prop · GS031d21 · 2005-01-01 00:00:00 — Av de drygt 900 orter där en dagligvarubutik fått stöd så fanns servicen kvar på 8 av 10 orter. Av de cirka 400 orter som erhöll stöd till kommersiell service så har kvar sin service. Jämför man med övriga orter med endast en dagligvarubutik och som inte fått något stöd 19962002 är det nästan hälften av butikerna som lagts ned. Enligt har stödet av allt att döma bidragit till att servicen bevarats i strategiska serviceorter i högre omfattning än vad som annars varit möjligt (2004:8). presenterade en sammanställning av de inrapporterade lokala utvecklingsprogrammen för kommersiell service. Denna visar på ett ökat engagemang och intresse för frågor som rör tillgänglighet till kommersiell service. Partnerskapen utgör forum för dialog och samverkan, vilket bidrar till en ökad kunskap om varandras villkor och en gemensam bild av utvecklingsförutsättningarna. Det sektorsövergripande synsättet har ökat genom ökad delaktighet och lokal förankring. I programmen har jämställdhetsaspekter till viss del integrerats. avser att genomföra åtgärder för att jämställdhetsaspekterna på ett bättre sätt skall beaktas i genomförandet av programmen. Arbetet med att trygga och utveckla serviceförsörjningen på gles- och landsbygden har intensifierats i många regioner till följd av arbetet med de lokala utvecklingsprogrammen för kommersiell service. Det är därför troligt att behovet av stöd till kommersiell service kommer Åtgärdsprogrammet Affär på landet kommer till exempel att fortsätta generera en efterfrågan av investeringsbidrag för att genomföra utvecklingsinsatser i många butiker som man i många regioner har som målsättning att öka användningen av hemsändningsbidraget. Tabell 3.12 Stöd till kommersiell service fördelat på län åren 20002003 3.9Insatser utanför politikområdet av stor betydelse för den regionala utvecklingen Det är inte i första hand åtgärder inom ramen för utgiftsområde 19 Regional utveckling som varit avgörande för den regionala utvecklingen och möjligheterna att uppfylla målet för politikområdet. Regionala hänsynstaganden inom andra politikområden har varit av större betydelse för den regionala utvecklingen. Därför tas i möjligaste mån inom ramen för andra politikområden fram lösningar som kännetecknas av ett regionalt Detta gäller särskilt åtgärder inom följande politikområden: Näringspolitik, Arbetsmarknadspolitik, Utbildningspolitik, Transportpolitik, de delar av Forskningspolitiken som avser utveckling av innovationssystem, Landsbygdspolitik, politikområdena inom de areella näringarna, Kulturpolitik, politikområde IT, elektronisk kommunikation och post, Utrikeshandel, export och investeringsfrämjande, Storstadspolitik, Konsumentpolitik, Regional samhällsorganisation och Integrationspolitik. Dessa insatser redovisas under respektive utgiftsområde. Den lokala och regionala miljöns betydelse för näringslivets utveckling ökar som tjänste- och varumarknaderna internationaliseras och centrala produktionsresurser blir allt mer lättrörliga tenderar den lokala och regionala miljön att bli viktigare för företagens konkurrenskraft. En förklaring är att företags innovationsförmåga ökar om kunskapsöverföring och samspel med andra företag och organisationer i den lokala miljön kommer till stånd. Kvinnor och mäns lokala arbetsmarknadsregioners utveckling har därmed ett nära samband med olika näringars konkurrenskraft. ekonomiska utveckling blir därför i hög grad beroende av hur väl lokala arbetsmarknadsregioner fungerar. Förutsättningarna för att åstadkomma väl fungerande lokala arbetsmarknadsregioner för kvinnor och män varierar över landet. Det finns ett positivt samband mellan regioners ekonomiska utveckling och grundläggande strukturella förhållanden såsom folkmängd, möjligheter till transporter och andra former av kommunikationer samt närhet till utbildning och forskning. Lokala arbetsmarknadsregioner med likartade strukturella förutsättningar utvecklas dock olika. Orsaken till detta är bland annat skillnader i lokal dynamik, det vill säga i faktorer som bidrar till ett högt nyföretagande, innovationsförmåga, flexibilitet och ständigt lärande. Regional lönesumma för kvinnor och män respektive andelen kvinnliga och manliga förvärvs- 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 arbetande har använts som indikatorer för att följa utvecklingen i landets regioner. Den totala lönesumman i riket har i genomsnitt ökat 2002. Sammantaget var lönesummeökningen störst i regionfamiljen . Därefter följde Universitets- och högskoleregioner, Sekundära centra, Regionala centra samt Småregioner med offentlig sysselsättning med en ökning mellan . Lägst ökning hade Småregioner med privat sysselsättning . (För definition av regionfamiljer se ITPS , A2004:012.) För lönesumma uppdelad på kön används län som indelning. I riket, liksom i alla län, var kvinnors lönesumma per sysselsatt 2002 lägre än männens. var spridningen mellan länen betydligt större för män än för kvinnor. I tio län var den procentuella ökningen i lönesumma per sysselsatt högre bland kvinnor än bland män. I tre län var förändringen lika stor. Andelen förvärvsarbetande i riket, , ökade från . En könsmässig skillnad är tydlig, 2002 var den kvinnliga förvärvsintensiteten och den manliga . Det finns även klara regionala skillnader i förvärvsintensitet mellan landets 81 lokala arbetsmarknadsregioner. Andelen förvärvsarbetande 2002 i åldern 20 64 var överlag högst i Sekundära centra och lägst i Småregioner med privat/offentlig sysselsättning, undantaget regioner som har en stor gränsöverskridande pendling och därför en låg redovisad förvärvsintensitet. Förklaringar till de låga värdena i vissa regioner är dels att arbetslösheten är hög, dels att många människor är utan sysselsättning till följd av förtidspensioner, långtidssjukskrivningar eller studier. utvecklades förvärvsintensiteten starkast i Småregioner med privat/offentlig sysselsättning och i Regionala centra medan Storstadsregioner hade den svagaste utvecklingen. Förvärvsintensiteten ökade mest för kvinnor, kraftigast i lokala arbetsmarknadsregioner klassade som Småregioner med privat/offentlig sysselsättning, främst i norra . I lokala arbetsmarknadsregion minskade förvärvsintensiteten för män och ökade svagt för kvinnor. Spännvidden mellan de lokala arbetsmarknadsregionerna har under 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 ökat något för män och avsevärt för kvinnor, vilket medfört att spännvidden är nästan lika för män och kvinnor. Den regionala befolkningsutvecklingen har följt relativt stabila mönster . Befolkningen i och Universitets och högskoleregioner har ökat kraftigt medan den minskat i mindre lokala arbetsmarknadsregioner. Det långsiktiga mönstret väntas enligt (Lu 2003/04 Bilaga 3) bestå även . De mindre lokala arbetsmarknadsregionernas framtida befolkningsminskning kommer att i hög grad bero på negativt födelsenetto, som en följd av långvarig utflyttning av yngre personer, som successivt har höjt medelåldern. Den svagaste utvecklingen väntas i , , , inland och i norra . , samt Malmös, och lokala arbetsmarknadsregioner väntas få den mest positiva utvecklingen. Omvandlingen av näringslivet har inneburit att produktionen blivit allt mer kunskapsintensiv och behovet av flexibilitet ökat. Detta återspeglas bl.a. i att behovet av resurser, framförallt arbetskraft, blivit allt mer specialiserad. Svårigheter i matchning mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft medför att det i en region kan finnas både arbetskraftbrist och arbetslöshet. Tillräckligt hög rörlighet både mellan yrken och mellan regioner blir därmed en viktig beståndsdel för att skapa väl fungerande lokala arbetsmarknadsregioner för kvinnor och män. Flyttningarna har ökat till följd av framförallt utbyggnaden av den högre utbildningen. An- delen av dem som flyttar av arbetsrelaterade motiv har däremot minskat. Istället går utvecklingen mot ökad pendling, både för kvinnor och män, vilket också återspeglas i att antalet lokala arbetsmarknadsregioner har minskat. Kvinnor och män har olika stora lokala arbetsmarknadsregioner och olika många. Män, som i högre grad än kvinnor pendlar över kommungränser, har större lokala arbetsmarknadsregioner, vilket avspeglas i att antalet regioner uppgår till 69 för män respektive 106 för kvinnor. Tillförs dimensionen utbildningsnivå ökar skillnaderna ytterligare då högutbildade män har de absolut största lokala arbetsmarknadsregionerna och lågutbildade kvinnor de minsta. De könsmässiga skillnaderna i antal och storlek för de lokala arbetsmarknadsregionerna innebär att kvinnor och män har skilda förutsättningar för yrkesmässig utveckling, men också att tillgång till arbetskraft begränsas för arbetsgivare. De viktigaste resultaten av insatserna inom verksamhetsområdena Enligt regeringens bedömning har det regionala tillväxtavtalsarbetet bidragit till flera positiva effekter. Det har stärkt möjligheterna till samordning mellan olika politikområden och mellan olika aktörers resurser. Det har även stärkt möjligheterna för nya typer av insatser och projekt att komma till stånd. Dessutom har arbetet stärkt möjligheterna till samverkan mellan lokala, regionala och nationella aktörer i genomförande av insatser eller projekt samt stärkt möjligheterna till samordning mellan övriga regionala strategiska program. De regionala tillväxtprogrammen genomförs perioden 20042007. Näringslivets aktiva deltagande är väsentligt för att nå en ökad förankring av de mål och insatser som partnerskapen föreslår. Utarbetandet av de regionala tillväxtprogrammen, har i jämförelse med de regionala tillväxtavtalen, medfört ökat engagemang för näringslivets tillväxtförutsättningar hos de lokala och regionala aktörerna. Tillväxtavtalen har också medverkat till en ökad systemsyn i frågor som berör regionernas konkurrensförmåga. Detta avspeglas inte minst i intresset av att arbeta med utveckling av innovationssystem och kluster. Tillväxtprogrammens fortsatta fokus på utveckling av innovationssystem och kluster bedöms kunna bidra till att ytterligare stärka samverkan mellan näringslivet, utbildningsväsendet och andra offentliga aktörer. Det finns behov att av tydliggöra sambandet mellan lokala och regionala utvecklingsfrågor. Kommunerna har successivt fått en allt mer aktiv roll i tillväxtavtals- och tillväxtprogramsarbetet, bildandet av samverkansorgan kan stärka denna utveckling. Uppslutningen kring hållbara tillväxtfrågor och viljan att förstärka förutsättningarna för näringslivet är stor i de regionala partnerskapen. skall arbetet för en mer hållbar inriktning ses ur ett långsiktigt perspektiv. Regeringen konstaterar att kunskaperna om, och hänsynstagandet till, frågor av vikt för en hållbar utveckling bör stärkas ytterligare. Regeringen godkände länens regionala tillväxt- program med förbehåll avseende de sociala hållbarhetsaspekterna integration och jämställdhet samt ekologisk hållbarhet för samtliga län. Den nationella uppföljningen av arbetet med regionala tillväxtavtal och tillväxtprogram visar även på behovet av att utarbeta en tvärsektoriell metodik för hållbar utveckling. Regeringen bedömer att även kunskaperna om regionalt lärande bör stärkas. Staten har en viktig roll i att stödja utvecklingen av det regionala lärandet och bör därför medverka till att sprida erfarenheter. Metoder, som främjar mellanregionalt lärande, bör utvecklas och spridas. EG:s strukturfondsprogram har inneburit ett betydande ekonomiskt tillskott till den regionala utvecklingspolitiken och stimulerat till nytänkande och ökat konkret lokalt och regionalt utvecklingsarbete. Enligt halvtidsutvärderingarna av strukturfondsprogrammen för perioden 20002006 av oberoende utvärderare ligger de olika programmen väl till avseende de kvantitativa och kvalitativa målsättningarna. De kvantitativa resultaten visar sig i form av ökad sysselsättning och nya företag. Kvalitativa resultat är, bl.a. att många nätverk har skapats mellan företag, kommuner och andra aktörer och att samarbeten har bedrivits över administrativa gränser. En gemensam slutsats i utvärderingarna är att samverkan och nätverk ger bestående resultat. Det kan, enligt regeringens bedömning, finnas ett underutbud av finansieringskapital i vid bemärkelse i regionalt utvecklingspolitiskt prioriterade områden. Ett problem, som uppstått , är att långivare, framför allt banker, har blivit allt mer restriktiva i sin utlåning. Det kan därmed finnas ett för litet utbud av kapital till små och medelstora företag i dessa områden. En del av underutbudet täcks av bl.a. Stiftelsen AB:s låneverksamheter och de regionala företagsstöden. Olika typer av regionala företagsstöd har bidragit till att utveckla näringslivet. Servicetillgången är en viktig faktor för möjligheterna att skapa och upprätthålla attraktiva boende- och sysselsättningsmiljöer, särskilt i gles- och landsbygd. Förändringar i servicestrukturen medför i många fall att servicetillgången försämras. Antalet dagligvarubutiker fortsatte t.ex. att minska , även om minskningstakten 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 jämfört med var långsammare. Den största minskningen har skett i gles- och landsbygdsområden. Genom statligt stöd till kommersiell service har ytterligare försämringar motverkats. Både kommersiell och samhällelig service har också utvecklats genom andra regionala utvecklingspolitiska åtgärder. Särskilda projekt, med syfte att utveckla servicelösningar, har genomförts. Genom dessa insatser har i många fall samlokaliserade servicelösningar, anpassade efter lokala förutsättningar och ofta drivna av lokala entreprenörer, uppkommit. Åtgärderna har bidragit till att i vissa fall upprätthålla och utveckla tillgänglig service. Inga samlade utvärderingar av den nya regionala utvecklingspolitiken har ännu gjorts. presenterade ITPS en effektutvärdering av de geografiska målprogrammen inom för perioden 19951999. Huvudslutsatsen är att det inte går att spåra några effekter av dessa program för perioden 19951999 på den totala regionala utvecklingen. Förklaringar till huvudslutsatsen kan enligt ITPS vara dels outvecklad programlogik i genomförandet av de regionala programmen, dels i outvecklade verktyg att fånga aggregerade regionala effekter. Slututvärderingar av strukturfondsprogrammen för perioden 19951999 visar emellertid att programmen i olika omfattning nått de övergripande kvantitativa målen (se vidare budgetpropositionen , utgiftsområde 19 Regional utveckling). Regeringen anser därför att det inte går att dra några avgörande slutsatser angående effekterna av EG:s strukturfondsprogram för perioden 19951999. Regeringen delar ITPS bedömning bl.a. avseende behovet av att utveckla verktyg. De samlade utvärderingarna har tillfört kunskap för det fortsatta arbetet med EG:s strukturfondsprogram perioden 20002006 och inför den framtida sammanhållningspolitiken. lämnade Statskontoret en rapport (Det regionalpolitiska experimentet, Statskontoret 2004:5), i vilken myndigheten bl.a. har analyserat hinder och drivkrafter för genomförande av regional utvecklingspolitik på såväl nationell som regional nivå. De viktigaste hindren för politikens genomförande ligger i den bristande samordningen av politikens olika sektorer. Regeringen instämmer i Statskontorets slutsats 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 och bedömer att det finns ett grundläggande behov av att stärka arbetet med finansiell och politisk samordning av olika sektorer för hållbar tillväxt. Regeringen har genomfört ett utvecklingsprogram för kommuner med särskilda omställningsproblem främst på grund av strukturomvandlingar inom Försvarsmakten. Det bedöms ha haft en väsentlig betydelse för strävandena att lindra konsekvenserna för de anställda och för att sätta i gång långsiktiga processer med syfte att utveckla näringslivet i de aktuella orterna. Som ITPS konstaterar i sin utvärdering av programmen är detta en långsiktig process och därför för tidigt att göra några bedömningar av de långsiktiga effekterna. Programmets inriktning, omfattning och organisation kan naturligtvis, med hittillsvarande erfarenheter som grund, i vissa delar kritiseras för att inte helt ha uppfyllt alla målsättningar. Regeringen kommer också att, vid eventuella framtida behov av insatser för orter av detta slag, ta tillvara erfarenheterna av programmet för att utveckla sin politik. Ett än mer decentraliserat arbetssätt för att utveckla olika regioners egna förutsättningar kan härvid förutses. En utvärdering av verksamheten vid lokala och regionala resurscentra för kvinnor redovisades till regeringen . Utvärderingen konstaterar bl.a. att det inte råder inte någon motsättning mellan jämställdhetsintegrering eller gendermainstreaming och särskilda åtgärder för jämställdhet. Utvärderaren föreslår bl.a. att basfinansieringen, som garanterar långsiktiga arbetsplaner, och de särskilda projektmedlen skall finnas kvar. Regeringen gör samma bedömning och avser att avsätta medel som skall användas till att dels täcka del av utgifterna för basfinansieringen, , dels till projektverksamhet. Dessa centra får därmed fortsatt möjlighet att ansöka om finansiering för en del av sina utgifter för basverksamhet från . Med basverksamhet avses personal, lokaler och administration. Syftet är att göra det möjligt för dessa centra att i större utsträckning ha den organisation som krävs för att utveckla, driva och redovisa projekt. Övriga förslag från utvärderingen bereds inom . Medlen inom utgiftsområde 19 Regional utveckling fungerar ofta som katalysatorer, som medför att ytterligare åtgärder kan komma till stånd. Åtgärder som finansieras inom utgiftsområdet medverkar därför ofta till att få igång processer och investeringar som annars inte hade kommit till stånd inom olika samhällssektorer. Medlen inom utgiftsområdet kan, på grund av deras jämförelsevis ringa omfattning, endast marginellt påverka utvecklingen i landets lokala arbetsmarknadsregioner. Olika delar av landet utvecklas olika avseende lönesummor för kvinnor och män trots i många fall likvärdiga förutsättningar. Detsamma gäller förvärvsfrekvens för kvinnor och män. Därför är det viktigt att även fortsättningsvis främja utvecklingen i alla delar av landet. Eftersom det inte i första hand är åtgärder inom utgiftsområdet, som är avgörande för den regionala utvecklingen, bör fortsatta insatser inom flertalet politikområden och utgiftsområden företas. Nationella sektorsmål och prioriteringar bör därför, på ett mer systematiserat sätt, kunna utformas utifrån skilda regionala behov och förutsättningar. Detta kräver samordning av flertalet politikområden av strategisk betydelse för den regionala utvecklingen. Detta sker bl.a. genom statliga och privata insatser inom de regionala tillväxtprogrammen samt EG:s strukturfondsprogram. Dessa program bör ses som delprogram till de regionala utvecklingsprogram som samtliga län skall utarbeta. De regionala utvecklingsprogrammen skall bland annat ange inriktningar och prioriteringar av arbetet för hållbar utveckling samt utgöra underlag för samverkan mellan och inom statlig och verksamhet. För att resultatinformationen till skall förbättras avser regeringen att på ett mer systematiskt sätt följa upp och utvärdera den Regionala utvecklingspolitiken. har inte haft någon invändning i revisionsberättelsen avseende . 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 har en samordningsroll avseende strukturfonderna. I det följande lämnas en översiktlig finansiell redovisning för dessa. Ytterligare och mer detaljerad information lämnas även under utgiftsområde 13 Arbetsmarknad, 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar, samt i andra avsnitt under utgiftsområde 19 Regional utveckling. För programperioden 19951999 tillfördes sammanlagt eller från EG:s fyra strukturfonder. Slutredovisning av programmen till har skett för samtliga program . Merparten av de sista inbetalningarna från till väntas . För programperioden 20002006 har tilldelats , exklusive resultatreserven som kommer att fördelas , från EG:s fyra strukturfonder. Strukturfondsprogrammen omfattar totalt inklusive nationell offentlig medfinansiering och privat medfinansiering. Nedan redovisas medelsfördelningen från strukturfonderna mellan de olika programmen samt beslut och utbetalningar. För Interregprogrammen redovisas den totala tilldelningen EU- medel per program, dvs. även andra länders andel. De Interregprogram som redovisas på statsbudgeten är Kvarken-Mittskandia, och . I samband med halvtidsöversynen fördelades ett reserverat budgetutrymme motsvarande av budgetramarna, den s.k. resultatreserven, mellan och inom Mål 1 och Mål 2 programmen. Totalt fick Mål 1 och Mål 1 . Totalt fick Mål 2 Norra , Mål 2 Västra , Mål 2 Södra samt Mål 2 Öarna . Tabell 3.13 Vissa uppgifter om perioden 20002006 Tilldelade EU-medel (ram) (% av ram) (% av ram) Fiskeåtgärder utanför Mål 1 Program som redovisas utanför Anm: Omräkningskurs från euro . 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 3.13.133:1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder 1 Inklusive tilläggsbudget i samband med ekonomiska vårproposition (bet. 2003/04:FiU21) och förslag på tilläggsbudget i samband med budgetpropositionen . Anslaget 33:1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder disponeras av länsstyrelserna, Verket för näringslivsutveckling () och regeringen. disponerar även medel för beslut som fattas av regionala självstyrelseorgan och samverkansorgan. Till anslaget finns ett bemyndigande. Det totala utfallet uppgick till . Anslagssparandet vid utgången av uppgick totalt till . Anslagssparandet har därmed minskat från 2002. Det förklaras av främst ökade utbetalningar för medfinansiering av EG:s strukturfondsprogram. Av anslagssparandet har regeringen genom beslut dragit in . Anslaget 33:1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder uppgår till för . Det är en prognostiserad ökning jämfört med utgifterna . En förklaring till detta är fortsatt ökade utbetalningar i strukturfondsprogrammen och därmed även medfinansieringen från anslaget 33:1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder. Bemyndigande om ekonomiska åtaganden har bemyndigat regeringen att låta staten göra ekonomiska åtaganden i samband med regionalpolitiska åtgärder som innebär utgifter om högst (prop. 2003/04:1, utgiftsområde 19, bet. 2003/04:NU2, rskr. 2003/04:97). Åtaganden som är gjorda med stöd av bemyndiganden för åren 19972004 kommer att ta i anspråk utrymme under den bemyndiganderam för 20062013 som föreslås i detta avsnitt. Regeringen föreslår att bemyndigar regeringen att göra ekonomiska åtaganden som innebär utgifter på högst under 20062013. Tabell 3.15 Bemyndigande om ekonomiska åtaganden Utestående åtaganden vid årets Utestående åtaganden vid årets Erhållet/föreslaget bemyndigande 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Medel från detta anslag anvisas fortsättningsvis till följande ändamål: ersättning för vissa kreditförluster i stödområde B, stöd till kommersiell service, regional och central projektverksamhet, viss administration, uppföljning och utvärdering av de regionala företagsstöden, m.m., äldre regionalpolitiska åtgärder, retroaktiva nedsatta socialavgifter samt, ansökningar som inkommit till eller det regionala självstyrelseorganet före . Medlen för regional projektverksamhet avser även projektmedel som medfinansierar EG:s strukturfondsprogram. beräknas få ett ökat återflöde från , vilket innebär att medfinansiering av strukturfondsprogram kan väntas ta i anspråk en ökad del av anslaget jämfört med programperioden 19951999. Disposition av medel för regeringen och , m.m. Det bör även fortsättningsvis vara en uppgift för regeringen att fördela anslaget mellan län och anslagsposter och utfärda de föreskrifter som behövs. Vid fördelningen av medel mellan länen bör, som , de långsiktiga regionala problemens svårighetsgrad utgöra den huvudsakliga viss central utvecklingsverksamfördelningsnyckeln, med särskilt beaktande av I jämförelse med nuvarande ändamål innebär det vissa förändringar. Enligt vad regeringen redovisar närmare under avsnitt 3.6.1 Insatser verksamhetsområde Kapitalförsörjning avses ett antal förändringar genomföras.