digital marksänd television lämnar verket förslag till regeringen om hur tillstånden skall fördelas. Statskontoret skall enligt sitt regleringsbrev bidra till en mer effektiv förvaltning bl.a. genom utveckling av 24-timmarsmyndigheten. Vidare skall Statskontoret åstadkomma bättre villkor och lägre kostnader för den offentliga förvaltningens användning av utrustning och tjänster på IT- och teleområdet. Statskontoret skall även främja och samordna elektronisk samhällsinformation samt ansvara för drift och utveckling av webbplatserna och Lagrummet i syfte att göra samhällsinformation lättillgänglig. Datainspektionen är en central förvaltningsmyndighet med uppgift att skydda människor från att deras personliga integritet kränks vid behandling av personuppgifter. Datainspektionen skall även verka för att god sed iakttas i kreditupplysnings- och inkassoverksamhet. Inspektionen skall särskilt inrikta sin verksamhet på att informera om gällande regler samt ge råd och hjälp åt personuppgiftsombud enligt Personuppgiftslagen (1998:204). Vidare har Datainspektionen i uppgift att följa och beskriva utvecklingen på IT-området när det gäller frågor som rör integritet och ny teknik. tillsatte regeringen en IT-politisk strategigrupp inom . Strategigruppens uppdrag är att främja det svenska informationssamhällets fortsatta utveckling, vara rådgivande till regeringen samt verka pådrivande för att bidra till att det IT-politiska målet uppnås och därmed bidra till en långsiktigt hållbar tillväxt och nytta för medborgaren. tillsatte regeringen en delegation för utveckling av offentliga e-tjänster (dir. 2003:81), kallad 24-timmarsdelegationen. Delegationen skall enligt direktiven inrikta sig särskilt på elektroniska tjänster som kan skapa stor nytta för medborgare och företag samt effektivisera offentlig sektor. Delegationen skall vidare bl.a. pröva nya vägar att öka samverkan mellan stat, kommun och landsting samt mellan offentlig sektor och övriga aktörer. inrättade regeringen en nämnd, e-nämnden, med uppgift att fastställda gemensamma standarder för myndigheternas elektroniska kommunikation mellan varandra och med medborgare och företag. annat skall myndigheternas webbplatser därigenom bli bättre. att skapa ett säkert och effektivt utbyte av elektronisk information mellan myndigheter och mellan myndigheter och medborgare. Inom EU sker det IT-politiska samarbetet främst inom ramen för initiativet e-Europa, ett informationssamhälle för alla. Initiativet är en del av den strategi som stats- och regeringscheferna inom EU beslutade vid ett möte i . Det mål som då sattes upp var att göra till den mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomin med hållbar tillväxt, ökad sysselsättning och social sammanhållning. För e-Europa har två handlingsplaner tagits fram: e-Europa 2002 och e-Europa 2005. Den första sträckte sig till slutet av 2002 och hade bland annat som mål att få ett billigare och säkrare Internet, att investera i människor och kompetens samt att stimulera Internetanvändning. I den uppföljning som gjorts av handlingsplanen e-Europa 2002 framgår att de övergripande målen har uppnåtts men pekar man också områden där det behövs ytterligare insatser. Det gäller bland annat IT-säker- heten och användningen av IT och e-handel bland småföretag. Den nu gällande handlingsplanen sträcker sig fram och har som syfte att driva på utvecklingen mot ett informationssamhälle för alla inom EU. En sammanfattning av målen är att skall ha moderna offentliga tjänster på nätet inom områdena e-förvalt- ning, tjänster för e-lärande och e-hälsovårdstjänster samt en dynamisk miljö för e-företag. För att underlätta detta behövs enligt planen en omfattande tillgång till bredbandsanslutning till konkurrenskraftigt pris och en säker informationsinfrastruktur. Handlingsplanen är strukturerad kring fyra åtgärder. Det första är politiska åtgärder för att anpassa lagstiftningen på nationell och europeisk nivå. Syftet är att se till att lagstiftningen inte i onödan hämmar uppkomsten av nya tjänster, att stärka konkurrensen och kompatibiliteten, att öka tillgången till en mängd olika nät samt visa politiskt ledarskap. Den andra åtgärden är utveckling, analys och spridning av goda arbetsmetoder. Den tredje är övervakning av de politiska åtgärderna genom riktmärkning för att de skall göras mer målinriktade. Slutligen, den fjärde åtgärden är en övergripande samordning av den befintliga IT-politiken för att nå synergieffekter mellan de föreslagna åtgärderna. uttalade på sitt möte i att det är nödvändigt att utveckla ett informationssamhälle som omfattar alla och hänvisade till kommissionens kommande initiativ i2010. Kommissionen utkom med meddelandet i2010 Det europeiska informationssamhället för tillväxt och sysselsättning. föreslår kommissionen en ny strategisk ram för det europeiska informationssamhället och för media. Kommissionen föreslår tre prioriteringar: 1) Att skapa ett gemensamt europeiskt informationsområde som främjar en öppen och konkurrenskraftig inre marknad för informationssamhället och för media.