prop · GS0362 · 2005-03-01 00:00:00 — Re- geringen bör bemyndigas att utfärda föreskrifter om den systemansvari- ges befogenheter vid större obalanser och störningar. I den systemansvariges uppgifter bör även ingå att samarbeta med an- gränsande systemansvariga, företrädesvis det danska stamnätsföretaget , samt att delta i internationellt harmoniseringsarbete för att ut- veckla en effektivt fungerande naturgasmarknad. Den systemansvarige bör även ges uppgiften att främja konkurrensen på naturgasmarknaden. Regeringen bedömer att frågan om vem som utses till systemansvarig har avgörande betydelse för om processen mot en integrerad europeisk naturgasmarknad i konkurrens skall bli framgångsrik. Frågan om vem som skall utses till systemansvarig måste vara klarlagd innan marknaden kan öppnas i den takt som gasmarknadsdirektivet föreskriver. och långsiktig lösning bör eftersträvas som kan fungera även om alter- tillförselvägar tas i bruk på den svenska marknaden. För att upp- fylla gasmarknadsdirektivets krav och de åtaganden som gjorts inom branschen har sålt handelsdelen, , till det danska företaget /S. god- kände förvärvet , under villkor att Nova Supply AB:s kunder gavs möjlighet att säga upp sina avtal . Nova Naturgas ägs av , Statoil A/S, och , dock utan att någon av ägarna utövar ensam kontroll över . Enligt vad regeringen erfarit har något gemen- samt stamnätsbolag för naturgas ännu inte bildats. Regeringen anser inte att en bolagslösning uppfyller kraven på långsiktighet och stabilitet. Frågan om vem som utses till systemansvarig för naturgasmarknaden påverkar även förhållandena på elmarknaden. är systemansvarig myndighet för elmarknaden. Uppgiften att vara system- ansvarig för naturgasmarknaden skiljer sig inte nämnvärt från uppgiften att vara systemansvarig för elmarknaden. Det regelverk som föreslås kommer att innebära att den systemansvarige måste ha tillgång till upp- gifter som tas fram vid övervakning och drift av infrastrukturen på natur- gasmarknaden och från de balansansvariga. En sådan övervakning och rapportering förekommer . tillkommer den systemansva- rige som mottagare av sådan information. Staten har inte något ägarin- flytande i infrastrukturen på naturgasmarknaden. Systemansvaret kan dock, enligt regeringens bedömning, utövas skilt från ägande av infra- strukturen på naturgasmarknaden. Avsikten med gasmarknadsdirektivet är inte heller att reglera ägarförhållanden utan att i detta avseende ta fram gemensamma bestämmelser för hur naturgasmarknaden skall organise- ras. Medlemsstaterna har enligt direktivet ett särskilt ansvar för att orga- nisera marknaden på ett konkurrensneutralt sätt. Regeringen anser att staten, på samma sätt som skedde när elmarknaden avreglerades, bör medverka i att etablera de nya förutsättningarna på naturgasmarknaden. Regeringen bör därför bemyndigas att utse den som skall ha systemansvaret för naturgas. Regeringen har erfarit att på kan bygga upp eller på annat sätt tillförsäkra sig de funktioner som behövs för att utöva systemansvaret. har fått regeringens uppdrag att skyndsamt organisera ett systemansvar för naturgas inom verket på ett för naturgasmarknaden och verket kostnads- effektivt sätt. Mot bakgrund av att det redan finns fungerande rutiner på området bedömer regeringen att den systemansvarige kan träda i funktion när det nya regelverket skall börja gälla. Regeringen avser att utse till systemansvarig myndighet för naturgasmarknaden. Regeringen har särskilt beaktat vikten av en långsiktig och stabil lösning med en konkurrensneutral systemansvarig och att marknadens aktörer bör ges tydliga signaler om vilken organisatorisk lösning som kom- mer att bli aktuell. Regeringens förslag: Den systemansvariga myndigheten skall svara för balansavräkningen mellan de balansansvariga enligt de föreskrifter som regeringen, eller den systemansvariga myndigheten, meddelar. Villkoren för tillhandahållande av balanstjänster regleras och en be- stämmelse införs om att villkoren för att tillhandahålla balanstjänster skall vara objektiva och icke-diskriminerande. De kriterier som ligger till grund för utformningen av balansavtalen skall godkännas av till- synsmyndigheten innan den systemansvariga myndigheten får ingå El- och gasmarknadsutredningens förslag överensstämmer med re- Förslaget i rapport överensstämmer inte med regeringens. Remissinstansernas synpunkter har redovisats i avsnitt 17.1. Skälen för regeringens förslag: Systemansvaret bör innefatta upp- giften att svara för balansavräkningen. I föregående avsnitt har vissa andra uppgifter som ingår i systemansvaret beskrivits. ansvaret för systemövervakning, att planera och vid behov vidta åtgärder för ändrad inmatning eller ändrat uttag, att samarbeta med angränsande systemansvariga, att delta i internationellt harmoniseringsarbete samt att främja konkurrensen på naturgasmarknaden. Det kommer alltid att före- komma vissa obalanser mellan inmatning och uttag av naturgas. obalanser måste hanteras. Någon måste därför också ha det övergripande ansvaret för att det uppnås ekonomisk balans på naturgasmarknaden. se till att detta sker bör ingå i uppgiften att vara systemansvarig. De bestämmelser som regeringen nu föreslår för avräkning mellan leverantörerna liknar mycket de regler som gäller för elmarknaden. Balansavräkningen utgör där en integrerad del av systemansvaret. finns stora samordningsfördelar med att den övervakning och koordine- ring som ingår i systemansvaret kopplas till balansavräkningen. ansvaret på naturgasmarknaden bör därför även innefatta uppgiften att svara för balansavräkningen. Som framgår i det följande, i avsnittet om balansansvar, måste det all- tid vara klarlagt vem som har balansansvaret för varje uttagspunkt i naturgassystemet så att en debitering eller kreditering kan göras för den naturgas som omfattas av balansansvaret. Den balansansvarige åtar sig att, gentemot den som har systemansvaret för naturgas, svara för att naturgassystemet tillförs lika mycket naturgas som kunderna förbrukar, tar ut i uttagspunkterna. Som framgår omfattar balansansvaret såväl inmatning som uttag. Detta ansvar blir en ekonomisk relation till den som har systemansvaret för naturgas. Innebörden av denna relation är att i den mån den balansansvarige inte tillför naturgassystemet lika mycket naturgas som tas ut i de uttagspunkter som omfattas av balansansvaret, så tillförs naturgasen av den som har systemansvaret för naturgas inom ramen för detta ansvar. Den systemansvarige måste sedan ersättas för Den som åtar sig balansansvar gentemot den systemansvarige kommer att få ingå ett avtal med denne, där vissa grundläggande för- hållanden mellan parterna regleras, bl.a. i fråga om kreditvärdighet, ställande av säkerhet för åtaganden gentemot den systemansvarige, tole- ransnivåer, prissättning, avräkning och fakturering. Det blir varje balans- ansvarigt företags affärsmässiga ansvar att se till att den egna balansen upprätthålls. I den systemansvariga myndighetens uppgifter ingår således att formu- lera krav på de balansansvariga, utforma de villkor och avtal som skall gälla för balansansvaret, föra ett register över balansansvariga på den svenska naturgasmarknaden samt organisera avräkningen mellan de balansansvariga efter vissa toleransnivåer och metoder för prissättning av obalanser. Avräkningen baseras på den mätning och rapportering som till viss del görs enligt de föreskrifter som med stöd av bemyndigande i 3 kap. 4 § naturgaslagen och 16 och 17 §§ naturgas- förordningen (2000:673) har utfärdat. Föreskrifterna riktar sig till inne- havare av naturgasledningar. Det blir nu deras uppgift att ansvara för den s.k. strukturhanteringen, vilket innebär att föra och vidarerapportera upp- gifter om naturgasanvändare, naturgasleverantör och balansansvarig för varje inmatnings- och uttagspunkt inom sitt ledningsnät samt att rappor- tera mätvärden och hantera värmevärden. tillkommer den system- ansvariga myndigheten och de balansansvariga som mottagare av infor- mation. De balansansvariga ansvarar sedan i sin tur för avräkningen mellan de leverantörer för vilka de har balansansvar. Enligt vad som redovisas i följande avsnitt om balansansvar måste det finnas en balansansvarig för varje inmatnings- och uttagspunkt. Endast den som har ingått avtal med den systemansvariga myndigheten om balansansvar kan komma i fråga som balansansvarig. För att vara balans- ansvarig måste ett avtal om balansansvar träffas med den systemansva- riga myndigheten. Detta regelverk måste finnas på plats för att marknads- öppningen skall kunna fungera utan risk för haverier i avräkningssystemet. I gasmarknadsdirektivet anges vidare att systemansvarigas villkor, inklusive regler för balansering av överföringssystemet, skall vara klara, begripliga och icke-diskriminerande och fastställas på ett sätt som avspeglar kostnaderna. Att i detalj reglera utformningen av villkor och tariffer har tidigare, såväl i den svenska naturgaslagstiftningen som i den svenska ellagstiftningen, ansetts vara en fråga för verksamhetsutövaren. I lagstiftningen har därför endast angetts vissa allmänna riktlinjer för villkor och tariffer. Denna ordning bör även gälla villkoren för tillhandahållande av balanstjänster. Regeringen föreslår att kraven formuleras så att villkoren för att tillhandahålla balanstjänster skall vara objektiva och icke-diskriminerande. Enligt gasmarknadsdirektivet ansvarar tillsynsmyndigheterna för att fastställa eller godkänna åtminstone de metoder som används för att beräkna eller fastställa villkoren för tillhandahållande av balanstjänster. Den systemansvariga myndigheten får inte ingå balansavtal förrän till- synsmyndigheten har godkänt de kriterier som ligger till grund för utformningen av balansavtalen. Denna bestämmelse tillämpas första gången på de balansavtal som hänför sig till det räkenskapsår som börjar . Villkoren för balanstjänster skall också offentlig- göras. Frågan om offentliggörande behandlas närmare i avsnitt 18. Det blir en uppgift för den systemansvarige att närmare utforma villko- ren för balansavräkningen utifrån dessa krav respektive för tillsynsmyn- digheten att på förhand bedöma om kriterierna är utformade så att villko- ren i balansavtalen blir objektiva och icke-diskriminerande. Tillsyns- myndigheten skall således vid sitt godkännande begränsa prövningen till att avse om dessa förutsättningar är uppfyllda. Av rättssäkerhetsskäl bör tillsynsmyndighetens beslut kunna överklagas till allmän förvaltnings- domstol. När det sedan gäller övriga villkor som regleras i avtalet om balansansvar, är dessa att hänföra till rent civilrättsliga avtalsvillkor. En prövning i denna del skall därför ske på civilrättslig grund och inte av tillsynsmyndigheten. Frågan om tillsynsmyndighetens godkännande be- handlas också i avsnitt 30.3. I de remissvar som lämnats på El- och för- slag och på rapport har nästan alla remissinstanser lyft fram vikten av att den organisatoriska lösning som väljs skall säkerställa kon- kurrensen och en effektivt fungerande marknad. , och har förordat att uppgiften ges till som även bör vara innehavare av stamled- ningen. Myndigheterna är tveksamma till den i rapporten föreslagna klubblösningen och anser, tillsammans med Statskontoret, att staten endast bör engagera sig som majoritetsägare. har dess- utom framhållit behovet av internationell samverkan och att en framtida börshandel med naturgas också utgör en del av infrastrukturen. Det är särskilt viktigt att avräkningsinformation hanteras neutralt och att nya aktörer på marknaden inte missgynnas genom regelverket för balansavräkning. Regeringens ställningstagande att utse som ansvarig för systemansvarets övriga delar, med den samordnande och övervakande uppgift som det innebär, talar starkt mot att tillämpa en annan lösning i fråga om balansavräkningen. utför balansavräkningen på elmarknaden. Det finns klara samordningsfördelar med att också utför balansavräkningen för naturgas. Regeringen bedömer att marknaden inte kan öppnas för fler leverantörer, utan att det finns någon utpekad ansvarig för uppgiften att formulera krav på de balansansvariga, utforma och träffa avtal om balansansvar samt sköta avräkningen mellan de balansansvariga. Som tidigare nämnts har fått regeringens uppdrag att närmare organisera systemansvaret för naturgas inom verket. Uppdraget innefattar att organisera balansavräkningen för naturgas på det mest kostnadseffektiva sättet. Utredningen skall bedrivas i samråd med så att dubblering av rapporteringsruti- ner och kontrollfunktioner kan undvikas och så att behovet av föränd- ringar i föreskrifter om mätning och rapportering kan fångas upp skynd- samt. bör hantera det närmare regelverket om balans- avräkning i balansavtalen. Mot bakgrund av det förberedelsearbete som branschen själv har bedrivit och den erfarenhet har av uppgiften görs bedömningen att ett system för balansansvar och balans- avräkning bör finnas på plats när det nya regelverket skall börja gälla. Regeringen har även här beaktat att marknadens aktörer bör ges tydliga signaler om vilken organisatorisk lösning som kommer att bli aktuell. 17.2.2Balansansvarig och rapportering av strukturdata Regeringens förslag: I varje naturgasanvändares uttagspunkt skall det finnas en balansansvarig. Ansvaret för att en sådan finns skall ligga på den aktuella naturgasleverantören. Ett åtagande om balansansvar skall göras genom avtal med den systemansvariga myndigheten. En leverantör av naturgas skall underrätta innehavaren av en natur- gasledning om till vilka uttagspunkter leverans sker och vem som är balansansvarig för dessa uttagspunkter. Innehavare av naturgasledningar ansvarar för att rapportera uppgif- ter till berörda parter vid leverantörsbyten och byten av balansansvarig. Den systemansvariga myndigheten och den balansansvarige skall, när de får kännedom om att balansansvaret skall upphöra, rapportera detta till berörda parter. Byte av leverantör av naturgas och byte av balansansvarig får som huvudregel endast ske i . Om det finns särskilda skäl får den systemansvariga myndigheten i det enskilda fallet medge att ett byte av balansansvarig skall börja gälla tidigare. Närmare föreskrifter om innehavare av naturgasledning respektive balansansvarigas skyldigheter i detta sammanhang samt om förfaran- det vid byte av leverantör av naturgas eller balansansvarig meddelas av regeringen eller tillsynsmyndigheten. I övergångsbestämmelser regleras uppgiftslämnandet i samband med att lagen träder i kraft. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om balansansvar är centrala för den avreglerade naturgasmarknadens funktion. Med balans- ansvar avses det ekonomiska ansvaret för att det nationella naturgas- systemet tillförs lika mycket naturgas som tas ut i en uttagspunkt. Natur- gaslagen innehåller , till skillnad från ellagen, inte några bestämmel- ser om balansansvar. Det kommer alltid att förekomma vissa obalanser mellan inmatning och uttag av naturgas som måste hanteras. Därför måste det alltid vara klarlagt vem som har balansansvaret för varje uttagspunkt i naturgas- systemet så att en reglering kan göras genom debitering eller kreditering för den naturgas som omfattas av balansansvaret. Det är varje balans- ansvarigt företags affärsmässiga ansvar att se till att den egna balansen upprätthålls. Endast den som har ingått avtal med den systemansvariga myndig- heten om balansansvar kan komma i fråga som balansansvarig. Den systemansvariges uppgifter i samband med balansavräkning har beskri- vits närmare i avsnitt 17.2.1. Den som åtar sig balansansvar gentemot den systemansvariga myndigheten ingår således ett avtal med den systemansvariga myndigheten där vissa grundläggande förhållanden mellan parterna kommer att regleras. Bl.a. kan den systemansvariga myndigheten komma att kräva att den balansansvarige ställer säkerhet för sina åtaganden. Vidare bör avtalet reglera hur själva avräkningen inom balanstjänsten skall gå till. Efter förebild från ellagstiftningen föreslås att ansvaret för att det finns en balansansvarig för uttagspunkten skall ligga på naturgasleverantören. Detta innebär att en naturgasleverantör som vill leverera naturgas i en viss uttagspunkt själv måste åta sig balansansvaret eller genom avtal se till att någon annan gör detta åtagande. Denna huvudregel kommer också att gälla vid byte av balansansvarig. De balansansvariga eller den system- ansvarige skall, så fort de får kännedom om att balansansvaret i annat fall kommer att upphöra, rapportera detta till berörda parter. Om det finns särskilda skäl får den systemansvariga myndigheten medge att ett byte av balansansvarig skall börja gälla tidigare än de föreskrivna tidsfristerna. På så sätt kan man i de flesta fall undvika en situation där balansansvar saknas. Genom informationsskyldigheten skapas också förutsättningar för en rationell hantering av det informationsflöde som måste äga rum i samband med ett leverantörsbyte eller byte av balansansvarig. Den närmare detaljregleringen av informationsutbytet på naturgas- marknaden bör dock inte inkluderas i lagstiftningen. har med stöd av bemyndigande i 3 kap. 4 § i den nu gällande naturgas- lagen samt 16 och 17 §§ naturgasförordningen (2000:673) utfärdat före- skrifter om mätning och rapportering. Dessa föreskrifter riktar sig till innehavare av naturgasledningar. Bemyndigandet kommer att utvidgas till att omfatta registrering och rapportering av balansvariga och det in- formationsutbyte i övrigt som aktualiseras i samband med ett leveran- törsbyte. De behov av justeringar och förbättringar som kan förväntas uppstå i takt med att marknad och teknik utvecklas kan härigenom tillgo- doses på ett flexibelt sätt. Bl.a. kommer den fullständiga marknadsöpp- ningen att innebära att ett system för schablonberäknade leveranser kommer att behöva införas. Regeringens bedömning: Verksamheten som systemansvarig myn- dighet för naturgasmarknaden bör finansieras efter samma principer som gäller för Svenska kraftnäts nuvarande verksamhet som system- ansvarig för elmarknaden. Tillkommande uppgifter på naturgasmark- naden bör regleras i myndighetens instruktion. El- och gasmarknadsutredningen har inte lämnat något förslag till eller gjort någon bedömning om finansiering av en systemansvarig myndighet för naturgasmarknaden. Förslaget i rapport överensstämmer inte med regeringens bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Det principiella innehållet i de uppgifter som beskrivits för den som är systemansvarig för naturgas, skiljer sig inte nämnvärt från de uppgifter som utförs av som systemansvarig myndighet för elmarknaden. Regeringen avser att med stöd av bemyndigande i naturgaslagen utse Svenska kraft- nät till systemansvarig myndighet för naturgas. Med anledning av detta aktualiseras hur finansieringen av denna tillkommande verksamhet bör ske och hur denna förhåller sig till befintlig verksamhet vid . utförs denna verksamhet av privata aktörer, om än i be- gränsad omfattning mot bakgrund av att marknaden ännu inte har öpp- nats för ett stort antal leverantörer och att det endast finns en inmat- ningsledning till . Regeringen bedömer att verksamheten som systemansvarig för natur- gasmarknaden bör finansieras enligt samma principer som gäller för Svenska kraftnäts nuvarande verksamhet som systemansvarig för el- marknaden. får enligt sin instruktion i affärsverksam- heten ta ut avgifter, besluta om avgifternas storlek och disponera in- komsterna. Svenska kraftnäts kostnader kommer således att finansieras av aktörerna på naturgasmarknaden. Den tillkommande verksamheten beträffande naturgasmarknaden för- anleder även en ändring i förordningen (1991:2013) med instruktion för . För information om kommande översynsarbete lämnar reger- ingen följande upplysningar. Europeiska Unionens Råd har antagit ett direktiv om åtgärder för att säkerställa en tryggad natur- gasförsörjning (gasförsörjningsdirektivet 2004/67/EG). Direktivet inne- bär att medlemsstaterna skall definiera aktörernas ansvar för försörj- ningstrygghet och utarbeta och publicera beredskapsnormer utifrån sina nationella förutsättningar. På gemenskapsnivå kommer en krismekanism att etableras som skall träda i kraft vid allvarliga försörjningskriser. Direktivet skall vara genomfört . I bereds frågan om vilka åtgärder som krävs för genomförande av direktivet. I det sammanhanget kommer ytterligare precisering av an- svarsfördelningen på naturgasmarknaden och vissa justeringar i lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på naturgasområdet och förord- ningen (1985:636) om försörjningsberedskap på naturgasområdet att behöva göras. presenterade kommissionen ett förslag till en EG-förordning om villkoren för tillträde till transmissionsnät för gas (KOM (2003) 741 slutlig). Förslaget har utarbetats med förordningen om gränsöverskridande handel med el som förebild. Syftet med förordningen är att ge ett stabilt ramverk som säkerställer ett effektivt kapacitetsut- nyttjande, skapar transparens i fråga om tillgänglig kapacitet och harmo- niserar villkoren för nät- och balanstjänster. Förslaget innebär en närmare detaljreglering av systemansvarigas verksamhet. En politisk överenskommelse om förslaget träffades av rådet . Förordningen väntas bli antagen . När förordningen träder i kraft kommer den att innebära en ytterligare precisering av hur verksamheten som systemansvarig för naturgas skall utövas. Vidare har El- och i sitt slutbetänkande El- och naturgasmarknaderna energimarknader i utveckling (SOU 2004:129) föreslagit ett utökat krav på tillstånd för att bygga och driva naturgasledningar. Regeringen avser att återkomma till i den mån det behövs lagändringar för att genomföra eller tillämpa de nämnda EG-rättsakterna eller till följd av det sistnämnda betänkandet. 17.5Kostnader för mätning m.m. Regeringens förslag: gällande regler om den skyldighet som innehavare av naturgasledningar har att debitera enskilda naturgas- användare kostnaden för mätning och mätutrustning avskaffas. Inne- havare av naturgasledningar skall inte ha rätt att ta ut en särskild avgift vid byte av naturgasleverantör. El- och gasmarknadsutredningens förslag: Utredningen har före- slagit att kostnaden för den mätning och rapportering som avser överförd naturgas skall debiteras den som tar emot gasen. Remissinstanserna: har anfört att en sådan be- stämmelse försvårar leverantörsbyten och föreslagit att kunden inte skall debiteras för den mätning och rapportering som utförs i samband med leverantörsbyte. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 3.3 i naturgasmark- nadsdirektivet skall medlemsstaterna se till att berättigade kunder i prak- tiken kan byta till en ny leverantör. Kostnaden för eventuell ny mätut- rustning och för den fortlöpande mätningen och rapporteringen utgör ett betydande hinder för marknadstillträde. Som framgått av föregående av- snitt ingår det i ledningsföretagens uppgifter att utföra mätning och rap- portera resultaten av dessa mätningar samt att svara för strukturhanter- ingen för varje uttagspunkt inom respektive nät. De kostnader som på grund av detta belastar ledningsföretagen utgör en systemkostnad som är oberoende av vilken leverantör kunden har valt. Kostnaden för mätut- rustning inklusive den löpande kostnaden för mätning och rapportering hos en naturgasanvändare vars förbrukning mäts enligt gällande före- skrifter bör ingå i den gemensamma nättariffen och alltså inte längre sär- skilt debiteras den enskilde kunden. 18Offentliggörande av regler och villkor för balansering av naturgassystemet Regeringens förslag: Den systemansvariga myndigheten skall offent- liggöra villkoren, inklusive regler och tariffer, för tjänster som tillhan- dahålls för balansering av naturgassystemet. Närmare föreskrifter om offentliggörande av villkoren får meddelas av regeringen eller tillsynsmyndigheten. El- och gasmarknadsutredningens förslag överensstämmer med re- geringens.