prop · GS03116 · 2005-03-24 00:00:00 — Om det föreligger en sådan situation som har angetts och det finns anledning att anta att den bidragsskyldige i rätt ordning betalar fastställt underhållsbidrag skall, enligt vad som sägs i andra stycket, detta belopp räknas av från underhållsstödet i stället för det fiktiva återbetalnings- belopp som skall avräknas enligt 8 § första stycket andra meningen. Lagrådet anmärker till en början att andra stycket inte torde ha något samband med första stycket på så sätt att underhållsbidraget även i andra styckets fall skall ha fastställts i form av ett engångsbelopp. Det finns anledning att justera lagtexten så att detta klargörs. Lagrådet noterar vidare att, i och med att avräkning skall ske med det erlagda underhållsbidraget och inte med det fiktiva återbetalningsbe- loppet, avräkningsregeln inte kan få sådana anmärkningsvärda konse- kvenser som Lagrådet pekat på i anslutning till bestämmelsen i 8 § första stycket andra meningen. Enligt lagrådsremissen skall 9 § förses med ett nytt tredje stycke som modifierar vad som sägs i paragrafens andra stycke. Tredje stycket första meningen innebär att, om det fastställda underhållsbidraget uppenbar- ligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala i underhållsbidrag till barnet och detta kan läggas boföräldern till last, underhållsstöd inte lämnas med högre belopp än underhållsbidraget. Enligt tredje stycket andra meningen skall det inte lämnas något underhållsstöd alls, om det är fråga om fall som avses i 8 § första stycket andra meningen. Lagrådet har förståelse för att det införs en spärr som gör att under- hållsstödet minskar i fall då boföräldern har medverkat till att under- hållsbidraget har blivit alltför lågt. Det kan dock hävdas att, med de för- slagna reglerna, boföräldern kan komma att drabbas alltför hårt. Som exempel kan nämnas den situationen att underhållsbidraget borde ha bestämts till men boföräldern har medverket till att bidraget bara blev . Det kan synas rimligt att boföräldern i ett sådant fall får finna sig i att underhållsstödet minskas inte bara med utan också med mellanskillnaden mellan det bestämda underhållsbidraget och det belopp som borde ha fastställts, dvs. Den föreslagna regeln inne- bär emellertid att underhållsstödet minskas med , dvs. skillnaden mellan underhållsstödets grundbelopp och underhållsbidraget. Och om underhållsbidraget rent faktiskt betalas direkt till barnet, skall ytterligare avräknas från underhållstödet. Barnet får alltså inget underhåll- stöd alls. Enligt Lagrådets mening visar det anförda exemplet att reglerna i tredje stycket inte har fått en lämplig utformning. Reglerna bör alltså omprövas. Det kan förekomma att underhållsbidrag bestäms med beaktande av ett kommande umgänge mellan den bidragsskyldige och barnet och att bidraget därför uppgår till ett lägre belopp än vad som annars skulle ha varit fallet. Skäl talar för att i ett sådant fall avräkning skall ske på under- hållsstödet inte endast med det belopp som den bidragsskyldige betalar utan också med det belopp som han eller hon tillgodoräknats för umgänge när underhållsbidraget bestämdes. Detta bör komma till uttryck genom en särskild bestämmelse. Med de förhållandevis omfattande ändringar som föreslås i 9 § och då det inte finns något närmare samband mellan å ena sidan första stycket och å andra sidan andra och tredje styckena förordar Lagrådet att endast första stycket får utgöra 9 § och att återstoden av den föreslagna 9 § tas in i en ny paragraf, 9 a §. Lagrådet föreslår att 9 a § inleds med följande två stycken, som mot- svarar det föreslagna 9 § andra stycket: I stället för vad som sägs i 8 § första stycket andra meningen skall föl- jande gälla, om 1.den bidragsskyldige bor utomlands, eller 2.den bidragsskyldige bor i och i eller från utlandet får lön eller annan sådan inkomst som avses i 7 kap. 1 § utsökningsbalken men som inte kan tas i anspråk genom utmätning på sådant sätt som anges i samma kapitel. Finns det anledning att anta att den bidragsskyldige i rätt ordning betalar fastställt underhållsbidrag, skall detta belopp räknas av från underhålls- stödet. Har underhållsbidraget fastställts med beaktande av att den bidragsskyldige i väsentlig mån fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig, skall underhållsstödet minskas med ett belopp mot- svarande den del av underhållsskyldigheten som på detta sätt får anses ha beaktats. Till dessa båda stycken bör fogas ett tredje stycke gällande de fall som avses i 9 § tredje stycket i det remitterade förslaget. Som Lagrådet uttalat kräver dock utformningen av detta stycke ytterligare överväganden. 10 och 10 a §§ I 10 § finns bestämmelser om minskning av underhållsstödet, om barnet har en sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av 25-27 §§ eller när ett växelvis boende förekommer. I en ny bestämmelse, som föreslås bli intagen som paragrafens tredje stycke, föreskrivs att nedsätt- ning av underhållsstödet skall omprövas när det finns ett nytt beslut om årlig taxering. För den händelse en omprövning resulterar i att det skall ske en justering uppstår frågan från vilken tidpunkt ändringen skall gälla. Avsikten är att frågan skall regleras i 7 § förordningen om underhålls- stöd, vilket innebär att en justering skall gälla året då det nya taxeringsbeslutet har meddelats. Enligt Lagrådets mening är det här liksom i de fall som behandlas i 8 a § mest praktiskt att ange i lagen från vilken tidpunkt justeringen skall gälla. Lagrådet förordar således att man till det föreslagna nya tredje stycket i 10 § lägger till följande bestämmelse: "Föranleder det nya taxe- ringsbeslutet en ändring av underhållsstödet, skall ändringen gälla året då taxeringsbeslutet meddelades. I nu gällande 10 § tredje stycket finns bestämmelser om minskning av underhållsstödet i de fall den bidragsskyldige vid fullgörande av sin åter- betalningsskyldighet enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag för tid då han eller hon haft barnet hos sig. I lagrådsremissen föreslås som en nyhet att den bidragsskyldige under vissa förutsättningar skall kunna få tillgodoräkna sig ett avdrag redan när återbetalningsskyldigheten bestäms i de fall det i en lagakraftvunnen dom eller i ett avtal som socialnämnden godkänt har bestämts om umgänge under minst 30 hela dygn per kalen- derår, se 28 a §. Om ett sådant avdrag har tillgodoräknats, föreslås i den nya 10 a § att underhållsstödet skall minskas med motsvarande belopp. Lagrådet förordar att den nuvarande bestämmelsen i 10 § tredje stycket förs över till den nya 10 a § som ett första stycke och att den föreslagna 10 a § med en viss justering får bilda den nya paragrafens andra stycke. Lagrådet föreslår att 10 a § ges följande lydelse: Om den bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag med ett visst belopp vid fullgörande av sin återbetalningsskyldighet, skall kommande underhållsstöd minskas med motsvarande belopp. Har den bidragsskyldige när hans eller hennes återbetalningsskyldighet bestämts, enligt 28 a § fått tillgodoräkna sig ett avdrag för barnets vis- telse hos honom eller henne, skall underhållsstödet minskas med ett belopp motsvarande avdraget. 13 b § och 14 § I 13 b § andra stycket har tagits in en bestämmelse som innebär att ett beslut om att medge beräkning enligt 28 a § och att minska underhålls- stödet enligt 10 a § skall delges den andra föräldern. Lagrådet förordar att bestämmelsen i stället tas in i 14 §, som innehåller bestämmelser om såväl underrättelseskyldighet som delgivningsskyldighet i vissa fall. Om Lagrådets förslag godtas, bör också övervägas ett förtydligande i 14 § första stycket av vad för slags beslut som avses där. 28 a c §§ Som redan redovisats under 10 och 10 a §§ föreslås i lagrådsremissen en ordning som innebär att en bidragsskyldig, redan när återbetalningsskyl- digheten bestäms, skall kunna få tillgodoräkna sig ett avdrag för kom- mande umgänge, om detta bestämts genom lagakraftvunnen dom eller avtal som socialnämnden godkänt och umgänget uppgår till minst 30 hela dygn per kalenderår. Förslaget syftar bl.a. till att underlätta administra- tion när det gäller tillgodoräknande av umgängesavdrag. Med förslaget behövs inte någon utredning i efterhand som visar att barnet varit hos den bidragsskyldige. Förslaget medför emellertid att en boförälder kan komma att få ett sammantaget lägre underhållsstöd än vad som följer av gällande bestämmelser (se föreslagna 10 a §), eftersom 28 a § inte ställer upp lika långtgående krav i fråga om barnets vistelsetid hos den bidragsskyldige som 23 § andra stycket gör. I lagrådsremissen pekas på att förslaget ger den bidragsskyldige ett incitament att rätta sig efter domen eller avtalet om umgänge, eftersom en nettoberäkning kan vara mer förmånlig för honom eller henne än umgängesavdrag enligt 23 §. Vad som sägs gäller emellertid endast den bidragsskyldiges återbetalningsskyldighet gentemot . nettoberäkning påverkar inte skyldigheten att betala underhållsbidrag enligt . 7 kap. 2 a § anses den bidragsskyldige ha fullgjort sin underhållsskyl- dighet intill det belopp som lämnas i underhållsstöd till barnet. Den bidragsskyldighet som därutöver kan följa av en dom eller ett avtal står alltså kvar. För barnets föräldrar kan det upplevas som förvillande att umgängets betydelse för den bidragsskyldiges betalningsansvar på detta sätt bedöms olika. innehåller inte några särskilda bestämmelser om rätt för den bidragsskyldige att få en nettoberäkning av sin bidragsskyldighet. Av NJA 1993 s. 401 framgår emellertid att bidragsskyldigheten kan bestämmas enligt en nettoberäkningsmetod om den bidragsskyldige för- äldern begär det, även om den andra förälderns motsätter sig detta. I domen hänvisas dock till ett uttalande i propositionen 1978/79:12 s. 109 att metoden inte passar så bra när man inte i förväg säkert vet hur ofta och på vilka tider barnet kommer att vistas hos den bidragsskyldiga för- äldern. I rättsfallet ansågs det inte föreligga förutsättningar för att beräkna bidragsskyldigheten genom en nettometod. Lagrådet saknar uppgift om hur vanligt det är med nettoberäkning av bidragsskyldigheten enligt . Att 28 a § inte ställer upp ett längre gående krav på umgängestid än minst 30 hela dygn per kalenderår kan dock medföra att boföräldrar påtvingas en nedsättning av underhålls- stödet i större omfattning än när en bidragsskyldigs underhållsskyldighet bestäms enligt med beaktande av umgänge. Mot bakgrund av vad som sagts finns det enligt Lagrådets mening skäl för att låta den försiktighet som det nyssnämnda rättsfallet ger uttryck för prägla också förutsättningarna för att ett 28 a §-beslut skall få meddelas. Enligt 28 a § andra stycket första meningen skall rätt till avdrag inte föreligga, om det finns anledning anta att umgänget i väsentlig mån understiger eller kommer att understiga det som fastställts i domen eller avtalet. Enligt Lagrådets mening bör bestämmelsen utformas mer restriktivt, förslagsvis genom att det föreskrivs att den bidragsskyldige skall ha rätt till avdrag endast om det inte finns anledning anta annat än att barnet i allt väsentligt kommer att vistas hos den bidragsskyldige enligt vad som fastställts i domen eller avtalet. I 28 a § andra stycket andra meningen sägs att, om det finns särskilda skäl, avdrag skall få medges även i fall som anges i första meningen. Som ett exempel nämns att boföräldern försvårar eller omöjliggör umgänget, s.k. umgängessabotage. Med förslaget, sägs det, understryks ytterligare vikten av att domar och avtal följs och får boföräl- dern ett ekonomiskt incitament att rätta sig efter domar respektive avtal. Lagrådet ställer sig tveksamt till att underhållsstödssystemet på det föreslagna sättet skall kunna användas som ett påtryckningsmedel vid umgängessabotage och att den bidragsskyldige skall få tillgodoräkna sig ett avdrag för ett umgänge som inte kommer till stånd. Det finns andra sanktioner än en nedsättning av underhållsstödet att tillgripa mot en för- älder som saboterar umgänget. Till detta kommer att det ofta är en grannlaga och tidskrävande uppgift att utreda orsakerna till att avtal eller domar om umgänge inte följs. Enligt Lagrådets mening kan det starkt ifrågasättas om det bör läggas på att svara för en sådan utredning. Enligt 28 b § skall den bidragsskyldige vars återbetalningsskyldighet bestämts enligt 28 a § vara skyldig att till omgående anmäla de ändringar i umgänget som bestäms av allmän domstol eller görs i avtal som godkänns av socialnämnden. En motsvarande anmäl- ningsskyldighet har den som underhållsstödet betalas ut till (se 18 § jäm- förd med 10 a §). Om därefter upphäver sitt beslut om nettoberäkning, kan avdrag för umgänge i fortsättningen tillgodoräknas den bidragsskyldige enligt bestämmelserna i 23 § andra stycket, dvs. först efter det att barnet vistats hos honom eller henne. Lagrådet föreslår att regeln om anmälningsskyldighet kompletteras med en bestämmelse om att , när en anmälan har gjorts, skall göra en omprövning av beslutet om återbetal- ningsskyldighet. Enligt 28 c § skall upphäva ett beslut enligt 28 a §, bl.a. om den bidragsskyldige begär det. Förslaget innebär bl.a. att om ett 28 a §-beslut meddelats i början av ett kalenderår och den mest omfat- tande umgängestiden infaller under andra halvan av året, t.ex. , kan den bidragsskyldige inför det kommande halvåret begära och få beslutet om nettoberäkning upphävt. Han eller hon får då rätt att tillgodoräkna sig ett avdrag enligt 23 § andra stycket för kom- mande umgängestider, trots att ett tillgodoräknande delvis redan skett . Som också sagts i lagrådsremissen blir den bidragsskyldige i dessa fall överkompenserad. Någon möjlighet för boföräldern att bli kompenserad ger emellertid inte förslaget, vare sig i form av retroaktiv ersättning eller en begränsning av nedsättningen av det framtida under- hållstödet. Det kan visserligen sägas, att den bidragsskyldige på grund av den föreslagna tvåårsregeln i 28 c § sista meningen inte kan sätta ett sådant förfarande i system, men det kan enligt Lagrådets mening inte anses tillfredsställande att boföräldern med lagförslaget inte skyddas mot effekterna av ett sådant handlande. Enligt författningskommentaren skall dygnsberäkningen enligt 28 a § första stycket göras på samma sätt som föreskrivs i den föreslagna lydel- sen av 7 kap. 4 § andra stycket . Lagrådet förordar att denna avsikt får komma till uttryck i lagtexten. Det innebär att 28 a § bör förses med ett nytt andra stycke. Mot bakgrund av det anförda föreslår Lagrådet att 28 a § ges följande lydelse: Har det i en lagakraftvunnen dom eller ett avtal som socialnämnden god- känt bestämts att den bidragsskyldige får ha barnet hos sig under sam- manlagt minst 30 hela dygn per kalenderår, skall på den bidragsskyldiges begäran ett avdrag tillgodoräknas när återbetalningsskyldigheten bestäms. Avdrag skall för varje helt dygn göras med 1/40 av det belopp som den bidragsskyldige annars skulle återbetala enligt 24-28 §§. Vid beräkning av antalet hela dygn enligt första stycket räknas även det dygn då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphör som ett helt Detta gäller dock inte om vistelsen börjar och upphör . Rätt till avdrag enligt första stycket föreligger endast om det inte finns anledning att anta annat än att barnet i allt väsentligt kommer att vistas hos den bidragsskyldige enligt vad som fastställts i domen eller avtalet. Om det finns särskilda skäl, får avdrag dock ändå medges. Avdrag enligt första stycket medges från och med månaden efter den månad då anmälan om domen eller avtalet kom in till . Paragrafen handlar om omprövning och jämkning av återbetalnings- belopp som fastställts enligt 24 28 §§. För den händelse en omprövning resulterar i att återbetalningsbeloppet justeras uppstår frågan från vilken tidpunkt ändringen skall gälla. Den frågan regleras uttryckligen i det föreslagna andra stycket, såvitt gäller fall då justeringen beror på att den tillämpliga procentsatsen enligt 24 § har ändrats. Justeringen gäller då från och med månaden efter den månad då ändringen ägde rum, dock aldrig tillbaka än före den dag fick kännedom om ändringen. Paragrafen innehåller inte någon motsvarande regel om från vilken tid- punkt en justering som beror på ett nytt taxeringsbeslut skall tillämpas. Avsikten är att den frågan i stället liksom skall regleras i 7 § för- ordningen om underhållsstöd, vilket innebär att en justering då skall gälla året då taxeringsbeslutet har meddelats. Enligt Lagrådets mening är det här liksom i de fall som behandlas i 8 a § mest praktiskt att beträffande båda typerna av justeringar ange i lagen från vilken tidpunkt justeringen skall gälla. Lagrådet förordar att man låter det föreslagna andra stycket inledas med följande bestämmelse: "Föranleder det nya taxeringsbeslutet en ändring av underhållsstödet, skall ändringen gälla året då taxerings- beslutet meddelades. Paragrafen innehåller bestämmelser beträffande fall då den bidragsskyl- dige är bosatt utomlands eller bor i och får lön eller motsvarande inkomst i eller från utlandet. Av första stycket följer att Försäkrings- kassan då inträder i barnets rätt till underhållsbidrag till den del det svarar mot utbetalt underhållsstöd. Vidare finns bestämmelser om att , i de fall något underhållsbidrag inte är fastställt, kan förelägga boföräldern att få underhållsbidrag fastställt. Denna möjlighet föreslås nu utvidgad till att gälla också förelägganden att medverka till att få ett underhållsbidrag fastställt som inte uppenbarligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala eller få underhållsbidraget indrivet. I andra stycket finns bestämmelser om vilka övriga paragrafer i lagen som skall tillämpas i de fall som avses i första stycket. Vad som där sägs om återbetalningsskyldighet gäller då skyldighet att betala fastställt underhållsbidrag till . Till de paragrafer som nämns i andra stycket har lagts till 10 § fjärde stycket (10 a § första stycket med Lagrådets förslag) samt 28 a, b och c §§. 28 a § innehåller, som redan framgått, nya bestämmelser om rätt för den bidragsskyldige att få tillgodoräkna sig ett avdrag för umgänge med barnet redan när hans eller hennes återbetalningsskyldighet bestäms. I de fall som avses i 31 § första stycket blir det emellertid aldrig aktuellt att bestämma någon återbetalningsskyldighet. Det bör också beaktas att bestämmelserna i andra stycket tar sikte endast på de situationer då underhållsbidraget redan är fastställt. Huruvida det över huvud taget skulle vara möjligt och lämpligt att föra in en rätt för den bidragsskyldige att i fall då underhållsbidraget är fastställt få tillgodoräkna sig ett avdrag motsvarande det i 28 a § kräver närmare överväganden som inte kan ske inom ramen för Lagrådets granskning. Lagrådet föreslår därför att hänvisningen i 31 § andra stycket till 28 a c §§ liksom den föreslagna sista meningen i andra stycket får utgå och att i stället en särskild bestämmelse förs in om den bidragsskyldiges rätt att få sig tillgodoräknat ett avdrag för umgänge när underhållsbidraget bestäms genom en nettoberäkning. För att innehållet skall bli mera överskådligt föreslår Lagrådet att inne- hållet i paragrafen delas upp i två paragrafer, 31 § och 31 a §,. Paragra- ferna bör förslagsvis ges följande lydelse (jfr i fråga om 31 a § andra stycket Lagrådets förslag till 9 a § andra stycket andra meningen): Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands eller om den bidragsskyl- dige bor i och i eller från utlandet får lön eller annan inkomst som avses i 7 kap. 1 § utsökningsbalken och som inte kan tas i anspråk genom utmätning på sätt som sägs i samma kapitel gäller följande. Om underhållsbidrag är fastställt, inträder i barnets rätt till underhållsbidrag till den del det svarar mot utbetalt underhålls- stöd. Om underhållsbidrag inte är fastställt, kan förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få underhållsbi- drag fastställt. kan också förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få fastställt ett underhållsbidrag som inte uppenbart understiger vad den bidragsskyldige bör betala eller att få underhållsbidraget indrivet. Om barnet har fyllt , skall vad som sägs i tredje stycket om boföräldern i stället gälla barnet. I fall som avses i 31 § första stycket tillämpas även 10 § fjärde stycket (10 a § första stycket med Lagrådets förslag) samt 23, 29 och 32 35 §§. Vad som där sägs om återbetalningsskyldighet gäller då skyldighet att betala fastställt underhållsbidrag till . Betalning till skall dock ske allteftersom underhållsbidraget förfal- ler till betalning. Har underhållsbidraget fastställts med beaktande av att den bidragsskyl- dige i väsentlig mån fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig gäller följande. När den bidragsskyldiges återbetalningsskyldig- het till bestäms, skall han eller hon tillgodoräknas ett belopp som motsvarar den del av underhållsskyldigheten som får anses ha beaktats när underhållsbidraget fastställdes. Då får inte dessutom 23 § andra stycket tillämpas. bör ge den som får föra barnets talan tillfälle att i samband med krav på betalning av fastställda under- hållsbidrag utkräva den del av obetalda underhållsbidrag som överstiger underhållsstödet. I paragrafen finns bestämmelser om möjlighet för att bevilja den bidragsskyldige anstånd med att fullgöra sin återbetalnings- skyldighet. Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för eget eller familjens underhåll. Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. Anstånd får också beviljas om det annars finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges per- sonliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden. I förtydligande syfte föreslås i ett nytt andra stycke att Försäkrings- kassan vid sin prövning får beakta att den bidragsskyldige har andra lätt realiserbara tillgångar än de som omfattas av reglerna i 7 kap. utsök- ningsbalken. Enligt Lagrådets mening finns det inte anledning att knyta förtydligandet till någon annan del i första stycket än den som reglerar skyldighet att medge anstånd. Lagrådet förordar där- för att paragrafen ges följande lydelse: får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis bevilja anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten. Anstånd skall medges i den mån den bidragsskyldige inte har lön eller annan för- mån som avses i 7 kap. 1 § utsökningsbalken som överstiger vad som behövs för eget eller familjens underhåll. Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. För- säkringskassan får vid denna prövning beakta också om den bidragsskyl- dige har andra lätt realiserbara tillgångar. Anstånd får också beviljas, om det annars finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållan- den eller andra särskilda förhållanden. Förslaget till lag om ändring i Förslaget föranleder inte någon erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:Statsråden , ordförande, , , , Y. , , , , , M. , , , , , , Föredragande: Statsrådet . Regeringen beslutar proposition 2004/05:116 Ett reformerat underhållsstöd