prop · GT0365 · 2005-12-22 00:00:00 — vas vid överklagande till kammarrätten. Den nuvarande ordningen med prövning, alternativt överprövning, av regeringen avskaffas. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Tar inte upp frågan. Skälen för regeringens förslag: Enligt 88 § fordonsskattelagen kan regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer medge nedsättning av eller befrielse från fordonsskatt om det finns synnerliga skäl. svarande bestämmelse beträffande bl.a. punktskatt och mervärdesskatt återfinns i 13 kap. 1 § skattebetalningslagen (1997:483). Av 20 § for- donsskatteförordningen (1993:1028) framgår att prövar frågor enligt 88 § fordonsskattelagen. Om en fråga är av principiell betydelse skall överlämna ärendet med eget yttrande till regeringen för avgörande. Enligt 25 § fordonsskatteförordningen får beslut om nedsättning eller befrielse enligt 88 § fordons- skattelagen överklagas till länsrätt i fråga om beslut som gäller fordon Prop. 2005/06:65 som uteslutande skall användas på öar som saknar bro- eller färjeförbin- delse samt helt eller nästan helt saknar vägar som bekostats med all- männa medel eller i fråga om fordon som varaktigt förts ut ur . Övriga beslut enligt 88 § fordonsskattelagen får överklagas hos reger- ingen. Överklaganden till regeringen förekommer i praktiken mycket sällan. inkom fem överklaganden till regeringen. genomfördes en reform innebärande att förvaltningsärenden i stor utsträckning fördes över från regeringen till förvaltningsmyndigheter. Mot bakgrund bl.a. härav anser regeringen det lämpligt att den nuvarande ordningen med möjlighet till överklagande till regeringen utmönstras beträffande fordonsskatten och således inte förs in i den nya vägtrafikskattelagen. beslut om nedsättning av och befrielse från fordonsskatt skall därför i fortsättningen kunna över- klagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd skall krävas vid överklagande till kammarrätten. Det kan avslutningsvis anmärkas att bestämmelserna i skattebetal- ningslagen ses över av Utredningen om reformerade för- faranderegler på beskattningsområdet (dir. 2005:129). Iakttagelser från denna översyn bör beaktas även beträffande vägtrafikbeskattningen. Regeringens förslag: Sanktionsformen skattetillägg överförs inte till vägtrafikskattelagen och ersätts inte heller med en särskild avgift. övergångsbestämmelse som gör skattetillägget fortsatt tillämpligt på äldre förhållanden införs inte. Utredningens förslag: Utredningen föreslår att bestämmelserna om skattetillägg slopas inom fordonsbeskattningen och ersätts med en sär- Avgiften skall tas ut i samma situationer som skattetillägg kan tas ut enligt nu gällande ordning. Utredningen påtalar dock att förslaget bygger på att statsmakten även i fortsättningen anser att det finns ett behov av denna typ av sanktion inom Utredningen anser att något sådant behov inte synes föreligga, eftersom andra rättsföljder griper in om en skattskyldig Remissinstanserna: Kammarrätten i anser att de skäl som anförs i betänkandet talar för att helt slopa skattetillägget utan att ersätta det med en ny sanktionsform. Företagarna menar att sanktionen skattetillägg eller särskild avgift inom fordonsbeskattningen är onödig med hänsyn till att andra sanktioner som indragning av trafiktillstånd och användningsförbud är tillräckliga sanktioner. befintliga regler om skattetillägg i fordonsskattelagen bör kvarstå. Länsrätten i bör det övervägas om inte bestämmelserna om särskild avgift även skall omfatta saluvagnsskatten. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om skattetillägg i fordonsskattelagen har i princip inte tillämpats sedan kilometerskatten Om en fordonsägare inte betalar fordonsskatt inom föreskriven tid beläggs fordonet med användningsförbud enligt vägtra- Fordonsägaren kan dessutom drabbas av återkallat kör- Prop. 2005/06:65 tillstånd enligt yrkestrafiklagen (1998:490). Den som framför ett fordon i strid mot användningsförbud eller bedriver yrkesmässig trafik utan till- stånd kan dömas till böter eller fängelse. Eftersom skattetillägget inte i praktiken tillämpas inom vägtrafik- beskattningen och då det vid misskötsamhet finns andra fullgoda sank- tioner som griper in anser regeringen att sanktionen inte skall överföras till den nya vägtrafikskattelagen. Av samma skäl anser regeringen inte heller att någon särskild avgift skall införas i den nya lagstiftningen. I lagrådsremissen i ärendet återfinns en övergångsbestämmelse enligt vilken reglerna om skattetillägg fortsatt skall gälla med avseende på äldre förhållanden. Lagrådet har, under åberopande av de skäl som ligger bakom slopandet av skattetillägget, som sin mening anfört att regeringen i det fortsatta beredningsarbetet bör överväga om det finns något behov av den föreslagna övergångsbestämmelsen. Enligt uppgift från finns det inte några ärenden vari det är aktuellt att påföra skattetillägg. Med hänsyn härtill och mot bakgrund av den högst begränsade användning sanktionsformen haft anser regeringen det obehövligt att införa en övergångsbestämmelse med avseende på skattetilläggets avskaffande. Inget skattekonto för vägtrafikskatten Regeringens bedömning: Vägtrafikskatten infogas inte i skattekonto- systemet och något system med ett skattekonto för vägtrafikskatt införs Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Tar inte upp frågan. Skälen för regeringens bedömning: är punktskatterna, men inte fordonsskatten enligt fordonsskattelagen (1988:327), trängselskatt enligt lagen (2004:629) om trängselskatt och andra fordonsrelaterade skatter, infogade i skattekontosystemet. skattekontosystemet numera omfattar även punktskatterna innebär bl.a. att förfarandet för punktskatter regleras i skattebetalningslagen (1997:483). Detta inbegriper t.ex. bestämmelser om redovisning, registrering, skönsbeskattning osv. Den tidigare förfarandelagen för punktskatterna, lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsav- gifter har i och med detta upphävts. I samband med att punktskatterna infogades i skattekontosystemet togs inte frågan upp om fordonsskatten skulle infogas i systemet. Däremot behandlas frågan om skrotnings- avgiften skulle infogas i systemet. Eftersom det är som i praktiken sköter uttaget av skrotningsavgift ansågs det förenat med stora svårigheter att infoga skrotningsavgiften i skattekontosystemet (prop. 2001/02:127 s. 140). Något förslag lämnades därför inte. resonemang torde kunna föras beträffande fordonsskatten. En väsentlig skillnad mellan fordonsskatten och de övriga punktskat- terna är att det i princip undantagslöst är juridiska personer som är skatt- skyldiga för punktskatt, medan situationen för fordonsskatten närmast kan betecknas vara den omvända. Fordonsskatten som sådan skiljer sig också i materiellt hänseende åt från övriga punktskatter och är i flera Prop. 2005/06:65 andra avseenden särskild från dessa. Vid ett infogande i skattekontosy- stemet kan problem förväntas uppstå genom det förhållandet att fordons- skatten som sådan är kopplad till vissa fordon och inte till vissa personer. skattekonto saknar avräkningsordning. Betalningar och andra belopp som skall räknas kontohavaren till godo bokförs således utan någon avräkningsordning mellan olika skatter och avgifter på skat- tekontot. Den skattskyldige kan således inte bestämma att det inbetalda beloppet skall avse viss skatt, t.ex. fordonsskatt. Samtliga skatter och avgifter behandlas på samma sätt. Ingen skatt eller avgift sätts före någon annan. Bristen på avräkningsordning gör sig särskilt påmind, eftersom andra rättsföljder griper in om en fordonsägare inte betalar fordonsskat- ten . Därvid bör särskilt nämnas straffbelagt användningsförbud enligt vägtrafikskattelagen och återkallelse av trafiktillstånd enligt yrkestrafiklagen (1998:490). Mot bakgrund av det anförda bedömer regeringen att vägtrafikskatten inte bör infogas i det gällande skattekontosystemet. Regeringen föreslår inte heller att något särskilt system med skattekonto för vägtrafikskatt införs. 7.8Skattebelopp som inte behöver betalas in eller återbe- talas Regeringens förslag: Nuvarande beloppsgräns för när skattebelopp var- ken debiteras eller återbetalas höjs till i den nya vägtrafikskat- telagen. Nuvarande beloppsgräns för när tillkommande skatt på grund av ändring av skattenivåer i lagstiftningen inte behöver betalas höjs till . Motsvarande beloppsgräns för när återbetalning inte skall ske skall kvarstå vid . Utredningens förslag: Utredningen föreslår att bestämmelsen om att skattebelopp varken debiteras eller återbetalas till staten kan slopas, eftersom de nya skattenivåerna kommer att medföra att det inte uppstår några skattebelopp . nuvarande beloppsgräns för när tillkommande eller överskjutande skatt på grund av ändring av skattenivåer om skall kvarstå. Remissinstanserna: Tar inte upp frågan. Skälen för regeringens förslag: Enligt 57 § fordonsskattelagen (1988:327) behöver skattebelopp inte betalas in till sta- ten och återfås inte heller. Regeringen anser att det är nödvändigt att bibehålla en beloppsgräns för när skattebelopp varken debiteras eller återbetalas. beloppsgräns kan den orimliga situationen uppstå att en skattskyldig blir restförd för ett obetydligt belopp. De sanktioner som följer i form av t.ex. användningsförbud får anses oskäliga i förhållande till ett obetydligt Regeringen anser att det nu finns anledning att höja belopps- Om fordonsskatten ändras för tid för vilken fordonsskatt redan betalats gäller enligt 19 § fordonsskattelagen att skattebelopp inte behöver betalas in till staten och inte heller återbetalas. tens säregna konstruktion och dess egenskap av miljöstyrande skatt med- Prop. 2005/06:65 för att ändringar av skattesatser förekommer oftare jämfört med annan Av administrativa skäl är det därför lämpligt att bibe- hålla den aktuella regeln, som alltså syftar till att minimera antalet tilläggsdebiteringar respektive återbetalningar vid ändringar av skatte- nivåerna. Enligt regeringens mening skall regeln därför kvarstå i den nya vägtrafikskattelagen. Regeringen anser dock att den nuvarande belopps- gränsen för när en extra inbetalning till staten skall ske bör höjas . Beloppsgränsen för när en återbetalning skall bli aktuell bör emellertid kvarstå vid , vilket motsvarar vad som gäller enligt 18 kap. 7 § skattebetalningslagen (1997:483). Detta i enlighet med vad Lagrådet förordat. Det kan slutligen anmärkas att de aktuella beloppsgränserna omfattar såväl fordonsskatten som saluvagnsskatten. Belopp som styr delad debitering och dygnsskatt Regeringens förslag: De belopp som styr delad debitering och dygns- skatt i fordonsskattelagen överförs oförändrade till vägtrafikskattelagen. Utredningens förslag: Utredningen föreslår att beloppet som styr delad debitering skall höjas från till , eftersom beloppet inte har höjts . vidare att beloppet som styr dygnsskatt skall höjas från till , eftersom beloppet inte har höjts . Remissinstanserna: Berör inte frågan. Skälen för regeringens förslag: I 12 § fordonsskattelagen (1988:327) finns det regler som anger för vilken tid fordonsskatten skall tas ut. fordonsskatten är eller lägre betalas skatten för ett helt skatteår (). delas beloppet upp på tre skatteperioder (delad debitering). Syftet bakom reglerna är att undvika att fordonsägare drabbas av alltför betungande engångsbetalningar. ingen bedömer att en höjning av beloppsgränsen för delad betalning till skulle medföra en stor belastning för flera fordonsägare. Regeringen anser därför att den nuvarande beloppsgränsen om 3 600 kronor för delad betalning skall överföras oförändrad till vägtrafikskat- I 13 § fordonsskattelagen finns regler om s.k. dygnsskatt. plikten för ett fordon börjar eller upphör under en kalendermånad skall fordonsskatt betalas för hela kalendermånaden om fordonsskatten kronor eller lägre. Om den årliga fordonsskatten överstiger skall skatten tas ut per dag när skatteplikten inträder för första gången, fordonet varit avställt , om fordonet över- gått till ny ägare eller om skatteplikten upphör på grund av annan anledning än avställning. En höjning av gränsen för dygnsskatt till skulle i praktiken medföra att flertalet for- donsägare får en höjd fordonsskatt, eftersom skatteuttaget blir i stället för per dag. Regeringen anser därför att de nuvarande reglerna för dygnsskatt bör överföras till vägtrafikskattelagen utan någon ändring Regeringens förslag: Begreppen brukar och brukandeförbud byts ut mot begreppen använder och användningsförbud. I övrigt kvarstår gällande regler om förbud mot att använda fordon när skatt inte har betalats samt gällande ansvarsbestämmelser. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Berör inte frågan. Skälen för regeringens förslag: I 64 § fordonsskattelagen (1988:327) finns regler om brukandeförbud om fordonsskatten inte har betalats inom föreskriven tid. I paragrafen finns även vissa undantag från brukandeför- budet. I 78 § fordonsskattelagen finns regler om avskyltning av fordon. Om ett fordon brukas trots brukandeförbud på grund av obetald skatt och har gått från den dag då skatten senast skulle ha betalats, skall polisman ta hand om fordonets registreringsskyltar. I 7982 §§ for- donsskattelagen finns ansvarsbestämmelser för den som använder ett fordon i strid mot ett brukandeförbud. Regeringen anser i likhet med utredningen att begreppen brukar och brukandeförbud skall bytas ut mot begreppen använder och använd- ningsförbud. Regeringen anser även, i likhet med utredningen, att reg- lerna om användningsförbud samt ansvarsbestämmelserna i övrigt skall överföras till vägtrafikskattelagen oförändrade i sak. Ett mindre förtydligande bör emellertid enligt regeringens bedömning göras. I nuvarande 80 § fordonsskattelagen (enligt detta förslag 6 kap. 5 § vägtrafikskattelagen) föreskrivs att den som brukar någon annans for- don utan lov döms i ägarens ställe. Detsamma gäller den som under vissa förutsättningar innehar fordonet med nyttjanderätt. I förtydligande syfte bör bestämmelsen kompletteras på så sätt att det uttryckligen anges att det krävs uppsåt i förhållande till att fordonet används utan ägarens lov. 8 En reformerad fordonsskatt för lätta fordon 8.1En koldioxidbaserad fordonsskatt införs för personbilar Regeringens förslag: En koldioxidbaserad fordonsskatt skall införas för personbilar klass I av modellår eller senare samt för personbilar klass I som uppfyller miljöklass 2005, miljöklass El eller miljöklass Hybrid. Övriga fordon beskattas enligt det nuvarande viktbaserade systemet. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag om införandet av en koldioxidbaserad fordonsskatt för lätta fordon. Flertalet remissinstanser, bl.a. , och förordar en kraftigare koldioxidrelate- ring än vad utredningen föreslår. Flera remissinstanser, t.ex. BIL , och , är kritiska till utredningens förslag om infö- randet av en koldioxidbaserad fordonsskatt. Den huvudsakliga kritiken riktar in sig på att koldioxidskatten på drivmedel redan ger en styrning mot minskade koldioxidutsläpp och att miljöstyrningen bör ligga vid användandet. Skälen för regeringens förslag: Med anledning av de höga koldioxid- utsläppen från den svenska bilparken anser regeringen att det behövs effektiva ekonomiska incitament för att få bilköpare att i större utsträck- ning välja bränsleeffektiva fordon. Koldioxidskatten på drivmedel är ett utmärkt styrmedel för att minska utsläpp av koldioxid från fordonsparken, eftersom den är kopplad till for- donets användning. Fordonsägare som kör mycket och därigenom släp- per ut mycket koldioxid betalar mer koldioxidskatt. Regeringen anser dock att även fordonsskatten bör användas som ett styrmedel för att minska koldioxidutsläppen. Styrning via den fasta kost- naden för att äga ett fordon påverkar valet av fordon och fordonsparkens sammansättning på lång sikt. Dagens fordonsskatt är baserad på fordonets vikt. Det finns ett sam- band mellan fordonets vikt och dess utsläpp av koldioxid, vilket innebär att den nuvarande fordonsskatten medför viss styrning mot bränslesnåla fordon. Det finns dock stora variationer av utsläppet av koldioxid mellan fordon inom samma viktintervall. Vid köp av en ny bil står valet oftast mellan bilar i samma storleksklass, vilket medför att det nuvarande vikt- baserade fordonsskattesystemet inte ger tillräcklig miljöstyrning. Reger- ingen anser därför att det behövs en starkare koppling mellan ett fordons utsläpp av koldioxid och fordonsskattens storlek för att stimulera intro- duktionen av bränsleeffektiva fordon. En koldioxidbaserad fordonsskatt fungerar som en kombination av information och ekonomiskt incitament till nybilsköpare. En koldioxidbaserad fordonsskatt ligger dessutom i linje med EU:s strävan att införa en koldioxidbaserad fordonsbeskatt- ning. En koldioxidbaserad fordonsskatt kommer att komplettera koldioxid- skatten på drivmedel som styrmedel för att minska utsläpp av koldioxid och ge nybilsköpare en stimulans att välja bränsleeffektiva fordon. Att stimulera nybilsförsäljningen av bränslesnåla bilar är viktigt, eftersom en bils livslängd sträcker sig över . har en person- bilspark som är bland de äldsta i EU-15 (, , , , , , , , , , , , , och ). En koldioxidbaserad fordonsskatt kommer dessutom att ge bilindustrin ett incitament till att intensifiera forskning och utveckling mot mer bränsle- snåla bilar och till att introducera bränsleeffektiva modeller av befintliga bilar i . I avsnitt 11.1.1 föreslås att definitionen av personbil i 2 § lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner ändras till att även omfatta husbilar. Vidare föreslås att personbilar definitionsmässigt delas in i personbilar klass I och personbilar klass II, där personbilar klass II utgör husbilar och personbilar klass I övriga personbilar. Den föreslagna koldioxidbaserade fordonsskatten skall omfatta endast personbilar klass I av modellår eller senare samt personbilar klass I som uppfyller miljöklass 2005, miljöklass El eller miljöklass Hybrid. 2005/06:65 Anledningen är främst att koldioxiduppgift saknas för övriga fordon. Fordon som inte omfattas av den koldioxidbaserade fordonsskatten beskattas enligt det nuvarande viktbaserade systemet. I avsnitt 8.5 redo- görs för beskattningen av de fordon som kvarstår i det viktbaserade fordonsskattesystemet. Regeringen anser emellertid att den koldioxid- baserade fordonsskatten skall omfatta samtliga lätta fordon. En koldioxidbaserad fordonsskatt enligt den modell som redovisas ligger i linje med det förslag till direktiv om beskattning av personbilar som redovisas i avsnitt 4.4.4 ovan. 8.2Uppgift om fordonens koldioxidutsläpp grunden för uttaget av fordonsskatt Regeringens förslag: Fordonsskatten beräknas efter uppgift om fordo- nens koldioxidutsläpp som hämtas i vägtrafikregistret och som framgår av fordonens typgodkännande inom EU. Uppgift för utsläpp av koldioxid vid blandad körning skall användas. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Tar inte upp frågan. I det registreras bl.a. uppgifter om personbilars utsläpp av koldioxid per kilometer. I vägtrafikregistret återfinns även de uppgifter om olika fordons vikt, som utgör grunden för uttaget av fordonsskatt. De uppgifter som antecknas i registret hämtas från fordonens typgodkännanden och bygger på inom EU harmoniserade förfaranden och mätmetoder. Nedan redovisas närmare hur uppgifterna om koldioxidutsläpp tillkommer och hur de flyter in i vägtrafikregistret. En fordonstillverkare som vill ha en fordonstyp EG-typgodkänd vänder sig till en typgodkännandemyndighet i något av EU:s medlemsländer. I är det som är godkännandemyndighet. Tillverkaren lämnar in en ansökan om EG-typgodkännande till vilken teknisk information om fordonet skall fogas. Denna tekniska information baseras i första hand på provningar som utförts av en s.k. teknisk tjänst. I är det Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) som utser sådana tekniska tjänster. Det kan t.ex. röra sig om olika motorlaboratorier som inom sina respektive kompetensområden ansöker om att få bli utsedda till teknisk tjänst. När godkännandemyndigheten har fått in en ansökan och all övrig in- formation från en tillverkare skall myndigheten pröva om fordonstypen uppfyller samtliga de tekniska krav som ställs på den enligt särdirektiven. Vidare skall myndigheten kontrollera att tillverkarens rutiner för produk- tionsöverensstämmelse är tillräckliga, dvs. att alla tillverkade fordon av samma typ kommer att uppfylla samtliga krav. I det sammanhanget kan myndigheten ta hjälp av en teknisk tjänst. Om båda provningarna utfaller positivt skall myndigheten utfärda ett typgodkännandeintyg för fordonstypen och överlämna detta till sökanden. En tillverkare som har fått ett typgodkännandeintyg skall utfärda ett intyg om överensstämmelse, CoC (Certificate of Conformity) för varje fordon som tillverkas av den godkända typen. Ett fordon för vilket tillverkaren har utfärdat ett intyg om överensstämmelse skall anses stämma överens med de tekniska kraven i samtliga medlemsländer och får i princip inte vägras registrering. Inte heller får medlemsländerna förbjuda att sådana fordon bjuds ut till försäljning. Om det skulle visa sig att fordon för vilka det utfärdats intyg om över- ensstämmelse inte stämmer överens med den godkända typen kan den myndighet som har beviljat typgodkännandet vidta erforderliga åtgärder. Om det finns skäl för det får typgodkännandet därvid återkallas. I syfte att ge typgodkännandemyndigheterna bättre möjligheter att kontrollera att ett fordons CoC, t.ex. då registrerar ett fordon i det , överensstämmer med det EG-typgod- kännande som utfärdats för fordonstypen har de nordiska länderna till- sammans utvecklat ett system som kallas NorType, och ur vilket länderna kan få centrala samlade uppgifter om typgodkännanden. Registret förs av . Ett sådant typgodkännande som beskrivs ovan skall även inkludera uppgift om ett fordons utsläpp av koldioxid i gram per kilometer. framgår av rådets direktiv /1268/EEG av om motorfordons koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning5 som är ett av särdirektiven inom ramen för det förfarande för typgodkännande som fastställs i rådets direktiv /156/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon. I nämnda särdirektiv finns en standardiserad metod (EU:s testkörcykel) som skall användas för mätning av ett fordons bränsleförbrukning och koldioxidutsläpp. Enligt lagen (2001:558) om vägtrafikregister skall vägtrafikregistret bl.a. innehålla uppgifter som avser motordrivna fordon. ansvarar för det . Vad beträffar uppgifter om fordons utsläpp av koldioxid började dessa antecknas i vägtrafikregistret 5 Rådets direktiv /1268/EEG om motorfordons koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning (EGT L 375, 31.12.1980, s. 36, Celex 31980L1268), senast ändrat genom och rådets direktiv /3/EG av om ändring av rådets direktiv /156/EEG och 80/1268/EEG med avseende på mätning av koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning hos N1-fordon (EUT L 49, , s. 36, Celex under november 1999.6 De koldioxiduppgifter som antecknas i vägtrafik- Prop. 2005/06:65 registret är de som följer av tester enligt EU:s testkörcykel och som fram- går av fordonens typgodkännanden.7 I vägtrafikregistret finns det upp- gifter om fordons utsläpp av koldioxid för körning på landsbygd, i tätort och vid blandad körning. För vissa fordon kommer det i ett inledningsskede att saknas kol- dioxiduppgifter i vägtrafikregistret. Detta gäller framförallt fordon som var tidiga med att uppfylla kraven för miljöklass 2005 samt fordon som privatimporterats. Skälen för regeringens förslag Såsom redovisas ovan finns det inom EU harmoniserade metoder för typgodkännande av fordon, vilka även inkluderar en standard för mätning av fordons koldioxidutsläpp.