prop · GS0385 · 2005-03-16 00:00:00 — Det får därför anses tillräckligt att en minoritet bland aktieägarna ges möjlig- het att påkalla att frågan prövas på bolagsstämman. När planen har godkänts, bör det överlåtande bolaget ansöka hos om tillstånd att verkställa den. I denna del av förfarandet bör borgenärerna ges tillfälle att ta ställning till delningen. Om någon borgenär motsätter sig delningen, bör frågan prövas av allmän domstol. Delningen bör få genomföras endast om de borgenärer som har motsatt sig delningen antingen har fått betalning för sina fordringar eller har tillfredsställande säkerhet för dessa. Genom denna del av förfarandet skyddas borgenärernas intressen (se även avsnitt 17.3.3). När tillstånd att verkställa delningsplanen har lämnats, bör delningen anmälas för registrering. I och med registreringen bör delningen anses fullbordad. I den mån delningen innebär att överlåtande bolag upplöses eller att övertagande bolag nybildas, bör denna verkan inträda i och med Prop. 2004/05:85 registreringen. Denna sista fas av delningsförfarandet tillgodoser allmän- hetens intresse av att delningen kommer till offentligt uttryck. De olika momenten i förfarandet kommer att behandlas närmare i för- fattningskommentaren. Särskilda bestämmelser för privata aktiebolag? Fissionsdirektivet är tillämpligt enbart på publika aktiebolag. Den svens- ka lagstiftaren är alltså inte skyldig att följa direktivets föreskrifter vid utformningen av reglerna för delningar som berör enbart privata aktie- bolag. Det är tydligt att regelverket vinner i överskådlighet om det utformas på samma sätt för publika som för privata aktiebolag. fissionsdirektivets föreskrifter framstå som väl omständliga i vissa situa- tioner då antalet berörda aktieägare är begränsat. Vi anser därför att det finns skäl för vissa särregler för delningar som berör enbart privata aktie- Dessa särregler bör vara av samma slag som de särregler som vi har föreslagit i fråga om fusion mellan privata aktiebolag (jfr avsnitt 17.2). Om, vid en delning som berör enbart privata aktiebolag, delningsplanen har undertecknats av samtliga aktieägare i bolagen, bör det alltså inte vara nödvändigt att låta registrera och kungöra planen. Det bör inte heller vara nödvändigt att låta bolagsstämmorna i bolagen ta ställning till del- 17.3.3 Betalningsansvaret för överlåtande bolags skulder Regeringens förslag: I delningsplanen skall anges vilket bolag som skall ansvara för överlåtande bolags olika skulder efter delningen. bolag som utpekas som ansvarigt skall ansvara för skulden utan be- Förmår det bolaget inte betala skulden, skall de övriga bo- lagen svara solidariskt, men högst med ett belopp som för varje bolag motsvarar den nettobehållning som har tilldelats bolaget i delningen. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt eller inte haft några invändningar mot kommitténs förslag. verket och FAR har efterlyst klargöranden, bl.a. vad avser beräkningen av nettobeloppet och fördelningen och upphörandet av skulderna. Bakgrund: I artikel 12 i fissionsdirektivet föreskrivs bl.a. att lagstift- ningen i medlemsstaterna på ett betryggande sätt skall skydda rättig- heterna för de borgenärer i de bolag som deltar i delningen. skall lagstiftningen minst föreskriva att dessa borgenärer skall ha rätt till Dessa föreskrifter kommer i vårt förslag att till- godoses genom de borgenärsskyddsregler som vi har berört i föregående avsnitt, dvs. regler som ger borgenärerna möjlighet att ställa betalning eller säkerhet som villkor för delningen. Artikel 12 innehåller dessutom bestämmelser om vem som efter del- ningen skall ansvara för överlåtande bolagets skulder. två olika alternativ. Utgångspunkten i det ena alternativet är att ansvaret Prop. 2004/05:85 ligger hos det bolag till vilket skulden har överförts enligt delnings- Om en borgenär inte gottgörs av det bolaget, skall emellertid de mottagande bolagen ansvara solidariskt för skulden. Medlemsstaten får dock begränsa ansvarigheten till den nettobehållning som tilldelas varje bolag, utom i fråga om det bolag till vilket skulden har överförts. Det andra alternativet är att medlemsstaterna föreskriver att de mottagande bolagen skall ansvara solidariskt för det delade bolagets förpliktelser. Skälen för regeringens förslag: Det är givetvis viktigt att det efter delningen står klart vem som ansvarar för överlåtande bolags förpliktel- ser. Lika viktigt är att delningsförfarandet inte kan användas för att und- komma betalningsansvar. Som har framgått kan betalningsansvaret för överlåtande bolagets skulder enligt fissionsdirektivet utformas på två olika sätt. Antingen kan samtliga övertagande bolag åläggas att primärt och solidariskt ansvara för det överlåtande bolagets förpliktelser. Eller så kan det överlåtande bolagets skulder fördelas mellan de övertagande bolagen men med skyl- dighet för övriga övertagande bolag att subsidiärt ansvara gentemot en borgenär som inte har gottgjorts av det bolag till vilken skulden har överförts. I det första alternativet kan alltså det överlåtande bolagets borgenärer vända sig mot vilket som helst av de övertagande bolagen och kräva full betalning. I det andra alternativet måste borgenärerna först kräva det bolag till vilket skulden överförts på betalning; endast om de inte erhåller full betalning kan de vända sig mot övriga övertagande bolag. Kommitténs förslag att det senare alternativet bör väljas har godtagits av alla remissinstanser. Vi ansluter oss till kommitténs förslag. Av be- tydelse för vår bedömning är bl.a. att man också i , och har utformat regelverket enligt detta alternativ. I lagen bör därför tas in en bestämmelse av följande innebörd. I den mån en skuld som ett överlåtande bolag har enligt delningsplanen skall övertas av ett visst övertagande bolag, skall det bolaget efter delningen svara för skulden utan begränsning. Förmår bolaget inte betala skulden, skall de övriga övertagande bolagen ansvara solidariskt för denna, dock högst med ett belopp som för varje bolag motsvarar den nettobehållning som har tilldelats bolaget i delningen. En särskild fråga är vad som i detta avseende skall gälla vid sådan delning där ett bolag överlåter vissa, men inte alla, tillgångar och skulder och det endast finns ett övertagande bolag. I den situationen är den föreslagna regeln inte av något värde för borgenärerna. Vi föreslår att regleringen utformas så att det i detta fall blir det överlåtande bolaget som skall svara subsidiärt och solidariskt för skuld som det övertagande bolaget har övertagit. Regeln bör gälla såväl när det finns endast ett övertagande bolag som när det, utöver det överlåtande bolaget, finns flera övertagande bolag. Regeringens förslag: De nuvarande bestämmelserna om likvidation överförs i allt väsentligt oförändrade till den nya aktiebolagslagen. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (SOU Prop. 2004/05:85 2001:1 s. 156 f.) Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot kommitténs förslag. Bakgrund: Vid en likvidation av ett aktiebolag realiseras vanligen bo- lagets tillgångar. Skulderna betalas och de överskjutande medlen fördelas bland aktieägarna. När likvidationen har avslutats, anses bolaget upplöst. Ett aktiebolag kan besluta att gå i likvidation utan att någon skyldighet att göra detta föreligger (frivillig likvidation). Ett sådant beslut fattas av bolagsstämman (se 13 kap. 1 § aktiebolagslagen och följande paragrafer). I några särskilda fall är bolaget skyldigt att gå i likvidation vare sig aktie- ägarna vill det eller inte (tvångslikvidation). Det gäller bl.a. när bolaget inte har anmält behörig styrelse, verkställande direktör eller revisor som skall finnas enligt lagen för registrering, när bolaget inte i rätt tid har sänt i årsredovisningshandlingar till och när mer än hälften av bolagets aktiekapital är förbrukat (se bl.a. 13 kap. 10 och 16 §§). I dessa fall kan beslutet om likvidation även fattas av eller av domstol. Bestämmelserna om likvidation har relativt varit föremål för en allmän översyn. I propositionen 2000/01:150 Likvidation av aktie- bolag lämnade sålunda regeringen på grundval av de förslag som kommittén hade lämnat i delbetänkandet Likvidation av aktiebolag (SOU 1999:36) förslag till delvis nya likvidationsbestämmelser. Ändringarna syftade huvudsakligen till att förtydliga de tidigare bestämmelserna. Förslaget innehöll därutöver vissa nyheter. Bland annat föreslogs nya be- stämmelser om vilket underlag som skall finnas tillgängligt när bolags- stämman prövar en fråga om likvidation. Det föreslogs också en ny bestämmelse om vilka kvalifikationskrav som skall gälla för en likvi- dator. Vissa förenklingar föreslogs också beträffande handläggningen av likvidationsärenden. antog förslagen (se bet. 2001/02:LU5 och rskr. 2001/02:50) och de nya bestämmelserna trädde i kraft . Skälen för regeringens förslag: Som har framgått av det föregående har aktiebolagslagens likvidationsbestämmelser ganska setts över och i vissa delar reformerats. har föreslagit i sitt slutbetänkande innebär inte heller annat än mindre förändringar jämfört med den nuvarande aktiebolagslagen. Mot den bakgrunden finns det enligt vår uppfattning inte anledning att nu vidta några mer genomgrip- ande förändringar i dessa delar. Vi föreslår därför att den nya lagens lik- vidationsbestämmelser i allt väsentligt ges samma innebörd och utform- ning som dagens bestämmelser. Vi återkommer i författningskommen- taren till några mindre frågor där det finns anledning att överväga förändringar. I övrigt kan hänvisas till de överväganden som regeringen gjorde i prop. 2000/01:150. Regeringens förslag: Nuvarande bestämmelser om registrering i aktie- bolagsregistret överförs utan några ändringar i sak till den nya lagen. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (SOU 2001:1 s. 399 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte framfört några syn- punkter i denna del. Skälen för regeringens förslag. register och, ifråga om s.k. bankaktiebolag, ett bankregister. da bestämmelser i aktiebolagslagen förutsätter att förhållanden av olika slag skall registreras i respektive register, t.ex. uppgifter om bolagets aktiekapital, styrelse och revisor samt skilda beslut som bolaget fattar. De uppgifter som registreras offentliggörs vanligen också genom en särskild kungörelse i Post- och . en innehåller bl.a. bestämmelser om förfarandet vid registrering samt om rättsverkan av registrering. Kommittén har inte föreslagit några ändringar i dessa bestämmelser. Inte heller vi är beredda att i detta sammanhang föreslå några ändringar i Vi avser emellertid att återkomma i ett par näraliggande frågor; elektronisk ingivning i samband med registrerings- anmälan samt kungörande av bolagsrättsliga förhållanden på Internet. Regeringens förslag: De nuvarande bestämmelserna om firma över- förs i allt väsentligt oförändrade till den nya aktiebolagslagen. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (SOU 2001:1 s. 400 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte berört eller haft några invändningar mot kommitténs förslag. dock förordat att kravet på att bolagets fakturor skall innehålla uppgift om den ort där bolagets styrelse har sitt säte tas bort. Skälen för regeringens förslag: Aktiebolagslagens regler om firma kompletterar de bestämmelser som finns i firmalagen (1974:156). lerna har inte genomgått några större förändringar sedan den nuvarande aktiebolagslagen kom till. Som ett led i den svenska anpassningen till EG-rätten gjordes , efter förslag från kommittén, ett par ändringar, bl.a. avseende publika aktiebolags firma. kande har kommittén inte föreslagit annat än vissa redaktionella ändring- ar i reglerna om firma. har tagit upp bestämmelsen i 16 kap. 4 § i den nuvarande aktiebolagslagen. Där föreskrivs att ett aktiebolags brev, fakturor och orderblanketter skall ange bolagets firma, den ort där styrel- sens skall ha sitt säte samt bolagets organisationsnummer enligt lagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juridiska personer m.fl. bör kravet på uppgift om säte inte gälla fakturor. 2004/05:85 delar inte den uppfattningen. Bestämmelsen går tillbaka på en föreskrift i EG:s första bolagsrättsliga direktiv (publicitetsdirektivet). Enligt denna föreskrift skall bl.a. uppgift om bolagets säte anges på bolagets brev och orderblanketter. Direktivet nämner visserligen inte uttryckligen fakturor. Begreppet brev i direktivet torde emellertid syfta på alla skriftliga meddelanden som riktar sig till bestämda mottagare och fakturor får alltså anses som brev i direktivets bemärkelse. Enligt vår mening bör lagtexten liksom klargöra att bestämmelsen omfattar även fak- turor. Remissinstanserna har i övrigt inte haft några synpunkter på kommitt- éns förslag rörande firma. Vi delar uppfattningen att de nuvarande be- stämmelserna bör överföras till den nya lagen, utan några förändringar i sak. har i sitt slutbetänkande Ny varumärkeslag och ändringar i firmalagen (SOU 2001:26) föreslagit vissa ändringar i firma- lagen, bl.a. vad avser registrering av firma. Dessa behandlas inte i detta sammanhang. 18.3 Civilrättsliga och straffrättsliga sanktioner 18.3.1.1 Aktiebolagslagens allmänna skadeståndsregler Regeringens förslag: De nuvarande bestämmelserna om styrelse- ledamöters, den verkställande direktörens och revisorns skadestånds- ansvar överförs i sak oförändrade till den nya lagen. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (SOU 2001:1 s. 401 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några synpunkter i denna del. Bakgrund: Om en styrelseledamot eller en verkställande direktör vid fullgörande av sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar bola- get, skall han eller hon ersätta skadan (se 15 kap. 1 § första meningen Skadeståndsansvaret gentemot aktieägare och tredje man är mera begränsat; styrelseledamoten eller den verkställande direk- tören ansvarar här för skada som han eller hon vållar genom att överträda aktiebolagslagen, tillämplig lag om årsredovisning eller bolagsordningen (se 15 kap. 1§ andra meningen). En revisor, lekmannarevisor och särskild granskare är skadeståndsan- svarig i samma omfattning som en styrelseledamot och den verkställande direktören (se 15 kap. 2 §). En revisor skall dessutom ersätta skada som orsakas av hans eller hennes medhjälpare. Om ett registrerat revisions- bolag är revisor eller särskild granskare, är det detta bolag tillsammans med den för revisionen eller granskningen huvudansvarige som är ersätt- Skälen för regeringens förslag: De nuvarande bestämmelserna om styrelseledamöternas, den verkställande direktörens och revisorns skade- ståndsansvar mot bolaget eller annan fick i allt väsentligt sin nuvarande Prop. 2004/05:85 utformning vid tillkomsten av aktiebolagslag. sågs över och ändrades i vissa mindre avseenden (se prop. 1997/98:99 s. 186 f. och 1997/98:LU26 s. 14 f.). Det har därför inte varit aktuellt att i detta lagstiftningsärende göra någon ny översyn av bestäm- melserna. Vi föreslår därför att de förs över till den nya lagen utan några ändringar i sak. Kommittén har även behandlat frågan om s.k. prospektansvar, dvs. an- svaret gentemot den som lider skada på grund av fel eller brist i ett emissionsprospekt. Den frågan har även behandlats av Prospektutred- ningen i delbetänkandet Prospekt nya regler om prospekt m.m. (SOU 2004:95) och i utredningens slutbetänkande Prospektansvar (SOU 2005:18). Vi avser att ta upp frågor om bl.a. prospektansvar i en särskild proposition. 18.3.2 Straff och vite Regeringens förslag: Tillämpningsområdet för straffbestämmelsen som avser förande av aktiebok begränsas. I övrigt överförs de nu- varande bestämmelserna om straff och vite i sak oförändrade till den nya aktiebolagslagen. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag (SOU 2001:1 s. 403). Kommittén har dock inte föreslagit någon ändring av straffbestämmelsen avseende underlåtenhet att föra aktiebok. Däremot har kommittén föreslagit att straffbestämmelsen vid överträd- else av låneförbudet upphävs. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har godtagit kommitténs förslag. Riksåklagaren har beklagat att kommittén inte närmare har ana- lyserat utrymmet för andra sanktioner än straff. Åklagarkammaren i Lin- har ifrågasatt om inte ytterligare straffbestämmelser bör tas bort. VPC har ifrågasatt om straffbestämmelsen för underlåtenhet att föra aktiebok bör vara tillämplig på centrala värdepappersförvarare. Krono- fogdemyndigheten i har efterlyst en uppstramning av reglerna om förande av aktiebok. Bakgrund: Vid tillkomsten av aktiebolagslag utmönstrades en rad straffbestämmelser som hade funnits i äldre aktiebolagsrätt. Den nuvarande aktiebolagslagen innehåller därför enbart ett mindre antal straffbestämmelser (se 19 kap. 1 § aktiebolagslagen). Dessa gäller främst vissa fall av underlåtenhet, däribland underlåtenhet att föra aktiebok, att kalla till styrelsesammanträde och att tillhandahålla underlag inför styrel- sebeslut. Straff kan också komma i fråga när ett privat aktiebolag eller dess aktieägare söker sprida bolagets aktier eller vissa andra av bolaget utgivna värdepapper till allmänheten samt när låneförbuden i 12 kap. 7 § överträds. tillkom en särskild straffbestämmelse riktad mot utseendet av s.k. målvakter i aktiebolag. Den nuvarande aktiebolagslagen innehåller också några bestämmelser som ger rätt att förelägga vite. Framför allt har verket möjlighet att förelägga en styrelseledamot eller den verk- ställande direktören att ge in registreringsanmälningar till verket (se 19 kap. 2 §). Verket prövar själv frågan om ett förelagt vite skall dömas ut. Skälen för regeringens förslag: Såsom har uttalats i tidigare lagstift- ningsärende (se prop. 1994/95:23 s. 52 f.) bör kriminalisering som metod för att hindra överträdelser av olika normer i samhället användas med försiktighet. Kriminalisering är inte heller det enda och inte alltid det mest effektiva medlet för att motverka oönskade beteenden. Enligt vår mening bör därför överträdelser av aktiebolagslagens bestämmelser straffsanktioneras endast i den utsträckning det saknas andra lämpliga sanktioner, t.ex. skadestånd eller vite. Bestämmelserna om förande och tillhandahållande av aktiebok är straffsanktionerade. Bestämmelserna är avsedda att skydda bl.a. vissa intressen som inte är av rent ekonomisk art, t.ex. offentlighetsintresset. En skadeståndssanktion framstår mot den bakgrunden inte som tillräcklig för att trygga efterlevnaden av reglerna. Inte heller en vitessanktion fram- står som ändamålsenlig, eftersom den får verkan först med en viss för- dröjning. Vi anser därför att skyldigheten att föra och tillhandahålla aktiebok även i fortsättningen bör straffsanktioneras. Såsom i har påpekat är det inte ovanligt att styrelsen i kupongbolag försummar skyldigheten att föra aktiebok. Detta riskerar att leda till att det i en senare konkurs eller brottsutredning inte kan utredas vilka som har stått bakom ett bolag som har använts i oseriösa syften. Det kan synas tala för en skärpning av den nuvarande straffsanktionen. Vi är dock inte beredda att nu lämna något förslag om detta. Frågan bör lämpligen behandlas tillsammans med senare överväganden om upprättandet av ett centralt aktieägarregister (jfr avsnitt 6.5). När det gäller avstämningsbolag finns det enligt vår mening anledning att begränsa tillämpligheten av den nuvarande straffsanktionen. I avstäm- ningsbolag är, enligt vårt förslag, styrelsens ansvar för aktieboken be- gränsat till att se till att avtal träffas med en central värdepappersför- varare. Därefter är det den centrala värdepappersförvararen som skall föra aktieboken och tillhandahålla utskrifter av den. Såsom VPC har varit inne på är behovet av att kunna rikta straffsanktioner mot den centrala värdepappersförvararen begränsat. En central värdepappersförvarare skall vara auktoriserad. För att ett företag skall få auktorisation måste företaget uppfylla bl.a. vissa lämplighetsvillkor (se 2 kap. 26 §§ lagen [1998:1479] om kontoföring av finansiella instrument). Den som har fått auktorisation står under tillsyn av . Auktorisationen kan återkallas, bl.a. om värdepappersförvararen visar sig olämplig att utöva verksamheten (se 9 kap. samma lag). En värdepappersförvarare som försummar sin skyldighet att föra och tillhandahålla aktieboken riskerar alltså att drabbas av administrativa sanktioner. Dessa sanktioner torde vara väl så effektiva som en straffsanktion. Något behov av att kunna tillgripa också en straffsanktion mot värdepappersförvararen före- faller inte finnas. Vi föreslår därför att den aktuella straffbestämmelsen i aktiebolagslagen inte skall omfatta värdepappersförvararen. Såsom vi närmare har utvecklat i avsnitt 15.5. anser vi att de aktie- bolagsrättsliga låneförbuden även i fortsättningen bör vara straffsank- tionerade. Övriga straffbestämmelser i den nuvarande aktiebolagslagen bör enligt Prop. 2004/05:85 vår mening finnas kvar. Vi föreslår alltså att de överförs till den nya 19 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Den nya aktiebolagslagen skall träda i kraft . Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser tas in i en särskild lag om införande av den nya lagen. Den nya lagen skall tillämpas även på bolag som har bildats före lagens ikraftträdande. Äldre bestämmelser skall dock tillämpas i fråga om registrering och verkställighet av beslut som stämman och, i vissa fall, styrelsen har fattat före den nya lagens ikraftträdande. Äldre bestämmelser skall också tillämpas vid värdeöverföringar som grundar sig på en årsredovisning som har upprättats före den nya lagens ikraftträdande. Medel som har tillförts överkursfonden före den nya lagens ikraft- trädande skall överföras till reservfonden. Om en bolagsordning vid den nya lagens ikraftträdande innehåller föreskrifter som står i strid med den nya lagen skall styrelsen lägga fram förslag om nödvändiga ändringar i bolagsordningen till den första årsstämma som hålls efter ikraftträdandet. Avvikande före- skrifter om hembud skall dock inte behöva ändras utan behålla sin giltighet. Föreskrifter om akties nominella belopp skall inte behöva ändras förrän i samband med en annan ändring av bolagsordningen. Om inlösen av minoritetsaktier har begärts före lagens ikraft- trädande, skall äldre bestämmelser om inlösen tillämpas. Kommitténs förslag: Innehållet i den införandelag som kommittén har föreslagit överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Kommittén har dock föreslagit att lagen skall träda i kraft (SOU 2001:1 s. 405 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några invänd- ningar mot kommitténs förslag. Skälen för regeringens förslag kommer att kunna ta ställning till en proposition med förslag till en ny aktiebolagslag . Det innebär att de nya reg- lerna kan träda i kraft tidigast . Enligt vår mening är det emellertid lämpligt att en ny lagstiftning av denna karaktär och omfattning börjar gälla i samband med ett årsskifte. Det är också ange- läget att berörda bolag och myndigheter ges gott om tid för att anpassa sig till de nya reglerna. Vi föreslår därför att lagen skall träda i kraft . De nya reglerna bör så långt möjligt tillämpas fullt ut på alla aktie- bolag från och med ikraftträdandet. Det är emellertid tydligt att över- gången från den gamla till den nya lagen kräver vissa övergångsbestäm- Prop. 2004/05:85 melser. Vi föreslår, i likhet med kommittén, att sådana bestämmelser tas in en särskild lag om införande av aktiebolagslagen. Därutöver krävs vissa särskilda övergångsbestämmelser i de ändrings- och upphävande- författningar som föreslås på andra lagområden. Det gäller t.ex. be- träffande några av ändringarna i årsredovisningslagen. Vi återkommer närmare till dessa frågor i författningskommentaren. I det följande tar vi upp de mest betydelsefulla övergångsfrågorna.