prop · GS0373 · 2005-01-20 00:00:00 — Nordiska kulturland- skapsförbundet och anser att skall samordna och genomföra nationella program och att detta program skall ha ett råd som leds av Jordbruksver- ket. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig om behovet av ett rådgivan- de organ och kvalitetssäkring av information. Skälen för regeringens bedömning Ansvaret för hållbar förvaltning av genetiska resurser åvilar många aktö- rer på olika nivåer från politiska organ och myndigheter till forskare, or- ganisationer, lantbrukare och djurägare. För att kunna ta ansvar behövs kunskap och information om och förståelse för arbetet med förvaltning av husdjursgenetiska resurser hos alla berörda. Dessutom krävs samver- kan mellan olika aktörer och samordning av olika aktörers insatser för att målsättningen att säkerställa de husdjursgenetiska resurserna för framti- den skall kunna uppnås. Alla som på något sätt kan bidra till en hållbar förvaltning måste involveras i processen att säkerställa de genetiska re- surserna. finns brister i samverkan mellan aktörerna och i samordningen av åtgärder mellan olika aktörer och det förekommer dubbelarbete. Informa- tion hos bl.a. djurparker och friluftsmuseer om hotade husdjursraser och om vikten av att bevara de genetiska resurserna är inte alltid kvalitetssäk- rad. Samspelet mellan de växt- och djurgenetiska disciplinerna är out- vecklat, särskilt när det gäller de domesticerade arterna. hur bevarandet skall uppnås inklusive hur genomförandet kan möjlig- Skr. 2004/05:73 göras på både kort och lång sikt saknas ofta. För att förbättra situationen bedömer regeringen att det finns ett behov av att skapa ett antal formaliserade grupper för samarbete och förbättrad information. Sådana grupper torde vara betydelsefulla för det faktiska ar- bete som de kan åstadkomma men också för att de kan stärka den process som är erkänt viktig för att man skall kunna nå ett långsiktigt bevarande och hållbart nyttjande av de genetiska resurserna. Grupperna bör delta i arbetet inför nästa fördjupade översyn av miljömålskvalitetsarbetet. Grupperna bör kunna ha sina första möten . Särskild hänsyn bör tas till rasföreningarnas behov så att de bereds konkreta möjligheter att delta aktivt. Inom har Nordiska genresursrådet till uppgift att på en övergripande nivå diskutera nordiskt samarbete inom de skogs-, växt- och husdjursgenetiska områdena. Inom ramen för det nordiska samarbetet har också Nordiska Genbanken i uppdrag att sprida information om genetiska resurser i allmänhet. I saknas ett så- dant tvärsektoriellt samarbete. Regeringen avser därför att ge Jordbruks- verket i uppdrag att initiera en samarbetsgrupp som skall verka för att öka samverkan och samordningen av insatser mellan de olika sektorerna i . Gruppen skall även kunna ge råd till de respektive ansvariga myndigheterna i genetiska resursfrågor. En viktig fråga utifrån det hus- djursgenetiska perspektivet är att ge bevarande och hållbart nyttjande av de husdjursgenetiska resurserna ett adekvat utrymme i arbetet med ge- nomförandet av konventionen om biologisk mångfald. Gruppen bör bestå av deltagare som företräder områdena skogs-, växt- och husdjursgenetis- ka resurser samt den vilda och faunan. Referensgrupp för husdjursgenetiska resurser Samverkan inom området husdjursgenetiska resurser behöver också stär- kas. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att inrätta en referensgrupp för husdjursgenetiska resurser med särskilt fokus på svenska raser och populationer i . Referensgruppens huvudsakli- ga uppgift bör vara att vara rådgivande till gällande be- varande och hållbart nyttjande av de husdjursgenetiska resurserna. Grup- pen bör dessutom bistå med analyser och konkreta för- slag till åtgärder. Referensgruppen bör ha en bred representation av delta- gare för att kunna vara rådgivande i såväl generella husdjursfrågor som i mer specifika frågor rörande bevarande och husdjursgenetik. Den bör kunna behandla frågor som rör bevarande och hållbar förvaltning av hus- djursgenetiska resurser både när det gäller produktionsraser och hotade raser. Referensgruppen bör ha god insikt i tvärsektoriella ställningstagan- den och åtgärder. Organisationer såsom och Världsnaturfonden liksom djurparker och friluftsmuseer kan bidra till att öka förståelsen för bevarande och hållbart nyttjande av de inhemska hotade raserna. För att förstärka deras roll i detta avseende bör verktyget, för att kvalitetssäkra den information som sprids, förstärkas. Kunskapen inom dessa organisa- tioner behöver därför förbättras liksom samarbetet mellan organisationer- na. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att inrätta en samarbetsgrupp. I gruppen bör representanter från olika organisationer delta, t.ex. rasföreningar, lantbruksorganisationer, naturvårdsorganisatio- ner, djurparker och friluftsmuseer. 7 Lagändring för husdjursgenetiska resurser Regeringens bedömning: En avelsplan bör ta hänsyn till bevarande och hållbart nyttjande av de husdjursgenetiska resurserna. Av avelsplanen bör det framgå dels hur släktskap och inavel skall hanteras, dels hur antalet djur skall upprätthållas eller ökas för varje ras och population. För att åstadkomma detta anser regeringen att ett krav på hänsynstagande till be- varande och långsiktig förvaltning av husdjursgenetiska resurser bör in- föras i lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. Regeringen avser att återkomma i frågan i samband med den proposi- tion som regeringen planerar att lägga fram om komplette- ring av den nationella lagen med anledning av EG:s förordningar om of- fentlig kontroll, livsmedel och foderhygien m.m. förslag överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig i frågan är positiva till förslaget men påpekar att små föreningar i regel inte har den kompetens och de resurser som krävs för att redovisa släktskap och in- avel. Skälen för regeringens bedömning: För att bevara och hållbart nyttja de husdjursgenetiska resurserna krävs långsiktig förvaltning. Enligt lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. skall en organisation, t.ex. en re- gisterförande förening eller avelsorganisation som vill anordna kontroll av husdjur, skicka in plan och riktlinjer för verksamheten till Jordbruks- verket för godkännande. För rasföreningar och avelsorganisationer skall avelsplanen vara en del av plan och riktlinjer. I lagen finns det emellertid inte något uttryckligt krav på att bevarande och hållbart nyttjande skall beaktas. Avelsplanerna berör i de flesta fall inte heller dessa aspekter i tillräcklig omfattning. För att kunna följa framför allt hur avelspopulationerna utvecklas och om de nyttjas på ett genetiskt hållbart sätt anser regeringen att krav på hänsyn till bevarande och hållbart nyttjande av de husdjursgenetiska re- surserna bör införas i lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. Krav bör ställas på att avelsplanen skall innehålla dels en åtgärdsplan över hur inavelsgraden i populationen kan hållas på minimal nivå, dels en åtgärdsplan över de åtgärder som föreningen avser att utföra för att Skr. 2004/05:73 bibehålla eller öka antalet djur i populationen. Regeringen avser att åter- komma i frågan i samband med den proposition om komplettering av den nationella lagen med anledning av EG:s förordningar om offentlig kon- troll, livsmedel och foderhygien m.m. som regeringen avser att lägga fram . 8Systematisk samling och lagring av genetiskt material Regeringens bedömning: Genetiskt material, t.ex. sperma, embryon och ägg, från andra arter och raser än nötkreatur av produktionsras bör sam- las och lagras. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att kartlägga behovet av systematisk samling och lagring för oli- ka arter och raser och att lämna förslag på åtgärder och förvaltning av dessa. förslag överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan stödjer förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Ett led i arbetet med att säkra tillgången på genetiskt material från olika arter och raser är s.k. ex situ- bevarande, dvs. lagring av genetiskt material i DNA- och blodprovsbank- er och genom frysning av sperma, embryon och ägg. Ett exempel på att ex situ-åtgärder kan vara viktiga i bevarandearbetet är . var fjällrasen starkt ho- tad. En inventering av de spermalager som redan fanns gjordes och man började samla sperma i bevarandesyfte. Därefter togs fryst sperma i bruk, vilket starkt medverkade till att bredda avelsbasen i populationen. Alltse- dan har tjursperma av mjölkraser sparats på frivillig basis av tjurcentraler och avelsföretag. Detta ger en särställning när det gäller bevarande av sådant genetiskt material. För raserna svensk röd och vit boskap (SRB) och svensk låglandsboskap (SLB) utgör fryslagren ett unikt genbanksmaterial. Livslängden på långtidslagrat material och dräk- tighetsresultatet vid användning av materialet är inte känt för längre lag- ringsperioder än den tid som samling och lagring pågått men ses som ett viktigt komplement till levande djur i arbetet med att säkerställa tillgång- en av genetiskt material. Utöver sperma av mjölkraser sparas sperma av köttrastjurar nedfryst genom Svensk som är den organisation som samlar och lagrar allt genetiskt material i . Utöver den verksamhet som Svensk bedriver har bekostat och medverkat till att sperma från nötkreatur, får och getter av hotade ra- ser har samlats i begränsad utsträckning. Denna lagras på samma plats som all sperma, dvs. Sammanfattningsvis kan konstateras att all samling, utöver den som bidragit till, på frivillig basis görs av Svensk och då uteslutande från nötkreatur av produktionsras. Det skulle, enligt rege- Skr. 2004/05:73 ringens mening, vara önskvärt med systematisk samling och lagring av t.ex. fryst sperma, embryon och ägg för att säkerställa de husdjursgene- tiska resurserna även från andra arter och raser än nötkreaturen av pro- duktionsras. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att kartlägga behovet av systematisk samling och lagring av genetiskt mate- rial för olika arter och raser och att lämna förslag på åtgärder och förvalt- ning. Förslaget skall kostnadsuppskattas. Redovisningen av uppdraget bör kunna ske . Regeringens bedömning: Vid katastrofer, exempelvis allvarliga sjuk- domsutbrott hos djur, kan hela populationer eller raser slås ut, bl.a. till följd av bekämpningsåtgärder enligt gällande lagstiftning. avser därför att ge i uppdrag att i samarbete med andra berörda myndigheter och organisationer kartlägga och analysera konsekvenserna av hur nationella raser och små populationer kan påver- kas av katastrofer. I uppdraget ingår också att föreslå en beredskapsplan för hur ett bevarande kan säkerställas i dessa populationer. förslag överensstämmer med regeringens bedöm- Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig i frå- gan stödjer förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Vid utbrott av smittsamma djur- sjukdomar är det viktigt att snabbt bekämpa och hindra spridningen av Bekämpandet sker ofta genom att samtliga djur i drabbade besättningar och i besättningar som har haft kontakt med drabbade be- sättningar avlivas, vilket kan leda till att den genetiska variationen i po- För små populationer, t.ex. hotade inhemska raser och vissa avelsbesättningar, kan konsekvenserna bli förödande. ker och friluftsmuseer är särskilt utsatta för smittspridning eftersom de har många besökare och husdjuren dessutom kan smittas av sjukdomar från de vilda djur som också finns där. För att säkerställa bevarandet av de husdjursgenetiska resurserna vid katastrofer såsom allvarliga sjukdomsutbrott finns behov av beredskaps- planer för levande populationer. Även för ex situ-samlingar bevarande av genetiskt material utanför den naturliga livsmiljön i t.ex. spermalager och DNA- och blodprovssamlingar bör det finnas beredskapsplaner för utbrott av smittsamma sjukdomar och andra störningar, bl.a. elavbrott. Beredskapsplanerna bör bl.a. innehålla riskanalyser, planer för förebygg- ande av katastrofer såsom allvarliga sjukdomsutbrott, konsekvensanaly- ser av att stora delar av en population eller en ex situ-samling slås ut samt åtgärdsplaner för hur detta kan hanteras på bästa sätt. Det är viktigt att fokusera på förebyggande åtgärder. av hotade inhemska raser och ex situ-lager finns på ett fåtal platser. att minska deras utsatthet är det önskvärt att etablera levande populatio- ner på fler geografiska platser liksom att sprida ut lagren. angeläget att föreningars register förvaras på ett säkert sätt så att brand Skr. 2004/05:73 och andra händelser, t.ex. datahaveri, inte försvårar bevarandet av rasen. För att undvika smittspridning måste stor uppmärksamhet riktas mot smittskyddsrisken vid alla djurkontakter mellan besättningar. Vid katastrofer, t.ex. allvarliga sjukdomsutbrott, är det väsentligt att det finns snabba informationskanaler såsom hemsidor och telefonkedjor, särskilt med tanke på mindre besättningar som ofta står utanför lantbru- kets stora organisationer. djurägarregister, som är under uppbyggnad, kommer att underlätta informationsspridning och smittspår- ning gällande de flesta djurslag. finns en nationell beredskapsplan för smittsamma djursjuk- domar. Den tar emellertid inte hänsyn till bevarandeaspekten. Någon be- redskapsplan för andra katastrofer än smittsamma sjukdomar finns inte. Regeringen avser mot ovan angiven bakgrund att ge i uppdrag att i samarbete med andra berörda myndigheter och organisatio- ner kartlägga och analysera konsekvenserna för nationella raser och små populationer i händelse av katastrofer såsom allvarliga sjukdomsutbrott. I uppdraget ingår också att föreslå en beredskapsplan för hur ett bevarande kan säkerställas i dessa populationer. Förslaget skall kostnadsuppskattas. Uppdraget bör kunna redovisas . I förhållande till arbetet med växtgenetiska resurser har arbetet med hus- djursgenetiska resurser inte varit lika mycket i fokus. Bevarande och hållbart nyttjande av husdjursgenetiska resurser är emellertid av stor vikt för att tillförsäkra nuvarande och kommande generationer möjligheter till livsmedelsförsörjning. Vid sidan av det löpande arbetet har regeringen i denna skrivelse redo- visat ett antal åtgärder som pågår respektive skall vidtas dels för att ef- fektivisera och utveckla verksamheten, dels för att få underlag inför ställ- ningstagande till eventuella ytterligare åtgärder. Det nordiska samarbetet kommer även fortsättningsvis att vara av stor vikt. FAO skall lägga fram rapporten on the State of the om tillståndet för djurgenetiska resurser i världen med åtgärdsprioriteringar för framtiden. På växtsidan har dessutom ett internationellt fördrag, i harmoni med kon- ventionen om biologisk mångfald, förhandlats fram inom FAO. Kärnan i fördraget är ett multilateralt system för ett förenklat tillträde och vinstdel- ning i syfte att underlätta för forskare, förädlare och andra att få tillgång till genetiska resurser, som fördelningen av nytta och vinster som kan bli en följd av tillträdet, skall ske enligt ett överenskommet stan- dardkontrakt. Fördraget trädde i kraft . Diskussioner har förts om ett liknande fördrag på djursidan och dessa kommer med största sannolikhet att intensifieras när rapporten om tillståndet för djurgenetiska resurser i världen med åtgärdsprioriteringar för framtiden, presenteras. Regeringen avser att delta aktivt i det fortsatta arbetet med djurgenetiska resurser inom FAO. Således avser regeringen att noga följa det fortsatta arbetet och utveck- Skr. 2004/05:73 lingen inom området husdjursgenetiska resurser såväl nationellt som Om behov visar sig avser regeringen att återkomma i frå- gan. 17.NUTEK, verket för näringslivsutveckling 18.Kungliga skogs- och lantbruksakademien 26.Forskningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , statsråden , , , , , Y. , , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , Baylan Regeringen beslutar skrivelse 2004/05:73 Husdjursgenetiska resurser