prop · GS031d5 · 2005-01-01 00:00:00 — Det förekommer också att lokala brottsofferjourer och lokala brottsförebyggande råd samarbetar och därigenom delar kunskaper och erfarenheter. Genom samarbete av detta slag skapas möjligheter för att i större utsträckning 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 anlägga ett brottsofferperspektiv i det brottsförebyggande arbetet och ett brottsförebyggande perspektiv i brottsofferarbetet. Åtgärder som utgår från s.k. upprepad utsatthet syftar t.ex. både till att brott skall förebyggas och att personer som återkommande utsätts för brott skall få särskilt stöd. Regeringen kommer att följa utvecklingen noggrant och överväga initiativ som syftar till att samarbete mellan det brottsofferstödjande och brottsförebyggande arbetet prövas i ökad utsträckning. 4.4.7Verksamhetsområde 6 Övrig verksamhet I verksamhetsområdet verksamhet ingår sådana uppgifter som utförs av polisen men som faller utanför det brottsbekämpande arbetet. Det gäller t.ex. handräckning åt andra myndigheter, passärenden och uppgifter av servicekaraktär. I många fall handlar det om ärenden där någon behöver hjälp av polisen eller besked med anledning av en ansökan om t.ex. pass. Målet för verksamhetsområdet är att de arbetsuppgifter som inte är brottsbekämpande skall utföras med utgångspunkt i medborgarens behov. Polisen skall ge medborgarna god service genom hög tillgänglighet och utökade möjligheter till självservice. driver regeringen ett arbete för att renodla polisens uppgifter. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av polisens arbetsuppgifter (dir. 2000:105). Utredaren skulle utreda och lämna förslag till ändringar som innebär att polisens verksamhet renodlas så att polisen i ökad utsträckning kan koncentrera sig på sin centrala funktion att minska brottsligheten och öka människors trygghet. Utredaren fick även i uppdrag att se över vilka möjligheter det finns att komplettera polisens resurser och insatser i glest befolkade delar av och, vid särskilda tillfällen, även i övriga delar av landet. Utredningen, som antog namnet , har fullgjort sitt uppdrag och lämnat tre betänkanden (SOU 2001:87, 2002:70 samt 2002:117). Utredningen föreslår bl.a. att vissa tillståndsärenden och polisens uppgifter enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift förs över till kommunerna, att ansvaret för gruvhål överförs till Bergsstaten, att polisens biträde vid handräckning skall begränsas, att stämningsmannaverksamheten förs över till krono- fogdemyndigheten, att hittegods läggs ut på entreprenad (försöksverksamhet) samt att polisen upphör med att ta emot förlustanmälan. Dessutom föreslår utredningen för att komplettera polisens resurser i framför allt glesbygd, att ordningsvakter skall kunna förordnas för tjänstgöring hos en polismyndighet (försöksverksamhet). Förslagen har remissbehandlats och bereds nu inom . Lagrådsremiss och proposition, i vart fall i vissa delar, planeras /2005. I verksamhetsområdet ingår också den verksamhet som bedrivs av . Nämnden skall bl.a. följa den nationella och internationella utvecklingen på genteknikområdet, bevaka de etiska frågorna inom gentekniken samt bedriva rådgivande och upplysande verksamhet. Allmänt om verksamhetsområdet och mål Målet för verksamhetsområdet arbete är att brott skall förebyggas. Det bästa sättet att minska brottsligheten och öka tryggheten för medborgarna är att förhindra att brott begås. Regeringens brottsförebyggande arbete berör många politikområden och myndigheter. Av rättsväsendets myndigheter verkar i huvudsak polisorganisationen, Säkerhetspolisen, samt () inom verksamhetsområdet. En av polisens huvuduppgifter är att förebygga brott. Det gör den redan genom sin närvaro på platser och tider där brott annars ofta begås. För att effekterna av polisens arbete skall bli bestående krävs dock även andra åtgärder. Genom samverkan med olika aktörer kan polisen använda sin kunskap för att minska även sådan brottslighet som polisen inte själv kan påverka direkt. Målet för polisens brottsförebyggande arbete var att risken för att brott begås skall minska. Regeringens uppfattning är att polisens resultat är svårt att bedöma utifrån årsredovisningen. Genom det projekt som polisen bedriver för att se över resultatredovisningen kommer situationen att förbättras. Säkerhetspolisens arbete är främst brottsförebyggande. En av huvuduppgifterna är att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet. Även det polisarbete som Säkerhetspolisen leder och bedriver i terrorismbekämpning syftar till att förebygga att brott begås i eller utomlands. Det förebyggande arbetet bedrivs genom underrättelseinhämtning, bearbetning, analys och delgivning. I dessa sammanhang är samverkan med andra myndigheter, både nationellt och internationellt, av stor betydelse. Inom säkerhetsskyddsarbetet är det främst åtgärder som kontroll, rådgivning och information som bidrar till att myndigheter och företag kan vidmakthålla ett bra skydd för sin verksamhet. Regeringen gör bedömningen att Säkerhetspolisen uppnått det övergripande målet att förebygga brott mot rikets säkerhet och terrorism. är en åklagarmyndighet inom åklagarväsendet där poliser, åklagare och ekonomer arbetar i nära samverkan. Myndigheten har inom verksamhetsområdet arbete till uppgift att själv eller i samverkan med andra myndigheter initiera eller vidta åtgärder för att förebygga ekonomisk brottslighet och för att tidigt kunna upptäcka nya former av ekonomisk brottslighet. En grundläggande uppgift för är att förse andra berörda intressenter och regeringen med information om den ekonomiska brottsligheten. mål för verksamheten inom Brottsförebyggande arbete var att risken för att brott begås skall minska. brottsförebyggande arbete har vidareutvecklats . Regeringen anser att det är angeläget att det arbetet får en mer framträdande plats i myndighetens verksamhet. De insatser som myndigheten 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 har genomfört utgör en god grund för en vidareutveckling av insatserna på området. () är ett centrum för forskning och utveckling inom rättsväsendet och verkar för en kunskapsbaserad kriminalpolitik. BRÅ ansvarar för den offentliga kriminalstatistiken, som är en viktig källa till kunskap och grund för de analyser som görs av hur brottsligheten utvecklas och förändras. Myndigheten ansvarar också för att stimulera dels det lokala brottsförebyggande arbetet, dels medlingsverksamheten. BRÅ har ett ansvar för att sprida kunskap och informera om forskning på det kriminalpolitiska området. BRÅ fungerar också som ett stabsorgan till regeringen och dess verksamhet skall bedrivas så att det finns beredskap att med kort varsel utföra uppdrag och annat som regeringen har behov av. BRÅ har haft följande tre mål. BRÅ skall vara ett centrum för forsknings- och utvecklingsverksamhet inom hela rättsväsendet och bidra till kunskaps- och metodutveckling inom rättsväsendets myndigheter. Myndigheten skall också utvärdera effekterna av politiskt beslutade reformer eller större förändringar av annat slag inom rättsväsendets verksamhet. BRÅ skall aktivt stödja de lokala brottsförebyggande råden och verka för att dessas verksamhet utvecklas och att kvalitén höjs. Statistiken skall offentliggöras och publiceras . skall fungera som ett expertorgan för rättsväsendet och bistå rätts- väsendets myndigheter med kunskap om brottsutvecklingen och dess orsaker. Regeringen gör bedömningen att BRÅ på ett positivt sätt verkat för att uppnå målet att brott skall förebyggas. Kunskap om brottsligheten och dess orsaker är viktig för att rättsväsendets myndigheter och dessas verksamheter skall kunna utvecklas och effektiviseras. BRÅ har producerat rapporter, analyser, statistik m.m. och härmed bidragit till att utveckla kunskapen på det kriminalpolitiska området. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Allmänt om polisens förebyggande arbete Enligt har verksamhetsmålet inte helt uppnåtts. Slutsatsen följer av styrelsens samlade bedömning att det inte kan visas att risken för att brott begås skulle ha minskat . Lokala variationer förekommer dock och för vissa brottstyper finns det positiva resultat även på nationell nivå. gör också bedömningen att det skett en liten positiv utveckling för det planlagda brottsförebyggande arbetet. Enligt har kostnaden för polisens förebyggande arbete varit . Knappt tre miljoner timmar har använts. Andelen brottsförebyggande timmar inklusive trafikövervakning utgör av det totala antalet timmar. Det problemorienterade arbetet har utvecklats genom att allt fler polismyndigheter har börjat leda och styra sin planlagda verksamhet enligt modellen för underrättelseledd polisverksamhet. Mer än en tredjedel av polismyndigheterna anger att de helt eller delvis arbetar på detta sätt. Det finns dock enligt ett fortsatt stort behov av att skapa rutiner och metoder för att ta tillvara brottsförebyggande information från utredningsverksamheten. Ingripandeverksamhetens direkta stöd i det planlagda och brottsförebyggande arbetet har varit relativt litet vid flertalet polismyndigheter. De brottsförebyggande strategiernas genomslag i verksamheten ligger generellt på en låg nivå, bl.a. som en följd av att många polismyndigheter blev färdiga med dessa först . För att öka genomslaget och säkerställa att olika åtgärder utgår från den lokala problembilden har många polismyndigheter börjat använda strategierna som ett underlag i planeringsarbetet. I årsredovisningen införde ett nytt instrument för att beskriva det brottsförebyggande arbetet. Styrelsen använder begreppen projekt, insatser och åtgärder för att beskriva tre typer av prestationer; definierade utifrån en fallande grad av formalia när det gäller organisation, resurser, tidsrymd etc. Kraven är störst på den typ som benämner projekt. Av redovisningen framgår att polisen genomförde 15 projekt , vilka totalt tog i anspråk. Större delen av dessa medel användes för ett projekt vid i . redovisade rapporten polisiära åtgärder mot brott. Den föranleddes av ett uppdrag som regeringen lämnat om polisiära brottsförebyggande åtgärder med stöd i forskning eller beprövad erfarenhet. Enligt har verksamhetsmålet för det brottsförebyggande arbetet inte helt uppnåtts. har självfallet ett omfattande material till sitt förfogande för att göra sin bedömning men för regeringen är årsredovisningen det huvudsakliga underlaget. Re- geringens uppfattning är att polisens resultat är svårt att bedöma utifrån årsredovisningen. Det följer sannolikt delvis av den oklarhet som råder om vilka polisiära aktiviteter som skall redovisas som brottsförebyggande. arbetar med att fastställa vilken definition som skall gälla. En klargörande definition kommer att ge bättre möjligheter både för regeringen att styra polisens förebyggande arbete och för att redovisa det. Situationen kommer också att förbättras genom den översyn av polisens resultatredovisning som genomför och som kommer att avslutas . Effekten av polisens brottsförebyggande arbete är komplicerad att mäta. En bedömning av måluppfyllelsen kommer därför till stor del att vila på en bedömning av hur polisen bedriver verksamheten. Det gäller till exempel vilka organisatoriska och andra förutsättningar som polisen har skapat för att kunna utföra arbetet. Det framgår av redovisning att det vid flera polismyndigheter i olika avseenden har gjorts framsteg. Men visar också, med en förtjänstfull öppenhet, att det finns en del frågetecken. I regleringsbrevet fick polismyndigheterna i uppdrag att utarbeta brottsförebyggande strategier. konstaterar att strategiernas genomslag i verksamheten generellt ligger på en låg nivå. Styrelsen skriver också att det inom flera myndigheter finns mycket mer att göra för att skapa en helhetssyn och en röd tråd när det gäller att omsätta strategi till praktisk handling. Regeringen utgår från att kommer att vidta åtgärder för att höja takten i utvecklingen. har vid en genomgång av strategierna noterat ett behov av översyn av dem. Det rör till exempel frågor om uppföljning av strategierna. Brister i detta avseende kan förklara det begränsade genomslaget för dem. har polisen på flera håll i landet börjat arbeta enligt en modell som bygger på det s.k. TOOL-konceptet (förkortningen står för Taktisk och operativ ledning). TOOL är i huvudsak en modell som beskriver styrnings- och ledningsstrukturer inom ramen för det underrättelseledda polisarbetet. Regeringen välkomnar att polisen prövar nya metoder. Särskilt positivt är i det här fallet det tydliga inslaget av underrättelselett polisarbete. De s.k. TOOL-insatserna kan ha inslag av både förebyggande och utredande natur. I polisens fortsatta arbete med att utveckla TOOL- arbetet är regeringen angelägen om att åtgärderna redovisas i enlighet med den indelning i verksamhetsgrenar som gäller för polisverksamheten. En bestående minskning av brottsligheten förutsätter långsiktiga polisiära brottsförebyggande åtgärder, som kan kompletteras med de mer omedelbara åtgärder som de rade insatserna är ett uttryck för. I det långsiktiga arbetet spelar de bärande idéerna bakom närpolisreformen en viktig roll; brott skall förebyggas genom ett kunskapsbaserat polisarbete och samverkan i lokalsamhället. Regeringen värnar om dessa idéer och driver därför en utveckling som innebär att polisen för att förebygga brott skall använda sin speciella kunskap för att, ofta i samverkan med andra aktörer, få till stånd åtgärder som leder till att antalet brott minskar. Det kan vara fråga om sådant som gör det svårare att begå brott, som ökar upptäcktsrisken eller som minskar vinningen av brott. Med en teknisk term brukar det benämnas situationell brottsprevention. lämnade med sin rapport polisiära åtgärder mot brott (2004:2) ett angeläget bidrag till utvecklingen av polisens förebyggande arbete. I rapporten dras flera viktiga slutsatser. Den ger stöd åt närpolisens arbete, med dess prioritering av delaktighet från närsamhället. En annan slutsats är att riktad övervakning kan antas ha brottsförebyggande effekt. Polisen har använt patrullering med det syftet. Rapporten motiverar dock högre krav på styrningen av t.ex. den patrullering som polisens utryck- 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ningsbilar utför då de inte har något specifikt uppdrag. Detta gäller i synnerhet som har konstaterat att ingripandeverksamhetens direkta stöd i det planlagda och brottsförebyggande arbetet har varit relativt litet vid flertalet polismyndigheter. Enligt rapporten saknas ofta strukturerad uppföljning och utvärdering av polisens åtgärder. Regeringen anser att det är angeläget att polisen på lämpligt sätt och inom rimliga gränser säkerställer att de åtgärder som organisationen vidtar fungerar och att resursinsatsen står i proportion till effekten. Strukturerad uppföljning och utvärdering bör vara självklara delar i detta och de är för övrigt också centrala för ett kunskapsbaserat arbete. I viss utsträckning bör de enskilda polismyndigheterna sörja för uppföljning och utvärdering men det vilar ett ansvar även på . En av de viktigaste uppgifterna för polisen är att öka brottsuppklaringen. Att klara upp fler av de anmälda brotten är en självklar del i det. Men det handlar lika mycket om att förebygga de kategorier av brott som är särskilt svåra att klara upp. Av den anmälda brottsligheten utgör brott av typen cykelstölder, tillgrepp av fordon och inbrott en stor andel. En- dast en liten del av dem upp. Om polisen, gärna i samverkan med andra, i högre grad lyckas förebygga dessa brott så kommer den anmälda brottsligheten i större utsträckning att bestå av brott som polisen har bättre förutsättningar att klara upp. Därmed ökar andelen uppklarade brott. Dessutom kan framgång i det långsiktigt förebyggande arbetet mot mängdbrottsligheten frigöra resurser för insatser mot den grova och organiserade brottsligheten. Det framgår av årsredovisning att verksamhetsmålet för det brottsförebyggande arbetet inte har uppnåtts helt. Regeringen anser att det är svårt att bedöma polisens resultat i denna del utifrån årsredovisningen. Det är dock av central betydelse för medborgarnas rättstrygghet att polisens brottsförebyggande arbete utvecklas kontinuerligt. Regeringen avser därför att i särskild ordning ta upp frågan om polisens brottsförebyggande arbete. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Polisens resurser för att förebygga våldsbrott var 370 årsarbetskrafter , vilket är en ökning . Den ökade resursinsatsen är i nivå med förändringen av antalet anmälda våldsbrott, som ökat med 5 290 brott till totalt 129 815. Arbetet har vid många polismyndigheter varit inriktat mot olika typer av rån och misshandelsbrott i anslutning till nöjestillställningar och restauranger. Våld mot kvinnor och mot barn Antalet anmälda fall av misshandel mot kvinna där gärningsmannen är bekant med offret har fortsatt att öka, . Antalet ärenden har dock minskat (ett ärende kan innehålla flera anmälningar). En än större ökning kan noteras för anmälningar om grov kvinnofridskränkning och våldtäkt som båda har ökat med . Antalet anmälda fall av misshandel mot barn under och har också fortsatt att öka, respektive eller tillsammans . Resursinsatsen för arbetet inom områdena har utgjort och kostnaden nästan vilket är av den totala kostnaden. Inom området våld mot kvinnor och mot barn har flertalet av polismyndigheterna redovisat att det brottsförebyggande arbetet utvecklats till en godtagbar nivå eller lite mer. Bedömningarna grundas bl.a. på att samverkan ökat både inom polisen och med andra aktörer i samhället och att det genomförts utbildning inom området. Brottsförebyggande projekt, insatser och åtgärder har genomförts vid många av polismyndigheterna. Förmågan att göra hotbildsbedömningar har utvecklats, till stor del genom att i högre grad använda den s.k. SARA-modellen. Polismyndigheterna har också utvecklat sin samverkan med och den egna myndighetens kriminalunderrättelsetjänst samt genomfört utbildningar av olika slag. För att barnperspektivet skall få genomslag i det brottsförebyggande arbetet har majoriteten av polismyndigheterna vidareutvecklat sin sam- verkan med andra myndigheter och aktörer i samhället, utbildat personalen och tydliggjort barnperspektivet i strategier och handlingsplaner. Vidare har () på uppdrag av Utredningen om kunskap om sexuell exploatering av barn i genomfört en undersökning av sexuell exploatering av barn. BRÅ har också påbörjat en undersökning för att analysera det ökade antalet anmälda våldtäkter . Undersökningen förväntas vara färdig . En viktig åtgärd för att förebygga våldsbrottslighet är att vapenlagstiftningen utformas så att den utgör ett effektivt och trovärdigt instrument för att hindra att vapen kommer till brottslig användning. har remitterat en promemoria (Ds 2004:32) som innehåller förslag rörande ett flertal vapenfrågor. Det gäller bl.a. skärpta regler för vapenhandlare, skrotning av vapen, innehav av målskyttevapen samt utlåning av vapen. Dessutom föreslås en utvidgad anmälningsplikt för läkare. har en promemoria remitterats med förslag om att införa en möjlighet för polisen att i brottsförebyggande syfte söka efter vapen och andra farliga föremål i fordon (Ju2004/5742/PO). Därutöver utreds också vilka åtgärder som skall vidtas för att skall kunna ratificera FN:s vapenprotokoll samt om det bör inrättas ett särskilt registreringsförfarande i samband med att vapen förs in och ut ur . Ökningen av antalet anmälda våldsbrott är oroande. Regeringen välkomnar därför att polisen sätter av större resurser för att med förebyggande insatser möta ökningen. Inom området våld mot kvinnor och mot barn har polisens förmåga utvecklats att förhindra upprepad utsatthet för t.ex. de kvinnor som är offer för våld av en närstående. När det gäller våld mot barn är det dock angeläget att samverkan med utvecklas ytterligare så att det finns kännedom och inarbetade rutiner för t.ex. anmälan till hos den personal som först anländer till en brottsplats där barn är närvarande. Det är viktigt med ökad kunskap på området, varför regeringen ser positivt på att BRÅ prioriterar detta område. Antalet registrerade narkotikabrott har fortsatt att öka vid majoriteten av polismyndigheterna. uppgick antalet registrerade brott mot narkotikastrafflagen till 40 632, varav 3 742 utgjordes av överlåtelsebrott och 36 672 av brott rörande innehav eller eget bruk. Sammantaget innebär detta en procentuell ökning och med . som andel av antalet anmälda narkotikabrott har anmälda brott rörande innehav och eget bruk ökat något (från 2002 till ), medan anmälda brott rörande överlåtelse har minskat något (från till ). Resursinsatsen har ökat och omfattade eller 227 årsarbetskrafter . Dessa satsningar är ett resultat av myndigheternas satsningar mot främst innehav och eget bruk av narkotika. Många myndigheter har genomfört projekt, insatser och åtgärder. Några myndigheter har utökat och utvecklat arbetet med gatulangning och en myndighet har gjort ingripandeverksamheten delaktig i narkotikabrottsbekämpningen. Graden av aktivitet mellan myndigheterna varierar dock, varför det kan förklaras att antalet anmälda brott ökat vid vissa myndigheter (), men sjunkit vid andra (). redovisade () ett uppdrag att utvärdera effekterna av polisens arbete mot narkotikabrottsligheten. BRÅ pekar i sin rapport (BRÅ- rapport 2003:12) sammanfattningsvis på fyra aspekter. För det första att allt fler poliser bekämpar narkotikabrott, varav insatser långt ut i missbrukskedjan, dvs. eget bruk, står för den enskilt största ökningen i statistiken. För det andra att missbruket ökar i flera avseenden, vilket har en mångfasetterad bakgrund och hänger samman med förändringar i samhället som minskad välfärd och ökad internationalisering. För det tredje att polisens insatser ger vissa resultat, men har begränsade effekter på missbrukets utveckling, eftersom narkotikamissbruket har en komplex natur. När det gäller effekten av ökade beslag har missbruket om inte minskat så åtminstone ökat i lägre takt, framför allt i mindre län. En tidsserieanalys pekar vidare mot ett samband mellan 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ungdomars minskade experimenterande med narkotika och en tydlig prioritering av överlåtelsebrott. Detta kan förklaras med att den tid som ungdomar behöver för att få tag på narkotikan ökar med en sådan prioritering. För det fjärde pekar BRÅ på att målet minskning av tillgången undervärderas, eftersom analyserna visar att det är just i samband med ökade insatser mot narkotikahandeln och fler narkotikabeslag som relativa minskningar kan iakttas, åtminstone på regional nivå. När det gäller målet att minska nyrekryteringen till missbruk är det svårt att se effekterna av polisens arbete eftersom ungdomars narkotikabruk i hög grad påverkas av omständigheter som ligger utanför polisens kontroll, till exempel kamrattryck, social situation med mera. Polisens förebyggande arbete mot narkotikabrott har fortsatt att utvecklas positivt . Antalet registrerade narkotikabrott fortsätter att öka och är, även om flera faktorer som förklarar narkotikamissbrukets utveckling ligger utanför polisens kontroll, en följd av en ökad resursanvändning för brottstypen. De förebyggande åtgärderna mot narkotika är av stor betydelse eftersom narkotikamissbruk inte bara är skadligt för individen, utan också i hög grad generar annan brottslighet. Det är därför viktigt att polisen fortsätter sina satsningar på att förebygga narkotikabrott. Den varierande graden av aktivitet mellan myndigheterna bör föranleda särskild uppmärksamhet. Regeringen avser att i särskild ordning ta upp denna fråga. För verksamhetens utveckling gäller det vidare att systematiskt ta till vara de erfarenheter som vunnits genom projekt, insatser och åtgärder samt att fortsätta utvecklingen av samverkan med andra aktörer i det förebyggande arbetet såsom , skolan och frivilligorganisationer. Polisen har i BRÅ:s utvärdering ett angeläget bidrag i frågor om effekterna av polisens arbete mot narkotika kan ökas. brottsförebyggande arbete har framför allt bedrivits i form 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 av samverkan med myndigheter, organisationer