prop · GS03152 · 2005-04-27 00:00:00 — Narkotikastrafflagen (1968:64) har bedömts vara väl utformad och några förändringar har därför inte ansetts påkallade beträffande narko- tikabrotten. I och med antagandet av EU:s rambeslut /757 av om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel har det i propositionen om godkännande av rambeslutet (prop. 2003/04:147) dock bedömts som nödvändigt att i narkotikastrafflagen införa ett självständigt brott om hantering av narko- tikaprekursorer, dvs. ämnen som kan användas för framställning av narkotika. Regeringen avser att överlämna ett förslag till lagändringar . Den ökande tillgången på narkotika och ökningen av narkotikabrotten har ökat behovet av rättsutveckling på områden relevanta för narkotikabekämpningen. Det gäller att skapa en modern, effektiv och rättssäker lagstiftning för bekämpningen av brott och därvid inte minst narkotikabrott och narkotikarelaterad brottslighet. Angeläget lagstift- ningsarbete rör bl.a. polisens arbetsmetoder, DNA-teknikens användning i brottsbekämpning, behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet, förverkande, penningtvätt och påföljder för unga. Bland annat föreslås i en proposition utökade möjligheter att förverka avkast- ning från brottsutbyte vilket bland annat kan avse vinster för den som investerar narkotikapengar i någon annan verksamhet. För att nå mål- sättningen med en modern, effektiv och rättssäker lagstiftning måste också den rättsutveckling som initieras av regering och riksdag komp- letteras med fortlöpande arbete med tillämpningsfrågor, praxisskapande och enhetlighet inom och mellan de brottsbekämpande myndigheterna. handlingsplanen gällt har en rad ämnen narkotikaklassi- ficerats genom regeringens beslut. Dessa är 4-metoxi-N-metylamfetamin (PMMA, 4-MMA), 2,5-dimetoxi-4-etyltiofenetylamin (2C-T-2), 2,5-di- metoxi-4-(n)-propyltiofenetylamin (2C-T-7), 4-jodo-2,5-dimetoxifenetyl- amin (2C-I) och 2,4,5-trimetoxiamfetamin (TMA-2). har även substanserna 4-bromo-2,5-dimetoxifenetylamin (2-CB) och amineptin narkotikaklassificerats genom en internationell överens- kommelse som har biträtt. Lagstiftningen om förbud mot vissa hälsofarliga varor står narkotika- lagstiftningen nära och betraktas ibland som en väntlistelag inför en narkotikaklassificering. som handlingsplanen gällt har en rad ämnen klassificerats som hälsofarliga varor av regeringen. Dessa är N-bensylpiperazin, 4-klor-2,5-dimetoxiamfetamin (DOC), 5-metoxi- N, N-dimetyltryptamin (5-MeO-DMT), 5-metoxi-N,N-diisopropyltryp- tamin (5-MeO-DIPT), 5-metoxi-alfametyltryptamin (5-MeO-AMT), 2,5- dimetoxi-4-etylfenetylamin (2C-E), alfa-metyltryptamin (AMT), 2,5- dimetoxi-4-klorfenetylamin (2C-C), 2,5-dimetoxi-4-metylfenetylamin (2C-D), 4-acetoxi-N, N-diisopropyltryptamin (4-AcO-DIPT) och 4- hydroxi-N, N-diisopropyltryptamin (4-HO-DIPT). I proposition 2004/05:127 Vissa lagändringar beträffande hälsofarliga varor och narkotikaprekursorer föreslår regeringen också vissa ändringar i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga ämnen för att möjlig- göra klassificeringar av ämnen med stor, exempelvis industriell, använd- ning som till exempel gammabutyrolakton (GBL) och 1,4-butandiol. Budgetprocessen, myndighetsstyrning och regeringsuppdrag Gemensamt för de styrdokument som regeringen utarbetar för de brotts- bekämpande myndigheterna är att de har angett narkotika- brottsligheten som ett område som skall ägnas särskild uppmärksamhet. I regleringsbreven för och anges att för att förhindra illegal införsel av narkotika skall tullkontroller beträffande narkotikasmuggling ges högsta prioritet samt effektiviseras. För polisens vidkommande innebär regleringsbrevet för att nar- kotikabrottsligheten ges en framskjuten position genom t.ex. särredo- visning både när det gäller det brottsförebyggande arbetet och när det gäller utredning och lagföring. I regleringsbrevet för åklagarorganisationen () anges också återkommande att man genom fortsatt verksamhetsutveck- ling skall säkerställa att åklagarnas brottsbekämpning effektiviseras främst när det gäller bl.a. narkotikabrott. Polisen har tillförts kraftiga resursförstärkningar . Målet att 4000 poliser skall utbildas fram skall uppnås. Det är vik- tigt att storstadsregionerna , och får fler poliser för att bekämpa inre hot i form av kriminalitet. Det är naturligtvis avgörande att resurstillskotten används på effektivast möjliga sätt. Också , och åklagarorganisationen har tillförts resurser för att utveckla brottsbekämpningen. Som ett led i regeringens satsningar på narkotikaområdet har Brotts- förebyggande rådet (BRÅ), i nära samverkan med , utvärderat effekterna av polisens arbete med att bekämpa narkotika- brottsligheten. Rikspolisstyrel- sen inspekterade parallellt med detta ett urval av polismyndigheterna med avseende bl.a. på hur arbetet mot narkotikabrottsligheten är organi- serat och dimensionerat samt hur samverkan inom och mellan polismyn- digheter fungerar. Uppdragen till BRÅ respektive har gett underlag i viktiga frågor för en fortsatt utveckling av narkotikabekämpningen. Slutligen har pågått ett arbete av horison- tell natur inom myndighetsstyrningen. Detta är av relevans för en förbätt- rad bekämpning av narkotika. Hit hör exempelvis uppdraget i reglerings- breven för till de brottsbekämpande myndigheterna7 att redogöra för hinder mot, samt föreslå lösningar för ett rationellt informationsut- byte mellan myndigheterna inom ramen för det brottsbekämpande arbe- tet. Uppdraget redovisades och de åtgärder som myndigheterna föreslagit bereds i . Ett annat exempel på åtgärder inom ramen för myndighetsstyrningen rör det internationella samarbetet. Eftersom näst intill ingen narkotika tillverkas i gäller det att hindra inflödet till i så stor ut- sträckning som möjligt. Det internationella samarbetet är därför viktigt och regeringen har initierat ett arbete med frågan om hur den svenska polisen integrerar de internationella samarbetsformer som står till buds i verksamheten. Som ett led i integreringsarbetet har regeringen i budget- propositionen för pekat på vikten av att polisen ser över utbild- ningsbehovet och överväger vilka utbildningsinsatser som bör erbjudas den svenska polisen. Polisen har också fått i uppdrag att inventera hur internationella instrument och samarbetsformer genomförs i polismyn- digheterna. De brottsbekämpande myndigheternas åtgärder Åtgärder för att förhindra införsel av narkotika skall i enlighet med Kust- bevakningens regleringsbrev ges högsta prioritet. Myndigheten tillfördes till följd av Schengenmedlemskapet och ansvar för samordning av de civila behov av sjööver- vakning. Vidare föreslogs i budgetpropositionen (prop. 2004/2005:1) en investeringsplan för , vilken bl.a. innefattar införskaffandet av nya flygplan och investeringar i en teknisk plattform för sjöövervakning. Investeringarna bedöms bidra till att stärka Kust- bevakningens operativa fömåga. Inriktningen har varit att upprätthålla en hög kontrollnivå till sjöss i syfte att förhindra brott mot in- och utförselrestriktioner samt att utveckla arbetet med underrättelser. Vidare har ett internt arbete genomförts för att förbättra myndighetens spaningsverksamhet. påbörjade myndig- heten även en uppföljning av hur stor tidsmässig resurs som läggs på 7 , , , , samt . har även tillsammans med och polisen inrättat ett gemensamt maritimt underrättelse- och analys- center (SMIC, ) i syfte att effektivare utnyttja de berörda myn- digheternas kompetens och resurser. Myndigheterna skall inom ramen för sina respektive verksamheter biträda varandra i underrättelse- och riskanalysarbetet avseende sjötrafiken. Förebyggande och bekämpning av narkotikabrott har i vart fall varit en prioriterad verksamhet för polisen. Polis- myndigheterna har som regel strategier, handlingsplaner eller andra styr- dokument som tar upp narkotikabekämpningen. Inom ramen för bl.a. polisens årsredovisning och genom inspektioner följer upp hur polismyndigheterna bedriver verksamhet genom insatser mot såväl den grova narkotikabrottsligheten som insatser på gatunivån. Polis- myndigheterna beslutar dock själva hur de vill använda sina resurser för t.ex. förebyggande arbete, underrättelseverksamhet, spaning och utred- ning samt samverkan med andra myndigheter och organisationer m.fl. I syfte att utveckla arbetet mot narkotika anordnar , och gemensamma konferenser vid vilka polisens regionala kontaktmän i narkotikafrågor och spaningscheferna vid de länsgemensamma narkotikaenheterna träffar motsvarande personal från tull- och åklagarmyndigheterna. Polisen har kontinuerligt utvecklat olika arbetsmetoder på narkotikaområdet, vilket bl.a. lett till att ett stort antal brott avseende eget bruk av narkotika och drograttfylleri uppdagats. Även arbetsmetoder vad gäller andra insatser mot narkotikabrottsligheten har förbättrats. Detta utvecklingsarbete ligger inom ramen för ständigt pågående föränd- ringar för att effektivisera verksamheten. En förändring som kan iakttas vid polismyndigheterna är att det har inrättats flera gatulangningsgrupper som permanent eller genom riktade insatser ingriper främst mot narko- tikarelaterad brottslighet. En något större fokusering på ungdomar och överlåtelser på gatunivå kan därför noteras. Flera polismyndigheter arbetar vidare med tidsbegränsade operationer. I myndigheterna används en arbetsmetod (TOOL) med en taktisk och operativ ledningsgrupp. Under gruppens ledning utarbetas underrättelse- styrda planer för olika aktiviteter. Som ett led i en aktiv strategi mot narkotikamissbruk bedriver polismyndigheterna också kontinuerligt ut- bildning av berörd personal vad gäller drogtecken och symptom. I detta arbete, att upptäcka drogmissbruk på ett tidigt stadium, har möjligheten till sållningstest genom urinprov varit ett mycket viktigt redskap. Inom polisen pågår slutligen arbete inom flera olika områden i syfte att horisontellt utveckla verksamheten och dess effektivitet. bedriver exempelvis ett arbete som har fått arbets- namnet En nationell polis och som syftar till att dels utveckla och stödja kvaliteten i verksamheten, dels att frigöra resurser till förmån för vad som betraktas som kärnverksamheten. Det handlar om att uppnå ett mer enat synsätt inom polisen och ett ökat regionalt samarbete. Polisens resurser skall betraktas som gemensamma och arbetsuppgifterna skall utföras där det är mest lämpligt. Även i regleringsbrevet för anges att bekämpningen av nar- kotikakriminalitet skall ges högsta prioritet. tillförts för att ges bättre möjligheter till att bekämpa narkotikasmuggling och annan gränsöverskridande brottslighet. start har upprättat särskilda projekt som ska arbeta ärendebaserat med bekämpning av organiserad brottlighet, ett om- råde där illegal droghantering utgör en central del. sökhundar för narkotika har utvecklats genom en egen hundskola i Tull- startade projektet , anti- Portalen vänder sig specifikt till målgruppen vuxna som ar- betar med ungdomar. står också i startgroparna för att etablera , som bl.a. skall bestå av idrottsförbund, kom- muner och företag. När det gäller kompetensutveckling kan nämnas att i vissa delar av landet har utbildat personal inom kriminalvården och polis- myndigheten i narkotika- och dopningskännedom. heten anlitats i samband med aspirantutbildning. verket har även satsat på en vidareutbildning för personal inom gränskontrollerande verksamhet. För åklagarmyndigheten anges i regleringsbreven att en effektiviserad brottsbekämpning skall säkerställas när det gäller Riksåklagaren har aktivt sökt bidra till den nationella rättsutvecklingen på bl.a. narkotikabrottsområdet genom att föra lämpliga mål till . I syfte att förstärka riksåklagarens verksamhet i har riksåklagaren 2002 tagit fram en rättsutvecklingsplan innehållande de frågor som be- döms ha betydelse för en enhetlig rättstillämpning. Ett av områdena som lyfts fram där är narkotikabrott. nella åklagarkammare med uppgift att bekämpa grov och gränsöver- Inom ramen för den organisationsförändring som genomfördes skapades s.k. utvecklingscentrum. utgör en del av den centrala ledningsstrukturen och har ett övergripande ansvar på särskilda områden, bl.a. narkotikabrottsbekämpning. 4.7 Kunskapsspridning och forskning Regeringens bedömning: Ett sextiotal forskningsprojekt har initierats vilket kommer att öka kun- skapen om narkotikaproblemet. Skälen för regeringens bedömning: I narkotikahandlingsplanen beto- nar regeringen vikten av forskning om förebyggande insatser och miss- brukarvårdens utformning. Utifrån de prioriteringar som fastställdes i handlingsplanen har fördelats till ett sextiotal forskningsprojekt efter gängse vetenskaplig prövning. Genom de ökade anslagen har narkotikaforskningen i ökat. 2004/05:152 Yngre forskare har rekryterats, och flera projekt har inriktats på frågor som politiker och experter utanför forskarkretsen sett som betydelsefulla. har inom ramen för denna satsning anordnat och närvarat vid ett flertal forskningskonferenser av både inhemsk och internationell karaktär. Vidare har kunskapssammanställningar och ny- startade universitetsutbildningar bidragit till att öka insikten om narko- tikaproblematiken i samhället. Därutöver har initierat en rad kvalitativa studier för att ge bättre underlag för planeringen av förebyggande in- satser. Studierna, som har genomförts av vid (SoRAD) inom ramen för projektet droga ibland, berör ett antal olika miljöer där det kan antas att droger är vanligare. () har allt- publicerat årliga och omfattande översikter över alkohol- och narkotikautvecklingen i . offentliggjorde CAN den senaste utgåvan av den årliga uppdateringen av Drogutveck- lingen i . Vidare genomfördes enkätundersökningen Ungdomars drogvanor av CAN som beviljades bidrag för undersökningen från , , Statens folkhälso- institut och . har fortlöpande producerat rapporter och sammanställningar inom ramen för sitt uppdrag som . Bland de senaste årens produktioner märks uppdateringen av rapporten av hasch och marijuana. hade ett regeringsuppdrag att utarbeta ett förslag till fortbildning för all personal som arbetar med alkohol- och narkotikaförebyggande insatser. Syftet med uppdraget var att tillgodose ett behov av kvalificerad grundutbildning för erfarna yrkes- utövare på detta område. Uppdraget resulterade i att två nya kurser initierades vid respektive . Regeringens bedömning: har agerat i internationella forum i syfte att bekämpa narkotikan. Inom EU och FN har verkat för att stärka den internationella kontrollen av illegal narkotika. Skälen för regeringens bedömning Av handlingsplanen framgår regeringens avsikt att intensi- fiera arbetet på den internationella arenan genom att utveckla strategier för att minska narkotikaproblematiken i samhället. Regeringen kan nu presentera flera exempel på framgångar när det gäller internationella insatser för att bekämpa narkotika. Insatserna omfattar samarbete såväl med enskilda länder, inom Östersjösamarbetet respektive EU som i ett vidare internationellt perspektiv. Nästan all narkotika i kommer från utlandet och det internationella samarbetet är därför på många sätt avgörande för åtgärderna på detta område. Prioriterade områden har varit att förstärka den internationella kon- trollen av illegal narkotika, fokusera på narkotikafrågan i svenskt bistånd, effektivisera internationella narkotikaorgan samt att verka för respekt och upprätthållande av FN:s narkotikakonventioner. Regeringen har vidare agerat aktivt för att utveckla samarbetet inom EU mot grov, gränsöver- skridande brottslighet som handel med narkotika, människor och vapen. Inom EU har vidare prioriterat frågor om förebyggande insatser samt narkotikaproblemen i kandidatländerna. Inom ramen för EU:s sam- arbete mot narkotika träffas de nationella narkotikapolitiska samordnarna till ett möte under varje ordförandeskap. antog en ny narkotikastrategi (dok 15074/04), som ska löpa . Strategin syftar till att ge riktlinjer för unionens insatser på narkotikaområdet och kommer att utgöra basen för kommande europeiska handlingsplaner. kommer den första av två handlingsplaner (för 20052008) att diskuteras. Det successivt växande samarbetet innebär ett stort framsteg för de gemensamma ansträngningarna att minska drogproblematiken inom EU. För en effektiv bekämpning av narkotikamissbruket är det nödvändigt att rikta insatser inte bara mot konsumtionen i sig, utan även mot den olagliga tillverkningen av narkotika. respektive antogs därför två förordningar om narkotikaprekursorer, dvs. kemi- kalier som kan användas vid olaglig framställning av narkotika. De två förordningarna medför att förändringar behöver göras i den svenska lag- stiftningen (jfr prop. 2004/05:127 Vissa lagändringar beträffande hälso- farliga varor och narkotikaprekursorer). anordnade en internationell konferens om cannabis i som samlade många av de ledande forskarna på området. I konferensen deltog även parlamentariker och ledande tjänstemän från olika europeiska länder. Som en uppföljning till denna konferens initierade och en EU-resolution (11267/04) om cannabis som antogs . I resolutionen ut- tryckte samtliga medlemsländer bl.a. sin oro över utvecklingen av cannabismissbruket och enades om att kraftfulla insatser krävs för att motverka utvecklingen. Sedan ikraftträdandet av Amsterdamfördraget och slut- satserna av i har en påtaglig utveckling ägt rum när det gäller frihet, säkerhet och rättvisa. Såväl tillskapandet av ett rättsligt ramverk som upprättandet av strukturer och mekanismer för samarbete har inneburit ett aktivt arbete i . Vad gäller det straffrättsliga och straffprocessuella samarbetet har genomförandet av principen om ömsesidigt erkännande stått i för- grunden. Principen syftar till att underlätta ömsesidigt erkännande och verkställighet av domar och beslut i brottmål och har lett till ett flertal rättsakter , t.ex. rådets rambeslut om en euro- perisk arresteringsorder och om överlämnande mellan medlemsstaterna (EGT L 190, , s. 1). På den materiella straffrättens område antogs ett ram- beslut (2004/757/RIF) om minimibestämmelser för brottsrekvisit och på- följder för olaglig narkotikahandel. Rambeslutet syftar till att ge gemen- samma regler för vilken hantering av narkotika som skall vara straffbar och minimiregler för påföljder. Till detta kommer ett intensivt arbete i syfte att upprätta strukturer för samarbete. Hit hör framför allt arbete med det europeiska åklagarsamarbetet, Eurojust, och det europeiska polis- utbildningsorganet Cepol samt vidareutveckling av Europol. Vid Europeiska rådets möte antogs ett femårigt arbetsprogram för genomförandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Det s.k. Haagprogrammet ersätter ett motsvarande program som antogs vid i . Haagprogrammet täcker in asyl- och migrationsfrågor, straffrättsliga och civilrättsliga frågor samt polissamarbete. Det bygger vidare på det arbete som utförts för att genomföra ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Det beaktar de åtgärder som har beslutats med anledning av senare års terro- ristdåd. Unionens narkotikastrategi 20052012 utgör en integrerad del av programmet. skall kommissionen lägga fram ett för- slag till handlingsplan för programmets genomförande. Inom narkotikagrupp, den s.k. Pompidougruppen, har ar- betet förändrats för att få till stånd ett ökat internationellt utbyte mellan yrkesverksamma och beslutsfattare i olika länder. Detta har inneburit att fler svenska representanter från myndigheter än har varit engage- rade. har deltagit i samtliga arbetsgrupper som startat genom deltagande från , , Rikspolis- styrelsen och . Narkotikafrågan i svenskt bistånd Allt svenskt narkotikabistånd kanaliseras via Nations Office on Drugs and Crime (UNODC) i syfte att stärka det multilaterala stödet. Genom samordningen av insatser är denna form av bistånd även ett sätt att stödja FN som organisation. verkar för att biståndspengarna skall vara generella istället för öronmärkta. Detta för att i högre grad utnyttja UNODC:s samordnande roll. antog en ny strategi för samarbetet med UNODC. Strategin anger de viktigaste svenska prioriteringarna som bör styra sekretariatets arbete. Dessa är att biståndsinsatser skall integreras i övrigt utvecklingsarbete, att politiken skall fästa lika stor vikt vid efterfråge- dämpande som tillgångsdämpande åtgärder samt att narkotikaproblemen är ett delat ansvar mellan produktions- och konsumtionsländer. har hamnat i fokus för det internationella intresset, och många olika initiativ har tagits för att komma till rätta med narkotikaproblemet. är en stor bidragsgivare till , även om bidragen inte är definierade som narkotikabistånd och har del- tagit i flera samordningsinitiativ. Pact är ett av flera initiativ som tagits för att samordna de internationella biståndsinsatserna i landet. Sida har startat processen med att ta fram en ny landstrategi för som kommer att antas . Under det svenska ordförandeskapet i det nordiska samarbetet anordnades ett nordisk-baltiskt narkotikaministermöte i för utveck- ling av samarbetet. Under mötet antogs en överenskommelse om detta samarbete, den s.k. Lundadeklarationen som syftar till att minska narko- tikamissbruket och narkotikahandeln i och vårt närområde genom att bl.a. förstärka det förebyggande arbetet, speciellt riktat till barn och unga, att stödja utvecklingen av goda behandlings- och rehabili- teringsinitiativ med fokus på narkotikamissbrukare med särskilt stor risk att bli socialt utslagna samt att förstärka kontrollinsatserna mot den orga- niserade brottsligheten och narkotikahandeln. Inom ramen för det nordiska samarbetet har tagit initiativ till ett seminarium om ut- bildning av behandlare. Det första seminariet kommer att följas upp med ett andra seminarium i . Regeringens narkotikasamordnare har medverkat vid ett flertal internationella konferenser. arrangerades vidare ett internationellt symposium om cannabis. Ett sjuttiotal parla- mentariker, tjänstemän och forskare från 14 nationer deltog. anordnades en internationell parlamentarikerkonferens i om ungdomar och missbruk. Konferensen var ett samarrange- mang mellan och . anordnades en europeisk konferens, med stöd bl.a. av , om ungdomar, alkohol och droger med sär- skilt fokus på stödinsatser och behandling. arrangerade och en nordisk konferens om drogförebyggande arbete. I samtliga nordiska länder pågår utvecklingsarbeten med försökskommuner, och erfarenheterna från de olika ländernas arbete presenterades under konferensen. I syfte att driva på samarbetet mellan brottsbekämpande myndigheter runt har arrangerat en rad semina- rier för personer i ledande ställning inom polis, tull och andra relevanta brottsbekämpande myndigheter i , , , , och . Syftet har varit att få till stånd en effektivare be- kämpning av illegal narkotikatillverkning och narkotikasmuggling i om- rådet. I narkotikahandlingsplanen (prop. 2001/02:91) uppdrogs följande rege- ringsuppdrag, varav samtliga har redovisats: fick i uppdrag att ta initiativ till en samordning av ut- vecklingsarbetet med bedömningsinstrumenten ASI-intervjun (Addiction Serverity Index) och DOK-systemet (Dokumentation inom missbrukar- vården). och uppdrag att analysera och följa utvecklingen av ungas läkemedelskonsumtion av framförallt värk- tabletter och sömnmedel avrapporterades . uppdrogs att i samråd med , och andra berörda myndigheter och organisa- tioner inrätta ett bevakningsregister för narkotikarelaterade dödsfall och olycksfall. Statens folkhälsoinstituts uppdrag att utarbeta förslag till fortbildning för all personal som arbetar med alkohol- och narkotikaförebyggande insatser redovisades . tilldelades uppdraget att utarbeta en handbok om kartläggningar av narkotikasituationen i landets kommuner. Upp- draget avrapporterades . fick i uppdrag att utreda förutsättningarna för att inrätta en nationell hjälptelefon på alkohol- och narkotikaområdet. uppdrogs att ta initiativ till utformning av modeller och system för att dokumentera lokalt drogförebyggande arbete.