prop · GT0360d2 · 2005-12-29 00:00:00 — Deklaration om åtaganden beträffande hiv/aids från 1.Vi, stats- och regeringschefer och företrädare för stater och regeringar, har samlats i till Generalförsamlingens tjugosjätte särskilda möte sammankallat med stöd av resolution 55/13 av i brådskande ordning för att granska och ingripa mot HIV/AIDS-problemet i alla dess aspekter och för att säkra ett globalt åtagande att förbättra samordningen och intensifieringen av nationella, regionala och internationella strävanden för att bekämpa HIV/AIDS på alla fronter. 2.Vi är djupt oroade över att den världsomfattande HIV/AIDS-epide- min genom sin förödande omfattning och verkan utgör en kris för hela världen och ett av de mest fruktansvärda hoten mot mänskligt liv och mänsklig värdighet och mot ett effektivt åtnjutande av mänskliga rättigheter, vilket undergräver den sociala och ekonomiska utvecklingen i hela världen och angriper samhället på alla nivåer - nationens, samhällets, familjens och den enskilda människans nivå. 3.Vi noterar med djupaste oro att 36,1 miljon människor i hela världen vid utgången av lever med HIV/AIDS, varav i utvecklingsländerna och i söder om . 4.Vi noterar med djup oro att alla människor, både rika och fattiga och utan åtskillnad i fråga om ålder, kön eller ras, är påverkade av HIV/AIDS-epidemin och noterar även att människorna i utvecklingsländerna är de mest drabbade och att kvinnor, ungdomar och barn, särskilt flickor, är mest sårbara. 5.Vi är också oroade över att den fortsatta utbredningen av HIV/AIDS kommer att utgöra ett allvarligt hinder mot förverkligandet av de globala utvecklingsmål som vi antog vid . 6.Vi åberopar och bekräftar åter våra tidigare åtaganden om HIV/AIDS som har gjorts i följande sammanhang: Den politiska förklaringen och vidare insatser och initiativ för att förverkliga de åtaganden som gjordes vid världstoppmötet för social utveckling . Den politiska förklaringen och vidare insatser och initiativ för att genomföra Bejingförklaringen och handlingsprogrammet av . Huvudsakliga åtgärder för vidare genomförande av handlingsprogrammet från den internationella konferensen om befolkning och utveckling av . Det regionala uppropet om insatser för att bekämpa HIV/AIDS i och av . Abujaförklaringen och handlingsprogrammet för kamp mot HIV/AIDS, tbc och andra besläktade infektiösa sjukdomar i av . Förklaringen från det tionde ibero-amerikanska toppmötet på statschefsnivå av . Pankaribiska partnerskapet mot HIV/AIDS av . EU:s handlingsprogram om påskyndade insatser mot HIV/AIDS, malaria och tbc i samband med fattigdomslindring av . Östersjöförklaringen om förebyggande av HIV/AIDS av . Centralasiatiska förklaringen om HIV/AIDS av . 7.Vi är övertygade om behovet av brådskande, samordnade och varaktiga insatser mot HIV/AIDS-epidemin, grundade på erfarenheter och lärdomar från . 8.Vi noterar med djup oro att , särskilt söder om , nu är den mest drabbade regionen, där HIV/AIDS betraktas som ett krisläge som hotar utveckling, social sammanhållning, politisk stabilitet, livsmedelssäkerhet och förväntad livslängd och innebär en förödande ekonomisk börda och att det dramatiska läget på kontinenten kräver brådskande och extraordinära nationella, regionala och internationella insatser. 9.Vi välkomnar de afrikanska stats- och regeringschefernas åtaganden vid det särskilda toppmötet i , i synnerhet deras åtagande att uppställa målet att anslå av sina årliga nationella budgetar till förbättring av hälsosektorn för att bidra till att bekämpa HIV/AIDS-epidemin, och vi anser att insatserna för att uppnå detta mål av länder med begränsade resurser kommer att behöva kompletteras med ökat internationellt bistånd. 10.Vi konstaterar också att andra regioner är allvarligt drabbade och ställda inför liknande hot, särskilt det karibiska området, som har den näst högsta förekomsten av hiv-infektion efter söder om , det asiatiska , där 7,5 miljoner människor redan lever med HIV/AIDS, det latinamerikanska området med 1,5 miljoner människor som lever med HIV/AIDS samt med mycket snabbt växande infektionstal, och vi anser att det finns risk för ett snabbt tilltagande av epidemin och dess inverkan i hela världen, om inga särskilda insatser görs. 11.Vi anser att fattigdom, underutveckling och analfabetism är bland de främsta bidragande orsakerna till utbredningen av HIV/AIDS och noterar med djup oro att HIV/AIDS förvärrar fattigdomen och motverkar eller hindrar utvecklingen i många länder och att man därför bör göra samordnade insatser. Vi noterar att väpnade konflikter och naturkatastrofer också ökar 13.Vi noterar vidare att stigmatisering, tystnad, diskriminering och förnekande samt brist på diskretion undergräver ansträngningarna till förebyggande, vård och behandling och ökar epidemins inverkan på enskilda personer, familjer, samhällen och nationer och därför också måste bemötas. 14.Vi betonar att jämställdhet mellan de båda könen och kvinnors rätt att bestämma är fundamentala inslag i att minska kvinnors och flickors utsatthet för HIV/AIDS. 15.Vi erkänner att tillgång till medicinsk vård vid pandemier såsom HIV/AIDS är ett av de grundläggande inslagen för att successivt kunna åstadkomma att enskilda personer fullt ut kan göra sin rätt gällande att åtnjuta bästa möjliga fysiska och mentala hälsa. 16.Vi erkänner att ett fullt förverkligande av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna för alla är ett avgörande inslag i en världsomfattande insats mot HIV/AIDS-pandemin, innefattande förebyggande, vård, stöd och behandling och att detta minskar utsattheten för HIV/AIDS och förhindrar stigmatisering och därmed sammanhängande diskriminering av personer som lever med eller är utsatta för risken att drabbas av HIV/AIDS. 17.Vi anser att förebyggande av hiv-infektioner måste vara grundstenen för nationella, regionala och internationella insatser mot hivepidemin och att förebyggande, vård, stöd och behandling för personer som är infekterade och drabbade av HIV/AIDS kompletterar varandra i en effektiv insats och bör ingå i en kombinerad ansträngning att bekämpa HIV/AIDS. 18.Vi anser även att det är nödvändigt att uppnå de mål i fråga om förebyggande som anges i denna förklaring för att stoppa epidemins spridning, och vi anser att alla länder måste fortsätta att lägga tonvikten på en vitt utbredd och effektiv förebyggande verksamhet som innefattar kampanjer för att höja medvetandet om HIV/AIDS genom utbildning, upplysningsverksamhet om kost samt genom information och hälsovård. 19.Vi noterar att vård, stöd och behandling kan bidra till att effektivt förebygga HIV/AIDS genom att accepterandet av frivillig och konfidentiell rådgivning och test därigenom ökar och genom att personer som lever med HIV/AIDS och utsatta grupper får vara i nära kontakt med hälsovårdssystemen och att deras tillgång till information, rådgivning och preventivmedel underlättas. 20.Vi betonar de viktiga roller som spelas av kulturen, familjen och de moraliska och religiösa faktorerna i fråga om förebyggande av hivepidemin och i fråga om behandling, vård och stöd, med beaktande av varje lands särskilda förhållanden liksom av betydelsen av att respektera alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. 21.Vi noterar med djup oro att vissa negativa ekonomiska, sociala, kulturella, politiska, finansiella och rättsliga faktorer hindrar ansträngningarna mot medvetandegörande, utbildning, förebyggande, vård och omsorg. 22.Vi noterar vikten av att upprätta och förstärka den personella, sanitära och sociala infrastrukturen som en nödvändig förutsättning för ett effektivt genomförande av förebyggande, behandling, vård och stödtjänster. 23.Vi anser att strategier för effektivt förebyggande, vård och behandling kommer att kräva beteendeförändringar och ökad och icke-diskrimi- natorisk tillgång till vaccin, kondomer, mikrobicider, glidmedel, steril injektionsutrustning, läkemedel, däribland antiretroviral terapi, diagnostisering med tillhörande teknologi samt ökad forskning och utveckling m.m. 24.Vi anser också att läkemedlens kostnad, tillgänglighet och prismässiga överkomlighet med tillhörande teknologi är viktiga faktorer som skall prövas och beaktas ur alla synpunkter och att det är nödvändigt att minska kostnaden för dessa läkemedel och teknologier i nära samarbete med den privata sektorn och läkemedelsföretagen. 25.Vi konstaterar avsaknaden av prismässigt överkomliga läkemedel och av tillgång till system för försörjning med läkemedel samt vårdsystem fortsätter att hindra effektiva insatser mot HIV/AIDS i många länder, särskilt för den fattigaste delen av befolkningen, och erinrar om de ansträngningar som gjorts för att göra läkemedel tillgängliga till lågt pris för de behövande. 26.Vi välkomnar ländernas ansträngningar att främja innovation och utveckling av nationella industrier som är förenliga med internationell rätt för att öka tillgången till läkemedel och skydda dessa länders befolkningars hälsa och noterar att inverkan av internationella handelsavtal om tillgång till eller lokal produktion av livsviktiga läkemedel och om utveckling av nya mediciner måste vidare undersökas. 27.Vi välkomnar de framsteg som har gjorts i några länder i att kontrollera hiv-epidemin, särskilt genom starka politiska åtaganden och ledarskap på högsta nivå, däribland samhälleligt ledarskap, effektiv användning av tillgängliga resurser och traditionella läkemedel, förebyggande, vård, stöd och behandlingsstrategier som är framgångsrikt, utbildnings- och informationsinitiativ, verkan i partnerskap med samfund, med det civila samhället, med enskilda personer som lever med HIV/AIDS och med utsatta grupper och effektivt främjande och skydd av mänskliga rättigheter, och vi erkänner betydelsen av att dela med oss av och bygga på våra gemensamma och olika erfarenheter genom regionalt och interna- tionellt samarbete, innefattande samarbete nord-syd och syd-syd samt 28.Vi noterar att de resurser som anslås till bekämpning av hiv-epide- min på både nationell och internationell nivå inte motsvarar problemets omfattning. 29.Vi anser att det är av största betydelse att förstärka den nationella, den regionala och den subregionala förmågan att effektivt bekämpa HIV/AIDS, något som kommer att fordra ökade och uthålliga mänskliga, finansiella och tekniska resurser genom förstärkta nationella insatser och ökat regionalt, subregionalt och internationellt samarbete. 30.Vi konstaterar att de problem som utlandsskulden och skuldtjänsten utgör i hög grad begränsar förmågan hos många utvecklingsländer och länder med övergångsekonomi att finansiera kampen mot HIV/AIDS. 31.Vi betonar den nyckelroll som familjen spelar i fråga om förebyggande, vård, stöd och behandling för personer som har drabbats av och infekterats av HIV/AIDS, med beaktande av att det i olika kulturella, sociala och politiska system förekommer olika familjeformer. 32.Vi bekräftar att, utöver den nyckelroll som spelas av samhällena, starka partnerskap mellan regeringar, FN-systemet, mellanstatliga organisationer, personer som lever med HIV/AIDS och utsatta grupper, medicinska institutioner, vetenskapliga institutioner och utbildningsinstitutioner, frivilligorganisationer, näringslivet, däribland allmänna och forskningsbaserade läkemedelsföretag, fackföreningar, massmedier, parlamentariker, stiftelser, samhällsorganisationer, religiösa organisationer och traditionella ledare är betydelsefulla. 33.Vi erkänner den särskilda roll som spelas och det viktiga bidrag som ges av personer som lever med HIV/AIDS, ungdomar och aktörer i det civila samhället i att bekämpa HIV/AIDS-problemet i alla dess aspekter och erkänner att deras fullständiga medverkan och deltagande i utformning, planering, genomförande och bedömning av program är av avgörande betydelse för utformningen av effektiva insatser mot HIV/AIDS- epidemin. 34.Vi noterar även de insatser som görs av internationella humanitära organisationer för att bekämpa epidemin, innefattande frivilliga insatser av Internationella federationen av rödakors- och rödahalvmånenföreningar i de mest drabbade områdena över hela världen. 35.Vi berömmer den förgrundsroll i fråga om HIV/AIDS-politik och samordning inom FN-systemet som spelas av styrelsen för programsamordning i gemensamma HIV/AIDS-program () och noterar att denna styrelse godkände den globala HIV/AIDS-strategin som på lämpligt sätt kan biträda medlemsstaterna och de berörda aktörerna i det civila samhället med att utveckla HIV/AIDS-strategier med beaktande av de olika förhållandena för epidemin i skilda delar av världen. Vi förklarar härmed högtidligen att vi åtar oss att söka lösningar för att komma tillrätta med HIV/AIDS-krisen genom att vidta följande åt- gärder med beaktande av olika lägen och omständigheter i skilda regio- ner och länder över hela världen. Ledarskap på högsta nivå Starkt ledarskap på alla nivåer i samhället är nödvändigt för effektiva insatser mot hiv-epidemin Initiativ av regeringar i kampen mot HIV/AIDS är av avgörande betydelse och bör kompletteras med en full och aktiv medverkan av det civila samhället, näringslivet och den privata sektorn Ledarskap kräver personligt åtagande och konkreta insatser 37.Före utgången av 2003 göra upp och genomföra sektorsöverskridande nationella strategier och finansieringsplaner för att bekämpa HIV/AIDS, vilka är direkt inriktade på epidemin, motverkar stigmatisering, tystnad och förnekande, ingripa mot epidemins jämställdhetsbaserade och åldersbaserade aspekter, utrota diskriminering och marginalisering, tillgodose partnerskap med det civila samhället och med näringslivet, med deltagande av personer som lever med HIV/AIDS, med utsatta grupper och med personer som är mest utsatta för risk, särskilt kvinnor och ungdomar, i möjlig utsträckning tilldela anslag från nationella budgetar utan att utesluta andra källor, bl.a. internationellt samarbete, till fullo främja alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, däribland rätten till högsta uppnåeliga standard i fråga om fysisk och mental hälsa, inkludera ett jämställdhetsperspektiv, göra insatser mot risk, utsatthet, förebyggande, vård, behandling och stöd och lindring av epidemins inverkan samt förstärka hälsovårdens, utbildningens och rättssystemens kapacitet. 38.Före utgången av 2003 inkorporera förebyggande av HIV/AIDS, vård, behandling, stöd och lindring av inverkan av HIV/AIDS i alla områden för utvecklingsplanering liksom också i strategier för fattigdomsbekämpning, nationella budgetanslag och sektoriella utvecklingsplaner. På regional och subregional nivå Uppmuntra och stödja regionala organisationer och partner i att aktivt medverka i insatser mot krisen, intensifiera regionalt, subregionalt och interregionalt samarbete och samordning samt göra upp regionala strategier och aktioner till stöd för ökade ansträngningar på det nationella planet. Stödja alla regionala och subregionala initiativ med avseende på HIV/AIDS, såsom Internationella partnerskapet mot aids i (IPAA) och ECA:s och afrikanska utvecklingsforumets afrikanska konsensus och handlingsplan, kallat ledarskap för att bekämpa HIV/AIDS, Abuja- förklaringen och handlingsprogrammet för bekämpning av HIV/AIDS, tbc och andra besläktade infektiösa sjukdomar i , CARICOM - Pankaribiska partnerskapet mot HIV/AIDS, ESCAP:s regionala appell om åtgärder för att bekämpa HIV/AIDS i och , Östersjöinitiativet och handlingsplanen, den horisontella tekniska sam- arbetsgruppen om HIV/AIDS i och samt EU:s handlingsprogram om påskyndade insatser mot HIV/AIDS, malaria och tbc i samband med fattigdomslindring. 41.Uppmuntra utformning av regionala strategier och planer i kampen mot HIV/AIDS. 42.Uppmuntra och stödja lokala och nationella organisationer i att utvidga och förstärka partnerskap, koalitioner och nätverk. 43.Uppmana Ecosoc att begära att de regionala kommissionerna inom ramen för sina mandat och resurser stödjer nationella ansträngningar i sina olika regioner i att bekämpa HIV/AIDS. 44.Främja ökade insatser och bättre samordning av alla berörda organisationer i FN-systemet, bl.a. deras medverkan i att göra upp och genomföra en strategisk plan för FN om bekämpning av HIV/AIDS som uppdateras regelbundet och grundas på principerna i denna förklaring. 45.Stödja närmare samarbete mellan de berörda organisationerna i FN- systemet och de internationella organisationer som bekämpar HIV/AIDS. 46.Främja ett närmare samarbete och utformning av nya partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn och före utgången av 2003 upprätta och förstärka mekanismer som omfattar den privata sektorn och det civila samhället samt personer som lever med HIV/AIDS och utsatta grupper i kampen mot HIV/AIDS. Förebyggande måste vara grunden för våra insatser Före utgången av 2003 upprätta tidsbestämda nationella mål och uppnå det internationellt överenskomna målet för förebyggande, nämligen att före utgången av 2005 minska förekomsten av hiv bland unga män och kvinnor i åldern i de mest drabbade länderna och i hela världen före utgången av 2010 samt intensifiera ansträngningarna att uppnå dessa mål, liksom att vidta åtgär- der mot en stereotyp inställning i fråga om jämställdhet och olikheter mellan könen med avseende på HIV/AIDS genom att uppmuntra aktiv medverkan av män och pojkar. 48.Före utgången av 2003 uppställa nationella mål för förebyggande av HIV/AIDS genom att erkänna och ta hänsyn till omständigheter som leder till spridning av epidemin och ökar människors utsatthet, att minska förekomsten av hiv inom de grupper som kan identifieras inom särskilda lokala sammanhang, vilka f.n. har hög eller tilltagande frekvens av hivinfektion eller sådana grupper som tillgänglig information om folkhälsan visar vara utsatta för den största risken att få nya infektioner. 49.Före utgången av 2005 förstärka kampen mot HIV/AIDS i arbetslivet genom att upprätta och tillämpa program för förebyggande av HIV/AIDS och vårdprogram på offentliga, privata och informella arbetsplatser och vidta åtgärder för att trygga en arbetsmiljö som stöder personer som lever med HIV/AIDS. 50.Före utgången av 2005 utforma och börja tillämpa nationella, regionala och internationella strategier som underlättar tillgång till program för förebyggande av HIV/AIDS med avseende på migranter och rörlig arbetskraft, däribland genom att lämna upplysningar om hälsovård och samhällstjänster. 51.Före utgången av 2003 vidta allmänna säkerhetsåtgärder inom sjukvårdssystemen för att förebygga överföring av hiv. 52.Före utgången av 2005 se till att det i alla länder, särskilt i de mest drabbade länderna, finns ett brett register av förebyggande program som tar hänsyn till lokala faktorer och etiska och kulturella värden, som omfattar information, utbildning och kommunikation på de språk som är de mest förstådda i samhället i fråga och som tar hänsyn till olika kulturer, som är inriktade på att minska riskbeteende och på att uppmuntra ett ansvarigt sexuellt beteende, innefattande abstinens och trohet, utvidgad tillgång till livsviktiga artiklar, däribland kondomer för män och kvinnor, samt steril injektionsutrustning, ansträngningar att minska skadorna av bruk av droger, ökad tillgång till frivillig och konfidentiell rådgivning och tester, säker tillgång till blod och tidig och effektivt insatt behandling av sexuellt överförda infektioner. 53.Före utgången av 2005 se till att och före utgången av 2010 av unga män och kvinnor i åldrarna har tillgång till information, utbildning, däribland utbildning i kamratgrupper, och hiv-utbildning som särskilt vänder sig till ungdomar, och tjänster som är nödvändiga för att utveckla den förmåga som behövs för att minska deras utsatthet för hiv-infektion, i fullt partnerskap med ungdomar, föräldrar, familjer, lärare och tillhandahållare av hälsovård. 54.Före utgången av 2005 minska andelen av hiv-infekterade spädbarn och före utgången av 2010 genom att trygga att av de gravida kvinnor som får vård före nedkomsten har tillgång till information, rådgivning och andra hiv-förebyggande tjänster genom att öka tillgängligheten och tillförsäkra tillgång för hiv- infekterade kvinnor och spädbarn till effektiv behandling för att minska överföring av HIV/AIDS från mor till barn, liksom genom effektiva in- satser för hiv-smittade kvinnor, däribland frivillig och konfidentiell råd- givning och tester, tillgång till behandling, särskilt antiretroviral terapi och, där så är lämpligt, bröstmjölksersättning och tillhandahållande av Vård, stöd och behandling Vård, stöd och behandling är nödvändiga inslag i effektiva insatser 55.Före utgången av 2003 trygga att nationella strategier understödda av regionala och internationella strategier utformas i nära samarbete med det internationella samfundet, däribland regeringar och berörda internationella organisationer samt med det civila samhället och näringslivet för att förstärka hälsovårdssystemen och inrikta sig på faktorer som påverkar tillgången till läkemedel mot hiv, däribland antiretrovirala läkemedel, bl.a. prismässig överkomlighet och prissättning, däribland differentierad prissättning och kapacitet för tekniska system och hälsovårdssystem. Likaledes att i brådskande ordning göra alla ansträngningar för att progressivt och på ett uthålligt sätt tillhandahålla högsta möjliga standard för behandling av HIV/AIDS, däribland förebyggande och behandling av opportunistiska infektioner och effektiv användning av kvalitetskontrollerad antiretroviral terapi på ett försiktigt och kontrollerat sätt för att förbättra uppföljning och effektivitet och minska risken för att utveckla motstånd, och att konstruktivt samarbeta i att förstärka farmaceutisk politik och sedvänjor, däribland de som används för generiska läkemedel och immaterialrättslig äganderätt för att ytterligare främja och befrämja innovation och utveckling av nationella industrier som är förenliga med internationell rätt. 56.Före utgången av 2005 utveckla och uppnå betydande resultat i att tillämpa allomfattande vårdstrategier för att förstärka familje- och samhällsbaserad vård, bl.a. den som tillhandahålls av den informella sektorn, och hälsovårdssystem för att tillgodose och övervaka behandling av personer som lever med HIV/AIDS, däribland infekterade barn, och att stödja enskilda personer, hushåll, familjer och samhällen som är drabbade av HIV/AIDS, och förbättra yrkesskickligheten hos och arbetsförhållandena för vårdpersonalen och effektiviteten i distributionen, finansieringsplaner och hänvisning till specialist-mekanismer som krävs för att tillgodose tillgång till överkomliga läkemedel, däribland antiretrovirala läkemedel, diagnoser och därtill relaterade teknologier, liksom till medicinsk, palliativ och psykologisk vård av god kvalitet. 57.Före utgången av 2003 se till att nationella strategier utformas för att erbjuda psykosocial vård för enskilda, familjer och samhällen som drabbats av HIV/AIDS. HIV/AIDS och mänskliga rättigheter Förverkligande av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla är av avgörande betydelse för att minska utsattheten för HIV/AIDS Respekten för de människors rättigheter som lever med HIV/AIDS kräver effektiva insatser 58.Före utgången av 2003 införa, förstärka eller sätta i kraft lagstiftning, föreskrifter och andra åtgärder för att utrota alla former av diskriminering mot personer som lever med HIV/AIDS och personer som tillhör utsatta grupper och trygga fullt åtnjutande av alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för dem, särskilt för att trygga deras tillgång till bl.a. utbildning, arv, anställning, hälsovård, sociala tjänster och vårdtjänster, förebyggande av HIV/AIDS, stöd och behandling, information och rättsligt skydd, allt under respekterande av deras privatliv och rätt till diskretion samt utforma strategier för att bekämpa stigmatisering och social utstötthet som hänger ihop med epidemin.