prop · GT0340 · 2005-10-27 00:00:00 — Detta gäller inte om kapitalvinsten skall tas upp som överskott av passiv näringsverksamhet enligt 49 a kap. Om en andel övergår till en ny ägare genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt, tar förvärvaren över den tidigare ägarens sparade lättnadsutrymme. Om en andel avyttras genom ett andelsbyte och villkoren i 48 a kap. för framskjuten beskattning är uppfyllda, skall sparat lättnadsutrymme som hänför sig till de avyttrade andelarna fördelas på de mottagna andelarna. Om de mottagna andelarna hänför sig till ett företag som är marknadsnoterat, skall det sparade lättnadsutrymmet läggas till anskaffningsutgiften vid beräkning av omkostnadsbeloppet för de mottagna andelarna. Är andelarna i det marknadsnoterade företaget kvalificerade, skall i stället det sparade lättnadsutrymmet beaktas när kapitalvinsten fördelas enligt 57 kap. 2123 §§. Ett företag anses marknadsnoterat om någon andel i företaget är marknadsnoterad. 4.I de fall beräkning av gränsbelopp skall ske enligt 57 kap. 18 § för beskattningsåren 20012005 skall vid tillämpning av 57 kap. 25 § i stället för x kronor, gälla y kronor, z kronor, u kronor, v kronor och w kronor. De krav som ställs för att beräkna löneunderlag i 57 kap. 28 §, skall inte gälla dessa år. 5.För andel som innehafts vid utgången av gäller följande vid överlåtelse under . Om andelsägaren begär det skall som sparat gränsbelopp vid ingången till , anses ett gränsbelopp beräknat på grundval av förhållandena under beskatt- ningsåren 20012005 enligt följande. För andel som innehafts längre än sedan ingången av , skall beräkningen utgå från det faktiska sparade gränsbeloppet vid ingången av detta år. Det sparade gränsbeloppet vid ingången av beräknas enligt de regler som gäller . Statslåneräntan skall dock vara den som gällt under respektive beskattningsår. Vid tillämpning av 57 kap. 25 § skall i stället för x kronor de belopp som anges i punkt 4 gälla. Det krav för att beräkna löneunderlag som ställs i 57 kap. 28 § skall inte gälla vid beräkning för beskattningsåren 20012005. Löneunderlaget skall beräknas på grundval av ersättning som ingår i underlaget för beräkning av avgifter enligt 2 kap. socialavgiftslagen (2000:980) eller skatt enligt 1 §lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och som före beskattningsåret lämnats till arbetstagarna i företaget och i dess dotterföretag. Motsvarande ersättning som utbetalats till arbetstagare i utlandet inräknas också om arbetstagaren är bosatt i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 6.Vid överlåtelse under gäller vad som sägs i punkt 5 för ett gränsbelopp beräknat på grundval av förhållandena under beskattningsåren 20022005. För andel som innehafts längre än sedan ingången av , skall beräkningen utgå från det faktiska sparade gränsbeloppet vid ingången av detta år. Det sparade gränsbeloppet vid ingången av beräknas enligt de regler som gäller , förutom vad som anges i punkt 5 om statslåneränta och löneunderlag. 7.Vid överlåtelse under gäller vad som sägs i punkt 5 för ett gränsbelopp beräknat på grundval av förhållandena under beskattningsåren 20032005. För andel som innehafts längre än sedan ingången av , skall beräkningen utgå från det faktiska sparade gränsbeloppet vid ingången av detta år. Det sparade gränsbeloppet vid ingången av beräknas enligt de regler som gäller , förutom vad som anges i punkt 5 om statslåneränta och löneunderlag. 8.Vid överlåtelse under gäller vad som sägs i punkt 5 för ett gränsbelopp beräknat på grundval av förhållandena under beskattningsåren 20042005. För andel som innehafts längre än sedan ingången av , skall beräkningen utgå från det faktiska sparade gränsbeloppet vid ingången av detta år. gränsbeloppet vid ingången av beräknas enligt de regler som gäller , förutom vad som anges i punkt 5 om statslåneränta och löneunderlag. Vid överlåtelse under gäller vad som sägs i punkt 5 för ett gränsbelopp beräknat på grundval av förhållandena under För andel som innehafts längre än sedan ingången av , skall beräkningen utgå från det faktiska sparade gränsbeloppet vid ingången av detta år. gränsbeloppet vid ingången av beräknas enligt de regler som gällt , förutom vad som anges i punkt 5 om statslåneränta och löneunderlag. 2005/06:40 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i socialavgiftslagen (2000:980) Härigenom föreslås att 2 kap. 2830 §§ samt 3 kap. 18 och 19 §§ socialavgiftslagen (2000:980) skall upphöra att gälla vid utgången av . Denna lag träder i kraft . De upphävda bestämmelserna i 2 kap. 2830 §§ tillämpas fortfarande på arbets- givaravgifter som belöper på tid före ikraftträdandet. De upphävda bestämmelserna i 3 kap. 18 och 19 §§ tillämpas fortfarande på beskattningsår som börjat före utgången av . 2005/06:40 Bilaga 2 Förslag till lag om upphävande av lagen (1997:323) om förmögenhetsskatt. Härigenom föreskrivs att lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt skall upphöra att gälla vid utgången av . Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 2005/06:40 Bilaga 2 Förslag till lag om upphävande av lagen (2004:126) om skattereduktion för förmögenhetsskatt Härigenom föreskrivs att lagen (2004:126) om skattereduktion för förmögenhetsskatt skall upphöra att gälla vid utgången av . Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om slutlig skatt enligt taxering 2005/06:40 Bilaga 2 Författningsförslag det begränsade alternativförslaget Förslaget medför endast ändringar i inkomstskattelagen (1999:1229) och återges endast i de delar det skiljer sig från vårt huvudförslag om ändring av denna lag. Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229)23 dels att 43 kap. 416 §§ och 57 kap. 11 a § skall upphöra att gälla, dels att nuvarande 43 kap. 2 § skall betecknas 3 §, nuvarande 43 kap. 1727 §§ skall betecknas 57 kap. 2939 §§, nuvarande 57 kap. 5 § skall betecknas 6 §, nuvarande 57 kap. 6 § skall betecknas 7 §, nuvarande 57 kap. 6 a § skall betecknas 8 §, nuvarande 57 kap. 11 § skall betecknas 16 §, nuvarande 57 kap. 12 a § skall betecknas 24 §, nuvarande 57 kap. 13 § skall betecknas 40 § samt nuvarande 57 kap. 14 § skall betecknas 41 §. dels att rubrikerna närmast före 43 kap. 17 och 18 §§ skall sättas närmast före 57 kap. 29 och 30 §§, rubrikerna närmast före 57 kap. 7, 10, 12, 13 och 14 §§ skall sättas närmast före 57 kap. 9, 15, 21, 40 och 41 §§, dels att rubrikerna närmast före 43 kap. 19 och 24 §§ skall utgå, dels att 2 kap. 1 §, 43 kap. 12 §§, 48 kap. 20 och 24 §§, 48 a kap. 8 a och 10 §§ samt 57 kap. 1, 2, 4, 5 och 914 §§, nya 43 kap. 3 §, nya 57 kap. 68 §§, 16, 24, 2941 §§ samt rubriken till 57 kap. och rubrikerna före 57 kap. 9, 15 och 21 § skall ha följande lydelse, dels att det skall införas 14 nya paragrafer, 2 kap. 27 a § och 57 kap. 15, 1723 och 2528 §§ samt närmast före 2 kap. 27 a §, 57 kap. 17 och 25 §§ nya rubriker av följande lydelse. I detta kapitel finns bestämmel- ser om att utdelningar och kapital- vinster på andelar i viss utsträck- ning inte skall tas upp. Bestämmelserna gäller utdel- ningar och kapitalvinster på 23 Senaste lydelse av 43 kap. 2 § 2003:224 43 kap. 7 § 2004:1040 43 kap. 8 § 2002:536 43 kap. 12 § 2001:997 43 kap. 15 § 2000:997 57 kap. 6 a § 2000:78 57 kap. 11 a § 2004:1040 57 kap. 12 a § 2002:536 I detta kapitel finns bestämmel- ser om att utdelningar och kapital- vinster på andelar under vissa förutsättningar skall tas upp till fem sjättedelar. aktier i svenska aktiebolag, andelar i svenska ekonomiska föreningar som inte är koopera- andelar i utländska juridiska ningen av den utländska juridiska lag av ett svenskt företag med (nuvarande 1 § andra stycket) ningar och kapitalvinster på tas upp till fem sjättedelar på aktier i svenska aktiebolag, aktier i svenska aktiebolag, andelar i svenska ekonomiska andelar i svenska ekonomiska föreningar som inte är koopera- föreningar som inte är koopera- andelar i utländska juridiska andelar i utländska juridiska ningen av den utländska juridiska ningen av den utländska juridiska lag av ett svenskt företag med lag av ett svenskt företag med Första stycket tillämpas inte på (nuvarande 2 §) Bestämmelserna tillämpas inte på utdelning från ett företag, om 1.företaget är marknadsnoterat, 2.företaget under det räkenskapsår som beslutet om utdelning avser eller under något av de fyra föregående räkenskapsåren, direkt eller genom dotterföretag, ägt aktier med en röst- eller kapitalandel på eller mer i ett svenskt marknadsnoterat aktiebolag eller en marknadsnoterad utländsk juridisk person, eller 3.företaget är ett privatbostadsföretag. Ett företag anses marknads- noterat om någon andel i företaget är marknadsnoterad. I fråga om marknadsnoterade företag finns bestämmelser i 9 och 10 §§. Ett företag anses marknads- noterat om någon andel i företaget är marknadsnoterad. 2 Senaste lydelse 2003:224 Om det uppstår ett underskott enligt 20 § eller om inte hela kapitalförlusten skall dras av enligt bestämmelserna i 21 eller 23 §, skall av underskottet eller av kapital- förlusten dras av.Kapitalförluster på andelar i svenska aktiebolag och utländska juridiska personer som inte är marknadsnoterade eller kvalifice- rade och som inte dragits av eller föranlett ett underskott enligt 20 § skall dras av till fem sjättedelar av 70 procent.Kapitalförluster på kvalificera- de andelar som inte dragits av eller föranlett ett underskott enligt 20 § skall dras av till två tredje- delar av 70 procent.Kapitalförluster på andra mark- nadsnoterade delägarrätter än sådana som avses i 21 § skall dras av i sin helhet samt kapital- förluster på sådana andelar i svenska aktiebolag och utländska juridiska personer som inte är marknadsnoterade skall dras av till fem sjättdedelar mot skattepliktiga kapitalvinster på tillgångar av dessa två slag.För kvalificerade andelar gäller dock att kapitalförluster är av- dragsgilla till två tredjedelar vid tillämpning av första stycket. 20 §2 Kapitalförluster på andra mark- nadsnoterade delägarrätter än sådana som avses i 21 § samt kapitalförluster på sådana andelar i svenska aktiebolag och utländska juridiska personer som inte är marknadsnoterade skall dras av i sin helhet mot kapitalvinster på sådana tillgångar. 24 §3 Om inte hela kapitalförlusten skall dras av enligt bestämmel- serna i 20, 21 eller 23 §, skall dras av. (nuvarande 43 kap. 14 §) Löneunderlaget är den del av den sammanlagda ersättningen som överstiger ett belopp som motsvarar tio gånger det pris- basbelopp enligt 1 kap. 6 § lagen 2Senaste lydelse 2000:540. Det lönebaserade utrymmet ba- seras på löneunderlaget beräknat enligt 2627 §§. Det lönebaserade utrymmet utgör vid taxe- ring av löneunderlaget (1962:381) om allmän försäkring som gällde året före beskatt- ningsåret. Löneunderlaget för- delas med lika belopp på andelar i företaget. utöver x kronor. Vid och de därpå följande taxeringarna uppgår be- loppet ovan till beloppet för uttryckt i procent, som anger beloppet andra året före taxe- Beloppen fastställs av regeringen före utgången av andra året före taxeringsåret och avrundas nedåt till helt tusental kronor. Det lönebaserade utrymmet för- delas med lika belopp på an- delarna i företaget. (nuvarande lydelse 43 kap 12 §) Löneunderlaget skall beräknas på grundval av ersättning som ingår i underlaget för beräkning av avgifter enligt 2 kap. social- avgiftslagen (2000:980) eller skatt enligt 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster och som före beskattningsåret har lämnats till arbetstagarna i företaget och i dess dotterföretag. Om ersättningen avser arbets- tagare i ett dotterföretag som inte är helägt, skall så stor del av ersättningen räknas med som motsvarar moderföretagets andel av det sammanlagda antalet andelar i dotterföretaget (nuvarande 43 kap. 14 §) Löneunderlaget är den del av Löneunderlaget skall beräknas på grundval av sådan kontant ersättning som hos arbetstagaren skall tas upp i inkomstslaget tjänst och som före beskatt- ningsåret har lämnats till arbets- tagarna i företaget och i dess dotterföretag. Ersättning som ut- betalats till arbetstagare i utlandet inräknas också i löneunderlaget om arbetstagaren är bosatt i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Som kontant ersättning avses vid tillämpning av denna paragraf inte kostnads- ersättning. Om ersättningen avser arbets- tagare i ett dotterföretag som inte är helägt, skall så stor del av ersättningen räknas med som motsvarar moderföretagets andel av det sammanlagda antalet andelar i dotterföretaget. Om ett dotterföretag har ägts under del av det år som löneunderlaget avser skall endast ersättning som utbetalats räknas med. Löneunderlaget är den del av den sammanlagda ersättningen som överstiger ett belopp som motsvarar tio gånger det pris- basbelopp enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde året före beskatt- ningsåret. Löneunderlaget fördelas med lika belopp på andelar i företaget som överstiger ett belopp som motsvarar tio gånger det in- komstbasbelopp enligt 1 kap. 6 § lagen (1998:674) om inkomst- grundad ålderspension som gällde året före beskattningsåret. Förteckning över remissinstanserna (Reformerad ägarbeskattning effektivitet, prevention, legitimitet 3:12) Följande remissinstanser har yttrat sig över Expertgruppens förslag: Hovrätten för , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län, , , Verket för näringslivsutveckling , Juridiska fakultetsstyrelsen vid , , Föreningen , , , , Fastighetsägarna i , , , Föreningen , , , , , Akademikers Centralorganisation och i . Följande remissinstanser har inte svarat eller angett att de avstår från att lämna några synpunkter: Samhällsvetenskapliga fakulteten vid och i . , Föreningen , Fastighetsägarna i och ansluter sig till vad Näringslivets Skattedelegation anfört. Yttrande har dessutom kommit in från arkitekter . Lagförslag (delvis) års företagsskatte- utredning Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 57 kap. 22 § inkomstskattelagen (1999:1229) skall ha följande lydelse. Avyttras en andel som anses kvalificerad enligt 6 § andra stycket eller 6 b § till ett fåmansföretag eller fåmanshan- delsbolag som säljaren eller närstående direkt eller indirekt äger andel i gäller andra eller tredje stycket. På en andel som är kvalificerad enligt 6 § andra stycket skall tjänstebeloppet minskat med kapitalvinst som tagits upp som inkomst av tjänst fördelas på säljarens andelar i det fåmans- företag som direkt eller indirekt förvärvat den kvalificerade andelen. Dessa andelar behandlas fortsättningsvis som andelar som är kvalificerade enligt 6 § andra stycket. På en andel som är kvalificerad enligt 6 b § skall tjänstebeloppet för utdelning minskat med de belopp av utdelning och kapitalvinst som tagits upp som inkomst av tjänst på andelen fördelas på säljarens andelar i det fåmansföretag som direkt eller indirekt förvärvat den kvalificerade andelen. Dessa andelar behandlas fortsättningsvis som andelar som är kvalificerade enligt 6 b §. Tjänstebeloppet tillämpas för såväl utdelning som kapitalvinst. Förteckning över remissinstanserna (Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet SOU 2005:19) Efter remiss har yttranden företagsskatteutredning förslag kommit in från Hovrätten för , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i , , , Verket för näringslivsutveckling , vid , Föreningen , , , , , och . Följande remissinstanser har inte svarat eller angett att de avstår från att lämna synpunkter. , , , i , vid , , , för regelgranskning, , , , , Bokförings- och revisionsbyråers Förbund; , Akademikers Centralorganisation , , och FöretagarFörbundet. , Byggindustrier, Föreningen , och Fastighetsägarna i har hänvisat till ett yttrande från Näringslivets Skattedelegation. Beskattning av kvalificerade andelar i ett icke- proportionellt skattesystem Som en första utgångspunkt gäller att i en teoretisk värld med ett strikt proportionellt skattesystem och utan osäkerhet om utfallet av framtida investeringar skall klyvningsräntan sättas lika med en riskfri ränta. Dessutom skall underlaget vara lika med det av ägaren insatta dubbel- beskattade kapitalet. Därigenom uppnås vid nämnda förutsättningar neutralitet mellan fåmansföretag och aktiebolag med ett spritt ägande. Detta gäller även vid osäkerhet så länge skattessystemet är strikt proportionellt och således behandlar vinster och förluster skattemässigt lika. I ett sådant system är det också principiellt alltid korrekt att beskatta även mycket höga utfall i inkomstslaget tjänst för att uppnå neutralitet. Av neutralitetsskäl är det nödvändigt att beakta att skattesystemet avviker från vad som förutsätts i de teoretiska modeller som ofta används vid analysen av dessa frågor. När vi nu skall föreslå 3:12-regler anpassade till den verklighet som en företagare möter ser vi tre olika typer av företagare framför oss. Med utgångspunkt i de olika typföretagen kan vi bl.a. diskutera när behovet av prevention är som störst. Detta skall ställas mot de skattelättnader vi föreslår för att uppnå samhällsekonomisk neutralitet i ett icke-proportionellt skattesystem. Det första typfallet är en företagare som exempelvis tack vare egen expertkunskap, typ konsulten har hög intjäningsförmåga av eget arbete, där intjäningsförmågan skall ses som den marknadsmässiga ersättning som en extern person kräver för att utföra arbetsuppgiften. Verksamheten bedrivs med en begränsad kapitalinsats och ett fåtal anställda. Vid en god avkastning på kapitalet möter ägarens/konsultens övriga inkomster en hög marginalskatt. Om kapitalet däremot har låg eller negativ avkastning kan ändå denna företagare tillgodogöra sig maximalt kapitalinkomst- beskattade inkomster. Hon minskar helt enkelt sitt högbeskattade löne- uttag. Det betyder att kapitalets underavkastning (dvs. det som under- stiger en efter-skatt-avkastning lika med klyvningsräntan) har ett skatte- mässigt värde som sammanfaller med den höga marginalskatten. För dessa företagare fungerar alltså skattesystemet strikt proportionellt. Det betyder att marginalskatten för både arbets- och kapitalinkomster visserligen är hög, men kapitalförluster kan kvittas mot arbetsinkomster och får därmed motsvarande höga skattevärde skattevärdet av en förlust överensstämmer med skattebelastningen på en vinst. Preventions- effekten är särskilt viktig för denna typföretagare eftersom det är främst denna grupp företagare som har möjligheten att sätta sig på bolag i syfte att undkomma den progressiva tjänsteinkomstbeskattningen. Den strikta proportionaliteten illustreras schematiskt i diagram 2.1, där vi antar en marginalskatt på . För att uppnå samhälls- ekonomisk neutral beskattning under dessa förutsättningar krävs i princip att klyvningsräntan sätts lika med den riskfria räntan och att överskjutande avkastning helt beskattas i inkomstslaget tjänst. Marginalskattesats vid liten variation i totalinkomsten i förhållande till ägarens intjäningsförmåga. Det andra typfallet är en företagare som driver en förhållandevis riskfylld verksamhet med fem till tio anställda och där ägaren har en lägre intjäningsförmåga än i det första fallet, vilket innebär att ägaren inte alltid kan ta ut en hög lön. Ägarens löneuttag varierar i stället beroende på hur verksamheten går. Denna företagare möter en större osäkerhet jämfört med det första typfallet av företagare. Avkastningen från verksamheten ryms i normalfallet inom gränsbeloppet, vilket innebär att den kapitalinkomstbeskattas, och vi tänker oss att verk- samheten medger en ägarlön som normalt understiger brytpunkten för statlig inkomstskatt. Vid goda utfall, däremot, är avkastningen så pass hög att en viss del av avkastningen beskattas med progressiv arbetsinkomstskatt. Dåliga utfall kan, å andra sidan, leda till underskott, som beroende på vilken inkomst den kan kvittas mot har olika skatte- mässigt värde. Till skillnad mot det första fallet möter denna ägare ett skattesystem som inte är strikt proportionellt. Diagram 2.2 illustrerar på ett schablonmässigt sätt avsaknaden av strikt proportionalitet, där företagaren kan tänkas möta en rad olika skattesatser beroende på avkastningen från företaget.24 Marginalskattesats vid stor variation i totalinkomsten i förhållande till ägarens intjäningsförmåga. 24 Exemplet skall endast ses som en illustration som utgår från en viss given arbetsinkomst understigande brytpunkten för statlig inkomstskatt. Arbetsinkomsten ökar vid goda utfall då avkastningen överstiger gränsbeloppet men sjunker inte vid dåliga utfall. , kommunalskatten är och den statliga inkomstskatten är 20 eller 25 Då grundavdraget varierar med inkomsten finns det i praktiken betydligt fler marginalskattesatser än vad som redovisas i diagrammet. Inte heller beaktas skatteuttaget på företagsnivå genom bolagsskatt och uttag av arbetsgivaravgifter (det varierande skatteinnehållet i arbetsgivaravgifterna ger också fler marginalskatter). Den avsaknad av strikt proportionalitet som illustreras i diagram 2.2 har givetvis sin huvudsakliga förklaring i skattesystemets progressivitet och att vinster och förluster inte behandlas skattemässigt lika. Men även i ett sådant skattesystem kan ändå reglerna anses strikt proportionella för vissa företagartypfall företagare med en hög egen intjäningsförmåga, dvs. Alla företagare befinner sig dock inte i denna situation på grund av en lägre intjäningsförmåga, vilket medför att resultatet av verksamheten varierar mer. En orsak till den större variationen (i relation till det av ägaren satsade kapitalet) är att det finns fler anställda. Andra viktiga faktorer är grad av soliditet och grad av likviditet. I praktiken är det inte möjligt att beakta alla relevanta faktorer som därmed bidrar till variationen i resultatet och som påverkar graden av proportionalitet i skattesystemet för olika företagare. Vi har därför valt att använda antalet anställda (lönesumman) som sammanfattande mått. Vi vill dock under- stryka att antalet anställda alltså skall ses som en samlingsfaktor för ett flertal olika faktorer som påverkar variationen i resultatet. För den andra typföretagaren är inte kravet på preventiva regler lika starkt som för den första typföretagaren. I stället finner vi skäl avsaknad av strikt proportionalitet illustrerat i diagram 2.2 att medge skattelättnader för att uppnå neutralitet. Sådana skattelättnader innebär dock en urholkad preventionseffekt för den första typföretagaren, vilket visar på den målkonflikt 3:12-regelverket har att hantera. Den tredje typföretagaren äger ett företag med många anställda, vilket betyder att även denna företagare möter ett icke-proportionellt skatte- system i enlighet med diagram 2.2. Det finns skäl att tro att ju fler antalet anställda är desto större är variationen i resultatet, vilket då skulle innebära ett än större problem med att skattesystemet inte är strikt proportionellt för dessa företagare. Detta beror på att det schablon- mässiga tillägget till den riskfria räntan vilket vi föreslår här nedan och vars syfte är att kompensera för avsaknad av strikt proportionalitet blir alltför grov. Vi återkommer till detta i nästa avsnitt. För den tredje typföretagaren anser vi att kravet på prevention vara av än mindre betydelse än för de två föregående typfallen. Reglerna skall i detta fall i stället säkerställa att inte en alltför stor del av inkomsten kommer att beskattas som inkomst av tjänst. Det är alltså klart att det högre skatteuttaget vid goda utfall inte alltid motsvaras av samma skattelättnad vid dåliga utfall. För att uppnå neutralitet, dvs. balansera icke-proportionaliteten, krävs en eller flera skattelättnader. En lämplig metod är ett tillägg till den riskfria räntan vid bestämmande av klyvningsräntan. Ett tillägg kommer givetvis alla företagare tillgodo eftersom det i praktiken är omöjligt att arbeta med särregler för de olika typföretagarna.