prop · GT0357 · 2005-12-21 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2005/06:57 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redovisar regeringen sin Asienpolitik inom ett antal viktiga områden som demokrati och mänskliga rättigheter, handel och investeringar, utvecklingssamarbete, miljö, forskning och utbildning, folkrörelser och gränsöverskridande nätverk samt kultur, information och Sverigefrämjande. Utgångspunkten är intressen och ansvarstaganden som de kommer till uttryck i vårt internationella agerande, önskan att främja vår välfärd genom sysselsättning och tillväxt samt de egna mål och behov. Målsättningen är fortsatt att skapa varaktiga, fördjupade och ömsesidiga förbindelser. Inledning och slutsatser ..................................................................... växande roll i världen ............................................................ växande roll i världsekonomin................................ växande andel av världens energikonsumtion ...... ökade regionala och globala miljöpåverkan.......... växande säkerhetspolitiska roll ............................. växande roll som biståndsgivare ........................... roll i det regionala och multilaterala samarbetet... i ett framåtblickande perspektiv ............................. Ekonomisk utveckling, handel och direktinvesteringar.... 3.2Millennieutvecklingsmålen och fattigdomsbekämpning ..23 3.4Demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet och Uppföljning av Asienstrategin......................................................... 4.1Ekonomisk utveckling, handel och näringslivsfrämjande 45 Demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet .......... Forskning och högre utbildning........................................ 4.7Samarbete mellan enskilda organisationer och 4.8Kultursamarbete, informationsverksamhet och En svensk Asienpolitik.................................................................... Övergripande målsättningar och prioriteringar................. 5.2Ekonomisk utveckling, handel och näringslivsfrämjande 62 Demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet .......... 5.7Mellanfolkligt samarbete inom utbildning, forskning, folkrörelser och kultur....................................................... 6 bilaterala relationer med länder och ekonomier i ... Bilaga 1 - Förkortningar ........................................................................ Bilaga 2 - FN:s konventioner................................................................. Bilaga 3 Besöksutbyte på hög nivå mellan och maj Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde överlämnade regeringen skrivelsen Framtid med . svensk Asienstrategi inför 2000-talet (Skr. 1998/99:61) till . antog den föreslagna strategin och denna har varit vägledande för regeringens Asienpolitik . ursprungliga Asienstrategin var, Asienkrisen till trots, att som region var av klart växande betydelse och att det var i intresse att bredda och fördjupa relationerna. uppdatering, Framtid med en uppföljning av regeringens Asienstrategi (Ds 2002:24), som lades fram . Ytterligare har förflutit. Utvecklingen i går mycket snabbt, inte minst på det ekonomiska området. Vi har därför funnit det motiverat att göra en ny tillbakablick och uppdatera strategin. Asienstrategin omfattar och länderna österut. ger en bild av växande roll i världen. Kapitel 3 analyserar de senaste tre årens utveckling med avseende på fem huvudteman som behandlas i Asienstrategin (ekonomisk utveckling, fattigdom, miljö, demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet, samt säkerhetspolitisk Det är svårt att dra gränser mellan dessa fem områden och de är alla ömsesidigt beroende av varandra. Vi har dock valt att presentera dem i fem separata avsnitt i enlighet med den ursprungliga Kapitel 4 redogör för åtgärder som genomförts under de med anledning av strategins prioriteringar. presenterar en uppdaterad Asienstrategi för de kommande tre åren. Kapitel 6, slutligen, ger en bild av länder och ekonomier i och bilaterala relationer med dessa. Asienstrategin i ljuset av politik för global utveckling fattade beslut om en svensk politik för global utveckling (PGU) baserad på regeringens proposition Gemensamt politik för global utveckling (prop. 2002/03:122). övergripande målet för politik är att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Alla politikområden ska samverka och bidra till arbetet med att bekämpa fattigdom. Politiken ska vidare präglas av ett rättighetsperspektiv liksom fattiga människors perspektiv på utveckling. Detta innebär att analys, bedömningar och åtgärder ska sätta den enskilda människan och hennes rättigheter i centrum. Politiken för global utveckling innebär att vi i arbetet med bilaterala och regionala frågor i ska identifiera processer och frågor där vi inom olika politikområden kan bidra till målet om en rättvis och hållbar Insatser inom olika politikområden ska komplettera och förstärka varandra och ansträngning ska göras för att undvika att insatser motverkar varandra. Likaså är samverkan över nationsgränser, inte minst inom EU, av vikt för att politiken ska få ordentligt genomslag. Huvudansvaret för enskilda länders utveckling ligger hos respektive påverkas ett lands förutsättningar av andra länders agerande inom en mängd områden. Samstämmigheten mellan olika politikområden ska därför stärkas i syfte att göra den samlade politiken mer utvecklingsfrämjande. Asienstrategin, som täcker flera politikområden, utgör ett tillfälle till en helhetssyn på vår politik gentemot : dels genom möjligheten att säkerställa att vårt agerande inom olika politikområden är förenligt med det övergripande målet om en rättvis och hållbar global utveckling; dels genom att få en översikt över möjligheter till samverkan med andra bilaterala, regionala och multilaterala aktörer. För att arbetet för en rättvis och hållbar utveckling ska leda till resultat räcker det inte att bara agerar på ett samstämmigt sätt för att bidra till minskad fattigdom och en hållbar global utveckling. Politiken för global utveckling är därför också viktig i våra dialoger och kontakter med de rikare länderna i . Genom dialog bör vi försöka påverka deras agerande på olika politikområden och i multilaterala fora och deras finansiella bidrag till utvecklingssamarbetet. Medlemskapet i EU innebär dessutom att vi har ytterligare en viktig plattform att utnyttja för att agera på områden som är prioriterade i våra relationer med . Det ställer krav på att vi verkar för att EU för en politik gentemot där en rättvis och hållbar global utveckling tydliggörs som det övergripande målet. Flertalet av de mål som fastslogs i Asienstrategin känns i hög grad relevanta även i denna uppdatering. Skälen för att fördjupa relationerna med har efter strategins antagande ytterligare förstärkts - världens utveckling under det kommande seklet är nära förbunden med utvecklingen i . De snabba förändringar som sker i flera av regionens länder får tydliga globala konsekvenser. För en liten öppen ekonomi som den svenska innebär det stora möjligheter och utmaningar. Genomgången i kapitel 3 visar tydligt att är en heterogen region. Länder och territorier uppvisar stora skillnader i bl.a. politiska och ekonomiska system och utvecklingsnivåer. Regionen rymmer såväl demokratier som enpartistater; såväl världens fattigaste länder som med en högre per capita inkomst än ; såväl världens mest öppna ekonomier som slutna länder, et.c. Av det faktum att inte är en enhet i annat än geografisk mening följer att fördjupade relationer kräver långsiktiga och diversifierade satsningar som omfattar politiska relationer, handels- och investeringsfrämjande, utvecklingssamarbete, miljösamarbete, forskningssamarbete och utbildning, folkrörelse- kontakter, kultursamarbete och information och Sverigefrämjande: 1.Ett tätare och bredare besöksutbyte är ett viktigt led i arbetet med att öka förståelsen för regionen och dess förändringar samt att bredda och fördjupa det ömsesidiga samarbetet med . 2.Regeringen ska verka för att EU:s närvaro i och relationer med regionen fördjupas och att EU blir en aktiv och engagerad partner. Regeringen ska inom EU driva större samordning och sammanhållning för att med kraft driva målen inom demokrati, mänskliga rättigheter, handel, miljö, hälsa och säkerhetspolitik gentemot länder i . 3.Samstämmigheten mellan olika politikområden ska stärkas i syfte att göra den samlade politiken mer utvecklingsfrämjande. Genom PGU stärks förslagen om ökad samordning och samstämmighet mellan olika politikområden, ökad givarsamordning och harmonisering och ökad uppslutning kring ländernas egna prioriteringar. 4.De förslag som lyftes fram på det ekonomiska området i uppföljningen känns fortsatt relevanta. betydelse i världsekonomin fortsätter att öka vilket understryker vikten av att och EU verkar för att utveckla de ekonomiska förbindelserna med regionen som helhet. 5.Det finns ett behov av att fortsatt stödja de asiatiska utvecklingsländernas reformarbete och fortsatta integrering i den globala ekonomin. Att utvecklingsländerna kan tillgodogöra sig de möjligheter världshandeln ger är en av regeringens högst prioriterade mål på den handelspolitiska dagordningen. 6.De förslag som rör fattigdomsbekämpning i den förra uppdateringen äger fortsatt giltighet. Även om merparten av länderna i ser ut att uppnå det första millennieutvecklingsmålet om halverad fattigdom till 2015 lever majoriteten av världens fattiga i , och ett antal länder har problem med att klara övriga millennieutvecklingsmål. 7.Regeringen kommer i sitt samarbete med länderna i även fortsättningsvis att ge hög prioritet åt mänskliga rättigheter och demokratifrågor. Arbetet syftar till att stödja och förstärka den långsiktiga trend som kan skönjas i mot ökad demokratisering och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. 8.Miljöfrågorna kommer att kräva fortsatt fokus . måste agera genom alla de kanaler som finns till vårt förfogande. Genomslaget för miljörelaterade insatser förstärks dessutom om man kan finna en kombination med stöd på global, regional och lokal nivå. 9.De förslag som formulerades på det säkerhetspolitiska området i uppföljningen är än mer relevanta. Regeringen finner det angeläget att engagera sig och EU än starkare på detta område, bilateralt liksom genom samarbete inom regionala och internationella organ. 10.I måste vi fortsätta att överväga hur vi ännu bättre ska tillvarata det mellanfolkliga samarbetet med inom högre utbildning, forskning, folkrörelser och kultur i en värld där den asiatiska kontinenten får allt större betydelse. växande roll i världen Utvecklingen i världen under det kommande seklet kommer att vara nära förbunden med utvecklingen i . Det gäller grundläggande internationella förhållanden som fred och säkerhet, klimatförändringar, demokrati och respekten för mänskliga rättigheter, ekonomisk och social utveckling, energiefterfrågan och stabiliteten i världsekonomin. Det gäller även möjligheter att genom FN, EU och andra multilaterala institutioner hantera gemensamma utmaningar i syfte att åstadkomma globalt hållbar utveckling. Detta konstaterades redan i den första Asienstrategin. Utvecklingen som gått visar ännu tydligare betydelse för världens utveckling. vikt har ökat i alla dessa sammanhang, en trend som kommer att fortsätta. Vi har därför valt att ägna ett särskilt kapitel åt att belysa växande roll i världen. 2.1Asiens växande roll i världsekonomin Den snabba utvecklingen i har inneburit att de asiatiska ekonomierna nu spelar en betydande roll i världsekonomin. Fyra av världens elva största ekonomier finns i : , , och . En tillväxt som vida överstiger det globala genomsnittet har inneburit en snabbt växande andel av världsekonomin. svarar för av världens BNP. Det är fortfarande en mindre andel än (som svarar för ) men motsvarar euroområdets storlek. dominerar av världsekonomin. andel är , medan trots sin stora folkmängd motsvarande en femtedel av världens befolkning endast svarar för av världsekonomin. intar en särställning med regionens största och världens näst största ekonomi, motsvarande av världens BNP. Det är nästan större än regionens näst största ekonomi, . ekonomi är även större än övriga sammantaget. höga tillväxt medför dock att andel ökar snabbt, från av världens BNP 2004. Flera år av låg tillväxt i har å andra sidan inneburit att andel krympt. Uttryckt i köpkraftsjusterade termer motsvarar andel av världens BNP en tredjedel, med , och som världens andra, tredje och fjärde största ekonomier (efter ). I många är det exportsektorn som drivit den höga tillväxten. Till följd av höga tillväxtsiffror för både export och import ökar andel av världshandeln snabbt. svarar för en fjärdedel av världens export. Det är en mindre andel än EU, men mer än så stor andel som . utmärker sig med en snabbt växande andel, medan andel däremot minskat. andel har ökat från 1990 till 2004 medan andel minskat från 1990 till 2004. kommer redan i början av att vara världens största exportnation, enligt . ekonomier är också betydande importörer, med nästan en fjärdedel av världens totala import. är både den tredje största exportören och importören i världen. är dessutom en attraktiv marknad för utländska direkt- investeringar. roll som värdland för utländska direktinvesteringar är dock betydligt mindre än regionens vikt i världshandeln. Inflödet motsvarade av flödet i världen . svarade för och drygt en procent. Utflödet från ekonomier motsvarade , varav kom från . De kinesiska investeringarna i utlandet har inte varit omfattande i jämförelse. Enligt kommer detta dock att ändras och bli världens femte största källa till utländska investeringar . Viktiga drivkrafter för snabba integration i världsekonomin De främsta drivkrafterna för snabba integration i världsekonomin utgörs av omvärldens (främst ) ökade importefterfrågan från samt naturligtvis ländernas egen liberaliseringar som resulterat i ökad integrering i världsekonomin. har spelat en stor roll för regionens tillväxt genom stora underskott i de bilaterala handelsrelationerna med ekonomier som , , , och . Efter att etablerade normala handelsrelationer med har också dragit stor nytta av den amerikanska efterfrågan. dominans medför dock en viss osäkerhet, då den amerikanska ekonomins stagnation och dubbla underskott statsbudget och handelsbalans kan komma att tvinga fram ändringar från den amerikanska sidan. Detta skulle ha mycket långtgående konsekvenser för de asiatiska ekonomierna, då det sannolikt skulle innebära både lägre exportintäkter och växelkursförluster på de stora mängder av amerikanska statspapper som hålls av asiatiska investerare. De har också visat en beredvillighet att integreras i världsekonomin, och har i stort anammat en ekonomisk filosofi som bygger på öppenhet och marknadsorientering. T.ex. har efter 1979 låtit sig inspireras av andra lyckade exempel i (och lärt av tidigare dåliga erfarenheter av inåtvända strategier) för att genomföra omfattande reformer. Trots att en dylik förändring av den ekonomiska politiken innebär omställningskostnader och slitningar inom landet, har det funnits en beredskap att acceptera riskerna. Denna pragmatism och viljan att lära från andras och egna erfarenheter skiljer från t.ex. . Det är svårt att hitta de absoluta orsakerna till viljan att ta efter framgångsrika förebilder; möjligtvis kan konfucianismens betoning av lärande och föredömen spela en roll i sammanhanget. Det är värt att notera att viljan att lära av andra länders erfarenheter inte är en ny egenskap: redan den japanska industrialiseringen visar på framgångsrika tidiga exempel på detta. Drivkrafter för internationell handel och direktinvesteringar Samma faktorer som bidragit till de integration i världsekonomin förklarar också mycket av tillväxten i utrikeshandel och Givet att de flesta anammat en utvecklingsmodell som bygger på exportdriven tillväxt har de också genomfört reformer som skapat förutsättningar för ökad utrikeshandel. Förutom gradvis handelsliberalisering har dessa reformer ofta omfattat en liberalisering av det finansiella systemet, stöd till utvecklingen av den privata sektorn och utveckling av exportfrämjande institutioner (marknadsinformation, kvalitetskontroll etc.), utbildningssatsningar, en växelkurspolitik som gynnat export och åtgärder för att uppmuntra inflöden av direktinvesteringar. Kombinationen av dessa reformsteg och den rikliga tillgången på relativt välutbildad och billig arbetskraft har skapat mycket starka konkurrensfördelar i de flesta arbetsintensiva industrier. De länder som ligger längst fram i denna process har också visat en stark förmåga att uppgradera sina komparativa fördelar i takt med den ökning av lönekostnaderna som följer av utvecklingen. Den tekniska utvecklingen har också gynnat regionens integration med omvärlden. Bland annat har spridningen av utländska direktinvesteringar varit starkt beroende av förbättrad informationsteknologi och låga transportkostnader för internationell handel. Tillsammans med de framsteg som gjorts inom ramarna för och har dessa tekniska framsteg gjort det möjligt att dela upp industrins produktions- processer i olika komponenter som kunnat lokaliseras till olika länder: detta är grunden till den snabba tillväxten i utländska direktinvesteringar . De har varit attraktiva för utländska direkt- investeringar tack vare sin kombination av låga lönekostnader och relativt hög utbildning och arbetsproduktivitet. I de allra flesta länderna i regionen har utländska multinationella företag agerat både på den lokala marknaden och på exportmarknaden. För att framgångsrikt bedriva sin verksamhet har de i de allra flesta fall haft ett intresse av ökad liberalisering och öppenhet. har de bidragit till uppkomsten av inhemska intressegrupper med liknande mål. Förutom den positiva effekt som de utländska direktinvesteringarna haft på den tekniska utvecklingen i är det därför också viktigt att betona deras roll för den ekonomiska politiken. Deras verksamhet har på ett permanent sätt påverkat den politiska strukturen och skapat lokala aktörer som har ett eget intresse i fortsatt integration. Medan forskningen noggrant påvisat effekterna av utländska direktinvesteringar på lokal teknologi och produktivitet är detta ett område som rönt mindre uppmärksamhet, men resultaten av de få studier som gjorts är tydliga och intressanta. De minst utvecklade länderna ökar sin integrering i världsekonomin är långt ifrån en homogen region. Även om andel av världsekonomin och världshandeln ökat snabbt finns det fortfarande flera mycket fattiga länder i regionen. Bland de länder i världen som klassificeras som minst utvecklade länder (MUL) återfinns fortfarande flera i : , , , , , och . Dessa länder har en per capita-inkomst som understiger och en marginell roll i Även spelar en mycket marginell roll, även om landet har en högre per capita-inkomst och inte klassas som MUL. Denna grupp är generellt mindre integrerad i världsekonomin. De potentiella vinsterna av en ökad utrikeshandel är därför mycket stora, bl.a. genom att länderna trots små hemmamarknader kan utnyttja stordriftsfördelar, möta konkurrens utifrån och få tillgång till ny teknologi. Det är därför positivt att de asiatiska MUL, med undantag av , uppvisat en mycket hög både export- och importtillväxt . är enligt numera den mest öppna av världens MUL. 2004 anslöt sig och till WTO. De blev därmed de första länderna ur MUL-gruppen som blev medlemmar . har inlett förhandlingar om medlemskap. De globala effekterna av utveckling Studier av effekterna av snabba utveckling visar att effekterna på den globala ekonomin som helhet är positiva, medan effekterna skiljer sig mellan länder och sektorer. De dynamiska effekterna, bl.a. högre produktivitetstillväxt och bättre resursallokering, är svåra att mäta, men är ofta störst på . Drivkrafter för detta är bl.a. ökad konkurrens som driver fram reformer i och andra länder. Vinsterna för industri- länder utgörs av import av billiga arbetsintensiva importvaror och ökad efterfrågan på kunskapsintensiva exportvaror. Exporten av kunskaps- intensiva varor till väntas fortsätta växa kraftigt. stora export av arbetsintensiva tillverkningsvaror leder till lägre relativpris på världsmarknaden, vilket gynnar länder som är nettoimportörer av dessa varor. Vinsterna för utvecklingsländer består främst av ökade exportmöjlig- heter till av både råvaror och tillverkningsvaror för sammansättning i . Förlorare är utvecklingsländer som i likhet med har relativt god tillgång till lågutbildad arbetskraft och som handlar lite med men konkurrerar på samma marknader. De riskerar att möta lägre priser och efterfrågan på sina exportvaror. För att undvika förluster måste de öka flexibiliteten genom strukturella reformer och öka sin egen integration i världsekonomin. ökade importefterfrågan innebär ökade relativpriser på varor importerade till . Detta märks tydligt på råvaror som aluminium, stål, koppar och bomull. Förlorare är därför också länder som är nettoimportörer av dessa råvaror vars relativpris drivs upp av den ökade kinesiska efterfrågan. Det stora flödet av utländska direktinvesteringar till har inneburit vinster för bl.a. genom att möjliggöra den snabba exporttillväxten, samt för utländska investerare genom möjligheten till diversifiering och vinster. En debatt pågår emellertid alltjämt om outsourcing (d.v.s. att företag köper insatsvaror och tjänster utifrån som tidigare producerades inom företaget) från industriländer till låglöneländer, däribland . Flera studier visar att även om outsourcing ger upphov till omställningskostnader i industriländer, särskilt för lågutbildade, så är en sådan specialisering och strukturomvandling i grunden positiv för vår tillväxt. och de globala kapitalobalanserna har tillväxtekonomierna globalt varit nettoexportörer av kapital. Detta är en viktig del i de s.k. globala obalanserna. De asiatiska tillväxtekonomierna, inte minst , spelar en framträdande roll för att förklara det övergripande fenomenet. För tillväxtekonomierna som grupp globalt har bytesbalansen gjort en mycket tydlig trendmässig omsväng- ning, från ett sammantaget bytesbalansunderskott om 93 miljarder US- dollar 1996 till ett överskott på . Av det totala överskottet 2004 härrörde från asiatiska tillväxtekonomier. , åren efter bl.a. Asienkrisen, spelade förändringar i privata kapitalflöden till och från tillväxtekonomier en viktig roll för att förklara ländernas omsvängning från nettoimportör till nettoexportör av kapital. har drivkrafterna förändrats. Huvudorsaken bedöms nu främst vara den valutareserv- uppbyggnad som fortgått i många tillväxtekonomier med det bakom- liggande syftet att undvika växelkursappreciering och därmed stimulera exporttillväxt. I fokus här är vars utvecklingsstrategi till stor del baseras på exportledd tillväxt, för vilken växelkursen är betydelsefull. har dessutom mycket kortsiktigt kapital, vad som ofta kallas hot money, strömmat in till flera , inte minst till . Inflödet bedöms delvis vara motiverat av spekulation på en appreciering av asiatiska växelkurser, och har bemötts med ökade interveneringar från monetära myndigheter. Dessa flöden kan också delvis ses som ett resultat av att internationella investerare i allt högre grad sökt hög avkastning på mindre utvecklade marknader. Detta är i sin tur en effekt av en extremt låg internationell räntenivå. Därutöver torde fortsatta brister i investeringsklimatet, såsom osäkra ägandeförhållanden och korruption, och svagheter i de lokala finans- marknadernas funktionssätt i många av länderna vara viktiga faktorer som verkar återhållande på finansiella flöden till tillväxtekonomierna. Detta påverkar också inhemska investerare. Många tillväxtekonomier lider till exempel brist på finansiella intermediärer som kan se till att nationellt sparande kommer till effektiv användning i det egna landet. Ett sådant tydligt exempel är . Signaler från de , inte minst från , tyder förvisso på rörelse mot ökad valutakursflexibilitet, vilket bör innebära avtagande reservuppbyggnad.