prop · GS0377 · 2005-02-08 00:00:00 — Om åklagaren nor- malt för talan vid flera domstolar, bör han eller hon överlämna ärendet till den tingsrätt som med hänsyn till omständigheterna ligger närmast till hands för att pröva frågan. Vid denna bedömning bör kunna beaktas var ett förbud helt eller huvudsakligen tillämpas eller avses bli tillämpat eller var den som förbudet gäller eller avses gälla har sitt hemvist eller mera varaktigt uppehåller sig (jfr 7 § första stycket). I paragrafen föreskrivs att domstolen skall begära yttrande av åklagaren, om det inte är obehövligt. I yttrandet kan åklagaren närmare belysa bak- grunden till frågan om förbud, ge sin syn på hur olika rättsliga frågor bör bedömas och redovisa sin uppfattning om risk för framtida brottslighet m.m. Yttrandet kan vara skriftligt eller avges muntligen i samband med förhandling när förbudsfrågan prövas i mål om allmänt åtal, se 21 §. Enligt paragrafen får domstolen besluta om inhibition av ett tillträdesför- bud, dvs. förordna att förbudet tills vidare inte skall gälla. Domstolen får också besluta om ett tillträdesförbud fram till dess att ärendet avgjorts slutligt, om ett sådant inte har beslutats tidigare. Beslutet kan ha sin grund i att nya omständigheter inträffat sedan ärendet överlämnades till domstolen. Domstolen kan självfallet också göra en annan bedömning än åklagaren. Enligt paragrafen har en part rätt att på begäran få till stånd ett samman- träde inför domstolen i ärenden om tillträdesförbud. Om ett sammanträde äger rum, bör domstolen normalt avgöra saken i anslutning till detta. Tingsrätten skall då enligt 18 § bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. I paragrafen behandlas tingsrättens sammansättning och omröstning i ärenden om tillträdesförbud. I första stycket föreskrivs i första meningen att tingsrätten består av en lagfaren domare och tre nämndemän när den avgör saken. Eftersom nämndemän skall medverka vid avgörande av sakfrågan, kommer tings- rätten normalt att ha samma sammansättning oavsett om frågan om för- bud handläggs i mål om allmänt åtal eller som ett ärende enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Vid annan handläggning, t.ex. olika förberedande åtgärder, består tingsrätten enligt andra meningen däremot av en lagfaren domare (jfr kommentaren till 17 § om sammanträde). Det- samma gäller t.ex. vid avskrivning av ärendet efter återkallelse. Enligt andra stycket tillämpas bestämmelserna om omröstning i brott- mål i 29 kap. . Vid meningsskiljaktighet leder dessa be- stämmelser till ett förmånligare resultat för den mot vilken förbudet av- ses gälla på samma sätt som för en tilltalad i brottmål. I paragrafen regleras frågan om fördelning av rättegångskostnader i ären- den om tillträdesförbud. Som huvudregel gäller att vardera parten skall svara för sin kostnad. Det innebär t.ex. att den som har begärt domstols- prövningen men inte fått framgång med sin talan inte kan förpliktas att betala motpartens kostnad. Genom en hänvisning till 18 kap. 6 § rätte- gångsbalken gäller dock ett undantag för det fallet att en part vållat en kostnad för den andra parten. Utöver de relevanta bestämmelserna i förevarande lag tillämpas enligt denna paragraf lagen (1996:242) om domstolsärenden vid domstolens handläggning av ärenden om tillträdesförbud. Därvid tillämpas i fråga om begäran om prövning enligt 13 § vad som sägs i den lagen om ansö- kan. Lagen tillämpas dock inte om förbudsfrågan handläggs i mål om allmänt åtal för brott med stöd av bestämmelsen i 21 §. Då skall i stället regler om rättegången i brottmål tillämpas. Hänvisningen till lagen om domstolsärenden innebär bl.a. att förfaran- det i princip är skriftligt (jfr dock 17 § om sammanträde i lagen om till- trädesförbud vid idrottsarrangemang) och att domstolens avgörande sker genom beslut. Av allmänna processrättsliga principer följer att domstolen kan avskriva ett ärende om tillträdesförbud efter återkallelse (jfr kom- mentaren till 18 § om domförhet). Tingsrättens beslut kan överklagas till hovrätt. Prövningstillstånd krävs inte. Hovrättens beslut kan överklagas till (). Vid handläggningen i hovrätt och HD gäller reglerna i lagen om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang och i lagen om domstolsärenden, vilken bl.a. innebär ett krav på prövningstillstånd för prövning i HD. Bestämmelsen, som har diskuterats närmare i avsnitt 6.7, innehåller reg- ler om gemensam handläggning, kumulation, av ett ärende om tillträdes- förbud och ett mål om allmänt åtal för brott. Domstolen får pröva ett beslut i fråga om tillträdesförbud i mål om allmänt åtal för brott under förutsättning att den brottsmisstanke som prövas i målet har betydelse för prövningen av frågan om förbud. Detta bör anses vara fallet när åklagarens beslut i förbudsfrågan helt eller hu- vudsakligen grundat sig på den brottsmisstanke som prövas i brottmålet. Om det kan finnas skäl för gemensam handläggning, bör åklagaren ange det i samband med överlämnandet av förbudsärendet till tingsrätten. Ef- tersom bestämmelsen är fakultativ behöver kumulation inte ske, om det saknar fördelar för handläggningen. När förbudsfrågan prövas i ett mål om allmänt åtal tillämpas bestäm- melserna om rättegången i brottmål vid handläggningen. Det innebär att särreglerna i lagen om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang om bl.a. tingsrättens sammansättning, sammanträde och rättegångskostnader inte gäller. I denna paragraf straffbeläggs överträdelse av tillträdesförbud. Den som bryter mot ett tillträdesförbud döms till böter eller fängelse . Eftersom tillträdesförbud grundas på en bedömning av en framtida brottsrisk som kan avse både tidigare brottslighet och andra omständig- heter, behöver skuldfrågan rörande den tidigare brottsligheten inte vara slutligt avgjord för att någon skall kunna dömas för överträdelse av till- trädesförbud. För att ett tillträdesförbud skall få verkan mot den som av- ses med förbudet krävs dock att han eller hon har delgetts förbudet enligt bestämmelserna i 4 §. Delgivning är alltså en förutsättning för att straffansvar skall kunna utkrävas och också för att ingripanden som sägs nedan skall kunna komma i fråga. Straffskalan innebär att normalstraffet bör vara böter. Den innebär Prop. 2004/05:77 också att anhållande och häktning i princip inte kan tillgripas. gäller bestämmelsen i 24 kap. 7 § andra stycket om att den som begått brott på vilket fängelse kan följa får gripas av envar om han eller hon påträffas på bar gärning eller flyende fot. Straffbestämmel- sen innebär vidare att vanliga regler för ingripanden i samband med brott aktualiseras. Enligt 13 § polislagen (1984:387) får en polisman avvisa eller avlägsna en person från platsen, om det behövs för att en straffbe- lagd gärning skall kunna avvärjas. Vidare kan personen tillfälligt omhän- dertas, om ett avvisande eller avlägsnande är otillräckligt för att uppnå avsett resultat. Enligt 29 § polislagen har en ordningsvakt samma befo- genheter. Bestämmelsen i 23 kap. 8 § om medföljande eller medtagande till förhör blir också tillämplig. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister Genom ett tillägg i femte punkten föreskrivs att belastningsregistret skall innehålla uppgifter om den som har meddelats tillträdesförbud enligt la- gen om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang. Bestämmelserna i lagen om belastningsregister om t.ex. rätt för enskilda och myndigheter att få ut uppgifter från registret kommer därmed att bli tillämpliga. Frågan om registrering av tillträdesförbud har behandlats i avsnitt 6.9. Ändringen i sjätte punkten innebär att en uppgift i registret skall gallras om tillträdesförbud har upphävts. Denna paragraf innehåller bestämmelser om gallring av uppgifter utöver vad som följer av 16 §. Av den nya tolfte punkten följer att uppgifter om beslut om tillträdesförbud skall gallras efter beslutet. I 18 § finns bestämmelser om det fallet att det före utgången av den tid som anges i 17 § har gjorts en ny anteckning enligt bl.a. 3 § beträffande samma per- son. Sammanfattning av departementspromemorian Lag om tillträdesförbud (Ds 2004:40) I promemorian föreslås att skyddet mot brottslighet under idrottsarran- gemang förstärks. Det föreslås ske genom att det införs en lag om tillträ- desförbud, som innebär i huvudsak följande. En person får meddelas förbud att tillträda och vistas på en inhägnad plats, som huvudsakligen utgör en idrottsanläggning, när idrottsarrange- mang anordnas på platsen av en idrottsorganisation (tillträdesförbud). Den som bryter mot ett tillträdesförbud döms till böter eller fängelse . Tillträdesförbud får meddelas, om det på grund av särskilda omstän- digheter finns risk för att personen kommer att begå brott under kom- mande idrottsarrangemang. Brottet skall till sin typ vara sådant att det kan anses vara ägnat att störa ordningen eller säkerheten under arrange- manget. Sådana brott kan t.ex. vara misshandel och skadegörelse. Vid riskbedömningen skall särskilt beaktas om personen har begått ett sådant brott under eller annars i samband med idrottsarrangemang. Tillträdesförbud meddelas för högst men kan förlängas med som mest i taget. Förbuden meddelas av allmän åklagare. Tillträdesförbud får meddelas på ansökan av den idrottsorganisation som anordnar det eller de arran- gemang som förbudet avses skydda. Också specialidrottsförbundet inom för den aktuella idrottsverksamheten får an- söka om förbud. Åklagarens beslut kan prövas av allmän domstol. Åkla- garen får häva eller ändra ett förbud, om det på grund av ändrade förhål- landen finns skäl till det. För förfarandet hos åklagaren gäller vissa särskilda regler i den före- slagna lagen och därutöver vissa bestämmelser i förvaltningslagen (1986:223). Domstolens handläggning regleras enligt särskilda bestäm- melser i den nya lagen och i övrigt enligt lagen (1996:242) om domstols- ärenden. I vissa fall kan frågan om förbud prövas i mål om allmänt åtal för brott. I promemorian föreslås vidare att lagen (1998:620) om belastningsre- gister skall gälla även uppgifter om tillträdesförbud. I promemorian berörs också frågan om det bör införas en möjlighet att vid straffansvar utestänga personer från affärslokaler. Det anses dock att frågan om ett förstärkt skydd för affärslokaler får övervägas i ett annat sammanhang. Den nya lagen och ändringarna i lagen om belastningsregister föreslås träda i kraft . 1 Förslag till lag om tillträdesförbud Härigenom föreskrivs följande. Förutsättningar för tillträdesförbud, m.m. 1 § Enligt denna lag får en person meddelas förbud att tillträda och vistas på en inhägnad plats, som huvudsakligen utgör en idrottsanläggning, när idrottsarrangemang anordnas på platsen av en idrottsorganisation (tillträ- desförbud). Det gäller även om allmänheten har tillträde till platsen. Lagen påverkar inte den rätt som tillkommer den som förfogar över platsen att besluta om tillträde till denna. 2 § Tillträdesförbud får meddelas en person, om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att han eller hon kommer att begå brott un- der idrottsarrangemang som avses i 1 § och brottet är ägnat att störa ord- ningen eller säkerheten där. Vid bedömningen av om en sådan risk föreligger skall särskilt beaktas om personen har begått ett sådant brott under eller annars i sam- band med idrottsarrangemang som avses i 1 §. Brott som personen har begått får inte beaktas. Om syftet med ett tillträdesförbud kan tillgodoses genom en mindre ingripande åtgärd, får förbud inte meddelas. 3 § Tillträdesförbud skall meddelas , högst . Tillträdesförbudet gäller , om inte annat bestäms. Ett tillträdesförbud får förlängas med högst i taget. 4 § Ett tillträdesförbud skall delges den förbudet avser. Bestämmelserna i 12 och 15 §§ delgivningslagen (1970:428) gäller inte delgivning av till- trädesförbud. 5 § Frågor om tillträdesförbud skall handläggas skyndsamt. 6 § Allmän åklagare prövar frågor om tillträdesförbud. Frågor om förbud tas upp på skriftlig ansökan av den idrottsorganisa- tion som anordnar idrottsarrangemang som förbudet avses skydda eller specialidrottsförbundet inom för den aktuel- la idrottsverksamheten. 7 § Frågor om tillträdesförbud prövas av åklagaren i den ort där förbudet helt eller huvudsakligen avses bli tillämpat eller där den mot vilken för- budet avses gälla har sitt hemvist eller mera varaktigt uppehåller sig. Om den sistnämnde är misstänkt för brott som har betydelse för frågan om tillträdesförbud, får frågan prövas även av åklagare som är behörig att väcka åtal för brottet. I fråga om åklagare tillämpas 7 kap. . 8 § Åklagaren får anlita biträde av polismyndighet för utredning av frå- gor om tillträdesförbud. I fråga om utredningen gäller i tillämpliga delar 23 kap. 4, 6, 7 och 912 §§ . Vid tillämpningen av 4 och 11 §§ skall be- stämmelserna om den som är misstänkt i stället avse den mot vilken för- budet avses gälla. 9 § Innan frågan om tillträdesförbud avgörs, skall den som är part under- rättas om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än par- ten och få tillfälle att yttra sig över den. Frågan får dock avgöras utan att så har skett, om åtgärderna är uppenbart obehövliga, om det kan befaras att det annars skulle bli avsevärt svårare att genomföra beslutet i ärendet eller om avgörandet inte kan uppskjutas. Åklagaren bestämmer hur underrättelsen skall ske. 10 § Ett beslut genom vilket åklagaren avgör ett ärende om tillträdesför- bud skall vara skriftligt och ange 1.sökande och motpart, 2.meddelat förbuds innebörd och omfattning, 3.de skäl som har bestämt utgången, däribland brott som åberopas vid riskbedömningen samt tiden och platsen för brottet, 5.påföljden vid överträdelse av meddelat förbud samt 6.möjligheten att begära omprövning enligt 12 § och domstolens prövning enligt 13 §. 11 § Vid åklagarens handläggning av ärenden om tillträdesförbud gäller i övrigt endast 49 §§, 1415 §§, 20 § första stycket andra meningen 1 och 4 och andra stycket samt 26 § förvaltningslagen (1986:223). 12 § Om det på grund av ändrade förhållanden finns skäl till det, får åklagaren häva eller ändra ett tillträdesförbud som har meddelats av åklagaren eller domstolen. Åklagaren får dock utvidga ett förbud endast om det begärs av en sökande som avses i 6 §. Första stycket gäller inte, om förbudet är föremål för domstolens pröv- ning. 13 § Tingsrätten skall pröva åklagarens beslut i fråga om tillträdesförbud på begäran av en part, om beslutet gått parten emot. En sådan begäran skall göras skriftligen hos åklagaren, som skall överlämna ärendet till tingsrätten. 14 § Behörig domstol är den tingsrätt där den åklagare som har prövat frågan om tillträdesförbud skall föra talan i brottmål i allmänhet. 15 § Domstolen skall begära yttrande av åklagaren, om det inte är obe- hövligt. 16 § Domstolen får förordna att ett tillträdesförbud tills vidare inte skall gälla. Om ett tillträdesförbud inte har meddelats tidigare, får domstolen meddela ett sådant förbud fram till dess att ärendet avgjorts slutligt. 17 § Sammanträde inför domstolen skall hållas, om en part begär det. 18 § Vid avgörande av saken består tingsrätten av en lagfaren domare och tre nämndemän. Vid annan handläggning består tingsrätten av en lagfaren domare. Vid omröstning gäller bestämmelserna i 29 kap. i till- lämpliga delar. 19 § Vardera parten skall svara för sin kostnad, om det inte föreligger sådant förhållande som avses i 18 kap. 6 § . 20 § Vid domstolens handläggning av ärenden om tillträdesförbud gäller i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden i tillämpliga delar. Därvid gäller i fråga om begäran om prövning enligt 13 § vad som sägs i den lagen om ansökan. 21 § När domstolen skall pröva ett beslut i fråga om tillträdesförbud och den mot vilken förbudet avses gälla är misstänkt för brott som har bety- delse för prövning av frågan om förbudet får beslutet prövas i mål om allmänt åtal rörande brottet. Därvid tillämpas bestämmelserna om rätte- gången i brottmål. 22 § Den som bryter mot ett tillträdesförbud döms för överträdelse av tillträdesförbud till böter eller fängelse . Denna lag träder i kraft . 2Förslag till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister Härigenom föreskrivs att 3, 16 och 17 §§ lagen (1998:620) om belast- ningsregister skall ha följande lydelse. 3 §1 Registret skall innehålla uppgifter om den som 1.genom dom, beslut, strafföreläggande eller föreläggande av ord- ningsbot har ålagts påföljd för brott, 2.har ålagts förvandlingsstraff för böter, 3.med tillämpning av 30 kap. 6 § har förklarats fri från påföljd, 4.på grund av åklagares beslut enligt 20 kap. 7 § , 9 eller 17 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lag- överträdare eller 46 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall inte har åtalats för brott, eller 5. har meddelats besöksförbud 5. har meddelats besöksförbud enligt lagen (1988:688) om besöks- enligt lagen (1988:688) om besöks- förbud eller tillträdesförbud enligt lagen (2005:xxx) om tillträdesför- 16 § En uppgift i registret skall gallras 1.om en överrätt genom dom eller beslut frikänt den registrerade för den åtalade gärningen, 2.om en domstol efter resning har meddelat dom eller beslut som av- ses i 1, 3.om dom, beslut, strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot har undanröjts, 4.om överrätt har upphävt ett beslut om förvandlingsstraff för böter, 5.om åklagares beslut att meddela åtalsunderlåtelse har återkallats, 6. om besöksförbud har upphävts 6. om besöksförbud eller tillträ- desförbud har upphävts eller 7. när den registrerade har avlidit. Utöver vad som följer av 16 § skall uppgifter om 1.fängelse- eller förvandlingsstraff för böter gallras efter frigiv- ningen, 2.fängelsestraff som skall anses helt verkställt genom tidigare frihets- berövande eller från vilket någon genom beslut om nåd helt har befriats gallras efter domen eller beslutet, 3.fängelsestraff som har fallit bort enligt 35 kap. 8 eller 9 § brottsbal- ken eller förvandlingsstraff för böter som har fallit bort enligt 18 eller 1Senaste lydelse 2003:1166. 2Senaste lydelse 2003:1166. 21 § bötesverkställighetslagen (1979:189) gallras efter det att straffet föll bort, 4.skyddstillsyn eller villkorlig dom gallras efter domen eller be- slutet, 5.sluten ungdomsvård gallras efter det att påföljden helt verk- ställts, 6.överlämnande till vård inom eller vård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall gallras efter domen eller beslutet, 7.överlämnande till rättspsykiatrisk vård gallras efter utskriv- ningen, 8.böter gallras efter domen, beslutet eller godkännandet av strafföreläggandet eller föreläggandet av ordningsbot, 9.att någon enligt 30 kap. 6 § har förklarats fri från på- följd gallras efter domen eller beslutet, 10.åklagares beslut att inte åtala för brott gallras efter beslutet, 11. beslut om besöksförbud gall- 11. beslut om besöksförbud eller ras efter beslutet. om tillträdesförbud gallras tio år Denna lag träder i kraft . Remissyttranden har avgetts av följande instanser. om- budsmän, , , , Justi- tiekanslern, , Riksåklagaren, , Brotts- förebyggande rådet, , Ombudsmannen mot dis- kriminering på grund av sexuell läggning, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, , Handikappombudsman- nen, vid , vid , , Svenska kommun- förbundet, , , Svenskt Närings- liv, , , do- mareförbund och . Riksåklagaren har överlämnat yttranden från Åklagarmyndigheterna i , , , och . Åklagarmyndighe- ten i har till sitt yttrande fogat yttrande från Åklagarkamma- ren i . Riksidrottsförbunds yttrande skall ses som gemensamt för förbundet, och . Företagarna och i har inbjudits att yttra sig men avstått. Regeringen har följande förslag till lagtext. 1 Förslag till lag om tillträdesförbud Härigenom föreskrivs följande. Förutsättningar för tillträdesförbud, m.m. 1 § Enligt denna lag får en person förbjudas att få tillträde till och vistas på en inhägnad plats där idrott utövas när idrottsarrangemang anordnas på platsen av en idrottsorganisation (tillträdesförbud). Det gäller även om allmänheten har tillträde till platsen. Tillträdesförbud får inte avse den som är . Lagen påverkar inte den rätt som tillkommer den som förfogar över platsen att begränsa tillträdet till denna. 2 § En person kan få tillträdesförbud, om det på grund av särskilda om- ständigheter finns risk för att han eller hon kommer att begå brott under idrottsarrangemang som avses i 1 § och brottet är ägnat att störa ordning- en eller säkerheten där. Vid bedömningen av om det finns en sådan risk skall det särskilt beak- tas om personen har begått ett sådant brott under eller annars i samband med idrottsarrangemang som avses i 1 §. Brott som personen har begått får inte beaktas. Om syftet med ett tillträdesförbud kan tillgodoses genom en mindre ingripande åtgärd, får förbud inte beslutas. 3 § Tillträdesförbud skall gälla för , högst . Tillträdesförbudet börjar gälla , om inte annat bestäms. Ett tillträdesförbud får förlängas med högst i taget, om förutsätt- ningarna i 2 § är uppfyllda. 4 § Ett tillträdesförbud skall delges den förbudet avser. Vid delgivningen tillämpas delgivningslagen (1970:428) med undantag för bestämmelserna i 12 § om delgivning genom att handling lämnas till annan än den sökte och 15 § om kungörelsedelgivning. 5 § Frågor om tillträdesförbud skall handläggas skyndsamt. 6 § Allmän åklagare prövar frågor om tillträdesförbud. Frågor om förbud tas upp på skriftlig ansökan av den idrottsorganisa- tion som anordnar idrottsarrangemang som förbudet avses skydda eller av specialidrottsförbundet inom för den ak- tuella idrottsverksamheten. 7 § Frågor om tillträdesförbud prövas av åklagaren i den ort där förbudet helt eller huvudsakligen avses bli tillämpat eller där den mot vilken för- budet avses gälla har sitt hemvist eller mera varaktigt uppehåller sig. Om den personen är misstänkt för brott som har betydelse för frågan om till- trädesförbud, får frågan prövas även av åklagare som är behörig att väcka åtal för brottet. I fråga om åklagare tillämpas 7 kap. . 8 § Åklagaren får anlita biträde av polismyndighet för utredning av frå- gor om tillträdesförbud. I fråga om utredningen tillämpas följande bestämmelser i 23 kap. rät- tegångsbalken: 4 § om objektivitet, 6 § om rätt att hålla förhör, 7 § om hämtning till förhör, 9 § om skyldighet att stanna kvar för förhör, 10 § om vilka som får närvara vid förhör, 11 § om möjlighet att ställa frågor vid förhör, och 12 § om förbud mot otillbörliga åtgärder under förhör. Vid tillämpningen av 23 kap. 4 och 11 §§ skall be- stämmelserna om den som är misstänkt i stället avse den mot vilken för- budet avses gälla. 9 § Innan frågan om tillträdesförbud avgörs, skall den som är part under- rättas om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än par- ten och få tillfälle att yttra sig över den. Frågan får dock avgöras utan att så har skett, om åtgärderna är uppenbart obehövliga eller om avgörandet inte kan skjutas upp. Åklagaren bestämmer hur underrättelsen skall ske. 10 § När åklagaren avgör ett ärende om tillträdesförbud, skall beslutet vara skriftligt och ange 1.sökande och motpart, 2.om förbud skall gälla och, i så fall, förbudets innebörd och omfatt- ning, 3.de skäl som har bestämt utgången, däribland brott som åberopas vid riskbedömningen samt tiden och platsen för brottet, 4.de bestämmelser som åberopas, 5.vad som kan bli följden av att bryta mot förbudet, och 6.möjligheten att begära omprövning enligt 12 § och domstolspröv- ning enligt 13 §. 11 § Vid åklagarens handläggning av ärenden om tillträdesförbud tilläm- pas i övrigt endast följande bestämmelser i förvaltningslagen (1986:223): 4 och 5 §§ om myndigheternas serviceskyldighet, 6 § om samverkan mellan myndigheter, 7 § om allmänna krav på handläggningen av ärenden, 8 § om tolk, 9 § om ombud och biträde, 14 § om muntlig handläggning, 15 § om anteckning av uppgifter, 20 § första stycket andra meningen 1 och 4 och andra stycket om att beslutsskäl får utelämnas, och 26 § om rättelse av skrivfel och liknande. 12 § Om det på grund av ändrade förhållanden finns skäl till det, får