prop · GS03142 · 2005-03-22 00:00:00 — Detta är en fråga som har varit föremål för diskussioner i massmedia, framför allt beträffande frågan om sådana styrelseledamöter bör vara anmälningsskyldiga även för egna innehav i de bolag som ingår i investmentbolagets portfölj. Inspektionen har dock inte anfört några skäl till varför en sådan utvidgning av anmälningsskyldigheten borde analyseras närmare. Enligt vår uppfattning har det inte heller i övrigt framkommit tillräckliga skäl för att genomföra en sådan analys i detta sammanhang. Reglerna i marknadsmissbruksdirektivet och tredje genomförande- direktivet ställer inte upp några krav på att anmälningsskyldigheten skall omfatta även vissa aktieägare. Enligt anmälningsskyldighetslagen anses även vissa aktieägare ha insynsställning i ett aktiemarknadsbolag. Enligt 3 § första stycket 7 anmälningsskyldighetslagen skall en fysisk person anses ha insynsställning i ett aktiemarknadsbolag om han eller hon äger aktier i bolaget motsvarande av aktiekapitalet eller av röstetalet för samtliga aktier i bolaget, eller äger aktier i denna omfattning tillsammans med sådan fysisk eller juridisk person som är aktieägaren närstående på det sätt som anges i 5 § första stycket. Utredningen har konstaterat att det för att någon skall vara anmälningsskyldig enligt den bestämmelsen krävs att den fysiska personen äger åtminstone någon aktie i bolaget. I författningskommentaren har utredningen angett att genom den föreslagna ändringen blir också den som inte äger några aktier själv utan äger samtliga aktier genom en eller flera närstående juridiska personer anmälningsskyldig (se SOU 2004:69, s. 202). Det kan enligt vår uppfattning i och för sig finnas anledning att närmare överväga om huruvida vissa personer bör anses ha insynsställning bara genom ägande eller inflytande i en juridisk person som i sin tur äger aktier i ett aktiemarknadsbolag. Emellertid har utredningen inte redovisat någon närmare motivering till varför anmälningsskyldigheten bör utvidgas på föreslaget sätt. Frågan har inte heller berörts i remissinstansernas yttranden. Vi är mot denna bakgrund inte beredda att i detta sammanhang lämna något förslag om att utvidga kretsen av personer som anses ha insynsställning i ett aktiemarknadsbolag. Vilka som anses vara närstående till personer med ledande ställning definieras i artikel 1.2 i tredje genomförandedirektivet. Enligt artikel 1.2 ac är det maka, make eller partner som enligt nationell lagstiftning likställs med maka eller make, barn som personen i fråga har vårdnaden om och andra släktingar som delar samma hushåll . Närstående är, enligt artikel 1.2 d i tredje genomförandedirektivet, även vissa juridiska personer och bolag som personen i ledande ställning leder eller som den personen eller dennes närstående kontrollerar. Enligt 5 § anmälningsskyldighetslagen skall aktier i ett aktiemarknads- bolag likställas med den anmälningsskyldiges egna om de ägs av make eller sambo, omyndiga barn under den anmälningsskyldiges vårdnad eller en juridisk person som den anmälningsskyldige har ett väsentligt inflytande över och själv eller tillsammans med närstående har en viss andel av. Det innebär att den närstående inte själv är anmälningsskyldig för sina innehav, utan insynspersonen är anmälningsskyldig för den närståendes innehav. De personer som räknas upp i artikel 1.2 c i tredje genomförandedirek- tivet överensstämmer i stort sett med närståendekretsen enligt 5 § anmälningsskyldighetslagen. Andra släktingar som delar samma hushåll omfattas dock inte av den svenska närståendekretsen. Den svenska kretsen måste alltså utvidgas något. har påpekat att användandet av ordet släkting utan närmare definition i lagtext är oklart och har föreslagit att man i stället bör använda begreppet närstående. Även har ställt sig frågande till hur ordet släkting bör tolkas i detta sammanhang och påtalat att det finns risk för att personer som bör omfattas av regeln inte gör det med den av utredningen föreslagna utformningen. I tredje genomförandedirektivet definieras inte vad som avses med släktingar. Någon sådan definition bör därför inte heller tas in i anmälningsskyldighetslagen. Mot denna bakgrund anser vi att det såsom tingsrätten har föreslagit är lämpligare använda begreppet närstående även för den nu aktuella kretsen av personer. Därmed bör åtminstone den krets som torde avses i artikel 1.2 i tredje genomförandedirektivet omfattas; således bör både de som är släktingar till den anmälningsskyldige och de som på annan grund än genom släktskap får anses som närstående omfattas. Enligt vad FAR har framfört är även kriteriet som delar hushåll med honom eller henne alltför obestämt för att ligga till grund för avgiftssanktioner. Om man i stället väljer att tala om personer som har gemensamt hushåll med honom eller henne undviker man enligt vår mening denna otydlighet. Det bör således vara fråga om personer som normalt både tar del i de vardagliga sysslorna i bostaden och ingår i en ekonomisk gemenskap med varandra (jfr t.ex. beskrivningen av hushållsgemenskap i prop. 2002/03:80 s. 26, 28 och 44). Därmed bör personer som inte omfattas av den nuvarande närståendekretsen i 5 § anmälningsskyldighetslagen inte heller komma att ingå i den utvidgade närståendekrets som föreslås för det fall de t.ex. enbart delar bostad med eller är inneboende hos någon som är anmälningsskyldig, men inte har gemensamt hushåll med denne. har föreslagit att i stället för att reglerna blir tillämpliga först efter att personerna delat hushåll borde det vara den avsedda varaktigheten då hushållsgemenskapen påbörjas som blir avgörande. Enligt vår mening har det inte framkommit tillräckligt starka skäl för att införa en bestämmelse som på sådant sätt avviker från regeln artikel 1.2 i tredje genomförandedirektivet. Förutsättningen att hushållsgemenskap skall ha varit för handen under är dessutom en tydlig regel för alla berörda. Vid tillämpningen av bestämmelserna om skyldighet för den som har insynsställning i ett aktiemarknadsbolag att anmäla innehav av aktier i bolaget och ändring i innehavet bör således också ytterligare aktier i aktiemarknadsbolaget likställas med den anmälningsskyldiges egna. Detta gäller aktier som ägs av andra närstående till den anmälningsskyldige än sådana som avses i 5 § första stycket 1 och 2 anmälningsskyldighetslagen, om de har gemensamt hushåll med honom eller henne sedan åtminstone . I tredje genomförandedirektivet finns inget krav på att anmälan sker direkt av de närstående själva. Ett sådant krav fanns i ett förslag från kommissionen men togs bort, och artikeln kräver numera endast att även de närståendes affärer anmäls. De svenska bestämmelserna som innebär att anmälningsskyldigheten åvilar insynspersonen och inte direkt de närstående bör således vara förenliga med direktivet. Enligt vår uppfattning är det också lämpligare med en sådan ordning än att även närstående skulle omfattas av anmälningsskyldighet. Någon ändring av de nuvarande bestämmelserna som gäller för anmälan av närståendes innehav föreslås därför inte. 13.1.3Undantag för små innehav och transaktioner Regeringens förslag: Undantaget från anmälningsskyldighet vid vissa mindre innehav och mindre ändringar i innehavet tas bort. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Länsrätten i avstyrker förslaget att de nuvarande undantagen för anmälningsskyldigheten för små transaktioner upphävs och anser att undantagen bör finnas kvar. länsrätten medför en anmälningsskyldighet även för små transaktioner merarbete för såväl de enskilda som för berörda myndigheter och riskerar att leda till onödiga processer i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Skälen för regeringens förslag: I artikel 6.2 i tredje genomförande- direktivet ges en möjlighet för medlemsstaterna att inte kräva några anmälningar, om summan av insynspersonens och hans eller hennes närståendes transaktioner inte uppgår till . I 4 § andra stycket anmälningsskyldighetslagen finns två undantag som är av samma karaktär och ligger på ungefär samma nivå men ändå inte är förenliga med reglerna i direktivet. Dessa undantag gäller dels innehav som inte uppgår till 200 aktier eller, om innehavet avser värdepapper som likställs med aktier, understiger ett marknadsvärde motsvarande , dels ändring i innehav som efter den senast gjorda anmälningen inte uppgår till 200 aktier eller, om ändringen avser värdepapper som likställs med aktier, understiger ett marknadsvärde motsvarande . Utredningen har gjort bedömningen att dessa undantag inte har någon betydelse i praktiken och föreslagit att de därför tas bort. Såsom utredningen konstaterat är de undantag som gäller inte förenliga med reglerna i tredje genomförandedirektivet. Det är därför inte möjligt att behålla dessa undantag. Enligt den bedömning som utredningen har gjort har de inte heller någon praktisk betydelse. De undantag som reglerna i tredje genomförandedirektivet ger utrymme för får anses vara än mer restriktiva än de som gäller . Den praktiska betydelse som de skulle kunna få om de infördes torde således bli än mindre. Därtill bör beaktas det ökade utrymmet för nedsättning eller eftergift av särskild avgift som föreslås i avsnitt 13.2.4 där det som exempel på en omständighet som bör kunna medföra nedsättning eller eftergift är att det är fråga om en liten transaktion. Mot den bakgrunden delar vi utredningens uppfattning att de undantag som gäller bör tas bort och att den undantagsmöjlighet som tredje genomförandedirektivet ger utrymme för inte bör genomföras. 13.1.4Vad en anmälan skall innehålla och tidsfrist för anmälan Regeringens förslag: Anmälan om aktieinnehav eller ändring i innehavet skall ha kommit in till senast fem arbets- dagar efter det att den anmälningsskyldige ingått avtal om förvärv eller avyttring av aktier i bolaget eller annan ändring skett i aktieinnehavet eller den anmälningsskyldige fått vetskap om att någon närstående innehar eller har ingått avtal om förvärv eller avyttring av aktier i bolaget eller att annan ändring skett i den närståendes aktieinnehav. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Länsrätten i ifrågasätter om förslaget att inte tillämpa tidsfristen för anmälningsskyldig- het vid förvärv eller avyttring som utförts av någon insynspersonen närstående är förenligt med reglerna i artikel 6.1 i tredje genomförande- direktivet. påpekar att utredningen inte har klargjort vilken dag som skall anses vara transaktionsdag vid t.ex. emissioner, omstämpling och konvertering. anser att anmälnings- fristen i lagen bör ändras till att omfatta arbetsdagar för att på så sätt överensstämma med regeln i artikel 6.1 i tredje genomförandedirektivet. För det fall anmälningsskyldighet uppkommer när anställda i ett företag deltar i aktiesparplaner som omfattar företagets aktier anser att det bör göras ett undantag och anmälningsfristen räknas från den tidpunkt då antalet förvärvade aktier kan avläsas på innehava- rens avstämningskonto. Skälen för regeringens förslag: I artikel 6.3 i tredje genomförande- direktivet finns regler om vad en anmälan om innehav och förändringar i innehavet skall innehålla samt i artikel 6.1 regleras när en sådan anmälan skall ske. Regeringen har tidigare funnit att bestämmelser om vad en anmälan skall innehålla inte bör tas in i lag (prop. 1999/2000:109 s. 69). Sådana bestämmelser finns därför i insiderförordningen (2000:1101). Bestämmelserna i 1 § insiderförordningen motsvarar reglerna i artikel 6.3 i tredje genomförandedirektivet utom vad gäller var transaktionen genomförts (punkt f) och till vilket pris (punkt g). Dessa regler i tredje genomförandedirektivet bör således genomföras genom att det i föreskrifter preciseras vilka uppgifter en anmälan skall innehålla. Enligt artikel 6.1 i tredje genomförandedirektivet skall anmälan göras räknat från transaktionsdatum. Enligt 6 § 3 anmälningsskyldighetslagen skall en anmälan ha kommit in till Finans- inspektionen senast efter det att den anmälningsskyldige förvärvat eller avyttrat aktier i bolaget eller annan förändring skett av aktieinnehavet. I förarbetena till den svenska bestämmelsen uttalades att de skall räknas från den tidpunkt då äganderätten till aktien eller instrumentet övergår. Av förarbetsuttalandena framgår att det är den sakrättsliga äganderättsövergången som avses (prop. 1999/2000:109 s. 68), som beträffande aktier anses ske vid registrering av överlåtelsen (se 6 kap. lagen [1998:1479] om kontoföring av finansiella instrument) eller, om aktierna finns i depå, vid underrättelse till förvaltaren (se 2 kap. 10 § tredje stycket samma lag). För att vara förenlig med direktivet måste den svenska bestämmelsen därför ändras så att tidsfristen räknas från transaktionsdagen vid förvärv och avyttringar som görs av insynsperso- ner, dvs. den dag som den anmälningsskyldige ingått avtalet om förvärv eller avyttring. Om affären gjorts på en reglerad marknad, innebär detta således dagen för avslut och i annat fall dagen för avtalet om förvärvet eller avyttringen. har förordat att tidsfristen även i den svenska lagen bör omfatta arbetsdagar för att på så sätt överensstämma fullt ut med regeln i tredje genomförandedirektivet. Frågan om vilka dagar som skall räknas in i tidsfristen för anmälan har varit föremål för regeringens bedömning. Regeringen fann då att det vid beräkningen av tidsfristen inte fanns skäl att frångå principen i lagen (1930:173) om beräkning av lagstadgad tid (se prop. 1999/2000:109 s. 67 f.). Därefter har emellertid tidsfristen för anmälan harmoniserats inom EU genom regeln i artikel 6.1 i tredje genomförandedirektivet. Enligt vår uppfattning bör tidsfristen i den svenska bestämmelsen även i detta avseende anpassas så att den stämmer överens med den i tredje genomförandedirektivet. Anmälan om aktieinnehav eller ändring i innehavet skall således ha kommit in till senast fem arbetsdagar efter det att den anmälningsskyldige ingått avtal om förvärv eller avyttring av aktier i bolaget eller annan ändring skett i aktieinnehavet. Med arbetsdagar avses här alla årets dagar förutom , , andra allmänna helgdagar, , och nyårsafton. har föreslagit att för det fall anmälningsskyldighet uppkommer när anställda i ett företag deltar i aktiesparplaner som omfattar företagets aktier bör ett undantag införas och anmälningsfristen räknas från den tidpunkt då antalet förvärvade aktier kan avläsas på innehavarens avstämningskonto. Enligt vår uppfattning ankommer det på de bolag som upprättar aktiesparplaner att utforma dessa så att de deltagare som är anmälningsskyldiga kan uppfylla de krav som ställs på dem i anmälningsskyldighetslagen. Vi föreslår därför inte några särskilda regler för anmälningsskyldighet för anställda som deltar i aktiesparplaner. har påpekat att utredningen inte har klargjort vilken dag som skall anses vara transaktionsdag vid t.ex. emissioner, omstämpling och konvertering. De transaktioner som omfattas av anmälningsskyldighet är enligt artikel 6.4 i marknadsmissbruksdirektivet och artikel 6.1 i tredje genomförandedirektivet alla transaktioner som en anmälningspliktig person utför för egen räkning och som avser sådana finansiella instrument för vilka personen i fråga är anmälningspliktig. De exempel på transaktioner som anges i artikel 6.3 e i tredje genomförandedirektivet är köp eller försäljning. Såsom anges ovan bör en transaktion som avser förvärv eller avyttring anses ske det datum som den anmälningsskyldige ingår avtal om transaktionen, dvs. det datum när den anmälningsskyldige har utfört en anmälningspliktig transaktion. Vid exempelvis nyemission bör det vara det datum när den anmälningsskyldige fått meddelande om att transaktionen faktiskt har kommit till stånd, dvs. att tilldelade teckningsrätter avyttrats eller att de teckningsrätter som utnyttjats genom att förvärva en interimsaktie lett till att aktien överförts till dennes konto. I fråga om andra transaktioner som en anmälningspliktig person utför för egen räkning bör dagen för transaktionen bestämmas på motsvarande sätt. De transaktioner som skall anmälas enligt reglerna i de båda direktiven är således sådana som utförs för egen räkning av någon som är anmälningsskyldig, eller av en anhörig till en sådan person. Medlemsstaterna har emellertid rätt att införa anmälningsskyldighet även i andra fall (artikel 6.1 i tredje genomförandedirektivet). Kravet i anmälningsskyldighetslagen på att även andra ändringar i innehav än sådana som utförs för egen räkning är ett sådant. När det sker någon annan ändring i aktieinnehavet än en sådan som den anmälningsskyldige utför för egen räkning t.ex. genom att ingå avtal om förvärv eller avyttring är det troligt att denne inte kommer att få kännedom om detta förrän i samband med att ändringen registreras på dennes avstämningskonto. Den anmälningsskyldige torde i en sådan situation på förhand varken ha kännedom om den händelse som föregår registreringen skall ske eller ha möjlighet att själv disponera över tidpunkten för händelsen. Det framstår enligt vår mening därför som rimligt att i fråga om andra ändringar i den anmälningsskyldiges aktieinnehav än sådana som uppkommer genom att den anmälningsskyldige för egen räkning utför en transaktion, anse att det är det datum som den anmälningsskyldige fått meddelande om att ändringen av innehavet registrerats på dennes avstämningskonto som bör anses som transaktionsdatum. Anmälan skall i sådana fall således göras från det datumet. Marknadsmissbruksdirektivet anger inte någon särskild tidsfrist för anmälan av förvärv eller avyttring som görs av någon som är närstående till insynspersonen. Den enligt utredningen sannolika förklaringen är att ännu i ett sent skede av arbetet med marknadsmissbruksdirektivet så var utgångspunkten att anmälningsskyldigheten för sådana affärer skulle läggas på den närstående. Utredningen har emellertid ansett att det inte skulle vara rimligt att ställa ett avgiftssanktionerat krav på insynspersonen att anmäla affärer som han eller hon kanske inte har någon som helst kännedom om. Utredningen har därför föreslagit att gällande bestämmelse behålls, dvs. att anmälan skall ha kommit in till senast efter det att den anmälningsskyldige fått vetskap om att närstående innehar, förvärvat eller avyttrat aktier i bolaget eller att annan ändring skett i den närståendes aktieinnehav (6 § 4 anmälningsskyldighetslagen). Länsrätten i har ifrågasatt om utredningens förslag att inte tillämpa tidsfristen för anmälningsskyldighet vid förvärv eller avyttring av någon insynspersonen närstående är förenligt med reglerna i artikel 6.1 i tredje genomförandedirektivet. Reglerna i tredje genomförandedirektivet kan såsom utredningen har konstaterat inte anses vara helt tydliga beträffande vad som skall gälla i fråga om anmälningsskyldigheten för sådana affärer som har gjorts av någon som är anhörig till en insynsperson. Den bedömning som utredningen har gjort framstår därför inte som oförenlig med vad som anges i reglerna i tredje genomförandedirektivet. Mot bakgrund av vad som har redovisats anser vi att övervägande skäl talar för att gällande bestämmelse bör behållas. På motsvarande sätt som i fråga om den anmälningsskyldiges eget aktieinnehav bör således gälla att anmälan skall ha kommit in till senast efter det att den anmälningsskyldige fått vetskap om att någon närstående innehar eller har ingått avtal om förvärv eller avyttring av aktier i bolaget eller att annan ändring skett i den närståendes aktieinnehav. Regeringens bedömning: Det bör inte ges något bemyndigande för regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, att meddela föreskrifter om vilka ytterligare finansiella instrument som skall likställas med aktier enligt 2 § första stycket lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att det tas in ett nytt tredje stycke i 2 § lagen om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument enligt vilket regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter om vilka ytterligare finansiella instrument som skall likställas med aktier enligt 2 § första stycket. Remissinstanserna: ställer sig frågande till vad syftet med den föreslagna regeln är. Enligt bör det däremot kunna införas en möjlighet för inspektionen att undanta vissa aktierelaterade finansiella instrument, om det föreligger särskilda skäl och inte strider mot anmälningsskyldigheten. Skälen för regeringens bedömning: I 2 § första stycket anmälnings- skyldighetslagen anges att vad som föreskrivs om aktie skall tillämpas också på aktierelaterade finansiella instrument såsom teckningsrätt, interimsbevis, optionsbevis, konvertibelt skuldebrev, skuldebrev förenat med optionsrätt till nyteckning, vinstandelsbevis, aktieoption och aktietermin. Utfärdande av köpoption skall likställas med avyttring av de aktier optionen avser, medan utfärdande av säljoption skall likställas med förvärv av aktierna. Bestämmelsen i 2 § första stycket anmälningsskyldighetslagen motsva- rar i huvudsak 2 § andra stycket insiderlagen (1990:1342). I samband med att bestämmelsen fördes över till anmälningsskyldighetslagen gjordes dock en komplettering (se prop. 1999/2000:109 s. 86). I författningskommentaren till 2 § anmälningsskyldighetslagen angavs därvid följande. Uppräkningen i första stycket av de finansiella instrument som skall jämställas med aktie har kompletterats med orden aktierelaterade finansiella instrument såsom. Avsikten med detta är att nya instrument som inte omfattas av uppräkningen skall kunna omfattas av bestämmelsen. Det får dock endast vara fråga om finansiella instrument som har samma anknytning till en aktie som de i stycket uppräknade instrumenten (jfr bl.a. prop. 1984/85:157 s. 80 och prop. 1990/91:42 s. 77). Ett exempel på ett sådant instrument är kapitalandelslån. Utredningen har motiverat sitt förslag med att utvecklingen av nya finansiella instrument går snabbt och det finns risk för att nya instrument som i praktiken medför samma eller liknande rättigheter som de instrument som räknas upp i 2 § anmälningsskyldighetslagen faller utanför anmälningsskyldigheten och förbudet mot handel under vissa perioder. För att undvika detta anser utredningen att det borde tas in ett nytt, tredje stycke i paragrafen enligt vilket regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får rätt att föreskriva vilka ytterligare instrument som skall likställas med aktier vid tillämpningen av lagen (se SOU 2004:69, s. 202). Såsom redovisats ovan är uppräkningen av aktierelaterade finansiella instrument i 2 § anmälningsskyldighetslagen inte uttömmande. Även andra aktierelaterade finansiella instrument än de som anges i uppräkningen omfattas således av bestämmelsen. har förordat att det i stället införs en möjlighet för inspektionen att undanta vissa aktierelaterade finansiella instrument. Enligt vår uppfattning bör det mot bakgrund av vad som redogjorts för ovan inte ges något sådant bemyndigande som utredningen har föreslagit. Vi är emellertid inte heller beredda att i detta sammanhang lämna något förslag om möjlighet för att undanta vissa aktierelaterade finansiella instrument från anmälningsskyldigheten. Regeringens förslag: Vissa personer som har insynsställning i ett aktiemarknadsbolag får inför en ordinarie delårsrapport inte handla med aktier i bolaget innan rapporten offentliggörs, dagen för offentliggörandet inkluderad. Utan hinder av handelsförbudet får aktier avyttras enligt villkoren i ett offentligt erbjudande om köp av aktier, avyttring ske av tilldelade emissionsrätter och inlösenrätter samt andra liknande rätter såsom omvandlingsrätter. Om det finns synnerliga skäl, får medge ytterligare undantag från handelsförbudet. Vid överträdelse av handelsförbudet skall särskild avgift tas ut. Avgiften beräknas till av vederlaget för de aktier som förvärvats eller avyttrats i strid mot handelsförbudet. Avgiften skall uppgå till lägst 15 000 och högst .