prop · GS03163 · 2005-05-31 00:00:00 — Utredningens förslag och bedömning: Överensstämmer med reger- Remissinstanserna: Har inte något att erinra mot utredningens förslag Prop. 2004/05:163 och bedömning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt nuvarande regler skall väljarna i varje röstningslokal ha tillgång till valsedlar med parti- och valbeteckning (partivalsedlar) för varje parti som vid något av de två senaste riksdagsvalen har fått av rösterna i hela landet. Som utredningen framhållit innebär detta att lokala partier som enbart kandiderar i de lokala valen själva får svara för att väljarna har tillgång till partiernas valsedlar i den kommun eller det landsting där de kandide- rar, oavsett hur många procent av rösterna i kommunen eller partierna har fått. Regeringen delar utredningens bedömning att detta inte är en rimlig ordning. bör därför svara för att väljarna på alla röstmottag- ningsställen i kommunen har tillgång till partivalsedlar även för dessa partier om de har fått ett inte obetydligt väljarstöd. Ett sådant väljarstöd bör, som utredningen funnit, anses ha uppnåtts om partiet i fråga är re- presenterat i landstings- eller kommunfullmäktige. Bestämmelsen i 9 kap. 12 § vallagen att valadministrationen vid val till skall svara för att väljarna i varje röstningslokal har tillgång till inte bara partivalsedlar utan också valsedlar med parti- och valbeteckning samt uppgifter om kandidater (namnvalsedlar), om partiet deltar med endast en valsedel, har kommit till på initiativ av Valmyndig- heten. En förutsättning för en sådan ordning var enligt att varje parti deltar med endast en namnvalsedel (prop. Enligt vad utredningen redovisat gäller denna förutsättning fortfarande. Utredningen anser därför att det inte finns några förutsättningar hos val- administrationen för att kunna svara för att väljarna på varje röstmottag- ningsställe har tillgång till samtliga valsedlar för partier som deltar med fler än en namnvalsedel i valet. Regeringen gör inte någon annan be- dömning i denna del. Slutligen har utredningen föreslagit att den nuvarande begränsningen i 9 kap. 12 § tredje stycket vallagen att partierna på röstmottagningsställen som inrättats av utlandsmyndigheter bara får lägga ut partivalsedlar skall tas bort. Regeringen ansluter sig till detta förslag. 12Proportionaliteten vid val till kommunfull- mäktige Regeringens bedömning: Det bör inte ske någon ändring av nu- varande regler, som innebär att det inte finns vare sig utjämningsman- dat eller procentspärr vid val till kommunfullmäktige. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har ställt sig bakom eller inte haft något att invända mot utredningens bedömning. uni- versitet, samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden, anser att valkretsin- delningen i de kommunala valen bör avskaffas och att en småpartispärr, Prop. 2004/05:163 om den införs, bör vara generell. Skälen för regeringens bedömning: Som utredningen redovisat är diskussionen om proportionaliteten vid valen till kommunfullmäktige långt ifrån ny. Frågan har behandlats av bl.a. vallagskommitté, demokratiutredning och vallagskommitté, men någon bredare uppslutning kring en ändring av de nuvarande bestämmelserna har aldrig uppnåtts. Inte heller vallagskommitté har ansett att det bör ske någon förändring. Regeringen gör för sin del ingen annan bedömning när det gäller förutsättningarna för en justering av proportionaliteten vid valen till kommunfullmäktige. Som utredningen framhållit bör det i detta sammanhang erinras om det uppdrag som har och som bl.a. innefattar att göra en utvärdering av hela valsystemet, inklusive frågor om proportionalitet och småpartispärr (dir. 2004:96). I den mån det finns förutsättningar för en ändrad syn på frågan om proportionaliteten vid valen till kommun- fullmäktige kan denna således tas om hand inom ramen för den utred- ningens arbete. författningsutredning föreslog att det skulle införas ett system där de partier som vill ställa upp i val måste anmäla detta före valet (SOU 2001:99). Utredningen bedömde att det inte är möjligt att införa ett sådant system utan att ändra partibegreppet i reger- ingsformen. Förutom ändringar i vallagen föreslog utredningen därför också en justering av 3 kap. 7 § regeringsformen. I korthet innebär för- slaget års författningsutredning följande. Endast de partier som har gjort en förhandsanmälan får delta i fördel- ningen av mandat. Därigenom får väljarna möjlighet att bilda sig en upp- fattning om vilka partier och kandidater som ställer upp i valet. Det ger också ett effektivt skydd mot ofrivillig kandidatur. Härigenom befästs också valsystemets grundläggande funktion, att valresultatet bör kunna påverkas endast av röster på partier som eftersträvar representation i den församling som valet avser. Partier som redan är representerade i en vald församling skall dock inte behöva anmäla sitt deltagande i kommande val till den församlingen eller till andra församlingar på underliggande nivåer. Samtliga kandidater till valet eller valen måste dock alltid anmälas. För riksdagsvalet skall anmälan kunna ske fram april/maj valåret. Samma anmälningsfrist skall också gälla för landstings- och kommunvalen för partier som redan är representerade i fullmäktige. Övriga partier i kommunvalen skall kunna göra en förhandsanmälan ända fram till en månad före valdagen, i vissa fall ända fram före valdagen. En förhandsanmälan om deltagande i val måste stödjas av ett visst an- Prop. 2004/05:163 tal röstberättigade. Principen att mandat fördelas mellan på förhand anmälda partier skall slås fast i 3 kap. 7 § regeringsformen. Den nuvarande definitionen av parti i samma paragraf utgår. Endast partier som uppfyller kraven för juridisk person skall kunna göra en anmälan. Förslaget års författningsutredning fick inte ett odelat posi- tivt mottagande från remissinstanserna. I flera fall framfördes synpunkter på den lagtekniska utformningen. Dessa avsåg bl.a. det förhållandet att de föreslagna tidsfristerna för anmälan delvis är olika beroende på vilket val anmälan avser och att förslaget saknar en uttrycklig bestämmelse om att ett parti måste vara en juridisk person för att få anmäla sitt deltagande i ett val. Eftersom vallagskommitté haft i uppdrag att utarbeta förslag till en helt ny vallag, har den även varit oförhindrad att på nytt överväga frågan om införande av offentliga valförberedelser. Regeringens bedömning: Offentliga valförberedelser bör inte in- föras. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som har uttalat sig i frågan instämmer i eller har inte något att invända mot utredningens bedömning. i och i län förordar dock att offentliga valförberedelser införs. Skälen för regeringens bedömning: Partibegreppet i 3 kap. 7 § reger- ingsformen godtar varje sammanslutning eller väljargrupp vars namn förekommer på en valsedel. Det gör att även valsedlar med partibeteck- ningar som är påhittade eller oseriösa räknas som giltiga. Vid riksdagsvalet förekom omkring 4 400 valsedlar med på- hittade partibeteckningar. Några närmare siffror val och därefter finns inte. har i rapporten från va- len 2002 (rapport 2003:1) framhållit att den nuvarande möjligheten att kunna låta trycka upp valsedlar till en förhållandevis låg kostnad har utnyttjats av ett antal personer för att trycka upp valsedlar med mer eller mindre seriösa partibeteckningar, ibland för att användas vid val dock utan att eftersträva representation, ibland för andra ändamål än val. Detta har medfört mycket extraarbete för myndigheten. Olägenheter av det slag som nämnts kommer att undanröjas genom åtgärder i enlighet med de bedömningar som redovisats i avsnitt 11.1. Fortsättningsvis kommer beställare av små upplagor av valsedlar att få betala en avgift som direkt är anpassad till de verkliga kostnaderna för den aktuella upplagan. I övrigt anser regeringen att hanteringen av det ringa antal påhittade röster som det trots allt handlar om inte medför några valadministrativa svårigheter av det slaget att enbart detta kan motivera ett så radikalt sys- temskifte som ett införande av offentliga valförberedelser skulle innebä- Till detta kommer att förslaget om offentliga valförberedelser inte in- Prop. 2004/05:163 nebär något fullständigt hinder mot påhittade partier. alls osannolikt att flera av dessa partier, som med regelbundenhet har förekommit vid val under , skulle komma att regi- streras av olika grupperingar med påföljd att väljarna även har möjlighet att avge godkända röster på dem. Det främsta invändningen mot offentliga valförberedelser är emellertid att ett sådan ordning skulle innebära ett principiellt ingrepp i den fria nomineringsrätten som har varit en av grundvalarna i det svenska valsystemet. Vid en avvägning mellan de nackdelar som nämnts och de fördelar ett införande av offentliga valförberedelser i vårt land skulle kunna ha, har utredningen enhälligt stannat för att inte föreslå ett sådant system- skifte. Regeringen ser ingen anledning att göra någon annan bedömning. Regeringens bedömning: Elektroniska röstningsförfaranden bör inte nu införas vid allmänna val. Regeringen förordar lokala försök med elektroniska rådslag och liknande arrangemang i samverkan med den Erfarenheterna från dessa kan sedan läggas till grund för senare ställningstaganden om införande av elektroniskt röstningsförfarande vid allmänna val. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser instämmer i utredning- nämnden, anser att elektronisk röstning inte är önskvärd över huvud ta- i Världen anser att elektronisk röstning sna- rast bör införas. Skälen för regeringens bedömning: Enligt utredningen skall prin- cipen om hemliga val med inslag som förhindrar valfusk ligga till grund också för utformningen av regler för elektroniska röstningsförfaranden. Detta innebär att väljarna bör rösta i det offentliga rummet, dvs. lokaler eller på andra röstmottagningsställen. Vidare innebär det att val- administrationen måste kunna kontrollera att alla väljare kan rösta i hem- lighet och utan otillbörlig påverkan och att principen en väljareen röst Det bör enligt utredningen därför inte införas någon möjlighet att rösta elektroniskt utanför det offentliga rummet. faranden bör i princip endast genomföras i miljöer som står under kon- troll av valadministrationen. Utredningen gör bedömningen att elektroniska röstningsförfaranden i allmänna val inte bör införas innan säkerheten i systemet fullt ut kan ga- ranteras och därmed väljarnas förtroende för detta vidmakthållas. utredningens mening bör det därför först genomföras försök med elek- tronisk röstning som avser annat än allmänna val. Mot denna bakgrund har utredningen inte lagt fram något förslag till regler som gör det möjligt att rösta elektroniskt i allmänna val. förordar utredningen att det genomförs försök med elektronisk röstning Prop. 2004/05:163 på nivå. Försöken bör genomföras i samverkan med den cen- trala valmyndigheten för att säkerställa att erfarenheterna tas om hand och att en nationell kunskapsbank byggs upp på området. Regeringen delar utredningens bedömning att det inte nu finns något underlag för att införa möjligheter till elektroniska röstningsförfaranden vid allmänna val. Frågan om att införa sådana förfaranden bör anstå till dess det finns tillräckliga erfarenheter av användning av elektroniska förfaranden vid lokala rådslag eller andra liknande aktiviteter där de sä- kerhets- och demokratiaspekter som aktualiseras vid ett val har kunnat bli föremål för en noggrann prövning och utvärdering. Kommunala rådslag, opinionsundersökningar och liknande arrange- mang kan genomföras elektroniskt. Så har också skett i flera fall, bl.a. i , och . För att möjliggöra elektronisk röst- ning vid lokala folkomröstningar krävs dock ändringar i lagen (1994:692) om kommunala folkomröstningar. Av den lagen framgår nämligen bl.a. att omröstning skall ske med användning av röstsedlar. Regleringen ansluter således till vad som gäller vid allmänna val. I den mån det aktualiseras önskemål om att vid lokala folkomröstningar an- vända elektroniska röstningsförfaranden, är regeringen emellertid beredd att ta de initiativ till lagstiftningsåtgärder som behövs för att göra detta möjligt. En given utgångspunkt för en sådan försöksverksamhet måste vara att säkerheten är minst lika hög som vid traditionella val och att det inte finns någon risk för att väljarnas valhemlighet äventyras. 15.1Genomförande av extra val till Enligt 3 kap. 4 § regeringsformen får regeringen förordna om extra val till mellan ordinarie val. Extra val skall hållas inom tre måna- der efter förordnandet. Valdag är den söndag som regeringen bestämmer (1 kap. 11 § vallagen). Tidsfristen i regeringsformen är angiven som en maximitid. Andra tidsfrister t.ex. för förtidsröstning, utsändning av röstkort m.m. finns i vallagen. Vid extra val är en del av dessa tidsfrister kortare än vid ordina- rie val för att göra det möjligt att genomföra extra val till inom en betydligt än den i regeringsformen angivna maximitiden. Poströstning får således ske från och med den tionde dagen före val- dagen till och med valdagen (11 kap. 2 § vallagen). Särskild röstmottag- ning vid sjukhus etc. får anordnas från och med den sjunde dagen före valdagen till och med valdagen (12 kap. 5 § vallagen). Hos utlandsmyn- digheterna får röstmottagningen börja tidigast den tjugonde dagen före valdagen (13 kap. 2 § vallagen). En budröst som lämnas i vallokal, på ett särskilt röstmottagningsställe eller på ett postkontor får göras i ordning tidigast före valdagen och en budröst som lämnas hos en ut- landsmyndighet får göras i ordning tidigast före valdagen (14 kap. 11 § vallagen). Ett ytterkuvert för brevröst får göras i ordning Prop. 2004/05:163 tidigast före valdagen (6 § brevröstningslagen). Det har varit en målsättning att valmyndigheterna skall ha be- redskap så att extra val kan anordnas efter förordnandet. Bakgrunden till detta finns i betänkande Folk- styrelsens villkor (SOU 1987:6). Kommittén ansåg att om institutet extra val skulle ha den avsedda funktionen att snabbt lösa en parlamentarisk krissituation, var det nödvändigt att förkorta tiden mellan beslutet om extra val och själva valet. Målsättningen hade dittills varit att ett extra val skulle kunna genomföras inom . Enligt kommitténs uppfatt- ning borde det dock vara möjligt att anordna ett extra val efter beslutet. Detta förutsatte att partiernas nomineringsprocedur måste genomföras med större skyndsamhet än vad som tidigare hade förutsatts och att tidsfristerna för utsändande av röstkort, fartygsröstning, utlands- röstning och poströstning förkortades (a. bet. s. 127 ff.). Sådana förkort- ningar genomfördes också (se tidsfristerna ovan). målsättning byggde bl.a. på att röst- mottagningen på fartyg börjar före valdagen, att partiernas no- mineringar avslutas före valdagen, att röstkort sänds ut dagar före valdagen och att poströstningen inleds före valda- gen. Förutom den inledningsvis nämnda bestämmelsen i regeringsformen om en maximitid finns det inga föreskrifter om tidsgränser för genomfö- rande av extra val. Frågan är om några sådana föreskrifter nu bör införas. Regeringens bedömning: Det går inte att ange någon generell tid för hur snabbt extra val till kan hållas. Detta får i stället be- stämmas i det konkreta fallet. Om extra val skall kunna genomföras med full respekt för de demokratiska principerna och med iakttagande av rättssäkerhetens krav, kan det behövas mer än de som är nuvarande riktmärke. måste beaktas behovet av att snabbt kunna undanröja det parlamentariskt osäkra läge som föranlett det ex- tra valet. När tidpunkten för valet skall bestämmas måste det ske en avvägning mellan dessa olika intressen. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , samhällsvetenskapliga fa- kultetsnämnden, anser att en minimitid för valkampanj vid utlysande av extraval till bör skrivas in i vallagen. Skälen för regeringens bedömning: Det parlamentariskt osäkra läge som uppstår efter ett förordnande om extra val gör att det är angeläget att valet kan genomföras . måste gängse de- mokratiska principer respekteras. Likaså skall rättssäkerhetens krav iakt- tas. Det finns därför anledning att särskilt peka på de förändringar i valför- farandet som skett sedan kom fram till att det borde vara möjligt att anordna ett extra val från beslutet. framställs det en ny röstlängd inför varje val. är också mer omfattande än den var . Då var antalet röstberättigade utlandssvenskar ca 20 000 personer, vilket skall jämföras med dagens antal på omkring 110 000 personer. Omkring 13 000 röster lämnades mot dagens ca 40 000. Möjligheterna till brevröstning var ock- så starkt begränsade. Vidare fanns det inte något krav på att få ut val- material till alla utlandsboende. Det allmänna kravet på att få ut väljarin- formation utöver röstkort har också ökat. Översättningar till flera språk, information till väljare med skilda funktionshinder är också exempel på särskilda informationsinsatser som tillkommit, liksom kravet på informa- tion i olika medier. Härtill kommer också genomförda huvudmanna- skapsförändringar av olika slag, som medfört att valorganisationen på ett helt annat sätt än tidigare måste avsätta tid för att få fram lämpliga loka- ler för röstmottagning. pekade på att en förkortning av tiden från beslutet om extra val till genomförandet av valet från 50 givetvis innebar att en del väljare skulle få svårare att utöva sin rösträtt. Likaså skulle det uppstå svårigheter för partierna i nomineringarna, vilket i sin tur kunde leda till sena leveranser av valsedlar till förtidsröstningen. menade kommittén att man kunde räkna med att partier och valmyndigheter haft möjlighet att förbereda det extra valet under en nå- got eftersom ett extra val knappast kommer som en fullständig överraskning. Detta gäller givetvis även . Men med beaktande av övriga förändringar i valförfarandet innebär detta en ännu hårdare press för de politiska partierna och myndigheterna att i alla situationer klara att genomföra ett extra val . Å andra sidan måste beaktas de avvägningar som ligger bakom Folk- styrelsekommitténs bedömning. Det är från demokratisk utgångspunkt angeläget att ett parlamentariskt osäkert läge kan undanröjas så snabbt som möjligt. Sammantaget är det, som utredningen också konstaterat, knappast möj- ligt att i förväg genom författning eller på annat vis sätta upp en abso- lut tidsgräns för genomförande av extra val. Hur snabbt detta kan ske bör i stället avgöras utifrån de specifika förhållanden som gäller när det be- stäms att ett sådant val skall hållas. Det är naturligt att detta sker i dialog med . Allmänt sett framstår det som rimligt att utgå från att om ett extra val skall kunna genomföras med full respekt för de demokratiska principerna och med iakttagande av rättssäkerhetens krav, finns det mycket som talar för att det kan behövas . Situationen kan dock vara sådan att det ändå är nödvändigt att genomföra valet . Konsekvens- erna av ett sådant ställningstagande måste då redovisas utförligt. Det för- utsätter i varje fall att valmyndigheterna generellt har en grundläggande beredskap för att ett extra val skall kunna genomföras inom den angivna tidsramen. Detta gäller inte minst kommunerna, som kommer att ha hela det lokala ansvaret för genomförande av val. Slutligen vill regeringen betona att det är uteslutet att, som föreslagit, i lag reglera längden av eller andra inslag i partier- nas valkampanjer. Detta är helt och hållet partiernas egna angelägenhet- er. Vad som kan regleras är när röstning kan pågå och vilka andra tids- gränser som gäller för valadministrationens åtgärder i samband med val. Villkor för registrering av partibeteckning Regeringens förslag: Det nuvarande villkoret i vallagen att ett parti som är en underavdelning av en politisk sammanslutning inte kan få sin partibeckning registrerad slopas. Ett parti som redan är representerat i landstings- eller kommunfull- mäktige behöver inte dokumentera stöd av ett visst antal personer för att få sin partibeteckning registrerad för val dit. Motsvarande bestäm- melse gäller redan för val till . Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har motsatt sig förslaget. anser att partier som redan är företrädda i landstings- eller kommunfullmäktige inte skall behöva förete dokumenterat stöd av väljare för att få registrera sin partibeteckning för val dit. Skälen för regeringens förslag: Som villkor för registrering av parti- beteckning gäller bl.a. att det parti som söker registrering inte är en un- deravdelning av en politisk sammanslutning (se 5 kap. 6 § första styck- et 2 i den nuvarande vallagen). Utredningen har prövat om detta villkor numera fyller någon funktion och besvarat denna fråga nekande. Det är enligt utredningen en naturlig utgångspunkt att varje reglering av partiernas organisation och arbets- former kan utgöra ett ingrepp i yttrande- och föreningsfriheten och därför inte heller är önskvärd. Utredningen har inte sett något skäl till varför inte partierna själva skall kunna avgöra denna fråga, och har därför för- ordat att det aktuella villkoret för registrering av partibeteckning utgår. Regeringen gör inte någon annan bedömning än utredningen i denna del och anser därför att utredningens förslag skall genomföras. Enligt 5 kap. 6 § i den nuvarande vallagen gäller som krav för registre- ring av partibeteckning bl.a. följande. En ansökan om registrering för val till skall ha ett dokumenterat stöd av minst 1 500 personer som har rösträtt i hela landet, om inte partiet redan är representerat i riksda- gen. En ansökan om registrering för val till landstings- eller kommun- fullmäktige skall ha ett dokumenterat stöd av minst 100 respektive 50 personer som har rösträtt i det landsting eller den kommun som ansökan gäller. Utredningen har föreslagit att dessa regler skall tas in i den nya val- lagen (se 2 kap. 3 § i förslaget). anser emellertid att kra- vet på ett dokumenterat stöd inte bör uppställas i något av de nu aktuella fallen, om partiet i fråga redan är representerat i den berörda beslutande församlingen. Regeringen anser att denna synpunkt har fog för sig och att den nya lagen därför bör ges det innehåll som myndigheten förordat i denna del. 15.3Rätten att kandidera i flera valkretsar vid riksdags- valet Regeringens bedömning: Det finns inte nu skäl att lagstifta mot kan- didatur i fler än en valkrets vid val till . Utgångspunkten måste vara att partierna vid sina nomineringar tar rimlig hänsyn till väljarnas behov av tydlighet beträffande kandidaturerna och effekterna av personvalet. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har gjort någon annan be- dömning än utredningen. Skälen för regeringens bedömning: Om en kandidat tar plats i mer än en valkrets skall kandidaten i första hand tilldelas mandatet i den val- krets där han eller hon har den största andelen personröster i förhållande till partiets röster i valkretsen, om platsen tillsatts enligt personröstnings- reglerna, eller, i andra hand, i den valkrets där han eller hon har det störs- ta jämförelsetalet, om platsen tillsatts enligt heltalsmetoden. Kandidaten skall då ersättas av någon annan i den (eller de) valkretsar där kandidaten inte tagit plats. Den som i stället skall ta platsen är i första hand den kan- didat som har den högsta andelen personröster och ännu inte tagit plats och i andra hand den första lediga kandidaten på den lista som har fått flest antal röster av de listor som gällde för den ursprungligt valde leda- moten. Om mandat i flera valkretsar blir lediga tillsätts de ett efter ett, efter storleken på i första hand andelen personröster och i andra hand jämförelsetalen i valkretsarna. Det nu beskrivna förfarandet kallas dubbelvalsavveckling.