prop · GS03170 · 2005-05-31 00:00:00 — 5.inte längre befinner sig i en sådan situation att han eller hon kan anses som flykting och därför inte kan fortsätta att vägra använda sig av det lands skydd där han eller hon är medborgare eller som statslös tidigare hade sin vistelseort. 6 § Beslut enligt detta kapitel meddelas av . 7 § Särskilda bestämmelser om tillfälligt skydd i en massflyktssituation finns i 21 kap. Vem som har rätt till uppehållstillstånd 1 § Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt som befinner sig i har rätt till uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd får dock vägras 1.en flykting enligt 4 kap. 1 § och en skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § första stycket 4, om det finns synnerliga skäl att inte bevilja uppehållstillstånd på grund av vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet, 2.en skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § första stycket 2 och 3, om det på grund av hans eller hennes brottslighet finns särskilda skäl att inte bevilja utlänningen uppehållstillstånd eller om det finns synnerliga skäl att inte bevilja sådant tillstånd på grund av vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet, 3.en asylsökande som har rest in från , , eller och kan sändas tillbaka till något av dessa länder i enlighet med en överenskommelse mellan och det landet, om det inte är uppenbart att utlänningen inte kommer att beviljas uppehållstillstånd där, 4. en asylsökande som i annat fall före ankomsten till har uppehållit sig i ett annat land än hemlandet och där är skyddad mot förföljelse och mot att sändas till hemlandet eller ett annat land där han eller hon inte har motsvarande skydd, 5.en asylsökande som har särskild anknytning till ett annat land och där är skyddad på det sätt som anges i 4, eller 6.en asylsökande som kan sändas till enligt konventionen rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlemsstaterna i de Europeiska gemenskaperna () och där är skyddad på det sätt som anges i 4. I Dublinförordningen finns bestämmelser som tillämpas gentemot Europeiska unionens medlemsstater samt och . 2 § Uppehållstillstånd skall ges till en utlänning som tagits emot i inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (vidarebosättning). Uppehållstillstånd på grund av anknytning 3 § Uppehållstillstånd får ges till 1.en utlänning som är make, maka eller sambo till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, 2.ett utländskt barn som är ogift samt är eller har varit hemmavarande barn till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , 3.ett utländskt barn som är ogift och som adopterats eller som avses bli adopterat av någon som för adoptionsbeslutet var och som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om barnet inte omfattas av 2 och om adoptionsbeslutet har meddelats eller avses komma att meddelas av svensk domstol, gäller i enligt lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption, eller gäller i enligt lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, 4.en utlänning som på något annat sätt än som avses under 13 är nära anhörig till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om han eller hon har ingått i samma hushåll som den personen och det föreligger ett särskilt beroendeförhållande mellan släktingarna som förelåg redan i hemlandet, 5.en utlänning som är make, maka eller sambo till någon som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , utan att makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, om för- hållandet framstår som seriöst och inte särskilda skäl talar mot att tillstånd ges, 6.en utlänning som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om förhållandet framstår som seriöst och inte särskilda skäl talar mot att tillstånd ges, 7.en utlänning som skall utöva umgänge, som inte är av begränsad omfattning, med ett i bosatt barn, och 8.en utlänning som har svenskt ursprung eller som har vistats i med uppehållstillstånd. När det finns synnerliga skäl får uppehållstillstånd också i andra fall än som avses i första stycket beviljas en utlänning som 1.är adopterad i i vuxen ålder, 2.är anhörig till en utlänning, som är flykting eller skyddsbehövande i övrigt, eller 3.på annat sätt har särskild anknytning till . När en ansökan om uppehållstillstånd grundas på ett beslut om adoption som har meddelats av svensk domstol, skall den anknytning som har uppkommit genom beslutet godtas i ärendet om uppehålls- tillstånd. Uppehållstillstånd på grund av internationella åtaganden 4 § Om ett internationellt organ, som har behörighet att pröva klagomål från enskilda, funnit att ett beslut om avvisning eller utvisning i ett enskilt ärende strider mot ett svenskt konventionsåtagande, skall uppehållstillstånd ges till den som omfattas av beslutet, såvida inte synnerliga skäl talar mot att uppehållstillstånd ges. Uppehållstillstånd på grund av arbete eller försörjning på annat sätt 5 § Ett permanent uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som har erbjudits en tillsvidareanställning i landet, om utlänningen har särskilda kvalifikationer och behovet av arbetskraft inte kan fyllas av arbetssökande inom landet eller genom rekrytering från annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller . Uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som har sin försörjning ordnad på annat sätt än genom anställning. Uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter 6 § Om uppehållstillstånd inte kan ges på annan grund, får tillstånd beviljas en utlänning om det vid en samlad bedömning av utlänningens situation föreligger sådana synnerligen ömmande omständigheter att han eller hon bör tillåtas stanna i . Vid bedömningen skall särskilt beaktas utlänningens hälsotillstånd, anpassning till och situation i hemlandet. Barn får beviljas uppehållstillstånd enligt denna paragraf även om de omständigheter som kommer fram inte har samma allvar och tyngd som krävs för att tillstånd skall beviljas vuxna personer. 7 § Ett uppehållstillstånd skall tidsbegränsas om det med hänsyn till utlänningens förväntade levnadssätt råder tveksamhet om uppehållstillstånd bör beviljas. 8 § Ett uppehållstillstånd som beviljas enligt 3 § första stycket 5 eller 6 skall vid första beslutstillfället vara tidsbegränsat. Detsamma gäller när uppehållstillstånd i ett sådant fall beviljas utlänningens barn. 9 § Ett uppehållstillstånd som beviljas med stöd av 6 § på grund av sjukdom skall vara tidsbegränsat om utlänningens sjukdom eller behov av vård i är av övergående natur. 10 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som önskar vistas här i landet för arbete, studier eller besök. 11 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas om det finns ett hinder, som inte är bestående, mot att ett avvisnings- eller utvisningsbeslut verkställs. 12 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som behöver vård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. 13 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas ett barn eller en man, om barnets eller mannens närvaro i är nödvändig för att en faderskapsutredning skall kunna genomföras. 14 § Om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljats ett barn enligt 12 eller 13 §, får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas också barnets vårdnadshavare. 15 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får på ansökan av förundersökningsledaren beviljas en utlänning som vistas här, om det behövs för att förundersökning eller huvudförhandling i brottmål skall kunna genomföras. 16 § En utlänning som med stöd av 8 § har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning får beviljas ett nytt tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd på den grunden endast om förhållandet består. En utlänning som har familjeanknytning enligt 3 § första stycket 5 eller 6 och som har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges ett permanent uppehållstillstånd. Om det finns särskilda skäl, får permanent uppehållstillstånd ges före tvåårsperiodens slut. Har ett förhållande upphört får uppehållstillstånd ändå ges, om 1. utlänningen har särskild anknytning till , 2. förhållandet har upphört främst på grund av att i förhållandet utlänningen, eller utlänningens barn, utsatts för våld eller för annan allvarlig kränkning av sin frihet eller frid, eller 3. andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt Särskilda skäl mot att bevilja uppehållstillstånd 17 § Vid prövningen av en ansökan om uppehållstillstånd enligt detta kapitel skall det, utom i fall som avses i 1, 2 eller 4 §, särskilt beaktas om den sökande gjort sig skyldig till brottslighet eller brottslighet i förening med annan misskötsamhet. Vid prövning av uppehållstillstånd enligt 3 § första stycket 5 och 6 skall det särskilt beaktas om utlänningen eller utlänningens barn kan antas bli utsatt för våld eller för annan allvarlig kränkning av sin frihet eller frid, om uppehållstillstånd skulle beviljas. När ansökan om uppehållstillstånd skall vara gjord 18 § En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i skall ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Detta gäller dock inte om 1.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd här som flykting eller skyddsbehövande i övrigt enligt 1 § eller kan beviljas uppehållstillstånd här med stöd av 21 kap. 2, 3 eller 4 §, 2.utlänningen med stöd av 6 § bör beviljas uppehållstillstånd här, 3.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som getts en utlänning med familjeanknytning med stöd av 3 § första stycket 5 eller 6, 4.utlänningen kan beviljas eller har tidsbegränsat uppehållstillstånd här med stöd av 15 §, 5.utlänningen enligt 3 § första stycket 17 har stark anknytning till en person som är bosatt i och det inte skäligen kan krävas att utlänningen reser till ett annat land för att ge in ansökan där, eller 6.det annars finns synnerliga skäl. I fråga om uppehållstillstånd för en utlänning som skall avvisas eller utvisas enligt dom eller beslut som har vunnit laga kraft gäller föreskrifterna i 8 kap. 14 § och 12 kap. 1820 §§. 19 § En ansökan om uppehållstillstånd som avser förlängning av ett pågående besök eller någon annan tidsbegränsad vistelse här i landet får bifallas trots att utlänningen vistas i , om det finns vägande skäl för förlängning av vistelsetiden. 20 § Beslut om uppehållstillstånd meddelas av . Beslut om uppehållstillstånd får också meddelas av . 21 § Av 8 kap. 14 och 21 §§ och 12 kap. 20 § följer att regeringen och den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och utvisning i vissa fall också får besluta om uppehållstillstånd. 22 § Regeringen eller efter regeringens bemyndigande får meddela föreskrifter om att andra myndigheter har rätt att besluta om uppehållstillstånd. 23 § Regeringen får meddela föreskrifter om uppehållstillstånd för studier eller besök. Regeringen får meddela föreskrifter om att en ansökan om uppehållstillstånd får bifallas om det följer av en överenskommelse med främmande stat. 24 § Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om permanent uppehållstillstånd därför att de är skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § första stycket 2 eller 3. 25 § Regeringen får meddela föreskrifter om att uppehållstillstånd inte får beviljas för skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § första stycket 2 eller 3, om det behövs därför att möjligheter att ta emot utlänningar har blivit begränsade. Regeringen skall anmäla sådana föreskrifter till genom en särskild skrivelse . 26 § Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från 1 § andra stycket 4, om en utlännings anknytning till är av sådan art att utlänningen inte bör nekas att få sin ansökan om asyl prövad här i landet. 1 § Arbetstillstånd skall ges . Det får avse ett visst slag av arbete och förenas med de övriga villkor som behövs. Att en utlänning som har permanent uppehållstillstånd inte behöver ha arbetstillstånd framgår av 2 kap. 8 § första stycket. 2 § Arbetstillstånd får ges till en utlänning som erbjudits säsongsarbete, en anställning inom ett yrke där det råder tillfällig brist på arbetskraft eller som deltar i ett internationellt utbyte. Tillstånd får även ges om det följer av ett internationellt avtal eller ett avtal med ett annat land. 3 § Arbetstillstånd får ges till en utlänning som har tidsbegränsat uppehållstillstånd, om inte skäl hänförliga till syftet med uppehållstillståndet talar häremot. Att permanent uppehållstillstånd får meddelas för vissa arbetstagare framgår av 5 kap. 5 §. När ansökan om arbetstillstånd skall vara gjord 4 § En utlänning som vill ha arbetstillstånd i skall ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om arbetstillstånd får inte bifallas efter inresan utom i fall som avses i 5 kap. 18 § andra stycket och 19 §, vilka bestämmelser tillämpas på motsvarande sätt i fråga om arbetstillstånd. 5 § Beslut om arbetstillstånd meddelas av . Beslut om arbetstillstånd i vissa fall 6 § Av 8 kap. 14 och 21 §§ och 12 kap. 20 § följer att regeringen och den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och utvisning i vissa fall också får besluta om arbetstillstånd. 7 § Regeringen eller efter regeringens bemyndigande får meddela föreskrifter om att andra myndigheter har rätt att besluta om arbetstillstånd. 8 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om arbetstillstånd. 7 kap. Återkallelse av tillstånd 1 § Visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd får återkallas för en utlänning som medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller medvetet har förtigit omständigheter, som varit av betydelse för att få tillståndet. Om utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndighet som först beslutar i saken, får uppehållstillståndet återkallas enligt första stycket endast om det finns synnerliga skäl för det. 2 § Utöver vad som sägs i 1 § får visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd återkallas, om det finns särskilda skäl för det. Uppehållstillstånd får dock återkallas enligt första stycket endast för en utlänning som ännu inte har rest in i . 3 § Uppehållstillstånd får återkallas för en utlänning som rest in i landet om 1.utlänningen utan arbetstillstånd bedriver verksamhet som kräver ett sådant tillstånd, eller 2.det på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att utlänningen kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land. Uppehållstillstånd får dock inte återkallas enligt första stycket om utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndighet som först beslutar i 4 § Vid bedömning av om uppehållstillståndet bör återkallas enligt 1 eller 3 § för en utlänning som har rest in i landet skall hänsyn tas till den anknytning som utlänningen har till det svenska samhället och till om andra skäl talar mot att tillståndet återkallas. Vid en sådan bedömning skall särskilt beaktas 2.om utlänningen har barn i och, om så är fallet, barnets behov av kontakt med utlänningen, hur kontakten har varit och hur den skulle påverkas av att utlänningens uppehållstillstånd återkallas, 3.utlänningens övriga familjeförhållanden, och 4.hur länge utlänningen har vistats i . 5 § Uppehållstillstånd får återkallas för en utlänning som har registrerats på den spärrlista som avses i 3 § 2 lagen (2000:344) om Schengens informationssystem, om det finns tillräckliga skäl för en återkallelse. 6 § Uppehållstillstånd får återkallas för den som inte är medborgare i en stat tillhörande Europeiska unionen även i andra fall än som avses i 2 §, om ett beslut om avvisning eller utvisning har meddelats i en stat tillhörande Europeiska unionen eller i eller och beslutet är grundat på att det finns ett allvarligt hot mot den allmänna ordningen eller den inre säkerheten och på att 1.utlänningen i den beslutande staten har dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse , eller 2.utlänningen är skäligen misstänkt för att ha begått ett grovt brott eller att det finns starka skäl som tyder på att utlänningen avser att begå ett sådant brott. Första stycket gäller inte en familjemedlem till en medborgare i en stat tillhörande Europeiska unionen eller till en medborgare i eller som har utövat sin rätt till fri rörlighet enligt de regler som gäller inom Europeiska unionen. make, maka eller sambo, barn som är beroende av föräldern för sin försörjning, och förälder som är beroende av barnet för sin försörjning. Ett uppehållstillstånd får inte återkallas enligt första stycket innan samråd har skett med den stat som har beslutat om avvisning eller utvisning. 7 § Ett permanent uppehållstillstånd skall återkallas för en utlänning som är bosatt i . För en utlänning som har vistats här som flykting eller skyddsbehövande i övrigt får dock uppehållstillståndet återkallas tidigast när har förflutit efter det att bosättningen här i landet upphörde, om utlänningen har återvänt till ett land där han eller hon har varit bosatt därför att de politiska förhållandena i landet har ändrats. 8 § Återkallelse av uppehållstillstånd och arbetstillstånd beslutas av . Återkallelse av visering beslutas av den myndighet som har beviljat viseringen eller av . Uppehållstillstånd eller visering som har beviljats av får återkallas endast av . 9 § Regeringen får meddela föreskrifter om att uppehållstillstånd får återkallas i andra fall än som anges i detta kapitel för de utlänningar som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer. 8 kap. Avvisning och utvisning 1 § En utlänning får avvisas 1.om han eller hon saknar pass när det krävs pass för inresa eller vistelse i , 2.om han eller hon saknar visering, uppehållstillstånd eller något annat tillstånd som krävs för inresa, vistelse eller arbete i , 3.om det vid utlänningens ankomst till kommer fram att han eller hon tänker besöka något annat nordiskt land men saknar det tillstånd som krävs för inresa där, 4.om han eller hon vid inresan undviker att lämna begärda uppgifter, medvetet lämnar oriktiga uppgifter som är av betydelse för rätten att resa in i eller medvetet förtiger någon omständighet som är av betydelse för den rätten, 5.om han eller hon inte uppfyller de krav för inresa som föreskrivs i artikel 5 i , eller 6.om han eller hon har avvisats eller utvisats från en stat som ingår i Europeiska unionen eller från eller och förhållandena är sådana som avses i 7 kap. 6 § eller beslutet om avvisning eller utvisning har grundats på att utlänningen inte har följt gällande bestämmelser om en utlännings inresa eller vistelse i den staten. 2 § En utlänning får avvisas 1.om det kan antas att han eller hon kommer att sakna tillräckliga medel för vistelsen i eller i något annat nordiskt land som han eller hon tänker besöka eller för hemresan, 2.om det kan antas att han eller hon under vistelsen i eller i något annat nordiskt land inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt eller kommer att bedriva verksamhet som kräver arbetstillstånd, utan att han eller hon har ett sådant tillstånd, 3.om han eller hon på grund av tidigare frihetsstraff eller någon annan särskild omständighet kan antas komma att begå brott i eller i något annat nordiskt land, 4.om han eller hon på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas komma att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land, eller 5.om det med stöd av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner har föreskrivits att han eller hon får avvisas. En utlänning får avvisas även i andra fall när det har begärts av den centrala utlänningsmyndigheten i ett annat nordiskt land och det kan antas att han eller hon annars beger sig till det landet. 3 § En utlänning får inte avvisas, om han eller hon vid ankomsten till hade eller därefter har haft uppehållstillstånd som har upphört att gälla. 4 § skall pröva frågan om avvisning om 1.utlänningen söker asyl här, 2.utlänningen har en nära familjemedlem som söker asyl här, eller 3.utlänningen kan komma att avvisas med stöd av 1 § första stycket 6 eller 2 § andra stycket. I andra fall får såväl som polismyndigheten pröva frågan om avvisning. Om polismyndigheten anser det tveksamt om en utlänning bör avvisas, skall ärendet lämnas över till . 5 § Beslut om avvisning i första instans får inte fattas senare än efter det att den första ansökan om uppehållstillstånd gjorts efter ankomsten till . 6 § får förordna att verkets beslut om avvisning enligt 4 § första stycket får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet), om det är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller skall beviljas på någon annan grund. I 12 kap. 7 § finns närmare bestämmelser om verkställigheten av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet. Utvisning när en utlänning saknar pass eller tillstånd 7 § En utlänning som inte avvisas enligt 1 § 1 eller 2 får utvisas ur om han eller hon uppehåller sig här men saknar pass eller de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet. prövar sådana ärenden om utvisning. Utvisning på grund av brott 8 § En utlänning får utvisas ur , om han eller hon döms för ett brott som kan leda till fängelse. En utlänning får också utvisas, om en domstol undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn som utlänningen har dömts till och dömer till annan påföljd. En utlänning får dock utvisas endast om han eller hon döms till svårare påföljd än böter och 1.om gärningen är av sådant slag och övriga omständigheter är sådana att det kan antas att han eller hon kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet, eller 2.om brottet med hänsyn till den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är så allvarligt att han eller hon inte bör få stanna kvar. 9 § Utvisning på grund av brott beslutas av den domstol som handlägger brottmålet. 10 § När en domstol enligt 34 kap. beslutar att ändra en påföljd som en utlänning har dömts till utöver utvisning, får domstolen även meddela det beslut om utvisningen som förändringen av påföljd ger anledning till. 11 § När en domstol överväger om en utlänning bör utvisas enligt 8 §, skall den ta hänsyn till utlänningens anknytning till det svenska samhället. Domstolen skall särskilt beakta 2.om utlänningen har barn i och, om så är fallet, barnets behov av kontakt med utlänningen, hur kontakten har varit och hur den skulle påverkas av att utlänningen utvisas, 3.utlänningens övriga familjeförhållanden, och 4.hur länge utlänningen har vistats i . En utlänning som är flykting och som behöver en i får utvisas endast om han eller hon har begått ett synnerligen grovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta utlänningen stanna här. Utvisning får också ske om utlänningen i eller utomlands har bedrivit verksamhet som har inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att han eller hon skulle fortsätta sådan verksamhet här. En utlänning som har en flyktingförklaring skall anses som flykting med behov av i , om det inte är uppenbart att han eller hon är flykting med ett sådant behov.