prop · GS031d5 · 2005-01-01 00:00:00 — Detta medför bl.a. att varje enskild polis får bättre förutsättningar att genomföra fler delar i utredningsprocessen. På så vis kommer antalet överlämnanden mellan olika befattningshavare under en förundersökning att minska. Genom att höja kvaliteten i utredningsprocessen finns det möjlighet att frigöra utredningsresurser som används för att korrigera felaktigheter som uppstått under förundersökningen, genom t.ex. brister i förhör eller dokumentation av skador. Det kräver i regel större resurser att åtgärda brister i efterhand än att vidta åtgärder för att arbetsuppgiften skall utföras rätt från början. För att ytterligare förbättra förutsättningarna för att öka lagföringen kan det vara rationellt att hela utredningsprocessen, från det att en polisanmälan upprättas till det att utredningen redovisas till åklagare, i fler fall utförs av en och samma polisman. Regeringen kommer att ta upp frågan i särskild ordning. Ett problem med polisens nuvarande resultatredovisning är att det centrala måttet Antalet ärenden till åklagare är vagt i den meningen att verksamhetsförbättringar kan leda såväl till att antalet ökar som att det minskar. En minskning kan bero på att polisen blivit bättre i sina bedömningar av vilka ärenden som ska gå vidare till åklagare och en ökning kan bero på att polisen ökat produktiviteten. Den översyn som genomför av polisens resultatredovisning bör kunna komma till rätta med detta problem. lagföring har , liksom , legat . När resultat bedöms bör dock beaktas att antalet lagförda personer ökat och att antalet brottsmisstankar som kommit in ökat, vilket lett till en ökad arbetsbelastning för åklagarna. Åklagarna har dessutom lyckats avsluta fler ärenden än vad som kom in. Regeringen konstaterar att den uppställda målsättningen är uppfylld 2003. I ett längre perspektiv är dock, vilket regeringen tidigare uttalat, en lagföringsandel på ett alltför lågt resultat. Arbetet med att öka lagföringsandelen måste därför fortsätta med oförminskad styrka. Medelgenomströmningstiden för polisens brottsärenden var 2003. Det är en minskning jämfört med . har polismyndigheterna vidtagit åtgärder för att förkorta genomströmningstiderna för brottsärenden som kommit in och höja kvaliteten på polisens utredande arbete. Olika satsningar har enligt gjorts för att höja kompetensen hos den personal som arbetar med anmälningsupptagning. Nästan samtliga polismyndigheter har vidtagit åtgärder för att förbättra de initiala utredningsåtgärderna, samt förbättrat förutsättningarna för att få en fungerande förundersökningsledning under icke kontorstid. Andra kvalitetshöjande åtgärder som förekommit är kompetensutveckling av polisiära förundersökningsledare och kvalitetssäkring av redovisade förundersökningar. Den genomsnittliga genomströmningstiden för åklagarna från färdig förundersökning till beslut i åtalsfrågan uppgick . Resultat var detsamma 2002 och är alltså bättre än det mål om som Riksåklagaren beslutat. Det är positivt att polisen på olika sätt arbetar för att förkorta genomströmningstiderna. Det är dock oroväckande att polisens ärendebalanser återigen har börjat öka hos en del av de polismyndigheter som deltagit i balansprojekt. Det är tillfredställande att åklagarna har kunnat behålla de senaste årens korta genomströmningstider trots att ärendeinflödet från polisen ökat. Den av regeringen uppställda målsättningen i den delen har uppnåtts och det är inte ändamålsenligt att ytterligare förkorta åklagarnas genomströmningstider. Målet måste istället vara att bibehålla de senaste årens goda resultat. Medianhandläggningstiderna för de rättspsykiatriska undersökningarna (RPU) var dagar för häktade personer och för icke frihetsberövade personer. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 träffande intygen enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. (s.k. § 7-intyg) var medianhandläggningstiden för häktade och för icke frihetsberövade personer . Den som är häktad och skall genomgå rättspsykiatrisk undersökning skall utan dröjsmål och senast från det att beslutet kom in till undersökningsenheten föras över till denna. Andelen ärenden där väntetiden i häkte överstigit ökade kraftigt . Ti- digare var andelen medan den ökade till av ärendena. Medianhandläggningstiderna inom den rättsmedicinska verksamheten var något kortare jämfört med föregående år. Handläggningstiderna bedöms dock av fortfarande vara för långa. Detta gäller framför allt obduktionsärendena. Förklaringen ligger delvis i att bemanningssituationen är ansträngd. Medianhandläggningstiden för rättsmedicinska undersökningar av avlidna var och för undersökningar av levande personer . Handläggningstiderna för ärendena inom den rättskemiska verksamheten har i princip varit oförändrade. Majoriteten av ärendena är klara . Trots en ökning av antalet ärenden har dock handläggningstiderna för drograttfylleriärenden kunnat förbättras. Genom effektiviseringar har också handläggningstiderna inom den rättsgenetiska verksamheten kunnat förkortas ytterligare . Medianhandläggningstiden var dagar jämfört 2002. Trots att efterfrågan på undersökningar och utredningar har ökat kraftigt och att personalsituationen är förhållandevis ansträngd har verket klarat av att möta den ökade efterfrågan utan att handläggningstiderna har behövt öka i någon större utsträckning. I vissa fall har handläggningstiderna t.o.m. kunnat minskas. Regeringen ser positivt på det arbete som bedrivit i detta avseende. Det är viktigt att utvecklingen mot så korta handläggningstider som möjligt kan fortsätta. ökade dock andelen ärenden inom rättspsykiatrin där väntetiden i häkte överskred den lagstadgade tiden . har redan initierat åtgärder för att de 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 lagstadgade väntetiderna i häkte inte skall överskridas. Det är viktigt att prioriterar detta arbete. När det gäller polisorganisationen fortsätter antalet våldsbrottsärenden som kommit in inklusive våld mot kvinnor och barn att öka i det närmaste linjärt. Även antalet utredningstimmar för våld har fortsatt att öka, t.o.m. ännu mer än antalet ärenden som kommit in. Mycket tyder, enligt , på att våldsbrottsärendena har blivit svårare att utreda. anmäldes 93 121 ärenden och ökade antalet ärenden till 101 780. Andelen ärenden som kommit in som redovisades till åklagare minskade från år . Antalet ärenden i balans har ökat marginellt från föregående år. ägnades av polisens utredningsverksamhet åt våldsbrott. Andelen varierade mellan och vid polismyndigheterna. Genomströmningstiden har minskat något 2002 2003. Polisens kostnader för våldsbrottslighet i verksamhetsgrenen Utredning och lagföring har ökat från 2002 till 2003. För åklagarorganisationens del ökade antalet ärenden som kommit in på detta område totalt sett med , eller ca 1 900 ärenden, 2003. Lagföringsandelen i färdiga förundersökningar var även 2003 hög (). I förhållande till samtliga misstänkta var dock lagföringsandelen densamma som 2002 (). har lagföringsandelen varit i stort sett oförändrad. Som förklaring till detta har Riksåklagaren angett bl.a. att våldsbrott i allmänhet är svårare att bevisa än andra brott. Stödbevisning i form av t.ex. vittnesuppgifter saknas i många fall och uppgift står ofta mot uppgift. Det kan dock konstateras att antalet lagförda personer ökade med 400 till 13 800. Bekämpning av våldsbrottslighet är en prioriterad uppgift för polisen och för åklagarna. geringen ser med oro på att antalet våldsbrottsärenden har ökat . Lagföringsandelen har inte ökat nämnvärt trots att polis- och åklagarorganisationerna lägger mer tid på att utreda våldsbrott och trots att regeringen tillfört stora ekonomiska resurser . En möjlig förklaring kan vara att våldsbrottsligheten har blivit allvarligare och mera resurskrävande och ur den aspekten är det bra att det skett en liten ökning av antalet ärenden till åklagare. Det är angeläget att polisen och åklagarna förbättrar sin förmåga att klara upp våldsbrott. Riksåklagaren avser att vidta en rad ytterligare åtgärder för att öka lagföringen. Till dessa åtgärder hör bl.a. kompetens- och kvalitetsutveckling samt ett förbättrat samarbete med polisen. Re- geringen har förståelse för att det kan ta innan sådana satsningar ger utslag i statistiken. Det finns skäl för regeringen att noga följa utvecklingen på detta område. Våld mot kvinnor och barn Antalet polisanmälda fall av misshandel mot kvinna där gärningsmannen är bekant med offret har fortsatt att öka 2003 , till totalt 16 780. Beträffande polisorganisationen minskade dock andelen våldsbrottsärenden som avsåg våld mot kvinnor jämfört med (ett ärende kan innehålla flera anmälningar). Resursinsatsen för arbetet inom området våld mot kvinnor och barn var och kostnaden nästan . Medelgenomströmningstiden varierade kraftigt mellan polismyndigheterna där det högsta värdet var och det lägsta . För mediangenomströmningstiden var skillnaderna mindre. Det lägsta antalet dagar var 21, det näst lägsta och det högsta . har i årsredovisningen redovisat en rad vidtagna åtgärder för att förkorta genomströmningstiderna. minskade medelgenomströmningstiden kraftigt, hela . Minskningen är dock endast . När det gäller mediangenomströmningstiden har den minskat men ökat med . När det gäller åklagarorganisationen ökade antalet brottsmisstankar som kommit in avseende brottstypen våld mot kvinnor från ca 15 300 till ca 15 900. Antalet väckta åtal ökade också, men lagföringsandelen var även på detta område jämfört med föregående år (). har under en följd av år satsat stora resurser på att bekämpa våld mot kvinnor. har flera åklagarmyndigheter genomfört omfattande analyser av vad som bör göras för att höja lagföringsandelen. De slutsatser som dragits har bl.a. varit att polisens s.k. förstahandsåtgärder bör förbättras. Beträffande brottstypen våld mot barn har antalet ärenden hos polisen ökat och med jämfört med . Det finns dock stora skillnader mellan polismyndigheterna, allt från en minskning till en ökning jämfört med . Däremot har andelen ärenden rörande våld mot barn av det totala antalet våldsbrottsärenden inte ökat mer än marginellt. Medelgenomströmningstiderna varierade mellan myndigheterna mellan och variationerna i mediangenomströmningstider var 24 . har inte redovisat några förklaringar till de stora skillnaderna. Liksom för området våld mot kvinnor arbetar polisen aktivt för att förkorta genomströmningstiderna. har medelgenomströmningstiden minskat , medan mediangenomströmningstiden minskat med endast . Omkring hälften av polismyndigheterna har fortsatt att utbilda eller informera personalen om vad som särskilt gäller för händelser där barn är inblandade. En annan åtgärd är att ha enheter och särskilt utbildad personal som handlägger ärenden där barn direkt eller indirekt finns med. För åklagarorganisationens del var tendenserna sammantagna desamma för brottstypen våld mot barn som för våld mot kvinnor; antalet inkomna brottsmisstankar ökade från ca 3 600 till ca 4 000 och lagföringsandelen var oförändrat . I denna typ av ärenden krävs särskild sakkunskap. Polisen och åklagarorganisationen har därför genomfört satsningar på särskilda samarbetsprojekt och familjevåldsenheter. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ökat kunskapen hos polis och åklagare om barns rättigheter och behov. Vad gäller brottstypen sexualbrott mot barn minskade åklagarorganisationens lagföringsandel från år . Detta trots att det skett utvecklings- och utbildningsinsatser . Antalet misstankar som inkom till åklagare var i denna kategori 2 563. Det bedrivs ett aktivt arbete för att bekämpa våld mot kvinnor och barn. Såväl inom polisens brottsförebyggande arbete som inom den brottsutredande verksamheten har det skett en positiv utveckling när det gäller bl.a. kompetens och arbetsmetoder. dock för få brott upp. Polisen och åklagarorganisationen måste därför intensifiera sina satsningar inom dessa brottstyper. Det är vidare, mot bakgrund av det redovisade resultatet, angeläget att polisen fortsätter att arbeta för att förkorta genomströmningstiderna, med bibehållen rättssäkerhet. Det finns också, som nämnt ovan, stora variationer i genomströmningstider mellan polismyndigheterna. bör därför i enlighet med det återkommande återrapporteringskravet i regleringsbrevet finna metoder för att kunna analysera och kommentera dessa skillnader. När det gäller polisorganisationen fortsatte antalet narkotikabrottsärenden som kommit in (ett ärende kan avse flera brott) att öka, från 28 2002 till 29 2003 (4,). Motsvarande procentuella ökning för anmälda brott var 6,(40 2003). Andelen ärenden redovisade till åklagare ökade också, från 19 2002 till 21 2003 (). Genomströmningstiden fortsatte att minska 2002 2003. Polisens kostnader för området narkotikabrottslighet ökade från 2002 till nästan 2003. Ärenden i balans uppgick till 7 242, varav 541 utgör ärenden äldre än . Narkotikabrottsärendenas andel av antalet inkomna ärenden fortsatte vidare att öka och utgjorde av det totala antalet inkomna ärenden. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 har pekat på flera förhållanden som talar för en ökad narkotikabrottslighet, bl.a. har påtagligt fler ärenden kommit in, bearbetats och redovisats till åklagare. Produktiviteten, dvs. antalet ärenden i förhållande till utredningstimmar, har ökat något 2003. har antalet utredningstimmar ökat vid en majoritet av polismyndigheterna. Vid två myndigheter rapporteras dock att det inte finns något samband mellan utvecklingen av utredningstimmarna och ärenden som kommit in. Där har istället antalet ärenden som kommit in ökat påtagligt, medan utredningstimmarna minskat. Förklaringen till detta antas vara att ärendena ändrat karaktär och har blivit mindre komplicerade. redovisade ett uppdrag att inspektera polismyndigheternas bekämpning av narkotikabrottsligheten. Styrelsen redovisar att de genomförda inspektionerna inte har gett någon närmare vägledning om hur narkotikaarbetet generellt bör organiseras. Det anförs att de lokala förutsättningarna och behoven är och skall vara avgörande för vilka organisationsformer som är mest ändamålsenliga utifrån de enskilda polismyndigheternas perspektiv. Variationer skapar emellertid problem vid samverkan i narkotikaärenden mellan polismyndigheterna och mellan central och lokal nivå. anger som sin avsikt att från polisens sida även i fortsättningen uppmärksamma dessa frågor. Med anledning av vad som framkommit vid inspektionerna har vidtagit åtgärder när det gäller bl.a. snabbtester i samband med eget bruk och utbildning i drogtecken och symtom. När det gäller åklagarorganisationen ökade antalet inkomna ärenden från polisen . Lagföringsandelen i färdiga förundersökningar var lika hög som (). Andelen misstänkta personer som lagfördes i förhållande till samtliga misstänkta ökade från . Antalet misstänkta som lagfördes ökade med ca 1 000 till omkring 11 000. redovisning av polisens narkotikabrottsbekämpning visar att polisen håller arbetet på en fortsatt hög nivå. redovisning av inspektioner rörande polisens narkotikabekämpning har lett till åtgärder rörande bl.a. snabbtester och utbildning om drogtecken och symtom. Det är positivt att en sådan utveckling äger rum. De problemskapande variationer som finns vid samverkan mellan myndigheterna och som försvårar en effektiv brottsbekämpning måste dock åtgärdas. Det är också viktigt att narkotikabekämpningen sker på alla nivåer från eget bruk över gatulangningen till de grova brotten samt att det finns kompetens och organisatoriska förutsättningar att göra detta i hela landet. På åklagarnivå har verksamhetsresultatet varit positivt. Viktiga komponenter för att uppnå det resultatet har varit det specialist- och utvecklingsarbete som bedrivits . avslutade 3 758 ärenden vilket är en ökning jämfört med året innan. Ärendebalansen är oförändrad från föregående år. Antal inkomna ärenden ökade . Knappt 100 ärenden kategoriserades av som särskilt krävande. av den totala arbetstiden togs i anspråk för att utreda och lagföra dessa ärenden. Det är positivt att antalet avslutade ärenden har ökat. har med oförändrad personalstyrka avslutat fler ärenden myndigheten bildades vilket visar att arbetet med att höja produktivitet och effektivitet fungerar. var lagföringsandelen vid dvs. oförändrad jämfört med föregående år. Det skall påpekas att denna siffra inte är jämförbar med lagföringsandelen hos åklagarorganisationen där de ärenden som avslutats inom polisen inte ingår i statistiken. Merparten av åklagarnas beslut om lagföring var åtalsbeslut. Antalet strafförelägganden med villkorlig dom eller villkorlig dom i förening med böter har ökat och utgjorde av lagföringsbesluten. Det är nästan uteslutande beträffande bokföringsbrott som strafföreläggande används. Antalet beslut att inte inleda eller lägga ner en förundersökning har ökat . fick bifall i av sina åtal i tingsrätt. Målet att lagföringen skall öka har uppfyllts då antalet ärenden som lett till lagföring är fler än föregående år, även om lagföringsandelen är oförändrad. Enligt regeringens bedömning bör med kraft fortsätta fokusera på att överlag höja sin lagföringskapacitet. Inom var den genomsnittliga genomströmningstiden från brottsanmälan till beslut i åtalsfrågan . Det är en minskning sedan föregående år. Om mediantiden i stället beräknas var genomströmningstiden , en marginell förändring . Det skall påpekas att dessa siffror inte är jämförbara med åklagarorganisationens där genomströmningstiden mäts från färdigt förundersökningsprotokoll och inte från brottsanmälan. Genomströmningstiderna är vid en mätning av medianen i stort sett oförändrade från föregående år. Regeringen anser att myndigheten bör vidta ytterligare kraftfulla åtgärder för att minska genomströmningstiderna. En snabbare ärendegenomströmning är en viktig komponent för att nå högre kvalitet i verksamheten. anmäldes 1 050 ekobrottsärenden hos polisen jämfört med 2002. Antalet ärenden redovisade till åklagare och ärenden i balans ökade något jämfört med . Genomströmningstiden för ekobrottsärenden ökade 2003. Den totala kostnaden för ekonomisk brottslighet i verksamhetsgrenen Utredning och lagföring har minskat från föregående år till . 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 har andelen ärenden i balans av totalt antal ärenden som kommit in ökat kraftigt. En förklaring till detta är enligt att har tagit över ärenden som tidigare utreddes av polisen. Dessa ärenden är överlag relativt enkla ekobrott som tar förhållandevis att utreda. De ärenden som återstår för polisen har därmed blivit mer komplicerade. Ekobrott är tillsammans med resultatområdet Övriga brott ett område där utredningsresursen minskat tydligt. Det låga antalet ekobrottsärenden av totalt antal ärenden som kommit in beror bl.a. på att ekobrottsbekämpning inte förekommer vid sex polismyndigheter, däribland de tre största, där istället ansvarar för brottsutredningarna. För de åklagarmyndigheter som handlägger ekobrottmål minskade antalet ärenden som kommit in . Den antalsmässiga minskningen var dock liten, endast 65 ärenden. avslutades fler ärenden jämfört med . Lagföringsandelen minskade något från till . Antalet lagförda personer ökade dock något från 617 till 645. Genomströmningstiden från färdigt förundersökningsprotokoll till beslut i åtalsfrågan minskade jämfört 2002. Det är viktigt att det finns en väl fungerande ekobrottsbekämpning även på de orter som inte omfattas av verksamhet. Till skillnad från ökade polisorganisationens ärendebalans även . Dessutom var genomströmningstiderna för dessa ärenden längre 2003 än 2002. Dessa förhållanden måste polisorganisationen komma till rätta med och regeringen kommer att följa hur dessa resultat utvecklas. Det är positivt att åklagarorganisationens ärendebalans minskade och genomströmningstiderna förkortades 2003 jämfört med . Re- geringen bedömer dock att det finns utrymme för ytterligare resultatförbättringar. arbete med att höja effektiviteten i sin ekobrottsbekämpande verksamhet måste därför fortsätta. ansvarar för samordningen av de nationella åtgärderna mot bedräge- 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 rier, missbruk och annan oegentlig och ineffektiv hantering och användning av EU-relaterade medel i . Myndigheten är kontaktmyndighet till bedrägeribekämpningsbyrå () och deltar i den rådgivande kommittén i EU-bedrägerirelaterade frågor (Cocolaf) samt i arbetsgruppen vid kommissionen med uppgift att främja skyddet av EU- medel. bedriver också utbildning för handläggare vid de myndigheter som handlägger EU-medel i . , som är ett forum för utbyte av information och erfarenheter på området, fungerar enligt väl för att utveckla och förstärka skyddet av EU- medel i . har en central och viktig funktion när det gäller skyddet av EU-medel i . Regeringen ser positivt på hur myndighetens insatser på området har vidareutvecklats och utökats . Regeringen gör dock, liksom , bedömningen att ytterligare samordning och erfarenhetsutbyte behövs såväl nationellt som internationellt. Brott med rasistiska, främlingsfientliga, antisemitiska eller homofobiska inslag samt olaga diskriminering Säkerhetspolisen presenterar en årlig sammanställning av brott riktade mot rikets inre säkerhet. I detta begrepp ingår bl.a. brott med koppling till vit makt-ideologi, främlingsfientlighet, antisemitism eller homofobi s.k. hatbrott. I den senaste rapporten konstateras att det totala antalet anmälda hatbrott 2003 var 3 914. Detta är en ökning sedan föregående år. Antalet anmälda brott med främlingsfientligt motiv ökade något , från 2 260 anmälningar 2002 till 2 308 anmälningar . är dock antalet klart lägre än . hot och ofredande var , i likhet , den klart mest förekommande brottskategorin. Den anmälda brottsligheten med antisemitiskt motiv var i stort sett oförändrad i jämförelse med föregående år. Den vanligaste brottskategorin var här hets mot folkgrupp. Antalet anmälda brott med homofobiskt motiv ökade med , från 236 till 326, och har stigit till den klart högsta nivån sedan denna statistik börjades föras 1997. har antalet anmälda brott med homofobiskt motiv ökat trendmässigt . Av de totalt 3 914 anmälda hatbrotten hade 1 539 anmälningar koppling till vit maktideologi, vilket är en ökning jämfört med . Våldsbrotten har ökat betydligt och det rör sig ofta om misshandel i samband med konfrontation mellan vit makt-an- hängare och vänsteraktivister vid olika typer av demonstrationer. Enligt är brottslighet med främlingsfientliga, antisemitiska eller homofobiska motiv väldigt olika utbredd i landet. Styrelsen har rapporterat att polisens brottsutredande verksamhet synes fungera bra vid polismyndigheter i län där hatbrotten är mer vanligt förekommande än på andra håll. Insatser vid dessa polismyndigheter har lett till ingripanden, identifiering och lagföring. Övriga polismyndigheter har genom särskilt utsedda kontaktpersoner en god beredskap att hantera brottslighet av det här slaget. För att höja personalens kompetens har utbildning och informationsinsatser genomförts vid samtliga myndigheter. Samarbete med minoritetsgrupper sker i allt större utsträckning. och lokala bestämmelser har upprättats vid vissa myndigheter för att på så sätt skapa goda rutiner vid anmälningsupptagning, handläggning och kontakt med åklagare. Inom åklagarorganisationen har olika åtgärder vidtagits för att påverka förundersökningarnas kvalitet, lagföringen och genomströmningstiderna i fråga om hatbrott. reviderades det konkreta handlingsprogram som ligger till grund för dessa insatser. I samband med det togs de senaste årens utveckling, erfarenheter och diskussioner tillvara. I de nya riktlinjerna betonas starkt vikten av att motivbilden utreds och klarläggs under förundersökningen. Riksåklagarens arbete med utbildning, information och kunskapsspridning på hatbrottsområdet kommer att fortsätta 2004. När det gäller diskrimineringsfrågor har bl.a. och Riksåklagaren, efter ett regeringsuppdrag, upprättat kompetensstrategier. Strategierna syftar till ett långsik- tigt, kontinuerligt och heltäckande arbete när det gäller diskrimineringsfrågor internt och externt.