prop · GT033 · 2005-09-30 00:00:00 — Lagen (1960:29) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk har anpassats till Arbetet med att genomföra sanktionsdirektivet pågår Likaså påverkar den relativt utbredda användningen av olovlig avkodningsutrustning förutsättningarna för Frågan om även privat olovlig användning av avkodningsutrustning skall kriminaliseras kommer att utredas under Åtgärder för att stärka upphovsmäns och närstående rättighetshavares ställning, t.ex. genom lagstiftning, är viktiga som motkraft mot piratkopi- ering, men väsentligt är också att skapa en medvetenhet kring frågorna och att genom information och upplysning ändra felaktiga attityder. Gällande filmavtal slår fast att ett av mål är att verka för internationellt samarbete inom filmens område. verksamhet är kulturell, som den kommersiella dimen- sionen alltid är närvarande. Under innevarande avtalsperiod har tonvikten lagts på ett starkt internationellt filmpolitiskt engagemang, främst i nor- diska och europeiska sammanhang, internationell marknadsföring och lansering av svensk film, främst på tongivande filmfestivaler, internatio- nellt produktionssamarbete och utveckling genom samarbete med ytterli- gare länder; och , samt genom kontakt med östeuro- Ramarna för den svenska film- och mediepolitiken utformas i bety- dande grad i europeiska och internationella sammanhang som t.ex. inom EU, och . Under nuvarande avtalsperiod har Filmin- stitutet intagit en aktiv position inom det europeiska och internationella Med de prioriteringar som gett den internationella verk- samheten under innevarande avtalsperiod har tyngdpunkten lagts på internationell marknadsföring och lansering av svensk film, främst på de Under den avtalsperioden har inriktat det internationella arbetet bl.a. på internationellt lanseringsstöd, närvaro vid filmfestivaler och filmveckor. Svensk film är stark på hemmamarknaden, men har också en potential på den internationella marknaden i olika visningsfor- Det finns exempel från senare år på svenska filmer med stora fram- gångar på hemmamarknaden som mött en än större publik internationellt. Nordiska Film- och TV-fonden har varit och är en positiv faktor för svenska producenter i det nordiska samarbetet. även i allt större omfattning fått stöd via EU:s Mediapro- inbringade godkända svenska stödansökningar inom utveckling och distribution ca . duktionssamarbetet har ökat i och . både till att öka mångfalden i filmutbudet och till att öka de samlade resurserna för produktion och distribution av film. tionssamarbetet är också viktigt för filmer på nationella minoritetsspråk som talas i flera av de nordiska länderna. En relativt ny företeelse i är bildandet av regionala s.k. film commissions, vars uppgift är att informera om och marknadsföra regioner internationellt som inspelningsplatser för filmproduktioner, samt att på olika sätt assistera de produktioner som förläggs till regionerna. Film samordnar det svenska nätverket av commissions och marknadsför internationellt som inspelningsland. Den nationella kulturpolitiken strävar efter att skapa förutsättningar för kultur i hela landet. anslag för att initiera och utveckla regional filmverksamhet, dvs. regionala resurscentrum för film och video. heten har haft en snabb utveckling och genererat en mycket stor ekono- misk motprestation från regionerna. Utifrån ett filmavtalsperspektiv har det regionala stödet nått filmavtalets målsättning om film i hela landet. saknades en regional filmindustri, liksom regionala möj- ligheter för filmare och för produktion av kort- och dokumentärfilmer och en regionalt förmedlande länk till skolbio. Det statliga stödet till regional filmverksamhet ökade 1999 i en trappstegsmodell med upp till Ett villkor för stödet var en regional motprestation på minst samma nivå som det statliga stödet. stödet en del av filmavtalet. fördelas stöd till 19 regionala resurscentrum som täcker hela landet. filmavtal infördes också ett stöd till regionala produktions- centrum, som fungerar som medfinansiärer av långfilmsproduktion. Stödet fördelas till i , Filmpool Nord i och . merparten av svensk filmproduktion i dessa regioner. också inneburit att filmproduktionen i har minskat. Trots en snabb och kraftfull expansion av den regionala filmstrukturen ser villkoren för regionala resurscentrum olika ut. För de län som tidigt satsade på att etablera regionala resurscentrum har utvecklingen varit De har de högsta bidragsnivåerna. För de län som kom in i bidragssystemet i ett senare skede har förhållandena varit svå- rare. De har de lägsta bidragsnivåerna. De regionala resurscentrumens verksamhet omfattar i huvudsak film- pedagogik för barn och ungdom och i varierande grad även distribution och visning av kvalitetsfilm och produktion och distribution av kort- och dokumentärfilm. Verksamheten inom regionala resurscentrum och produktionscentrum har varit starkt bidragande till det lyft som svensk film har upplevt . Regionaliseringen på filmområdet har varit en allmän europeisk trend . är dock unikt i denna utveckling genom att ha en rikstäckande regional struktur och genom huvudinriktningen på barn- och ungdomsverksamhet. De många nya visningsformerna för film har på många sätt förändrat fil- mens exploatering. Den traditionella biografen har kom- pletterats av hyr- och köpvideo och sedan ännu längre tillbaka av visning av film i TV. Reklamfinansierad TV och betal-TV samt beställning av film via nätverk som Internet s.k. beställvideo (video on demand) har ökat antalet visningsformer ytterligare. Billigare dvd-spelare och ökad försäljning av s.k. hemmabioanläggningar har bidragit till en förändring i visningen av film. Utbyggnaden av bredband öppnar för bredbandsdistribution av TV och beställvideo. Konvergensen mellan olika medier spränger också etablerade gränser. Filmens livslängd på biografen har minskat påtagligt till förmån för distribution på video och dvd, men är biografvisning oöverträffat när det gäller att skapa uppmärksamhet för en film och för att mäta publikintresset. När det gäller finansiering av en filmproduktion, dvs. i det här sam- manhanget finansiering utöver förhandsstöd, publikrelaterat filmstöd och produktionsbolagets egeninsats, är TV-företagen viktiga medfinansiärer för i stort sett alla långfilmer. Även video- och dvd-distributörerna är viktiga finansiärer av långfilm, bl.a. genom förköp av visningsrätter. De regionala produktionscentrumen har blivit allt större medfinansiärer. Därtill kommer medel från utländska samproducenter och internationella stödprogram som Nordiska film- och TV-fonden. Andra privata finansiä- rer än bolag i film- och TV-branscherna är än så länge ovanliga i film- produktionen. Jämfört med års film- och videoavtal har TV:s andel av finansieringen av svensk filmproduktion minskat under innevarande avtalsperiod, medan regionernas andel ökat. Även förhandsstödens stor- lek och relativa andel av den totala finansieringen har minskat jämfört med års avtal. Detta har fått till resultat att inspelningstider har pressats för att minska kostnaderna och att produktionsbolagen måste satsa allt större delar av sitt arvode som egenkapital. Även flera av de medverkande framför och bakom kameran bidrar med delar av sina arvoden för att filmen skall kunna produceras. En effekt av detta är enligt att filmer med betydande konstnärliga kvaliteter som krä- ver stora ekonomiska insatser inte alltid finner finansiärer och därför inte heller blir realiserade. För att stärka svensk films förutsättningar är det nöd- Prop. 2005/06:3 vändigt med ökade insatser, från såväl staten som branschen. gäller filmstödet är det framför allt produktionsstöden som behöver förstärkas. Det är även angeläget att genom ökade insatser förbättra förutsättningarna för att svensk film skall kunna nå en större inter- nationell publik. Det är också viktigt att bidra till att den regionala strukturen på filmområdet långsiktigt kan upprätthållas och utvecklas. Svensk films ryktbarhet vilar till stor del på historisk grund. Därför är det väsentligt att bevara och i ökad utsträckning tillgängliggöra filmarvet. Inriktning på insatserna för filmen Regeringens bedömning: Inriktningen på de framtida insatserna för filmen bör vara att upprätthålla, utveckla och stimulera till förnyelse av värdefull svensk filmproduktion och verka för att svensk filmproduktion skall utgöra en dynamisk tillväxtbransch, förbättra kvinnliga filmskapares villkor, främja arbetet mot olovlig hantering av film i alla visningsformer, uppmärksamma och stärka film på de nationella minoritets- verka för att svensk film skall spegla hela landet, medverka till att svensk film når en större publik i alla visnings- former, både i och internationellt, stimulera till förnyelse och utveckling av distribution och visning av värdefull film och säkerställa tillgången till ett brett utbud av värdefull film i olika visningsformer i hela landet, upprätthålla och utveckla biografens roll som kulturell mötesplats i hela landet och medverka till att antalet biobesök ökar, främja regional och lokal filmkultur, särskilt med tanke på barn öka intresset för och kunskapen om filmen och den rörliga bilden, bevara filmer och material av film- och kulturhistoriskt intresse och i ökad utsträckning tillgängliggöra dem för forskning och upprätthålla och utveckla det internationella utbytet och samar- betet på filmområdet. Promemorians bedömning: Stämmer i huvudsak överens med Till övriga filmpolitiska mål har lagts målet att främja arbetet mot olovlig hantering av film i alla visningsformer samt målet att uppmärksamma och stärka film på de nationella minoritets- Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig om inriktningen på insatserna för filmen delar promemorians bedömning. Flera instanser betonar vikten av åtgärder för att motverka olovlig han- tering av film. Skälen för regeringens bedömning: Filmen berör och engagerar fler människor än de flesta andra konstarter. Filmen har som konstform och massmedium en unik potential att nå människor med olika bakgrund och Prop. inom olika miljöer och skikt i samhället. Svensk filmproduktion har ökat och svensk film har en stark ställning hos den svenska är kulturpolitiska insatser en förutsättning för att filmproduktionen skall kunna fortleva nationellt och även nå en interna- Det gäller för liksom för många andra länder, sär- skilt inom små språkområden. Olika filmpolitiska stöd och åtgärder är också nödvändiga för att filmen till fullo skall kunna utnyttja sina möj- ligheter att nå en bred publik i hela landet, och för att upprätthålla mång- falden i filmutbudet. Det är vidare en viktig uppgift för filmpolitiken att se till att de filmer som produceras och visas också bevaras och tillgäng- liggörs för eftervärlden. Den tekniska utvecklingen på filmens och den rörliga bildens område har historiskt sett varit central för hur de filmpolitiska insatserna utfor- Digitaliseringen av filmen och den rörliga bilden har redan påbör- jats på flera områden. Det är viktigt att som ett led i filmpolitiken nära följa utvecklingen på filmområdet och att utifrån hur det förändras fort- löpande värdera de insatser som görs. Den grundläggande inriktningen på de insatser för filmen som fram- över görs på nationell nivå bör med dessa utgångspunkter i huvudsak vara densamma som under innevarande avtalsperiod (jfr. 1998/99:131). finns det skäl att i inriktningen på de framtida nationella insatserna för filmen lyfta fram aspekter som på olika sätt har fått ökad aktualitet på filmområdet . Det bör därför vara en viktig uppgift för en framåtsyftande filmpolitik att i än högre grad stimulera till förnyelse av svensk filmproduktion. Svensk film har inlett en intressant utveckling. generation filmare har mött publiken och mångfalden i svensk film har Denna utveckling bör stimuleras än mer, för att på så sätt flytta fram positionerna för svensk film. En kvalitativ utveckling av svensk film och en filmproduktion präglad av dynamik och tillväxt utgör på många sätt varandras förutsättningar. Därför är det i ett kulturpolitiskt perspektiv också angeläget att i de fram- tida insatserna för filmen också beakta tillväxtaspekter. Redan de nuvarande insatserna för filmen är inriktade mot målet att förbättra kvinnliga filmskapares villkor. om att detta mål skall komma till uttryck även i filmavtalet. ställdhet på filmområdet är i första hand att se som en demokratifråga. Men insatserna för att förbättra kvinnliga filmskapares villkor är dess- utom ett led i strategin för att öka förutsättningarna för förnyelse av Insatser för en ökad jämställdhet i svensk film är Likaså bör de framtida filmpolitiska insatserna även syfta till att främja en ökad etnisk, kulturell och språklig mångfald i Det gäller bl.a. åtgärder för att särskilt uppmärksamma film på nationella minoritetsspråk. I takt med den tekniska utvecklingen har olovlig hantering av film bli- vit ett allt mer omfattande internationellt problem. filmer, s.k. piratkopiering, via nätverk som Internet riskerar enligt många bedömare att försvaga ekonomin i produktionen och distributio- nen av film inom alla visningsformer. Detta kan få konsekvenser för filmen både som näring och som konstform. har mot bakgrund av detta enats om att inom ramen för avtalet avsätta medel för insatser som syftar till att främja arbetet mot olovlig hantering av film i alla visningsformer. En avgörande faktor för den svenska filmens utveckling och påbörjade förnyelse har varit regionaliseringen av svensk filmpro- duktion. Svensk film produceras till stor del utanför . Det är viktigt, inte minst ur publikens perspektiv, att genom de framtida insatserna för filmen verka för att svensk film skall spegla hela landet, vilket inbegriper såväl stad som land. En central uppgift för den framtida filmpolitiken bör också vara att medverka till att svensk film når en större publik i alla visningsformer, både i och internationellt. Svensk film har varit stark på hemmamarknaden, men har även visat en överraskande potential att ytterligare öka sina publikandelar. Här finns också ett tydligt samband mellan andelar av publiken och hur många svenska filmer som har producerats och visats. Ett viktigt område för den framtida svenska filmpolitiken bör vara filmens ökande internationalisering. Historiskt sett har svensk film varit mycket framstående internationellt. De nationella framgångarna för svensk film har i några fall också följts av internationella framgångar. Det finns anledning att stödja denna positiva utveckling, och att öka fokus på hur svensk film kan nå en större publik även utanför landets gränser. En grundläggande uppgift för den nuvarande svenska filmpolitiken är att säkerställa tillgången till ett brett utbud av värdefull film i olika vis- ningsformer i hela landet. Möjligheterna att se aktuell film är radikalt olika beroende på om man bor i en större tätort eller på en mindre ort. Den digitala utvecklingen kommer enligt bedömningar i branschen att ge helt nya möjligheter att erbjuda aktuell film till en större, geo- grafiskt mer spridd publik. som digitaliseringen är förenad med mycket stora initiala investeringskostnader bör de framtida insatserna för filmen följa och så långt möjligt uppmuntra denna utveck- ling. Det är väsentligt att biografstrukturen i kan upprätthållas och utvecklas även . Regional och lokal filmkultur med huvudinriktning på barn och ung- domar har sedan ett knappt decennium tillbaka haft en mycket stark utveckling i landet, genom etablerandet av regionala resurscentrum för film och video. Barns och ungdomars intresse för att tillägna sig den rör- liga bildens språk stimuleras både genom skolbiovisningar och eget film- skapande i videoverkstäder. Det bör vara en angelägen uppgift för den framtida filmpolitiken att upprätthålla och stärka denna utveckling i hela landet. Filmarvet är av såväl kulturhistoriskt som filmhistoriskt intresse. Fil- mer är både dokument och konstnärliga uttryck. har ett unikt filmarv, som väcker beundran och intresse över hela världen. Det är en självklarhet att de filmer som görs också bevaras för eftervärlden. I när den rörliga bildens uttryck får allt större betydelse i människors liv och i samhället är det också angeläget att i ökad utsträckning tillgänglig- göra filmen som en del av vårt moderna kulturarv och att öka kunskapen om filmen som medium och konstform. Kvalitet bör vara ett överordnat begrepp i hela filmpolitiken. 2005/06:3 filmavtal skall ansvara för att tillgodose behovet av värdefull svensk filmproduktion. Samma formulering åter- finns filmavtal, som en tydlig markering av kvalitetens avgö- rande betydelse för svensk film. Det finns anledning att i detta sammanhang åter erinra om det första filmavtalet . I detta avtal lyfts fram att kvalitetsbegreppet bör fattas i sin vidaste bemärkelse för att möjliggöra en fri utveckling av den svenska filmkonsten. Vidare framhålls att en rad från varandra oberoende faktorer kan bli avgörande för kvalitetsbedömningen, såsom förnyelse av filmens uttrycksmedel och formspråk, angelägenhetsgraden i filmens ärende, intensiteten eller fräschören i dess verklighetsuppfattning eller samhällskritik, graden av psykologisk insikt och andlig nivå, lekfull fan- tasi eller visionär styrka, episka, dramatiska eller lyriska värden, den tek- niska skickligheten i manus, regi och spel samt övriga artistiska kompo- nenter hos film. Dessa faktorer är fortfarande grundläggande för kvali- tetsbegreppet. De nationella filmpolitiska målen omfattar i huvudsak de tre centrala områdena produktion, distribution och visning samt filmkulturell verk- samhet. De olika målen förutsätter och adderar alla till varandra. Den nationella filmpolitiken utgör en helhet, oavsett om enskilda insatser finansieras genom ett avtal mellan staten och berörda branscher eller med enbart statliga medel. De insatser för filmen som görs på nationell nivå samspelar också med olika regionala och lokala insatser. För att uppnå målen för den framtida nationella filmpolitiken är det nödvändigt att bygga vidare på de insatser som görs , men också att på flera områ- den flytta fram positionerna. Regeringen redogör i kapitel 8 och 9 för de närmare överväganden som ligger bakom dels filmavtal, dels andra statligt finansierade filmpolitiska åtgärder utanför avtalets ram. Ett delat ansvar för filmpolitiken Regeringens förslag: Ett nytt filmavtal begränsas till produktionsstöd till svensk film och vissa stöd till distribution och visning av film i Staten övertar ansvaret för finansieringen av Filminstitu- tets övriga uppdrag, huvudsakligen inom det filmkulturella området. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget tillstyrker detta. Några instanser förordar dock en fortsättning av den nuvarande avtalsmodellen, medan ytterligare några instanser föredrar en helstatlig filmpolitik framför en avtalslösning. tidigare överväganden: I propositionen Film- och video- avtalet och statens stöd till filmkulturell verksamhet (prop. 1992/93:10) föreslog regeringen att staten skulle överta ansvaret för finansieringen av olika filmkulturella verksamheter hos , medan 1993 års finansieringsavtal i huvudsak behandlade stöd till svensk filmproduktion och vissa stöd till distribution och visning av film. enlighet med regeringens förslag (bet. 1992/93:KrU7, rskr. 1992/93:60). I propositionen Kulturpolitik (prop. 1996/97:3) föreslog regeringen inrättandet av ett statligt bidrag till regionala resurscentrum för film och video, liksom ett nationellt uppdrag till regional och lokal filmverksam- het med tyngdpunkt på barn och ungdom. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129). I pro- positionen Ny svensk filmpolitik (prop. 1998/99:131) föreslog reger- ingen att alla filmpolitiska stöd som då hanterades av skulle samlas filmavtal. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1999/2000:KrU5, rskr. 1999/2000:13). Regeringen lämnade i budgetpropositionen för (prop. 2001/02:1, utg. omr. 17) förslag om att utanför filmavtalets ram avsätta statliga medel för etablerandet av en filmvårdscentral för icke-fiktiv film i , numera i . beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2001/02:KrU1, rskr. 2001/02:76). är huvudman för verksamheten. Skälen för regeringens förslag: Filmavtalen har haft olika omfattning under skilda avtalsperioder. I och med avtal skedde en uppdelning av filmpolitikens finansiering i ett avtal mellan staten och berörda branscher för stöd till produktion och viss distribution och visning respektive ett statligt ansvar för i huvudsak filmkulturella ändamål. I tidigare filmavtal liksom i nu gällande filmavtal har samtliga filmpolitiska stöd samlats inom avtalets ram. Det förslag som läggs innebär en återgång till den uppdelning av ansvaret för filmpolitiken som gällde avtal. En utgångspunkt för förslaget är att det finns ett värde i en fortsatt avtalslösning som en grund för filmpolitiken. Avtalsmodellen har sedan den först infördes i huvudsak varit framgångsrik. Att ett nytt filmavtal nu har träffats med befintliga och tillkommande parter vittnar om en samstämmighet mellan staten och stora delar av branschen i denna uppfattning. När regeringen i propositionen Ny svensk filmpolitik (prop. 1998/99:131) föreslog att alla filmpolitiska stöd som då hanterades av skulle samlas filmavtal var det utifrån förutsätt- ningen att berörda branscher var beredda att gemensamt med staten ansvara för finansieringen av filmpolitiken som helhet. I förhandlingarna om ett nytt filmavtal har dock flera såväl nuvarande som tillkommande branschparter framhållit att avtalet i högre grad bör koncentreras till områdena produktion samt, till vissa delar, distribution och visning. Det har ifrågasatts om övriga filmpolitiska insatser, som uppfattas i huvudsak ha en mindre omedelbar koppling till branscherna, skall vara avtalsfinan- sierade. Parterna har mot bakgrund av detta kunnat konstatera att det med en mer koncentrerad inriktning finns förutsättningar för ett långsiktigt och bärkraftigt filmavtal, som också har en bredare finansieringsbas än vad som är fallet. Genom att staten tar över ansvaret för finansieringen av övriga uppdrag garanteras vidare fortsatta insatser inom huvudsakligen det filmkulturella området. Uppdelningen av ansvaret lig- ger även i linje med synpunkter som under den gångna avtalsperioden framförts av flera berörda inom det filmkulturella området. Det nya filmavtalet, filmavtal, mellan staten, filmbranschen och en rad TV-företag innebär en väsentlig förstärkning av stödet till svensk film. Fyra nya parter har knutits till avtalet, u.p.a., , Kanal och C . Stödet till svensk filmproduktion såväl lång- filmsproduktion som produktion av barn- och ungdomsfilm och kort- och dokumentärfilm får ökade resurser. Likaså ökar det publikrelaterade stödet och utvecklingsstödet som går till bl.a. manusutveckling och sats- ningar på s.k. växthusverksamhet. Regionala produktionscentrum får ett förstärkt stöd. Stödet till parallelldistribution och biografstödet förstärks likaså. Lanseringsstödet blir behovsprövat. Ett nytt stöd till åtgärder mot olovlig hantering av film, s.k. piratkopiering, införs. En satsning görs på stödet till inter- nationell lansering. De stöd och insatser som omfattas av avtalet beräknas till sammanlagt . ökar intäkterna till avtalet med genom en ökad insats från statens sida. Till det kommer att TV-företagen i avtalet lämnat ett garantiåtagande på totalt till samproduktioner, medfinansiering och inköp av visningsrätter när det gäller nya svenska långfilmer samt nya svenska kort- och dokumentärfilmer. uppgår statens insats till inom ramen för filmavtalet till . kommer insatsen att vara . uppgår statens insats till . Därutöver kommer staten att fördela ca 115 miljoner kro- nor i stöd till andra filmpolitiska åtgärder, i huvudsak till filmkulturella ändamål. Dessa åtgärder ligger alltså utanför avtalets ram.