prop · GS03170 · 2005-05-31 00:00:00 — -om utlänningen i det landet inte är skyddad mot att sändas vidare till ett land där utlänningen skulle vara i sådan fara. Ett beslut om avvisning eller utvisning får heller inte verkställas om det skulle strida mot humanitetens krav. 2 § Avvisning och utvisning av en utlänning får inte verkställas till ett land om utlänningen i det landet riskerar att utsättas för förföljelse, eller om utlänningen i det landet inte är skyddad mot att sändas vidare till ett land där utlänningen löper risk för förföljelse. En utlänning får dock sändas till ett sådant land, om det inte är möjligt att verkställa avvisningen eller utvisningen till något annat land och utlänningen genom ett synnerligen grovt brott har visat att det skulle vara förenat med allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta utlänningen stanna i . Detta gäller dock inte om den förföljelse som hotar i det andra landet innebär fara för utlänningens liv eller annars är av särskilt svår art. Likaså får en utlänning sändas till ett sådant land, om utlänningen har bedrivit verksamhet som inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att utlänningen skulle fortsätta verksamheten här i landet och det inte är möjligt att sända utlänningen till något annat land. 3 § Utlänningar som avses i 5 kap. 3 § första stycket 2 får inte sändas till sitt hemland eller till ett land där de riskerar att sändas vidare till hemlandet, om de har synnerliga skäl mot detta. 14 § Beslut om avvisning eller utvisning skall verkställas av , om inte annat sägs i andra eller tredje stycket. 1.en polismyndighets beslut om avvisning, 2.en domstols dom eller beslut om utvisning på grund av brott enligt 6 kap. 7 §, 1 Med utlänningslagen avses här NIPU:s förslag till utlänningslag i betänkandet Ökad rättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16). Ändringarna i förhållande till NIPU:s förslag har kantmarkerats. Arbetsgruppens förslag innebär att 9 kap. 18 § andra och tredje stycket samt 19 § i NIPU:s 3. beslut om avvisning eller utvisning i ärenden där frågor om rikets säkerhet eller allmän säkerhet prövats, om regeringen bestämmer det. får lämna över ett avvisnings- eller utvisningsärende till polismyndigheten för verkställighet enligt de förutsättningar som anges i 16 §. 17 § Om en verkställande polismyndighet finner att den inte kan verkställa en avvisning eller en utvisning eller att den behöver ytterligare besked, skall myndigheten lämna över ärendet till . skall skyndsamt lämna över ett ärende till regeringen för prövning, om verkställigheten avser en domstols dom eller beslut om utvisning på grund av brott om antingen verkställigheten inte kan genomföras eller om det kan antas att det finns sådana hinder som avses i 1, 2 eller 3 § mot verkställigheten. Ärendet skall på motsvarande sätt lämnas över till regeringen om verkställigheten avser ett beslut om avvisning eller utvisning där frågor om rikets säkerhet tidigare prövats av 18 § Har polismyndigheten lämnat över ett verkställighetsärende enligt 17 § eller har annars enligt 14 § att pröva frågan om verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning, får upphäva beslutet om avvisning eller utvisning eller vidta de åtgärder i övrigt som behövs. 4 § beslut får överklagas till utlänningsdomstolen om beslutet innebär -avvisning eller utvisning, -avslag på en ansökan om uppehållstillstånd, -återkallelse av uppehållstillstånd, -avslag på en ansökan om arbetstillstånd eller återkallelse av arbetstillstånd i de fall frågan om tillstånd har behandlats i samband med ett beslut om avvisning eller utvisning, eller -att ett beslut om avvisning eller utvisning efter prövning enligt 9 kap. 18 § skall verkställas och utlänningen åberopat att det finns hinder mot verkställigheten enligt 9 kap. 1, 2 eller 3 §. beslut enligt första stycket överklagas dock till regeringen, om det rör ett säkerhetsärende. Ett sådant beslut får överklagas även av , om det går styrelsen emot. Säkerhetsärenden är ärenden där hos av skäl som rör rikets säkerhet eller allmän säkerhet har begärt eller i yttrande förordat -att en utlänning avvisas eller utvisas, -att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd avslås, eller -att en utlännings uppehållstillstånd återkallas. Denna lag träder i kraft . En specialdomstol i utlänningsärenden (Ds 2000:45) 18.Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, DO 31.Landsorganisationen i , LO 32.Svenska Arbetsgivareföreningen, SAF 38.Amnesty International, Svenska sektionen 40.Flyktinggruppernas och asylkommittéernas Riksråd, FARR 45.Svenska Helsingforskommittén för Mänskliga Rättigheter som arbetar med integrationsbefrämjande Samarbetsorgan för invandrarorganisationer i , SIOS 51.Sveriges muslimska förbund/Förenade islamiska församlingar i 54.Riksorganisationen för kvinnojourer i , ROKS 55.Riksförbundet internationella föreningar för invandrarkvinnor, RIFFI 56.Internationella kvinnoförbundet för Fred och Frihet, IKFF 59.Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar 61.Solidaritetskommittén för flyktingar i Umeå SKFU Sammanfattning av betänkandet Verkställighet vid oklar identitet m.m. (SOU 2003:25) I betänkandet föreslås bl.a. ändringar i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll (LSU) för att den lagen bättre skall stå i överensstämmelse med . Det föreslås att åldersgränsen för att ett barn skall kunna tas i förvar enligt den lagen skall höjas från till . Utlänningslagens bestämmelser om den begränsade tid som barn kan hållas i förvar skall gälla även för barn som tas i förvar enligt LSU, om det inte finns synnerliga skäl att hålla barnet i förvar . Dessutom föreslås att utlänningar som hålls i förvar enligt LSU inte skall placeras i utan i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Utländska barn skall däremot inte utan synnerliga skäl kunna placeras i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Vidare föreslås att ansvaret för att verkställa förvarsbesluten enligt LSU flyttas från till (Säkerhetspolisen). Det föreslås även att för utlänningar som placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest gäller lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. i tillämpliga delar. Vissa lättnader skall dock därutöver kunna beviljas dessa utlänningar. Lagförslaget i betänkandet Verkställighet vid oklar identitet m.m. (SOU 2003:25) Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll dels att 5 och 8 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall föras in en ny paragraf, 8 a §, av följande lydelse. I ärenden enligt denna lag gäller I ärenden enligt denna lag gäller i tillämpliga delar 4 kap. 15 §, 5 i tillämpliga delar 4 kap. 15 §, 5 kap. 5 §, 6 kap. 4 § andra stycket, 5 kap. 5 §, 6 kap. 4 § andra och § andra stycket och 611 §§, 7 tredje stycket, 5 § tredje stycket kap. 7 §, 8 kap. 16, 14 och 16 §§, och 611 §§, 7 kap. 7 §, 8 kap. 1 9 kap. 13 §§ samt 11 kap. 5 och 6 6, 14 och 16 §§, 9 kap. 13 §§ samt §§ utlänningslagen (1989:529) 11 kap. 5 och 6 §§ utlänningslagen (1989:529). Bestämmelsen i 6 kap. 4 § andra stycket utlänningslagen skall gälla även för ett utländskt barn under om det finns synnerliga skäl att hålla honom eller henne i förvar utöver den tid som 6 kap. 4 En utlänning får tas i förvar, om En utlänning får tas i förvar, om det finns ett beslut om utvisning det finns ett beslut om utvisning enligt denna lag eller om det är enligt denna lag eller om det är sannolikt att ett sådant beslut sannolikt att ett sådant beslut kommer att meddelas och det finns kommer att meddelas och det finns annars kommer att hålla sig undan annars kommer att hålla sig undan eller bedriva brottslig verksamhet i eller bedriva brottslig verksamhet i eller hans identitet är oklar. eller hans identitet är oklar. Om utlänningen är , Ett utländskt barn får får han inte utan synnerliga skäl tas inte utan synnerliga skäl tas i Detsamma gäller hans eller vårdnadshavare eller en av dem, hennes vårdnadshavare eller en av om de är flera. dem, om de är flera. anges i första stycket kan utlänningen ställas under uppsikt, om detta är tillräckligt. anges i första och andra styckena kan utlänningen ställas under uppsikt, om detta är tillräckligt. svarar för att ett beslut om förvar enligt 8 § verkställs. Utlänningar som hålls i förvar enligt denna lag skall placeras i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Ett utländskt barn får dock inte utan synnerliga skäl placeras i sådana lokaler. För utlänningar som placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest gäller lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. i tillämpliga delar. Utlänningarna skall därutöver beviljas de lättnader och förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och säkerheten inom anstalten, häktet eller arresten. Denna lag träder i kraft . Remissinstanser betänkandet Verkställighet vid oklar identitet m.m. (SOU 2003:25) 18.Ombudsmannen mot etnisk diskriminering 33.Brottsförebyggande rådet, BRÅ 34.FN:s flyktingkommissariat UNHCR, 38.Amnesty International - svenska sektionen 40.Flyktinggruppernas och asylkommittéernas Riksråd, FARR som arbetar med integrationsbefrämjande verksamhet, RIB 44.Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar Sammanfattning av betänkandet Utlänningslagstiftningen i ett domstolsperspektiv (SOU 2004:74) Utlänningslagens tillämpning i en ny instans- och processordning Kommittén har haft i uppdrag bl.a. att gå igenom och anpassa utlänningslagens materiella bestämmelser till en förändrad instans- och processordning för utlänningsärenden. Syftet är att bestämmelserna skall kunna tillämpas på ett rättssäkert, enhetligt och förutsebart sätt såväl i första instans som i domstol som andra instans vid en reformerad instans- och processordning. Kommitténs huvudsakliga arbete har gått ut på att ge vissa tillståndsbestämmelser, nämligen de som gäller visering, uppehållstillstånd av humanitära skäl och arbetstillstånd, en tydligare utformning genom att i lagtext precisera de förutsättningar som enligt förarbeten och gällande praxis krävs för att tillstånd skall beviljas. Några bedömningsgrunder för dessa tillstånd har inte framgått av utlänningslagen utan bestämts genom förarbetsuttalanden och praxis. Med de föreslagna preciseringarna av de viktigaste bedömningsgrunderna i lag, avses att kraven på rättssäkerhet, enhetlighet och förutsebarhet skall kunna uppfyllas. har ett betydligt större antal personer beviljats uppehållstillstånd i av humanitära skäl än som fått stanna här som flyktingar eller skyddsbehövande i övrigt. Grunden för att bevilja uppehållstillstånd av humanitära skäl har reglerats som en av flera punkter i en bestämmelse som även omfattar uppehållstillstånd på grund av anknytning till anhörig etc. Som nämnts inledningsvis har det inte i lagen angetts några kriterier för vad som utgör humanitära skäl. Kommitténs förslag innebär att förutsättningarna för uppehållstillstånd av humanitära skäl regleras i en egen paragraf i kapitlet om visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd. I praktiken är det vanligt förekommande att uppehållstillstånd av humanitära skäl prövas utifrån en samlad bedömning av sökandens situation där flera olika omständigheter kan vägas in, såsom sjukdom, anknytning till , svåra förhållanden i hemlandet etc. Den nya bestämmelsen om humanitära skäl inleds därför med en generell grund som stadgar att uppehållstillstånd får beviljas om den samlade bedömningen av sökandens situation framstår som synnerligen ömmande. I praxis finns dessutom vissa typsituationer som i sig kan vara tillräckliga för att bevilja uppehållstillstånd av humanitära skäl. Dessa typsituationer är: om utlänningen lider av livshotande sjukdom eller synnerligen allvarligt handikapp, om utlänningen har fått särskild anknytning till medan han eller hon väntat på avgörande i sitt ärende och om utlänningen inte beräknas återsändas till hemlandet eller det land han eller hon kom från. I praxis förekommer också andra fall som skulle kunna utgöra egna typsituationer för humanitära skäl, såsom att sökanden kommer från ett land där det råder svåra förhållanden men där det inte finns förutsättningar att bevilja uppehållstillstånd som flykting eller skyddsbehövande i övrigt (s.k. politisk-humanitära skäl). har kommittén gått igenom och angett några sådana ytterligare omständigheter som kan vägas in i bedömningen av de humanitära Kommittén har dock bedömt att någon uttömmande reglering av typsituationer för humanitära skäl varken bör eller kan eftersträvas och att bedömningen av de humanitära skälen, utöver de tre angivna situationerna, får göras enligt den generella grunden. Av förarbetena till nu gällande lagstiftning framgår att den allmänna hänsyn till barnets bästa som uttrycks i en inledande portalparagraf i utlänningslagen bl.a. skall komma till uttryck genom att något lägre krav får ställas på styrkan av humanitära skäl när barn är berörda. bakgrund och då kriterierna för uppehållstillstånd av humanitära skäl nu föreslås reglerade i en särskild bestämmelse, har kommittén funnit ett behov av att tydligt markera den mildare bedömning som skall göras då Kommittén föreslår därför att bestämmelsen om humanitära skäl för uppehållstillstånd kompletteras med en egen bestämmelse som rör uppehållstillstånd av humanitära skäl för barn. föreslagna bestämmelsen är att tillstånd får beviljas även då de omständigheter som föreligger i barnets ärende inte är av samma allvar och tyngd som skulle ha krävts i fråga om vuxna personer. införa en egen bestämmelse för humanitära skäl i barnärenden avser kommittén att tydligare synliggöra de intentioner som ligger bakom utlänningslagens portalparagraf om hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt. Den nya bestämmelsen syftar också till att tillämpningen av humanitära skäl i barnärenden skall göras något mer generös än . Dessutom är bestämmelsen avsedd att markera att barnets individuella skäl för uppehållstillstånd måste prövas särskilt och inte som en del av föräldrarnas ärende. Kommittén påpekar vikten av barnperspektivet även i den del av handläggningstider, att ärendena handläggs av särskilt utbildade personer samt vikten av att barnets rätt att komma till tals säkerställs, har tagits upp som väsentliga punkter att genomföra. Eftersom arbete med dessa frågor pågår inom har kommittén dock inte lagt fram några egna förslag på hur genomförandet skall ske. Kommittén föreslår att kriterier för enhetlig visering och nationell visering anges i utlänningslagen, medan regeringens bemyndigande att i förordning meddela föreskrifter kvarstår för andra, speciella viseringsformer såsom transitvisering, nödfallsvisering och liknande. Vissa bestämmelser om enhetlig visering har funnits i utlänningsförordningen. Bestämmelserna rör praktiska frågor om giltighet och vilka myndigheter som får utfärda visering, men innehåller inte kriterier för själva bedömningen av när enhetlig visering skall beviljas. Några kriterier för när enhetlig visering skall beviljas finns dock i (artikel 5). Dessutom har det utvecklats en fast praxis rörande enhetlig visering som innebär att visering inte beviljas om det finns en risk av viss styrka för att sökanden kommer att stanna i eller någon annan Schengenstat efter viseringstidens utgång. Kommittén föreslår att förutsättningarna för enhetlig visering fortsättningsvis skall regleras i utlänningslagen. I samband därmed föreslår kommittén att de praktiska tillämpningsföreskrifter som anges i utlänningsförordningen förs över till utlänningslagen, men också att det i lagtexten införs kriterier för när enhetlig visering skall utfärdas. I den nya bestämmelsen om enhetlig visering förs in dels vissa kriterier som framgår av , dels den bedömning av sökandens återvändandeavsikt som tillämpas i praxis. De kriterier som hämtats från innebär att sökanden skall ha gällande pass eller annan handling som skall godtas som pass, att syftet och förutsättningarna med vistelsen i landet kan visas av sökanden, att sökanden har ekonomiska förutsättningar att klara vistelsen och utresan, att inreseförbud inte har meddelats sökanden samt att han eller hon inte anses äventyra ordning och säkerhet inom Schengenområdet. Dessutom anges den tillkommande förutsättningen för visering, nämligen att risken för att sökanden skall stanna kvar i eller annat Schengenland efter viseringstidens utgång inte bedöms vara alltför hög. Kommittén har ansett att gällande praxis i detta avseende bäst kan uttryckas med att visering inte får beviljas om det framstår som sannolikt att sökanden har en annan avsikt med vistelsen än den uppgivna eller att utlänningen inte kommer att lämna eller Schengenområdet efter viseringstidens utgång. Om inte alla förutsättningar för att bevilja enhetlig visering är uppfyllda, kan enligt nu gällande ordning nationell visering beviljas. Förutsättningarna för detta om det är nödvändigt av humanitära skäl, på grund av internationella förpliktelser eller om det annars finns ett starkt nationellt intresse anges i utlänningsförordningen. Bestämmelsen innehåller också uppgifter om tiden för nationell visering och vissa praktiska tillämpningsföreskrifter. Kommitténs förslag innebär att bestämmelsen om nationell visering förs över i oförändrat skick från utlänningsförordningen till utlänningslagen. Kommittén har funnit att enhetlig visering och nationell visering framstår som väl avgränsade och allmänna former av visering och att det därigenom är lämpligt att reglera förutsättningarna för dessa i utlänningslagen. För övriga former av visering, såsom visering för flygplatstransitering, nödfallsvisering, visering för sjömän eller gemensam visering för flera utlänningar, gäller speciella förutsättningar. 2004/05:170 Gemensamt för dessa viseringsformer är dessutom att de är mer Bilaga 10 begränsade än vad som är fallet för enhetlig och nationell visering. Kommittén har inte funnit det möjligt att föra över förutsättningarna för samtliga viseringsformer till utlänningslagen och har därför stannat för att regeringen genom bemyndigande skall få meddela ytterligare föreskrifter om visering. Därigenom får de särskilda viseringsformerna även fortsättningsvis regleras i förordning. Utöver helt grundläggande bestämmelser om att arbetstillstånd får ges för , begränsas till visst slag eller vissa slag av arbete och förenas med de övriga villkor som krävs, innehåller utlänningslagen inte någon reglering av förutsättningarna för arbetstillstånd. Regeringen har, med stöd av ett allmänt bemyndigande att meddela ytterligare föreskrifter om arbetstillstånd, meddelat tillämpningsföreskrifter och angett särskilda undantag från kravet på arbetstillstånd. Dessa bestämmelser finns i De egentliga kriterierna för när arbetstillstånd Kommitténs förslag innebär att det, förutom de praktiska tillämpningsbestämmelserna som redan finns i utlänningslagen, dessutom i utlänningslagen skall införas generella kriterier för när arbetstillstånd De föreslagna kriterierna bygger på AMS nuvarande riktlinjer och innebär att arbetstillstånd får beviljas inom områden där det råder tillfällig brist på arbetskraft eller för säsongsarbete. förutsättning är att arbetskraftsbehovet inte kan fyllas inom landet eller genom rekrytering från EES-området eller . också beviljas vid internationellt utbyte utan att någon arbetsmarknadsprövning behöver göras. I kommitténs förslag ingår också att en bedömning skall göras av bl.a. arbetsavtalets anställningsvillkor Även dessa kriterier bygger på nu gällande riktlinjer från De bestämmelser som angetts gäller personer för vilka arbetet är den främsta grunden för att resa in och vistas i . I praktiken är det också vanligt förekommande att arbetstillstånd beviljas som en direkt följd av att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd har beviljats, t.ex. då den egentliga grunden för uppehållstillstånd är familjeanknytning. behöver inte någon arbetsmarknadsprövning göras för att arbetstillstånd saknas en uttrycklig reglering av denna möjlighet att bevilja arbetstillstånd. Kommittén anser att en särskild bestämmelse för dessa fall bör införas i utlänningslagen, av innebörd att arbetstillstånd får ges till en utlänning som har tidsbegränsat Ett specialfall av tillstånd för att arbeta i gäller arbetskraftsinvandring för permanent vistelse i . beviljas ett relativt litet antal personer sådant tillstånd. tillstånd beviljas sker detta genom att permanent uppehållstillstånd, och därigenom inte arbetstillstånd, ges. riktlinjerna från AMS, men kan inte i övrigt utläsas av utlänningslagen Av AMS riktlinjer framgår att permanent uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl får beviljas personer med särskild kompetens inom ett visst yrke eller ett visst företag, s.k. Vidare framgår att dessa nyckelpersoner bör vara högt utbildade eller högt kvalificerade med särskild betydelse för näringslivet eller kulturlivet i regionen och att arbetsgivarens behov av arbetskraft utgör ett hinder för expansion eller för att upprätthålla verksamheten. Bestämmelserna om arbetskraftsinvandring är föremål för översyn arbetskraftsinvandring, N 2004:09. Nya bestämmelser om permanent uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl kan därigenom komma att föreslås inom ramen för det arbetet. Kommittén har valt att nu föreslå en bestämmelse som bygger på AMS gällande riktlinjer. Bestämmelsen innebär att en utlänning med särskilda kvalifikationer, som uppfyller de generella kraven för arbetstillstånd och som har erbjudits långsiktig anställning i , får beviljas permanent uppehållstillstånd i stället för arbetstillstånd. Regleringen av arbetstillstånd innehåller omfattande regler för bl.a. EES-medborgare och deras anhöriga. Dessa bestämmelser finns i utlänningsförordningen. Kommittén har bedömt att bestämmelserna är alltför detaljerade för att kunna föras över till utlänningslagen. Behovet av att så enkelt som möjligt kunna ändra bestämmelserna innebär också att denna reglering även fortsättningsvis bör ingå i ett allmänt bemyndigande för regeringen att meddela ytterligare föreskrifter om undantag från arbetstillstånd. Övriga bestämmelser i utlänningslagen I samband med att kommittén gått igenom de olika tillståndsbestämmelserna har ordningen på bestämmelserna också lagts om så att de allmänna definitionerna och uppgifter om vilka tillstånd som krävs har samlats i ett kapitel. I samma kapitel anges också undantag från tillstånden. De materiella reglerna och förutsättningarna för tillstånden har samlats i ett kapitel. Genom att uppehållstillstånd av humanitära skäl föreslås utgöra en egen bestämmelse, har kommittén funnit anledning att göra även vissa av de nuvarande bestämmelserna om uppehållstillstånd mer överskådliga och under skilda rubriker samla bestämmelser om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning, humanitära skäl, arbete m.m. respektive internationella åtaganden. Bestämmelserna om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning har utvecklats något för att bättre återspegla de förutsättningar som framgår av bl.a. förarbetena till gällande lagstiftning eller där praxis annars framstått som otvetydig. I samband därmed har kommittén föreslagit att det i lagtexten införs ett krav på särskilt visat beroendeförhållande vid uppehållstillstånd för annan nära anhörig än maka, make, sambo eller barn. Vidare har kommittén föreslagit en ny punkt rörande uppehållstillstånd för umgänge med ett i bosatt barn. En av de nu gällande förutsättningarna för uppehållstillstånd, nämligen att utlänningen har särskild anknytning till , har utvecklats så att det av lagtexten framgår vissa av de typsituationer som enligt praxis ingår under bestämmelsen. Förutsättningarna för att tidsbegränsa uppehållstillstånd har inte framgått av lagen annat än för vissa särskilt angivna fall. föreslår en ny bestämmelse i utlänningslagen som anger att tidsbegränsat uppehållstillstånd, utöver de tidigare särskilt angivna samt vissa ytterligare fall, får beviljas endast om det föreligger särskilda skäl mot att