prop · GS03162 · 2005-06-14 00:00:00 — När det gäller att högskoleutbildningen bättre skall möta arbets- marknadens behov står starkt genom de förändringar av hög- skolans utbildningar som skedde . För svensk del är de viktigaste effekterna av Bolognaprocessen därför att examensstrukturen nu förändras som vi behåller och vidareutvecklar grunddragen i det nuvarande systemet. I denna proposition finns förslag om att dela upp den svenska högre utbildningen i tre nivåer: grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå. Detta ersätter dagens indelning i grundläggande högskoleutbildning och forskarutbildning. I normalfallet kommer det att krävas en examen på grundnivå för att kunna antas till ett master- eller magisterprogram, vilket blir en markant förändring jämfört med . Regeringens ambition är att övergången mellan grundnivå och avancerad nivå även skall bidra till en ökad rörlighet nationellt där studenter på ett helt annat sätt än byter lärosäte efter grundexamen. Det är viktigt att slå fast att dessa föränd- ringar inte skall leda till att längre sammanhållna utbildningar som leder Prop. 2004/05:162 till en yrkesexamen delas upp i etapper med examen på varje nivå. och internationellt konkurrenskraftig tvåårig masterexamen införs. Examensbeskrivningarna för samtliga utbildningar kommer att ändras enligt gemensamma principer som ökar internationell jämförbarhet och gör det lättare att utvärdera om en utbildning når uppsatta mål. Kraven på fördjupning som inom dagens generella examina uttrycks i poäng i huvudämne kommer att ersättas med kvalitativa mål för vad studenten skall uppnå. Genom dessa förändringar kommer det svenska utbildningssystemet på centrala punkter att närma sig de mål som satts upp inom Bologna- processen. Doktorsexamen skall även omfatta heltidsstudier. Den som avlagt en masterexamen före forskarutbildningen bör kunna tillgodoräkna sig delar av denna i forskarutbildningen. Ett nytt poängsystem som ansluter till det europeiska ECTS (European ) bör införas efter ytterligare analys. Regeringen avser inte att införa något enhetligt nytt betygssystem. är drivande i det internationella samarbetet om utbildning för hållbar utveckling. stod värd för en internationell konferens om utbildning för hållbar utveckling. Den kommitté som ansvarade för planering av konferensen har presenterat förslag till regeringen om hur arbetet med hållbar utveckling kan stimuleras i utbildningssystemet. Dessa förslag bereds nu i . 4.3Breddad rekrytering rättvis antagning I det globaliserade kunskapssamhället har tillgången till utbildning avgörande betydelse för människors möjlighet att forma sina liv. När människors utbildning och kunskaper får större värde blir det en allt viktigare jämlikhetsfråga att främja utbildningsmöjligheterna för alla människor. Det handlar om hur många och vilka som får tillgång till utbildning. Den sociala snedrekryteringen sjönk genom att universitet och högskolor byggdes ut och att studiestöd infördes. Därefter var situationen oförändrad . Utbildningspolitiken har dock innehållit flera inslag som har syftat till att ge fler tillgång till utbildning och att minska orättvisor i tillgången till utbildning. gav mer än 800 000 personer utbildning på gymnasienivå vilket bidrog till att många personer med kort utbildning fick en möjlighet att läsa vidare på högskolan. Det nya studiestödet som infördes innebar att bidragsdelen har ökat samt att skuldsättningen har minskat. Därmed sänks hindren för den som vill studera i högskolan. har en historiskt sett unik utbyggnad av utbildningen vid universitet och högskolor genomförts. Genom att staten ökat de årliga utgifterna med har antalet högskoleplatser ökats med närmare 100 000. Utbyggnaden har skett över hela landet vilket skapat starka högskolor i varje län. Regeringens långsiktiga mål är att av en årskull skall ha påbörjat en högskoleutbildning . Andelen har fördubblats och är nu Propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) innehöll en samlad politik för breddad rekrytering till den högre utbildningen och lades fram tillsammans med en proposition om lag om lika- behandling av studenter i högskolan (prop. 2001/02:27). I propositionen Den öppna högskolan presenterades en lång rad åtgärder och särskilda resurser riktade till arbetet för en breddad rekrytering. Den förda politiken har varit framgångsrik. Antalet högskolenybörjare från arbetarhem ökar väsentligt mer än från andra grupper. Hälften av alla högskolenybörjare kommer från hem där ingen av föräldrarna har studerat på högskola. Det är alltså möjligt att genom en målinriktad politik öka jämlikheten i utbildningen. finns det fortfarande en påtaglig social snedrekrytering. En betydligt mindre andel av personer med arbetarbakgrund går vidare till universitet och högskolor än i andra grupper. Denna skiktning är särskilt påtaglig vid långa utbildningar med hög status och vid forskar- utbildningen. Rekryteringen till högskolan skiljer sig starkt mellan personer med olika etnisk bakgrund. I vissa grupper går många vidare medan en mycket liten andel personer från andra grupper studerar vid universitet och högskolor. Det är därför angeläget att fortsätta strävan att motverka skillnader i tillgång till utbildning som beror på personers etniska bakgrund. Det är dock viktigt att betona att även bland personer med utländsk bakgrund påverkar den sociala bakgrunden i hög grad vilka som går vidare till en högre utbildning. Prioriteringarna från Den öppna högskolan ligger fast. Arbetet med att motverka den sociala snedrekryteringen är enligt lag en uppgift för universitet och högskolor. Den handlar inte om att driva projekt eller punktvisa insatser utan om hur de som den grund- läggande högskoleutbildningen kostar används. och högskolor utformar information om utbildningar och arbetar med rekrytering, är det angeläget att de på ett genomtänkt vis motverkar snedrekrytering. I propositionen presenteras vissa nya åtgärder men det viktigaste är att universitet och högskolor intensifierar sina insatser för att bredda rekryteringen. Antagningsreglerna till högskoleutbildning skall förändras. Uppgiften är i första ledet att säkerställa att de som börjar en högskoleutbildning har förutsättningar att klara den. Om det finns fler sökande som fyller kraven än det finns utbildningsplatser skall de som har bäst förutsättningar att klara utbildningen antas. Den som har goda förkunskaper har större möjligheter att klara en högskoleutbildning. Därför skall tillträdes- reglerna sända en tydlig signal till gymnasieelever och andra som är intresserade av högskolestudier att det lönar sig att lägga ned kraft på studierna och skaffa sig goda kunskaper. Det gäller att ge gymnasie- eleverna tydlig information om vilka studieval som bäst förbereder för högre utbildning. Så får antagningssystemet en betydelse för utbildnings- systemet långt utanför högskolan. anser många att det lönar sig att välja bort ämnen som anses svåra i gymnasieskolan för att på så sätt få bättre meriter. Dessvärre kan språk och matematik väljas bort på den grunden. Tillsammans med den engelskspråkiga kulturens dominans i världen gör det att alltför få gymnasieelever studerar andra moderna språk. Språk och matematik kan sägas utgöra stora delar av den grund som de olika vetenskaperna bygger på. I den närmare utformningen av urvalsreglerna avser regeringen därför att ge ökad tyngd åt gymnasiestudier i matematik och andra moderna språk än engelska. Det skall löna sig att anstränga sig för att nå goda kunskaper som är viktiga för fortsatta högskolestudier. Erfarenhet och forskning visar att meriter i form av betyg och högskoleprov tillhör de urvalsinstrument som bäst visar studenternas förutsättningar att klara en utbildning. Dessutom har de fördelen att vara enkelt och rättvist jämförbara. Därför skall betyg och högskoleprov alltjämt vara grunden för urvalet till högskolan. pågår en utveckling av högskoleprov inriktade mot utbildningar på ett visst område som regeringen följer med intresse. I många andra länder finns en tradition att universitet och högskolor på ett annat sätt än i kan forma sammansättningen av den studentgrupp som skall börja. I krävdes tidigare tillstånd från för att få använda andra urvalsmetoder än de centralt reglerade. Sedan höstterminen 2003 har universitet och högskolor haft rätt att själva fatta beslut om att till högst en tiondel av platserna välja urvalsinstrument. vidgas den möjligheten till högst som den urvalsgrunden får ett vidare syfte. Lärosäten skall kunna utforma lokala prov, premiera relevant arbetslivserfarenhet eller ta hänsyn till andra för utbildningen sakliga omständigheter. Avsikten med förändringen är att universitet och högskolor skall få större lokala möjligheter att forma urvalsregler som kan möta de behov som finns för en viss utbildning eller som bättre tar hänsyn till de förutsättningar vissa studenter har i fråga om förkunskaper och erfarenheter. De erfarenheter som vunnits inom området visar på goda resultat. Det måste dock understrykas att denna regel inte skall användas för att ge förtur för sökande från vissa grupper eller med viss bakgrund. Arbetet för att motverka social och etnisk snedrekrytering och för att minska sned könsfördelning på en utbildning är en högt prioriterad uppgift. Antagningssystemets grundprincip är dock att vara rättvist och behandla sökande lika. Därför är det först vid situationer där sökande har lik- värdiga meriter som exempelvis kön kan komma in som en faktor vid antagningen. Någon kvotering, i betydelsen att vissa platser reserveras för sökande från en viss grupp eller med en viss bakgrund, kan därför inte tillåtas. Internationalisering av högre utbildning Universitet och högskolor har en lång tradition av internationella kontakter och vetenskapliga utbyten med lärare och forskare i andra länder. Det är dock först under som international- iseringen har kommit att nå fler och större grupper inom högre utbildning. Internationaliseringsbegreppet har efter hand kommit att förändras och vidgas. var det främst mobilitet som betonades. omfattar begreppet alla aktiviteter som tillför utbildningen en internationell dimension. Internationalisering av högre utbildning hänger framför allt samman med globalisering av ekonomi, arbetsmarknad, ökad internationell rörlighet bland människor samt ett ökat internationellt inslag i många yrken. Globaliseringen skapar nya möjligheter, men också en skarpare konkurrens. I denna utveckling måste stärka sin ställning genom att konkurrera med kunskap, kompetens, kreativitet och kvalitet. ökar efterfrågan på utbildning. Alla antaganden om fram- tidens studentströmmar pekar på att antalet människor i världen som genomgår högre utbildning i sina hemländer eller i utlandet kommer att öka. Detta har i många länder skapat ett intresse för att erbjuda utbildning till utländska studenter vilket i sin tur lett till en växande global utbild- ningsmarknad. Ett viktigt skäl för internationalisering av den högre utbildningen är att den bidrar till utbildningens kvalitet. Studenter, doktorander, forskare och lärare från andra länder eller med internationella erfarenheter är en tillgång för utbildnings- och forskningsmiljöernas utveckling och kvalitet. Det internationella samarbetet kan bidra till nya perspektiv och infallsvinklar i den högre utbildningen. När den svenska högre utbild- ningen jämförs med andra länders utbildningar innebär detta en kvalitetsprövning av utbildningen. Ett annat viktigt skäl är att internationalisering av den högre utbildningen bidrar till att främja förståelsen och respekten för andra syn- sätt, kulturer och traditioner samt till internationell solidaritet. är många av de avgörande livsfrågorna av global natur och kan endast lösas genom internationell samverkan. Det är därför nödvändigt att för studierna relevanta internationella frågor är integrerade i utbildningen. har internationaliseringen och det europeiska samarbetet kring högre utbildning fått allt större betydelse för utformningen av högskolepolitiken och därmed även högskolans hela verksamhet. Inom EU har utbildningspolitiken tydligt blivit en del i arbetet för en hållbar ekonomisk tillväxt, fler arbetstillfällen och en ökad social samman- hållning. är det dock i första hand den s.k. Bolognaprocessen som har lett till gemensamma europeiska mål för och ståndpunkter i fråga om den högre utbildningen. Bolognaprocessen handlar bl.a. om hur de europeiska ländernas utbildningssystem skall bli tydliga och mer jämförbara och hur länderna därmed kan skapa förutsättningar för såväl mobilitet som internationellt samarbete och kontakter i andra former. Det är viktigt att betona att internationaliseringen av den högre Prop. 2004/05:162 utbildningen inte får innebära en likriktning av utbildningarna. sättning för svensk utbildnings attraktivitet i förhållande till andra länders utbildningar är att vi kan erbjuda en profil och ett innehåll i utbildningen som är konkurrenskraftigt, har hög kvalitet och är unikt. Detta kräver såväl strukturell anpassning som profilering och kvalitetshöjning av den svenska högre utbildningen. För att ytterligare öppna den högre utbildningen mot omvärlden och stärka internationaliseringen krävs såväl övergripande strategier som konkreta åtgärder. I denna proposition presenterar regeringen därför både en strategi för internationalisering av den högre utbildningen (detta kapitel) och konkreta åtgärder för att främja en fortsatt international- isering av det som i kapitel 6 benämns utbildning på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå. Flera av åtgärderna berör utbildnings- och examensstrukturen, vilken behandlas i kapitel 6. 5.2Tidigare nationella initiativ för internationalisering och vidtogs åtgärder för en starkare internationalisering av den svenska högskolan. Strävandena motiverades av både hänsyn till den svenska industrins internationella konkurrenskraft och viljan att främja solidaritet med länder och kulturer i den icke-industrialiserade världen. Framför allt studenterna hade ett starkt engagemang för stöd till utvecklingsländerna. tillsatte dåvarande () en internationaliseringsutredning om motiv och mål för en ökad inter- nationalisering på den högre utbildningens område. Utredningen presenterade sin slutrapport (Utbildningens internationalisering, 21, 1974). Rapporten kan ses som en startpunkt för ett mer strukturerat arbete med internationalisering av den högre utbildningen i . UKÄ:s rapport innehöll den första samlade analysen och kart- läggningen av behoven av samt målen för en internationaliserad utbildning. I UKÄ:s utredning gjordes det gällande att en internationaliserad utbildning skulle skapa global öppenhet, medvetenhet och handlings- beredskap samt förståelse och respekt för andra folk och kulturer. Ett breddat perspektiv skulle vara ett led i universitetens strävan att ge studenterna ett allsidigt, kritiskt och värdemedvetet sätt att tänka och angripa problem. För att kunna kommunicera framgångsrikt över kultur- gränser betonades vikten av språkkunskaper. I utredningen framhölls också att utbildningen så långt möjligt borde vara jämförbar och konkurrenskraftig med andra länders utbildning. Ett av internationaliseringsutredningens förslag var att inrätta särskilda anslag för lärosätenas internationella verksamhet. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) tog fasta på utredningens förslag och avsatte särskilda medel för att t.ex. göra det möjligt för studenter och lärare att studera eller undervisa vid utländska lärosäten. ställdes som villkor för dessa medel att högskolorna upprättade särskilda planer för integrationen av internationalisering i utbildningen. toningen på att se internationaliseringen som en del i den ordinarie undervisningen, i stället för som något extra, var en viktig signal som bidrog till bilden av internationalisering som en kvalitetsfaktor. UHÄ:s särskilda medel för internationalisering upphörde sedermera, och lärosätena fick därefter själva besluta vilka medel som skulle avsättas för internationaliseringsarbetet inom ramen för de ordinarie anslagen till universitet och högskolor. Med anledning av regeringens proposition om utbildning och forskning inom högskolan m.m. (prop. 1976/77:59) föreskrevs högskolelag (1977:218) som ett allmänt mål för utbildningen att den skulle främja förståelsen för andra länder och för internationella förhållanden. I nämnda proposition anförde regeringen att international- isering bör vara ett av de mål som är vägledande inom hela utbildnings- systemet. I nuvarande bestämmelser i 1 kap. 5 § högskolelagen (1992:1434) finns samma mål föreskrivet, dock med ändringen att hög- skolorna i sin verksamhet, och inte bara i utbildningen, bör främja för- ståelsen för andra länder och internationella förhållanden. Erkännande och tillgodoräknande av utbildning har länge ansetts centralt för att främja internationell mobilitet. fattade 1975 ett beslut om nordisk tentamensgiltighet som innebar att godkända tentamensprov i ett nordiskt land skall ha giltighet i ett annat nordiskt land. tillkom en nordisk överenskommelse om ömse- sidigt erkännande av examina (). Med anledning av detta infördes i den då gällande högskoleförordningen (1977:263) en be- stämmelse om att studerande, som vid universitet eller motsvarande läro- anstalt i , , eller gått igenom viss utbild- ning med godkänt resultat, hade rätt att tillgodoräkna sig detta för motsvarande grundläggande högskoleutbildning i . tydliggjordes rätten att tillgodoräkna sig utlandsstudier efter det att ratificerat och konvention om erkännande av bevis avseende högre utbildning i , den s.k. Lissabon- konventionen. En student som har gått igenom viss grundläggande högskoleutbildning med godkänt resultat har enligt 6 kap. 12 § högskole- förordningen (1993:100) rätt att tillgodoräkna sig detta för högskole- utbildning vid en annan högskola. Detsamma gäller för annan utbildning i eller utbildning hos den som är part i Lissabonkonventionen. Studenten har också enligt 6 kap. 13 § högskoleförordningen rätt att tillgodoräkna sig annan utbildning än som avses i 6 kap. 12 §. togs ett avgörande steg för att främja den inter- nationella mobiliteten, när ett nytt studiemedelssystem trädde i kraft efter regeringens förslag i propositionen om studiemedel (prop. 1987/88:116, bet. SfU 1987/88:26, rskr. 1987/88:329). Möjligheten att ta med sig studiestöd vid studier utomlands utvidgades. En sådan möjlighet fanns inom . Förutsättningen var att utbildningen skulle hålla en kvalitet som i stort sett var jämförbar med den svenska utbild- ningen. Möjligheten att ta med sig studiestödet utomlands ledde till en dramatisk ökning av antalet utlandsstuderande. De flesta studenter arrangerade sina egna utlandsstudier, men ett ökande antal deltog också i större utbytesprogram. Det största utbytesprogrammet inom högre utbildning, EU- programmet , blev tillgängligt för svenska studenter . Inträdet i Erasmusprogrammet hade en stark effekt på international- I synnerhet för de mindre högskolorna innebar detta nya Prop. 2004/05:162 erfarenheter av internationellt samarbete. I många fall upprättades inter- nationella sekretariat på högskolorna. Likaså introducerades många engelskspråkiga kurser. Denna utveckling förstärktes ytterligare i och med undertecknande av (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) och det därpå följande inträdet i Europeiska unionen 1995, då alla unionens utbildningsprogram öppnades för ett svenskt deltagande. En annan viktig utveckling har varit det ökade samarbetet över , främst med de baltiska länderna, men också med nordvästra och inom bl.a. det så kallade Baltic 21-samarbetet. Statliga medel har finansierat en uppbyggnad av utbildningskapaciteten inom och ett utökat samarbete med denna region. Regeringen har också tagit initiativ till att stärka svenska lärosätens samarbete med länder utanför vårt närområde och EU. För att stimulera samarbetet med universitet i utvecklingsländer skapade regeringen programmet . Programmet har expanderat kraftigt efter starten. Dock utgör utbytet med utvecklingsländer fortfarande en begränsad del av universitets och högskolors internationella samarbete. I propositionen Den öppna högskolan (prop. 2001/02:15) slog regeringen fast målsättningen att universitet och högskolor bör inter- nationaliseras i ökad utsträckning. Den internationella rörligheten bland studenter, doktorander, lärare och annan personal inom högskolan bör öka liksom inflödet av utländska studenter. Regeringen angav också att uppdragsutbildning kan vara ett instrument för att öka antalet utländska studenter i den svenska högre utbildningen. I propositionen aviserades även vissa åtgärder för att främja en ökad internationalisering, bl. a. att skulle få i uppdrag att etablera ett samrådsorgan för samordning av informations- och marknadsföringsinsatser i syfte att öka kunskapen om och intresset för som utbildningsland. Även i departementspromemorian Innovativa - en strategi för tillväxt genom förnyelse (Ds 2004:36) betonades att de svenska lärosätena behöver profilera sig tydligare samt utveckla samverkan och arbets- fördelning sinsemellan för att öka sin attraktionskraft för internationella forskare och studenter. förordnades en projektgrupp inom Utbildnings- departementet med uppdrag att se över vissa examensfrågor i högskolan (dnr U2002/1944/DK). Uppdraget innebar bl.a. att utreda och analysera konsekvenserna för av vissa delar i Bolognaprocessen. Projekt- gruppens del- och slutrapport har remissbehandlats och de ligger till grund för flera av förslagen och bedömningarna i denna proposition. 5.3Det internationella samarbetet inom högre utbildning Det alltmer intensiva europeiska samarbetet inom högre utbildning sker både inom ramen för befintliga organisationer såsom EU och Europa- rådet och i nya, mer informella strukturer. utvecklas samarbetet såväl mellan länderna i vår absoluta närhet, de nordiska länderna och länderna runt , som mellan och länder i Samarbetet i och med Utbildning har alltid haft en central plats inom det nordiska samarbetet. om ömsesidigt erkännande av examina har funnits . Avtalet ersattes 2004 med Nordisk deklaration om erkännande av bevis avseende högre utbildning. Deklarationen bygger på Lissabon- konventionen, vilken beskrivs i avsnitt 5.3.4, och skall fungera som ett verktyg för ett fördjupat samarbete om ömsesidigt erkännande inom högre utbildning i . införde en särskild stipendieordning, Nordplus, med syfte att stödja utbytesverksamhet för studenter, lärare och administrativ personal. För att ytterligare öka den nordiska rörligheten undertecknade de nordiska utbildningsministrarna en överenskommelse om tillträde till högre utbildning som innebär att studenterna skall kunna söka till högskoleutbildning på lika villkor i samtliga nordiska länder. inrättades Nordplus Nabo, ett program för att främja nätverksbyggande och utbyten mellan , de baltiska staterna samt nordvästra och Nordplus Språk, ett tvärgående program för att stärka den nordiska språkgemenskapen. Ett nordiskt samarbete finns också mellan de nordiska ländernas , Nordic Forestry, Network (NOVA). Tyngden i NOVA-samarbetet ligger på kurser på masternivå. Inom finns dessutom NorFA (nordisk forskeruddannelseakademi) med syfte att utveckla och stödja samarbets- aktiviteter med tonvikt på forskarutbildning och forskarrörlighet. NorFA ingår numera i NordForsk, ett nordiskt forskningsorgan som upprättades . NordForsk ansvarar för nordiskt samarbete inom forskning och forskarutbildning. Ett relativt nytt program är Visbyprogrammet, som syftar till att stimulera utbyten och nätverksbyggande i . Programmet, som administreras av (), stödjer projekt och nätverk mellan lärosäten i och i de baltiska länderna, nord- västra , och samt utbyte av studenter, forskare, lärare och administrativ personal. SI ansvarar också för ytterligare ett antal stipendieprogram som ger svenska studenter möjlig- het att studera eller genomföra fältstudier utomlands. SI finansierar även utländska studenters studier i .