prop · GS031d15 · 2005-01-01 00:00:00 — Anställningsstöd är dock förenat med undanträngningseffekter och det är således viktigt att de arbetslösa som får ta del av allmänt anställningsstöd från 6 månader står långt ifrån arbetsmarknaden och har särskilda behov. Det nya stödet skall gälla till och med . Detta föranleder en ändring i förordningen (1997:1275) om anställningsstöd. Administrationen av interpraktik flyttas från Internationella programkontoret för utbildningsområdet till AMS Administrationen av Interpraktikstipendier flyttas från Internationella programkontoret till AMS . Det främsta skälet till detta är att öka förutsättningarna för att interpraktikstipendierna skall komma den avsedda målgruppen till del. Målgruppen för dessa stipendier är personer som är eller riskerar att bli långtidsarbetslösa. I första hand avses personer med bristfällig utbildningsbakgrund utan större erfarenhet av vistelser, studier eller arbete utomlands. Genom att flytta administrationen av Interpraktik från Internationella programkontoret till AMS kan arbetsförmedlingens kunskap om de sökandes arbetsmarknadssituation användas vid beslut om vem som skall beviljas interpraktik. ges enbart en rekommendation från arbetsförmedlingen om att interpraktik är ett lämpligt program, prioriteringen mellan de sökande görs sedan av Internationella programkontoret. Många deltagare går en förberedande utbildning i arbetsförmedlingens regi innan interpraktiken startar. Både planeringen av och beslut om denna typ av utbildning kommer att underlättas av att AMS beslutar om både eventuell utbildning och interpraktik. Flytten innebär en övergång av verksamhet såsom avses i 6 b § i lagen (1982:80) om anställningsskydd. Förändringen påverkar inte ramen för utgiftsområdet. Regeringen anser att det bör vara en angelägenhet att stödja och stimulera alla ungdomar som saknar en gymnasieutbildning att påbörja och fullfölja en utbildning. Inom varje kommun bör det finnas beredskap att erbjuda vägledning och stöd för de ungdomar som inte på egen hand lyckas ta sig från grund- till gymnasieskolan eller som avbryter gymnasiestudier. I den presenterade ungdomspolitiska propositionen (prop. 2004/05:2 Makt att bestämma rätt till välfärd) har det kommunala uppföljningsansvaret förtydligats för att kommunerna skall hålla sig informerade om vad ungdomar som saknar gymnasieutbildning har för sysselsättning. Det är uppenbart att det kommunala uppföljningsansvaret för ungdomar är viktigt, inte minst för att förbättra den utsatta situation vissa ungdomar befinner sig i. -bör det, inom ramen för det arbetsmarknadspolitiska programmet arbetspraktik, införas en ny arbetsmarknadspolitisk insats, prova-på-plat- ser, för personer som saknar eller har begränsad erfarenhet av svenskt arbetsliv. In- satsen bör kunna innebära nya möjligheter för i första hand många invandrare, men även för andra personer med begränsad erfarenhet av svensk arbetsmarknad. -Om en anvisning till arbetspraktik inte leder till arbete för individen, bör det vara ett krav att praktikanordnaren utfärdar ett intyg rörande praktikperiodens omfattning och innehåll. -AMS bör få i uppdrag att efter samråd med de centrala organisationerna på arbetsmarknaden och Valideringsdelegationen genomföra en satsning på arbetsplatsförlagd bedömning av yrkeskompetens. Uppdraget och samrådet med de centrala organisationerna på arbetsmarknaden bör även omfatta införandet av den nya insatsen prova-på- platser. Skälen för regeringens bedömning: Det behövs fortsatta ansträngningar för att anpassa den generella arbetsmarknadspolitiska verksamheten till individen, oavsett etnisk eller kulturell bakgrund. Tillräckliga personalresurser måste också fortsättningsvis tillförsäkras arbetsförmedlingarna i de mest utsatta storstadsområdena. De medel som avsatts för personalförstärkningar syftande till att särskilt stärka ställningen på arbetsmarknaden för personer med utländsk bakgrund kommer att finnas kvar också 2005. I detta sammanhang är metodutveckling viktig. Erfarenheterna från den pågående försöksverksamheten med arbetsplatsintroduktion för vissa invandrare måste tas till vara i den ordinarie verksamheten. Det gäller också erfarenheter från den metodutveckling som sker inom ramen för den Europeiska socialfondens mål 3 och gemenskapsinitiativet Equal. Samverkan under den nyinvandrades första tid i mellan i första hand arbetsförmedlingen, kommunerna och behöver ytterligare utvecklas och förbättras. Ar- bete och egen försörjning skall stå i fokus för introduktionen. Ett beredningsarbete pågår inom med inriktning att lämna två propositioner till om nyanländas etablering respektive undervisningen i svenska för invandrare. En viktig del i detta arbete är att förtydliga AMV:s roll och uppdrag som en del i strävan att få till stånd ett snabbare inträde på arbetsmarknaden. Kunskaperna om effekterna av olika integrationsinsatser på arbetsmarknadsområdet bör förbättras. Det finns annars risk för att befintliga resurser inte utnyttjas optimalt. Vikten av att noga följa upp resultaten av vidtagna åtgärder är något som påtalats av EU inom ramen för sysselsättningssamarbetet. Regeringen avser att ta initiativ till åtgärder för att förbättra kunskaperna om effektiviteten av olika integrationsinsatser på arbetsmarknadsområdet när det gäller såväl kvinnors som mäns situation. Arbetet mot etnisk diskriminering på arbetsmarknaden måste drivas vidare på bred front. Arbetsförmedlingen har, inte minst genom sina många kontakter med arbetsgivare, en viktig roll att spela när det gäller att öka kunskapen och medvetenheten om diskriminering och motverka sådan. På AMV i dess helhet ligger också ett ansvar att inom den egna organisationen säkerställa att etnisk diskriminering inte förekommer. Ett viktigt utvecklingsområde är slutligen också samverkan mellan offentliga aktörer och parterna på arbetsmarknaden. Vilka möjligheter och problem arbetsgivarna ser i sammanhanget är av särskild betydelse. överlämnade en arbetsgrupp, med företrädare för och , sin slutrapport, Öppna dörrar Sänkta trösklar (Ds 2004:22). Rapporten innehåller flera gemensamma utgångspunkter och förslag för det vidare arbetet för bättre integration. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 Arbetsgruppen föreslår bl.a. en ny insats, prova-på-platser, inom ramen för det arbetsmarknadspolitiska programmet arbetspraktik, för personer som saknar eller har begränsad erfarenhet av svenskt arbetsliv. Syftet med insatsen skall vara att ge individen en kontakt med arbetslivet så att denne kan visa upp sin kompetens och få ett arbete. Enligt arbetsgruppen bör prova-på-platser normalt erbjudas och kunna sättas in förhållandevis snabbt efter det att individen skrivits in på arbetsförmedlingen. Insatsen bör vidare ligga närmare ett arbete än den arbetspraktik i vägledningssyfte som blivit vanlig, bl.a. inom ramen för aktivitetsgarantin. Samma allmänna regler skall gälla för prova-på-platser som för nuvarande arbetspraktik. Exempelvis skall samråd med den lokala arbetstagarparten ske innan någon anvisas en prova-på-plats hos en arbetsgivare. Arbetsgruppen framhåller att det för en arbetsgivare alltid innebär ett visst risktagande att anställa en person, då det är förenat med ett långsiktigt åtagande. Att anställa personer med utbildning och arbetslivserfarenhet från ett annat land utbildningar och erfarenheter som arbetsgivaren saknar eller har begränsad kunskap om upplevs ofta som ett större risktagande än att anställa en person med utbildning och erfarenhet från . skulle, enligt arbetsgruppen, innebära att risken för arbetsgivaren minskar, genom att denne ges en möjlighet att pröva en persons kunskaper och färdigheter utan vidare förpliktelser. Arbetsgruppen föreslår vidare bl.a. att genom sina medlemsförbund aktivt skall verka för att personer utan eller med begränsad erfarenhet av svenskt arbetsliv erbjuds prova-på-platser eller praktik med lämplig inriktning. och våren har det, parallellt med arbetet i ovan nämnda arbetsgrupp, förts tillväxtsamtal på integrationsområdet med de centrala organisationerna på arbetsmarknaden. Samtalen har resulterat i en avsiktsförklaring mellan regeringen, , och de centrala arbetstagarorganisationerna. I avsiktsförklaringen aviseras bl.a. införande av prova-på-platser som undertecknarna av avsiktsförklaringen gör olika åtaganden i sammanhanget. Regeringen menar att huvudinriktningen i arbetet för en bättre integration i arbetslivet måste vara reguljära arbeten och egen försörjning. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 är det av central betydelse att personer som saknar eller har begränsad erfarenhet av svenskt arbetsliv och har svårt att få fotfäste på arbetsmarknaden, ges möjligheter att få en första kontakt med arbetslivet och visa upp sina kunskaper och sin kompetens. Praktik på en arbetsplats kan i sådana fall vara ett steg på vägen mot ett reguljärt arbete. För att praktik skall upplevas som meningsfull och verkligen fungera som inkörsport i arbetslivet, är det emellertid självfallet viktigt att säkerställa kvaliteten i verksamheten. Det är också viktigt att den erfarenhet som praktiken ger dokumenteras i ett intyg som, om praktiken inte leder till arbete, kan vara ett stöd för individen i det fortsatta sökandet efter ett arbete. Regeringen menar att det är angeläget att ta fasta på den insikt och det intresse som finns hos och övriga centrala organisationer på den svenska arbetsmarknaden när det gäller att skapa ytterligare möjligheter till en första kontakt med arbetslivet för dem som saknar erfarenheter från detta. Regeringen avser mot denna bakgrund att införa en ny arbetsmarknadspolitisk insats, prova- på-platser, inom ramen för det arbetsmarknadspolitiska programmet arbetspraktik. Inriktningen bör vara den som föreslagits i rapporten dörrar Sänkta trösklar (Ds 2004:22). Insatsen bör kunna innebära nya möjligheter för i första hand många invandrare, men även för andra personer som har begränsad erfarenhet av svensk arbetsmarknad. Regeringen avser också, i de fall praktik inom ramen för det arbetsmarknadspolitiska programmet arbetspraktik inte leder till arbete, införa ett generellt krav på praktikanordnaren att utfärda ett intyg rörande praktikperiodens omfattning och innehåll. En förutsättning för att införandet av prova- på-platser skall få önskad effekt, är att det finns arbetsgivare som erbjuder sådana platser med samtycke från berörda fackliga organisationer. Eftersom företagens rekryteringsbehov är en viktig utgångspunkt för den föreslagna insatsen är det också angeläget med aktiva insatser från arbetsförmedlingens sida i form av effektiv matchning och goda och täta företagskontakter. Regeringen avser att ge AMS i uppdrag att säkerställa att insatsen introduceras i samråd med och övriga centrala organisationer på arbetsmarknaden. Regeringen avser vidare, också mot bakgrund av ovan redovisade kontakter med de centrala organisationerna på arbetsmarknaden, att uppdra åt AMS att genomföra en satsning på arbetsplatsförlagd bedömning av yrkeskompetens. Även i detta fall bör samråd ske med och övriga centrala organisationer på arbetsmarknaden liksom också med Valideringsdelegationen. Regeringen avser att avsätta för prova-på-platser och arbetsplatsförlagd bedömning av yrkeskompetens under anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader. Jämställdhet mellan kvinnor och män har länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar integrerat det arbetsmarknadspolitiska jämställdhetsuppdraget i verksamhet och verksamhetsuppföljning i betydligt större utsträckning . Arbetet för att bredda mäns och kvinnors utbildnings- och yrkesval liksom arbetsgivares rekrytering har också intensifierats. På regeringens uppdrag har en särskild utredare undersökt hur könsuppdelningen på arbetsmarknaden förändrats samt analyserat varför den är uppdelad och var hindren för att bryta uppdelningen finns. Utredaren har lämnat betänkandet Den könsuppdelade arbetsmarknaden (SOU 2004:43). I betänkandet konstateras att könsuppdelningen har minskat men att den är påtaglig. Utredaren pekar på att utbildningsinsatserna för ett otraditionellt yrkesval nästan enbart har varit inriktade på flickor och att det främst handlat om att öka deras intresse för teknik och naturvetenskapliga ämnen. Regeringen delar utredningens uppfattning att det är angeläget att nu byta fokus och arbeta för att få fler pojkar och män att söka till flick- och kvinnodominerade utbildningar. Regeringen anser också att det är viktigt att allmänt sett öka intresset för studier bland män med kort utbildning. För att tillgodose framtida arbetskraftsbehov och minska könsuppdelningen på arbetsmarknaden måste mäns intresse för yrken och arbetsområden inom bland annat den sociala sektorn öka. Det är angeläget med åtgärder som påverkar det manliga arbetskraftsutbudet. Regeringen anser att de mekanismer som styr hur kvin- nor och män rekryteras och befordras måste uppmärksammas mer. kommer att, mot bakgrund av det aktuella betänkandet, bjuda in till en konferens om könsuppdelningen på arbetsmarknaden. Re- geringen hoppas att konferensen skall leda till ett fortsatt fokus på insatser på området. Aktivitetsgarantin har funnits . Införandet innebar något helt nytt inom arbetsmarknadspolitiken med krav på den arbetslöse att på heltid delta i olika insatser mot att försörjningen var garanterad till dess att arbete erhölls. Aktivitetsgarantin var inledningsvis föremål för en del kritik främst mot kvaliteten i de insatser som erbjöds. Regeringen har understrukit vikten av att kvalitetsarbetet ges hög prioritet inom AMS. AMS har i samarbete med fram en modell för säkring av kvaliteten i garantin. Verksamheten har granskats utifrån olika utgångspunkter både av AMS och IFAU. En redogörelse av innehåll och slutsatser i dessa granskningsrapporter har lämnats i tidigare budgetpropositioner. Några nya utredningar har inte publicerats . Förändringar har gjorts i regelverket, bl. a. mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits och de resultat som uppnåtts inom aktivitetsgarantin. Regeringen bedömer att en samlad uppföljning och, om möjligt, utvärdering av de fyra årens verksamhet bör göras. En övergripande fråga är vilka slutsatser som kan dras om aktivitetsgarantins effekter på sökintensitet, arbetsutbud och arbetslöshet samt om det finns belägg för och behov av förändringar för att personer med långa arbetslöshetstider och svag förankring på arbetsmarknaden skall få arbete. En viktig fråga är också hur aktivitetsgarantin bidragit till att stärka arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring och minskat rundgången mellan program och öppen arbetslöshet. Regeringen kommer att initiera en sådan samlad uppföljning . Regeringen har beslutat att höja ramen för folkhögskolesatsningen . Regeringen vill understryka vikten av att jobbsökaraktiviteter anordnas . Resultaten efter anställningsstöd har med undantag för det förstärkta stödet för 2-årsin- 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 skrivna förbättrats jämfört med föregående år. Det är en större andel som har arbete efter det att anställningsstödet upphört. Detta har uppnåtts trots en svag efterfrågan på arbetskraft . Den tid för vilken anställningsstöd lämnats till arbetsgivaren understiger genomgående de tider stöd lämnas för respektive stödform enligt förordningen (1997:1275) om anställningsstöd. Detta är särskilt markant för de förstärkta stöden. Enligt förordningen skall stöd när det gäller tidsbegränsade anställningar lämnas för den tid anställningen pågår. En tänkbar förklaring till de mycket korta genomsnittliga tiderna i förstärkt anställningsstöd är att stöden i stor utsträckning kommit att användas för kortare, tillfälliga anställningar, där det redan vid anställningens början stått klart att någon fortsatt anställning inte kan bli aktuell. Även denna typ av anställningar kan vara meriterande och ett steg på väg till en fastare förankring på arbetsmarknaden. Detta är bakgrunden till att regelverket ger utrymme för att anställningsstöd kan lämnas vid olika typer av anställningar, såväl anställningar som gäller tills vidare som för provanställningar och andra kortare anställningar. Anställningsstöden skall lämnas till arbetsgivare i syfte att stimulera anställningar av personer som har svårt att få ett arbete utan stöd. Den uppföljning av deltagarna , som AMS gjort i sin , visar att stöden i vissa avseenden har använts i enlighet med detta syfte. Personer med störst svårigheter på arbetsmarknaden äldre, utomnordiska medborgare, handikappade och personer som saknar eftergymnasial utbildning var väl representerade bland de personer som hade en anställning med anställningsstöd. Däremot har den genomsnittliga arbetslöshetstiden före anställning med anställningsstöd varit oroväckande kort även om den ökat jämfört med . De fyra månaders arbetslöshet som i genomsnitt föregått en anställning med anställningsstöd ligger långt ifrån de som enligt regelverket skall föregå en anställning med förstärkt anställningsstöd. Avsikterna med de möjligheter till undantag från nämnda tidsgränser som regelverket lämnar är att de skall vara just undantag. Mot bakgrund av den fördjupade kartläggning AMS lämnat till regeringen om användningen av de undantagsmöjligheter som finns i reglerna för de arbetsmarknadspolitiska 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 programmen, kommer regeringen att göra vissa förändringar och förtydliganden i förordningen (1997:1275) om anställningsstöd. Den arbetslivsinriktade rehabiliteringen är inne i ett intensivt utvecklingsskede. Vid sidan av det grunduppdrag AMS haft , har behoven av insatser för sjukskrivna medfört flera olika uppdrag från regeringen. Det volymmässigt största att tillsammans med RFV upprätta en gemensam verksamhets- och handlingsplan för rehabiliteringsinsatser i samverkan har inneburit att ytterligare resurser tillförts AMV via sjukpenninganslaget 2003 och 2004. Detta har medfört en personalförstärkning med cirka 400 nya arbetsförmedlare m.fl. inom den arbetslivsinriktade rehabiliteringen, vilket möjliggjort för 12 200 arbetslösa sjukskrivna att ta del av olika rehabiliterande insatser från arbetsförmedling och försäkringskassa och . Resultaten får bedömas som goda. Behoven av insatser för att sjukskrivna skall kunna återgå till arbete är stora. Enligt RFV var 2003 mellan 40 000 och 45 000 av de sjukskrivna arbetslösa, vilket motsvarar av alla pågående sjukfall. Det arbete som bedrivs för arbetslösa sjukskrivna inom ramen för den gemensamma verksamhets- och handlingsplanen skall fortsätta 2005. Regeringen har tidigare påpekat att de tilläggsuppdrag AMS har för sjukskrivna inte får innebära att servicen till andra arbetssökande än sjukskrivna med behov av arbetslivsinriktad rehabilitering försämras. Detta förefaller dock ha skett , då antalet personer inom programmet arbetslivsinriktad rehabilitering minskat betydligt mer än genomsnittet för alla program. minskade antalet programplatser . För den arbetslivsinriktade rehabiliteringen var minskningen . Personalresurserna för grunduppdraget, efter nedgången 2003, har återgått till nivån . Den treåriga utvecklingsverksamhet som bedrivits inom projekt upphör 2004. Det är nu viktigt att erfarenheterna från projektet får en god spridning i hela landet så att arbetslivsinriktad rehabilitering med god innehållslig kvalitet och effektiva samverkansformer får ett brett genomslag. De ytterligare möjligheter till rehabilitering i samverkan som den permanenta lagen om finan- siell samordning ger, bör utnyttjas. Regeringen kommer noga att följa detta arbete. Regeringens mål för Svenska är att myndigheten skall säkerställa ett effektivt och korrekt genomförande av mål 3 och Equal i enlighet med programdokumenten och de målsättningar som där anges. Brister har framkommit i handläggningsrutinerna, inklusive den finansiella kontrollen. () har på regeringens uppdrag analyserat rutinerna vid Svenska och för redovisning och kontroll av mål 3 och Equal. ESV bedömer i sin rapport att det pågående förändringsarbetet inom dessa myndigheter sannolikt kommer att förbättra kvaliteten i förvaltningen av socialfondsmedlen. ESV bedömer emellertid också att orsakerna till uppkomna fel inte enbart kan hänföras till brister i rutinerna, utan även till regleringen av verksamheten i berörda svenska förordningar. ESV föreslår bl.a. att Svenska ESF- rådet får rätt att besluta om utformning av sin organisation och beslutsbefogenheter i mål 3. Denna fråga har också uppmärksammats av i revisionsrapporten . Enligt regeringens mening har omfattande åtgärder vidtagits inom ramen för dels halvtidsöversynen, dels övrigt förändringsarbete vid Svenska och för en förbättrad styrning och kontroll av verksamheten. Regeringen bedömer att dessa åtgärder ger bättre förutsättningar för en kvalitetssäkring av verksamheten, och avser att följa utvecklingen. Mot bakgrund av det som framkommit i bl.a. ESV:s rapport avser regeringen vidare att besluta om en viss förändring av förordningen (2000:1212) med instruktion för Rådet för Europeiska socialfonden i avseende beslutsbefogenheterna i mål 3. Regeringen kan konstatera att antalet anställda som fått lönegarantiersättning verkar ha stabiliserats vid nivå, vilken uppgick till cirka 28 500 personer. Ersättningsnivåerna fortsätter dock att öka. Belastningen på anslaget beräknas uppgå till . Det finns för detta sociala skydd i grunden ett åtagande av staten genom ett EG-direktiv att se till att ett lönegarantisystem finns tillgängligt för arbetstagarna. Det är svårt att bedöma hur utvecklingen utvecklingen hade sett ut inom området om det inte hade funnits någon statlig lö- Regeringen kan förmoda att ett stort antal av dem som varit anställda i företag som gått i konkurs och som haft lön att fordra av sin arbetsgivare, inte hade fått ut något av detta utan en lönegaranti. Det skulle troligen innebära att de som fått del av lönegarantiersättningen hade behövt socialt stöd på annat sätt. Man kan också förmoda att ett antal företag hade försatts i konkurs i ett tidigare läge för att arbetstagarna skulle få större del av sina löner utbetalda. Möjligheten att rekonstruera företag i konkurs skulle även vara sämre utan tillgång till lönegarantiersättning med ytterligare värdeförstöring som följd. Lönegarantin är en del i insolvenshanteringen. Tillsammans med bland annat reglerna om förmånsrätt påverkar förekomsten av en statlig lönegaranti hur såväl företagare som kreditgivare och andra aktörer på marknaden agerar i situationer när ett företag får eller riskerar få ekonomiska problem. Regeringen har i propositionen Nya förmånsrättsregler (prop. 2002/03:49, bet. 2002/03:LU17) och sedermera i lagrådsremissen Lönegaranti vid företagsrekonstruktion, redogjort för kring utformningen av lönegarantin och dess effekter både på företagande och tillväxt samt på statsfinanserna. Regeringen aviserade i budgetpropositionen (prop. 2002/03:1, utg.omr. 13, s. 40) att en utredning skulle tillsättas som skall föreslå en ny modell för lönegarantins finansiering. En utredning var angelägen bl.a. med anledning av Statskontorets rapport om en samlad administration av lönegarantin (1999:20). Uppdraget för utredningen var att utarbeta en modell, som skall leda till en bibehållen eller förbättrad trygghet för arbetstagaren, ökad samhällsekonomisk effektivitet, en bättre fördelning av kostnader och risker mellan företag eller branscher samt en minskad risk för de offentliga finanserna. Staten har ett ansvar för lönegarantin i enlighet med lönegarantidirektivet, men det offentliga åtagandet kan dock se ut på olika sätt. Det finns behov av att närmare studera olika alternativa lösningar. Dessa kan leda till att statens ansvar endast omfattar de delar som inte kan ombesörjas på ett lika bra eller bättre sätt med ett annat system. Utredningen förändrad modell för lönegarantins finansiering, (dir. 2003:98) tillsattes och har efter tilläggsdirektiv redovisat sitt uppdrag 2004 (dir. 2004:23). Utredaren har lämnat ett förslag till en förändrad finansiering av lönegarantin. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 13