prop · GT031d11 · 2005-09-20 00:00:00 — För att genomföra planerna avsätter regeringen totalt 2006 och 2007. Den narkotikapolitiska handlingsplanen utgör ramen för en samlad nationell . Handlingsplanen omfattar hela det narkotikapolitiska området och inkluderar således såväl utbudssom efterfrågedämpande åtgärder. Det internationella samarbetet inom och samt inom Europeiska unionen ger en möjlighet att förbättra samarbetet mellan olika länders polis- och tullmyndigheter för att bekämpa den illegala narkotikahandeln. Även när det gäller insatser som syftar till att minska efterfrågan av narkotika har det internationella samarbetet utvecklats. Det är angeläget att även fortsättningsvis kommer att ha en framträdande roll i detta samarbete för att kraftfullt driva frågan om ett narkotikafritt samhälle. Målet för de statliga insatserna inom tobaksområdet är att minska tobaksbruket. I propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35) slår regeringen även fast nedanstående etappmål för tobaksområdet: -En tobaksfri livsstart . -En halvering av antalet ungdomar som börjar röka eller snusa. -En halvering av andelen rökare bland de grupper som röker mest. -Ingen skall utan eget val utsättas för rök i sin omgivning. antog målet att av befolkningen skall vara rökfri . Indikatorn som används för att bedöma resultatet är självrapporterat tobaksbruk. är ett av få länder i som uppnått mål på tobaksområdet. Rökningen har minskat påtagligt i i alla grupper. Minskningen har varit mer påtaglig hos män än hos kvinnor vilket visar sig tydligt i såväl åldersgruppen som i åldersgruppen . Diagram 5.6 Andelen dagligrökare fördelat på kön och ålder Källa: , Folkhälsorapport 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 snus ökat; 2004 uppgav av flickorna att de snusat. Bland vuxna kvinnor röker och bland vuxna män . Allt mindre andel av de vuxna männen röker . Andelen rökare var 2002/03 störst i åldersgruppen ; och minst bland 1624-åringarna, . Bland kvinnorna minskar andelen dagligrökare under , men i åldersgruppen har andelen i stort sett varit oförändrad under . Det finns fortfarande stora skillnader i rökvanor mellan olika sociala grupper. Bland kvinnorna finns en tendens till att dessa skillnader har ökat . Det finns också betydande regionala skillnader. Rökning under graviditet och rökning i små barns miljö innebär ökad risk för bl.a. luftvägssjukdomar. har det tobakspreventiva arbetet inom mödra- och barnhälsovården utvecklats och stärkts vilket har gett goda resultat. har mödrahälsovården arbetat med att motivera mammor till att sluta röka. Rökvanorna registreras i mödravårdsjournaler och inrapporteras till . Andelen rökare bland gravida i tidig graviditet (graviditetsvecka 812) har sjunkit från 2003. rapporterar även landets barnavårdcentraler hur många föräldrar som röker under spädbarnsåret. rökte av mödrarna och av fäderna när barnet var . var andelen rökare i den vuxna befolkningen bland kvinnorna och bland männen. Informationen vid mödravårds- och barnavårdscentralerna är en av de viktigaste åtgärderna för att informera och utbilda föräldrar om rökningens påverkan på barnets hälsa. minskar andelen rökare bland både pojkar och flickor, mest bland pojkar. av flickorna som 2004 gick i årskurs 9 uppgav att de rökte i någon utsträckning. Motsvarande andel bland pojkarna var . Av flickorna var dagligrökare och av pojkarna var motsvarande siffra . Rökning är mer vanligt bland flickor än bland pojkar. För pojkar har en minskning skett när det gäller snusning. För flickor har användningen av 5.5.3.3 Analys och slutsatser Attityderna gentemot rökning har förändrats påtagligt. har den svenska tobakspolitiken gradvis skärpts. Tobakslagen har stramats upp såväl avseende reklambegränsningar som produktreglering samt avseende frågor som rör rökfria miljöer och passiv rökning. är dock tobak den största enskilda riskfaktorn för hälsan. Tobaksrökning mångdubblar risken för ett stort antal sjukdomar, och många sjukdomar antingen orsakas eller förvärras av rökning. Detta gäller bl.a. ett flertal cancersjukdomar, men även hjärtinfarkt, kärlkramp, slaganfall, benskörhet och kronisk obstruktiv lungsjukdom. Enligt () bidrar tobaksrökning till av sjukdomsbördan i mätt i s.k. , disability adjusted life years. Det gäller särskilt kranskärlssjukdomar och cancer. Tobaksanvändningen varierar också påtagligt mellan olika grupper i samhället. () har tillsammans med sammanställt en rapport om Landstingens rökavvänjning. Rapporten visar att den verksamhet som bedrivs är varierande och att det finns stora regionala skillnader. Ingen skillnad i resultatet verkar ha skett . Efterlevnaden av bland annat åldersgränsen i tobakslagen är en angelägen fråga. Enligt länsstyrelserapporten som FHI publicerar ökar kunskapen om tobakslagen hos de lokala tillsynsmyndigheterna, kommuner och länsstyrelser som FHI 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 vidareutvecklar metoder för tillsynen. FHI har bl.a. ett pågående arbete för att utarbeta en handbok kallad . skall bistå kommuner och länsstyrelser i deras dagliga arbete. Vidare har myndigheten i samråd med utarbetat ett informationsmaterial, Lag om , för att informera och bistå de lokala tillsynsmyndigheterna i deras informationsarbete om den gällande lagstiftningen. I den senaste propositionen Tobakskontroll nationellt genomförande av WHO:s ramkonvention om tobakskontroll m.m. (prop. 2004/05:118) meddelade också regeringen att FHI kommer att få i uppdrag att utarbeta riktlinjer för vad som skall ingå i s.k. egentillsynsprogram för såväl folköl som tobak. Målet för samhällets smittskydd är enligt smittskyddslagen (2004:168) att tillgodose befolkningens behov av skydd mot smittsamma sjukdomar. Indikatorerna som används för att bedöma resultatet är incidensen av anmälda fall av hivinfektion, klamydia, hepatit B, meticilinresistenta gula stafylokocker (MRSA) och campylobakter och årlig uppföljning av landets barnvaccinationstäckning. Det epidemiologiska läget avseende smittsamma sjukdomar följs upp på nationell nivå genom den rapportering av inträffade sjukdomsfall som görs till () enligt smittskyddslagen (2004:168) och genom frivillig rapportering. Anslutningen till det allmänna barnvaccinationsprogrammet övervakas genom årlig insamling av vaccinationsstatistik från alla barnavårdscentraler i landet. I förhållande till många andra länder är läget i gott beträffande flertalet av de allvarliga smittsamma sjukdomarna. Förekomsten av smittsamma sjukdomar i har varit tämligen oförändrad . drabbades inte av några större utbrott. Den epidemiologiska situationen uppvisade heller inte i övrigt några avgörande förändringar. De flesta anmälningspliktiga sjukdomarna har rapporterats i samma utsträckning eller i något lägre utsträckning än . Diagram 5.7 Antal anmälda hivfall 19972004 Spridningen av hivinfektion i har kunnat hållas på en låg nivå. Tidiga insatser i samband med epidemins utbrott och ett brett hivpreventivt arbete har bidragit till att antalet hivfall i fortfarande ligger lågt. Totalt har 6 705 personer anmälts som smittade med hivinfektion (4 847 män och 1 885 kvinnor). har dock den positiva utvecklingen upphört. rapporterades 427 nya fall av hivinfektion (261 män och 166 kvinnor), vilket är en kraftig ökning i förhållande till 2000 (242 fall) som diagram 5.7 visar. Tillgången till antiviral behandling medför att antalet fall av aids fortsätter att ligga lågt (69 fall , varav 53 män och 16 kvinnor) liksom antalet individer som avlider av hiv/aids. Diagram 5.8 Antal anmälda klamydiafall 19972004 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 5.9 Antal anmälda MRSA-fall 20002004 Bland de sexuellt överförbara sjukdomarna har klamydia och syfilis ökat . Även förekomsten av gonorré har ökat , dock syntes en minskning jämfört med . ökade förekomsten av klamydia bland kvinnor med och bland män med . Klamydia har mer än fördubblats , vilket diagram 5.8 visar. Syfilis ökade jämfört med föregående år och uppgår nu till samma nivåer som innan hivepidemin. Ökningen av syfilis och gonorré har huvudsakligen skett bland män som har sex med män medan ökningen av antalet fall av klamydia främst återfinns bland kvinnor och yngre heterosexuella. Antalet fall av hepatit B har stigit . Den högsta noteringen av antalet akuta hepatit B-infektioner nåddes . har dock antalet fall minskat betydligt. Totalt anmäldes 258 fall vilket skall jämföras med 372 året innan. Intravenöst missbruk var fortfarande den dominerande smittvägen. Antalet fall som smittats via intravenöst missbruk minskade dock kraftigt från 216 fall 2003 till 133 fall 2004. Även antalet som smittats via sexuella kontakter minskade något jämfört med föregående år, från 103 fall 2003 till 93 fall 2004. av fallen hade smittats i . Bakterier som utvecklat resistens mot antibiotika har blivit ett mycket stort problem runt om i världen. Även om förekomsten av meticilinresistenta gula stafylokocker (MRSA) är låg i i jämförelse med andra europeiska länder så är utvecklingen oroande. rapporterades 709 fall, en ökning jämfört med . Ökningen kan delvis förklaras av ett intensifierat övervakningsarbete orsakat av att ett MRSA-utbrott i lett till en ökad uppmärksamhet även i andra landsting. Den största andelen av ökningen utgjordes av importerade fall. Antibiotikaförbrukningen inom sjukvården i fortsätter att minska. har den totala antibiotikaförbrukningen i sjunkit . Bland barn i åldern har antibiotikaanvändningen halverats . Campylobakter är en livsmedelsburen bakterie som kan orsaka kräkningar, diarréer och även förlamning i allvarliga fall. uppåtgående trend åren 19972001 stabiliserades det totala antalet fall på en nivå omkring 7 000 fall . har antalet fall sjunkit till en nivå på drygt 6 000 fall. Barnsjukdomar som det går att vaccinera sig mot förekommer mycket sällan och drabbar huvudsakligen ovaccinerade barn. Från att vaccinationstäckningen har legat på för vaccin mot mässling, påssjuka och röda hund skedde det en viss minskning av vaccinationstäckningen. Vaccinationsstatistiken tyder dock på att denna trend har brutits och att täcknings- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 graden åter stiger. var täckningsgraden vilket är något lägre än föregående år. Föräldrar verkar välja att vaccinera barnen vid en något högre ålder . Övriga vaccinationsprogram visar en hög och stabil täckningsgrad. 5.5.4.3 Analys och slutsatser De statliga resurserna inom smittskyddsområdet utgörs av medel till insatser mot hiv/aids och medel till (). Resurserna har varit i stort sett oförändrade . Därtill har ett föreskrifts- och tillsynsansvar för smittskyddet och skall även i övrigt verka för att insatserna inom smittskyddet samordnas. Även Statens folkhälsoinstituts (FHI) insatser bidrar till smittskyddet. Förekomsten av allvarliga smittsamma sjukdomar har, genom förebyggande insatser och ett väl fungerande smittskyddsarbete, kunnat hållas på en låg nivå i i förhållande till många andra länder. De statliga aktörerna har förmått att hantera de utmaningar som funnits på smittskyddsområdet, såväl i form av nyupptäckta sjukdomar såsom sars eller fågelinfluensa, som långsiktiga hälsohot såsom resistensutveckling. Det är emellertid nödvändigt att ha en beredskap för förändringar i karaktären eller spridningen av smittsamma sjukdomar som gör att dessa på nytt kan bli ett allvarligt hot mot befolkningen i . Det finns även tecken på en oroande utveckling i fråga om spridningen av hivinfektion och andra sexuellt överförbara infektioner. Även spridningen av resistenta bakterier inom hälso- och sjukvården och i övriga samhället visar tecken på en oroande utveckling. Den internationella utvecklingen av spridningen av allvarliga smittsamma sjukdomar kräver intensiv uppmärksamhet och handlingsberedskap. har en rad oförutsedda problem uppträtt. Nya allvarliga infektionssjukdomar har identifieras, som t.ex. sars, hivinfektion, legionella och blödarfeber. Andra sjukdomar har återuppstått, uppträtt i nya regioner eller uppträtt på ett förändrat sätt, t.ex. utbrotten av sars och fågelinfluensa . Det kraftigt ökade resandet och handeln i världen gör dessutom att nationsgränser i allt mindre utsträckning fungerar som hinder för smittspridning. faktorer ett hot mot folkhälsan såväl globalt som i . Den nya smittskyddslagen (2004:168) och de nya lagbestämmelserna om extraordinära smittskyddsåtgärder är insatser som regeringen gjort för att ytterligare förbättra smittskyddet i landet. Den nationella handlingsplan som har tagit fram för beredskapen vid en influensapandemi och de åtgärder som vidtagits för att bl.a. skapa ett lager av antivirala läkemedel har medfört en avsevärt stärkt beredskap för en influensapandemi. pågår ett intensivt arbete såväl nationellt som på nordisk basis att ta fram ett underlag om förutsättningarna att säkerställa tillgången till influensavaccin vid en pandemi. Det finns ett behov av att stärka den nationella beredskapsplaneringen för utbrott av allvarliga smittsamma sjukdomar inom och utom landets gränser. Dessutom finns det anledning att stärka myndigheternas informationsberedskap samt att se till att ett system för influensaövervakning kan byggas upp. Därför tillför regeringen för detta ändamål . Möjligheten att använda antibiotika som ett effektivt läkemedel mot infektioner hotas genom att bakterier i ökande omfattning utvecklar resistens mot antibiotika. I det sammanhanget spelar strategigruppen för rationell antibiotikaanvändning och minskad antibiotikaresistens (STRAMA) central roll. Problemet med antibiotikaresistens är sammankopplat med patientsäkerhet och vårdrelaterade infektioner. Regeringen bereder nu det förslag till svensk handlingsplan mot antibiotikaresistens som på regeringens uppdrag har tagit fram och har för avsikt att lämna förslag till åtgärder . I detta sammanhang kommer regeringen även att ta ställning till behovet av lagbestämmelser beträffande vårdrelaterade infektioner. Den inhemska spridningen av hivinfektion ligger på en, i ett internationellt perspektiv, låg och stabil nivå. talar en rad omständigheter för att risken för spridning av hivinfektion i det svenska samhället är stor, bl.a. har det skett en kraftig ökning av antalet fall av klamydiainfektion, gonorré och syfilis i alla åldersgrupper den senaste femårsperioden och i vår närmaste omvärld, särskilt i och , sker en snabb spridning av hivinfektion. har det även skett en kraf- tig ökning av antalet hivinfekterade huvudsakligen heterosexuellt smittade som beror på invandring av personer från områden där hivinfektionen är mer utbredd i befolkningen. Översynen av de hivförebyggande insatserna i kombination med den nya smittskyddslag som regeringen presenterade utgör viktiga verktyg för regeringens arbete för att förhindra spridning av hivinfektion och andra sexuellt överförbara infektioner. Regeringen anser att det finns behov av en förbättrad samordning av de hivförebyggande insatser som vidtas med statliga medel. I detta syfte föreslår regeringen att de statliga medlen förs samman till ett anslag under utgiftsområde 9. avser regeringen att utarbeta en proposition med en samlad strategi för det hivförebyggande arbetet samt de statliga medlen inom detta område. Regeringen har i prop. 2002/03:35 formulerat att målet för samhällets insatser mot spelberoende skall vara att minska skadeverkningar av överdrivet spelande. I sitt förslag till handlingsplan identifierade () 2003 bland annat följande mål som nödvändiga för att kunna uppnå målet. -Utbudet av spel och marknadsföringen av dem ska utformas så att överdrivet spelande inte uppmuntras. -Kunskapen ska öka om riskerna med spel om pengar samt om hur överdrivet spelande kan undvikas. -Beredskapen ska förbättras inom olika samhällssektorer att känna igen och bistå personer som är eller är på väg att bli spelberoende. -Lättillgängligt och ändamålsenligt stöd, vård och behandling ska erbjudas de spelberoende och deras anhöriga. Spelandet i har, sett i relation till disponibel inkomst, legat på en relativt nivå. Tillförlitliga data om utvecklingen av spelpro- 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 blem för hela befolkningen finns ännu inte. Enligt Statens folkhälsoinstituts (FHI) nationella folkhälsoenkät har av männen och av kvinnorna riskabla spelvanor. En stor spelvaneundersökning som skall genomföras 2006 kommer att ge ökade kunskaper om spelberoende. En uppföljning av förhållandena i kasinoorterna visar att en ökning av personer med spelproblem har ägt rum i men ej i eller i kontrollorten . De stora svenska spelaktörerna har alltmer betonat betydelsen av att agera på ett ansvarsfullt sätt, bl.a. genom påverkan från arbetet i branschrådet OSS, oberoende spelsamverkan, där FHI har ordförandeskapet. De har antagit etiska riktlinjer för reklam och marknadsföring och har inrättat ett spelråd för överläggningar om etiska problem. Utbildningen av ombud och den egna personalen har intensifierats och stor tonvikt läggs på spelansvarsfrågor. Den interna kontrollen av att åldersgränserna och förbudet mot kreditspel följs har skärpts. Genom FHI:s egen informationsverksamhet, stödet till forskningen och kontakter med myndigheter och organisationer samt genom stödet till frivilliga organisationer inom området har en kraftigt ökad kunskap och medvetenhet om spelproblem och deras karaktär spridits till stora delar av såväl beslutsfattare som allmänheten. Stödlinjen till spelberoende och det pågående arbetet med att utveckla vård och behandlingsmöjligheter har visat på att det är möjligt att stödja personer med spelproblem och har gett personer i en svår livssituation en förbättrad levnadsnivå. Sammantaget har de senaste årens förstärkning av resurserna till insatser mot spelberoende möjliggjort ett utvecklingsarbete som lett till att har förbättrat möjligheterna att låta sociala skyddshänsyn få en framträdande roll i spelpolitiken. Trots relativt begränsade insatser är därmed ett av de länder i som har kommit längst i ett systematiskt arbete på detta område. 5.5.5.3 Analys och slutsatser Den intensifiering av arbetet att minska skadeverkningarna av överdrivet spelande som inleddes med att beslutade om den nya folkhälsopolitiken har visat att det är möjligt att 2005/06:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 på ett konstruktivt sätt förstärka de sociala och hälsomässiga aspekterna av spel om pengar. Detta arbete bör därför fortsätta och det är särskilt viktigt att verksamma metoder för förebyggande insatser kan utvecklas, inte minst mot bakgrund av svårigheterna att begränsa eller kontrollera spel hos utländska spelbolag via Internet. Inga effektivitetsrapporter eller revisionsberättelser med invändning har lämnats av (RiR) inom politikområdet. Ingen myndighet inom politikområdet har fått invändningar från RiR, vilket innebär att årsredovisningarna i allt väsentligt varit rättvisande och upprättats i enlighet med gällande regler. RiR har i rapporten och styrning av sex statliga bolag (RiR 2004:28) granskat hur regeringen förvaltat och styrt sex statligt helägda aktiebolag. Ett av dessa är . RiR:s övergripande bedömning är att det finns behov av och möjlighet att öka tydlighet och insyn och att förbättra den interna kontrollen i styrningen av de statliga bolagen. Regeringen hänvisar i denna del till utgiftsområde 24 avsnittet Regeringens redogörelse med anledning av RiR:s iakttagelser, avsnittet Regeringens förvaltning och styrning av sex statliga bolag (RiR 2004:28). Folkhälsopolitikens inriktning framgår av propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35) som beslutade om . I korthet handlar den om att verka för att folkhälsoaspekter beaktas i politiska beslut i syfte att förbättra folkhälsan. Ohälsan i befolkningen är ett tvärsektoriellt problem och lösningarna behöver därför sökas inom en mängd politikområden och hos flera aktörer. En viktig målsättning är att minska skillnaderna i ohälsa mellan olika grupper i befolkningen; oavsett kön, ålder, klass, sexuell läggning, etnisk bakgrund eller funktionshinder skall människor ges samma förutsättningar till en god hälsa. Forskning visar att många sjukdomar orsakas av en mängd faktorer som interagerar. ofta exponering för en riskfaktor en bidragande orsak till flera sjukdomar. Därför måste ett effektivt folkhälsoarbete rikta in sig på att påverka hälsans bestämningsfaktorer, dvs. de faktorer i samhället och människors livsvillkor samt levnadsvanor som bidrar till hälsa och ohälsa, snarare än på enskilda sjukdomar. Genom att åtgärda orsaker till ohälsa och utveckla friskfaktorer tydliggörs folkhälsoarbetets politiska karaktär. Att främja hälsa och förebygga ohälsa blir ett gemensamt samhällsansvar. Insatser som riktar sig mot de faktorer som leder till de vanligaste folksjukdomarna och hälsoproblemen bör prioriteras. För att nå det övergripande folkhälsomålet krävs ett långsiktigt, målinriktat och sektorsövergripande arbete inom samtliga sektorer som har avgörande inflytande över folkhälsans utveckling. För att möjliggöra detta krävs en god samordning på samtliga samhällsnivåer. Regeringen har genom den nationella ledningsgruppen för folkhälsopolitik lagt grunden för samordningen på nationell nivå ett arbete som regeringen kommer att fortsätta att lägga stor vikt vid . En för regeringen prioriterad målsättning är att minska alkoholens skadeverkningar. Alkoholkonsumtionen har ökat markant i befolkningen och konsumtionsökningen riskerar att leda till att alkoholskadorna ökar . En positiv utveckling är att alkoholkonsumtionen stadigt har sjunkit bland yngre ungdomar, framförallt bland pojkar, . Även berusningsdrickandet har minskat i denna åldersgrupp enligt (). Målet för samhällets alkoholpolitik är att minska alkoholens medicinska och sociala skadeverkningar. Strategin för att nå dit är att sänka den totala alkoholkonsumtionen och förhindra att människor blir storkonsumenter genom att påverka dryckesbeteenden samt verka för att alkohol inte förekommer i vissa miljöer eller skeden i livet, t.ex. i trafiken, under graviditeten, i arbetslivet och . Mönstret för hur alkohol anskaffas håller på att förskjutas som flera av de traditionella alkoholpolitiska instrumenten för att begränsa tillgängligheten har försvagats. De tillgänglighetsbegränsande metoder som återstår, såsom öppettider, åldersgränser och serverings- och försäljningstillstånd, måste därför tillämpas än mer effektivt. Det är också viktigt att insatser i det förebyg- gande arbetet utvecklas . Huvudinriktningen är att stimulera utvecklingen av målinriktade och samordnade förebyggande insatser på nivå. Förstärkta åtgärder behövs bl.a. i form av särskilda stödinsatser för riskgrupper och individer med riskbeteende, vård- och behandlingsinsatser, begränsning av tillgängligheten och marknadsföringen av alkoholdrycker. Förstärkta åtgärder behövs också för att utveckla samarbetet på europeisk och internationell nivå. Detta kommer regeringen att fortsätta verka för genom en ny handlingsplan som skall presenteras för . Narkotikaanvändningen bland ungdomar har minskat efter att successivt ha ökat . ökar det tunga missbruket. Detta visar att ett intensivt arbete mot narkotika är nödvändigt. Det finns en bred folklig och politisk uppslutning kring en restriktiv narkotikapolitik. De narkotikapolitiska insatserna har fokuserat på att begränsa både tillgången till och efterfrågan på narkotika. Detta kommer att vara riktmärket för den nya handlingsplan som skall presenteras för . För att genomföra handlingsplanerna mot alkoholskador och mot narkotika avsätter regeringen 2006 och 2007. har tobakspolitiken skärpts, med en minskande andel rökare i befolkningen som följd. Regeringen fortsätter arbetet för att minska tobaksbruket, främst genom skärpt lagstiftning. Spelmarknaden expanderar och har en omsättning på . Nya spelformer etableras med Internet som bas. I takt med utvecklingen på spelmarknaden ökar också antalet personer som riskerar att utveckla ett spelberoende. Regeringen ökar därför anslaget för åtgärder mot skadeverkningarna mot överdrivet spelande med 2006.