prop · GS03129 · 2005-04-01 00:00:00 — Om samma miljöhänse- ende gör sig gällande när en ändring prövas kommer också ändrings- tillståndet att behöva förenas med villkor (som i det givna exemplet kan vara villkor om högsta tillåtna mängd utsläpp av det ifrågavarande ämnet eller villkor om utrustning för rening av utgående luft). Den ändring som avses med ändringstillståndet kan göra det nödvändigt att ändra villkoren i grundtillståndet. Utsläppen av ett visst ämne till luft kan alltså från miljösynpunkt ha ett sådant samband att ändringstillståndets villkor inte kan ses isolerat från grundtillståndets villkor och vice versa. Med anled- ning av Lagrådets påpekande föreslår regeringen en formulering som tydligare ger uttryck för det som sagts. Med omprövningsbestämmelsens placering i 24 kap. 5 § behöver en ändring göras i 24 kap. 7 § (se nedan). Ett nytt tredje stycke införs som innebär att ett ändringstillstånd får omprövas med att en omprövning sker av det tillstånd som gäller för verksamheten som helhet. I omprövning av ändringstillståndet ingår naturligtvis omprövning av de bestämmelser och villkor som finns i ändringstillståndet. Omprövningsmöjligheten gäller även om ingen av de omprövningsgrunder som anges i paragrafens första stycke är tillämpliga på ändringstillståndet. Genom regleringen uppnås att det vid omprövning av verksamhetens huvudtillstånd alltid skall vara möjligt att göra en hel- hetsprövning av verksamheten. För villkor i det gällande tillståndet som inte har samband med änd- Prop. 2004/05:129 ringen krävs normalt att någon av de myndigheter som anges i 24 kap. 7 § ansöker om omprövning enligt 5 § samma kapitel. 24 kap. 7 § Den nuvarande regleringen i 24 kap. 36 §§ utgår från att en myndighet ansöker om omprövning (24 kap. 7 §). Villkor får också upphävas eller ändras om tillståndshavaren ansöker om det (24 kap. 8 §). Den nya om- prövningsbestämmelsen i 24 kap. 5 § tredje stycket behöver kunna tillämpas när en tillståndsmyndighet meddelar ett ändringstillstånd enligt 16 kap. 2 § och utan att en myndighet eller tillståndshavaren särskilt har ansökt om en omprövning av grundtillståndet. Ett tillägg med den inne- börden tas därför in i paragrafen. 24 kap. 15 § Ändringen är en konsekvens av att bestämmelserna i lagen (2004:656) om utsläpp av koldioxid nu finns i lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter. 26 kap. 9 § Ändringen i femte stycket är en konsekvens av att bestämmelserna i lagen (2004:656) om utsläpp av koldioxid nu finns i lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter. 26 kap. 21 a § Paragrafen är ny men motsvarar innehållet i 12 kap. 5 § andra och tredje styckena i deras nuvarande lydelse. 12.2Ändringarna i luftfartslagen (1957:297) 6 kap. 5 a § Ändringarna är konsekvensändringar med anledning av att samrådsför- farandet i sin helhet kommer regleras i 6 kap. 4 § som läns- styrelsens skyldighet att fatta beslut i frågan om en verksamhets eller åtgärds miljöpåverkan flyttas till 6 kap. 5 § . I bestämmelsens andra stycke regleras med vilka ett inledande samråd skall ske. Den omständigheten att tillsynsmyndigheten föreslås ingå i samrådskretsen enligt 6 kap. 4 § första stycket första meningen miljö- balken medför inte att samrådskretsen enligt luftfartslagen ändras. 12.3Ändringarna i lagen (1962:627) om vissa åtgärder för utnyttjande av vattenkraft vid krig m.m. Enligt paragrafens lydelse före de nu föreslagna ändringarna skall för det fall lagen (1962:627) om vissa åtgärder för utnyttjande av vattenkraft vid krig m.m. blir tillämplig på en vattenverksamhet bestämmelserna i . 2004/05:129 17 kap. 3 § gälla i fråga om regeringens tillåtlighetspröv- Eftersom den obligatoriska tillåtlighetsprövningen inte skall gälla, och därmed inte heller kravet på särskilda skäl för att avstå från den prövningen, konsekvensändras 7 §. Första stycket blir överflödigt eftersom vattenverksamheter inte längre omfattas av 17 kap. 1 § . Med detta lagstiftningsärende avses inte att reformera innebörden av bestämmelserna i lagen (1962:627) om vissa åtgärder för utnyttjande av vattenkraft vid krig m.m. Därför kompletteras paragrafens andra stycke med angivandet att de nya bestämmelserna i 17 kap. 4 a § inte heller skall gälla i fråga om vattenverksamhet som omfattas av lag. Konsekvensändringarna medför att andra stycket blir paragrafens enda stycke. 12.4Ändringarna i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln Paragrafen innehåller en likadan bestämmelse som den som i det här lag- stiftningsärendet föreslås bli flyttad från 12 kap. 2 § första stycket miljö- balken till den nya 9 kap. 6 a § . I lydelsen före de nu före- slagna lagändringarna finns en hänvisning till 12 kap. 1 § första stycket , dvs. till de olika slags täkter som anges där (täkt av berg, sten, grus, sand, lera, jord, torv eller andra jordarter som inte utgör hus- behovstäkt för markinnehavaren). Eftersom uppräkningen i 12 kap. 1 § utgår ur lagtexten tillståndsplikt enligt 9 kap. anges nämligen genom uppräkning i förordningen (1998:899) om miljö- farlig verksamhet och hälsoskydd behöver hänvisningen i 3 b § lagen om kontinentalsockeln ersättas med en motsvarande uppräkning. Det kan anses uteslutet att tillståndsprövning enligt lagen om kontinentalsockeln skulle komma att avse torvtäkt. Därför är det tillräckligt att låta uppräk- ningen omfatta täkt av berg, sten, grus, sand, lera, jord eller andra jord- arter. Det kan också anses uteslutet att tillståndsprövning enligt lagen om kontinentalsockeln skulle komma att avse husbehovstäkt för markinne- havare. Någon särskild text om täkt för markinnehavarens husbehov behövs därför inte i paragrafen. I övrigt anpassas ordalydelsen till den nya mer moderna lydelsen i 9 kap. 6 a § . Någon betydelse- ändring i sak är inte avsedd. 12.5Ändringarna i väglagen (1971:948) 14 a, 14 b och 16 §§ Ändringarna är konsekvensändringar med anledning av att samrådsför- farandet i sin helhet kommer regleras i 6 kap. 4 § som läns- styrelsens skyldighet att fatta beslut i frågan om en verksamhets eller åt- gärds miljöpåverkan flyttas till 6 kap. 5 § samt att begreppen utökat samråd och miljökonsekvensbedömning tas bort i 6 kap 5 §. I 14 a § andra stycket regleras frågan om med vilka samråd skall ske Prop. 2004/05:129 vid utarbetandet av en förstudie. Den omständigheten att tillsynsmyndig- heten föreslås ingå i samrådskretsen enligt 6 kap. 4 § första stycket första meningen medför inte att samrådskretsen enligt 14 a § väg- lagen ändras. Ändringen är en konsekvensändring av att bestämmelserna i dåvarande 6 kap. 1113 §§ fick ny numrering genom SFS 2004:606 (prop. 2003/04:116). 12.6Ändringarna i lagen (1983:293) om inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn Ändringarna är konsekvensändringar med anledning av att samrådsför- farandet i sin helhet kommer regleras i 6 kap. 4 § som läns- styrelsens skyldighet att fatta beslut i frågan om en verksamhets eller åtgärds miljöpåverkan flyttas till 6 kap. 5 § . 12.7Ändringen i lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter Ändringen i fjärde stycket är en konsekvensändring med anledning av att bestämmelsen i 12 kap. 2 § flyttas till en ny paragraf, 9 kap. 6 a § . 12.8Ändringen i (1987:10) 5 kap. 18 § Ändringen är en konsekvensändring med anledning av att den nuvarande regleringen av en miljökonsekvensbeskrivnings innehåll för verksam- heter med en betydande miljöpåverkan med regeringens förslag kommer att återfinnas i första och andra styckena. finns regleringen enbart i första stycket. 12.9 Ändringarna i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg 2 kap. 1, 1a och 2 §§ Ändringarna är konsekvensändringar med anledning av att samrådsför- farandet i sin helhet kommer regleras i 6 kap. 4 § som läns- styrelsens skyldighet att fatta beslut i frågan om en verksamhets eller åt- gärds miljöpåverkan flyttas till 6 kap. 5 § samt att begreppet Prop. 2004/05:129 utökat samråd tas bort i 6 kap. Med vilka samråd skall ske vid utarbetande av en förstudie enligt 2 kap. 1 § lagen om byggande av järnväg regleras i bestämmelsens andra stycke. Den omständigheten att tillsynsmyndigheten föreslås ingå i sam- rådskretsen enligt 6 kap. 4 § första stycket första meningen medför inte att samrådskretsen enligt 2 kap. 1 § lagen om byggande av järnväg ändras. 12.10Ändringarna i lagen (1995:1667) om skatt på naturgrus En följdändring görs eftersom prövningen av täkter flyttas över från 12 kap. till 9 kap. . En följdändring görs eftersom bestämmelsen i 12 kap. 5 § andra stycket flyttas över till 26 kap. 21 a § första stycket . 12.11Ändringen i lagen (1998:811) om införande av Hänvisningen till 17 kap. 1 § 18 och 19 konsekvensändras till följd av att punkterna 18 och 19 nu får beteckningarna 2 och 3. 12.12Ändringarna i lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet 6 kap. 5 § Bestämmelsen anger i första stycket att även tillsynsmyndigheten har rätt att i ett anmälningsärende ålägga en verksamhetsutövare att betala en särskild avgift för främjandet av fisket i det vatten som berörs av en vattenverksamhet eller inom något avgränsande vattenområde. Någon förändring av i vilka fall avgifter kan åläggas är inte avsedd. Avgifterna skall kunna åläggas samma vattenverksamheter som är tillstånds- pliktiga och som i fortsättningen blir anmälningspliktiga. Förändringarna innebär inte några ytterligare kostnader för verksamhetsutövarna. En konsekvensändring görs i andra stycket. 6 kap. 8 § I fjärde stycket tredje strecksatsen ändras villkor till villkor eller förelägganden för att anpassa bestämmelsen till den ändrade lydelsen i 11 kap. 8 § . Sammanfattning av betänkandet En effektivare miljöprövning (SOU 2003:124) har fått i uppdrag att undersöka möjligheterna att effektivisera och förenkla miljöprövningen utan att hälso- och miljö- skyddskraven åsidosätts. Förslagen som lämnas är inriktade på pröv- ningens första skeden; från den första myndighetskontakten till beslut i första instans. Förslagen gäller bland annat förfarandet för att ta fram miljökonsekvensbeskrivningar, prövningen vid ändringar och utbygg- nader av befintliga miljöfarliga verksamheter, anmälningsplikt i stället för tillståndsplikt för vissa vattenverksamheter, prövningen av täkter samt regeringens tillåtlighetsprövning av vissa verksamheter. Ett mer flexibelt system för miljökonsekvensbedömning Kommittén har som underlag för sitt förslag från olika aktörer hämtat in synpunkter och erfarenheter som gäller miljökonse- kvensbeskrivningar och miljöprövning enligt nuvarande regler. Kom- mittén har också sammanställt uppgifter om handläggningstider för till- ståndsprövningen av miljöfarliga verksamheter vid miljödomstolarna och länsstyrelsernas miljöprövningsdelegationer. Miljökonsekvensbedöm- ningen dvs. förfarandet för att ta fram en miljökonsekvensbeskrivning samt efterföljande tillståndsprövning är i stor utsträckning styrd av EG:s MKB- och IPPC-direktiv. Kommittén har därför studerat hur pro- cessen går till i andra länder som också tillämpar dessa direktiv och då särskilt undersökt förfarandena i , och . Kommitténs slutsatser är att dagens regler beträffande miljökonse- kvensbeskrivningar i alltför hög grad ställer specificerade krav på för- farandet och innehållet och att det finns behov av ett större utrymme för anpassning till förhållandena i det enskilda fallet. Det ställs krav på fullständiga miljökonsekvensbeskrivningar i betydligt fler fall i än i andra EU-länder. Därför föreslås en harmonisering till vad som gäller i andra länder. De specificerade och formaliserade kraven skulle därmed enbart gälla vid prövningen av nyetableringar och betydande ändringar av de största verksamheterna; de som omfattas av EG:s obli- gatoriska krav och de som bedöms ha en betydande miljöpåverkan som motsvarar dessa verksamheter. För andra verksamheter får innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen anpassas till förhållandena i det enskilda fallet. Motsvarande får också gälla beträffande omfattningen av det samråd som skall ske innan ansö- kan lämnas till tillståndsmyndigheten. Det bör dock understrykas att det beslutsunderlag sökanden lämnar i ansökningar enligt alltid skall vara tillräckligt för en prövning enligt bland annat hänsynsregler. Ett enklare förfarande för miljökonsekvensbeskrivningar Enligt nuvarande regler skall en sökande som skall ta fram en miljökon- sekvensbeskrivning hålla ett tidigt samråd med och de enskilda som närmast berörs av verksamheten. Därefter skall länsstyrel- sen alltid fatta ett beslut som anger om den sökta verksamheten kan antas medföra betydande miljöpåverkan eller inte. För verksamheter som kan antas medföra betydande miljöpåverkan gäller att ett utökat samråd med myndigheter, organisationer och allmänhet skall ske innan miljökonse- kvensbeskrivningen slutligt upprättas och ges in till tillståndsmyndig- heten tillsammans med ansökan. Kommittén föreslår att det för samtliga verksamheter oavsett om de omfattas av EG:s krav på en obligatorisk miljökonsekvensbedömning eller inte ställs krav på endast ett samråd innan miljökonsekvens- beskrivning och ansökan ges in till tillståndsmyndigheten. För de stora verksamheterna som omfattas av de obligatoriska kraven på miljökonse- kvensbedömning bör även i fortsättningen samrådets omfattning anges i lag. Samrådet skall då ske med samma vida krets som gäller för det utökade samrådet. För övriga verksamheter får samrådets omfattning i högre grad anpassas till förhållandena i det enskilda fallet, men läns- styrelsen skall alltid ingå i samrådskretsen. För verksamheter som redan omfattas av de obligatoriska kraven på miljökonsekvensbedömning behövs det inte något särskilt beslut om att de kan medföra betydande miljöpåverkan. I övriga fall får efter samrådet göra en bedömning av om verksamheten kan antas med- föra en betydande miljöpåverkan eller inte. I flertalet fall kommer läns- styrelsen att finna att verksamheten inte kan antas medföra en miljö- påverkan som är betydande och detta kan då dokumenteras på ett enkelt sätt. I det fåtal fall finner att en verksamhet som inte om- fattas av de obligatoriska kraven ändå kan medföra en betydande miljö- påverkan, skall besluta om detta. I dessa fall gäller de speci- ficerade kraven på samrådets omfattning och miljökonsekvensbeskriv- ningens innehåll. Bättre beslutsunderlag tidigt i processen Många verksamhetsutövare har framfört synpunkter på att miljöpröv- ningen fördröjs genom att myndigheterna alltför sent i processen kräver kompletteringar av miljökonsekvensbeskrivningar och annat besluts- underlag från sökanden. Många myndigheter anser å sin sida att besluts- underlaget från sökandena ofta har stora brister. För prövningen av de stora verksamheter som omfattas av de obligato- riska kraven på miljökonsekvensbedömning föreslås att de verksamhets- utövare som så önskar skall kunna begära ett besked från om miljökonsekvensbeskrivningens inriktning och omfattning. Beskedet skall inte vara bindande för vare sig sökanden, eller till- ståndsmyndigheten vid den fortsatta prövningen, men ge sökanden väg- ledning i det enskilda fallet. Det är vanligt att tillståndsmyndigheterna som första åtgärd, då de tagit emot en tillståndsansökan, skickar ansökan inklusive miljökonsekvens- beskrivning till vissa miljömyndigheter med förfrågan om beslutsunder- laget är tillräckligt eller om det behöver kompletteras. Sökanden ges till- fälle att komma in med de kompletteringar som efterfrågats och till- ståndsmyndigheten kungör ansökan inklusive miljökonsekvensbeskriv- ningen när denna godtagits. Förfarandet är inte formaliserat genom lag- bestämmelser. Kommittén anser att det fyller en viktig funktion genom att beslutsunderlaget granskas av flera instanser på ett tidigt stadium, och föreslår därför att det införs lagregler som innebär att ett sådant för- farande skall genomföras för de verksamheter som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Kommittén anser att kungörandet av ansökan inklusive miljökonse- kvensbeskrivning i princip skall innebära att tillståndsmyndigheten be- dömt att beslutsunderlaget från sökanden är tillräckligt för att allmän- heten, remissinstanserna och tillståndsmyndigheten själv skall kunna genomföra prövningen av projektet och ta ställning till ansökan. Efter kungörandet skall det normalt inte behöva förekomma några mer om- fattande kompletteringar från sökandens sida. Dagens regel om att tillståndsmyndigheten skall godkänna miljökonse- kvensbeskrivningen senast i samband med avgörandet av målet eller ärendet tillämpas oftast så att godkännandet sker i en standardiserad fras i tillståndsbeslutet. Kommittén anser att ett sådant godkännande saknar funktion och regeln kan i värsta fall bidra till en uppfattning att även om- fattande kompletteringskrav kan ställas sent. Den bör därför utgå. Ett enklare förfarande vid prövningar av ändringar och utökningar av befintliga miljöfarliga verksamheter förekom att tillstånd till ändringar och utbyggnader av befintliga miljöfarliga verksamheter meddelades i form av så kallade påbyggnads- tillstånd. Det innebar att enbart ändringen eller utökningen prövades inte hela verksamheten. Man byggde på, utökade, det grundläggande till- ståndsbeslutet för hela verksamheten med ett nytt som alltså bara gällde för ändringen. Det var ett sätt att begränsa prövningens omfattning. Pro- blem som kunde uppkomma om påbyggnadstillstånd meddelades i stor utsträckning för en anläggning var att det miljömässiga helhetsperspek- tivet på verksamheten kunde gå förlorat och att det blev svårt att över- blicka vilka bestämmelser som gällde för verksamheten som helhet, särskilt när påbyggnadstillståndet innehöll nya eller ändrade villkor. Gradvis har därför bruket av påbyggnadstillstånd minskat, för att genom tillkomst nästan upphöra. Eftersom det numera är betydligt vanligare med utbyggnader och änd- ringar av befintliga anläggningar än rena nyetableringar anser kommittén att det är angeläget från effektiviseringssynpunkt att tillståndsprövningen kan förenklas till att bara avse ändringen. En viktig förutsättning är att möjligheterna att överblicka och uppdatera de villkor som sammantaget gäller för en verksamhet som helhet måste förbättras. Kommittén föreslår att man skall kunna lämna påbyggnadstillstånd till sådana ändringar som inte innebär en betydande miljöpåverkan. Pröv- ningen måste dock alltid omfatta sådana verksamhetsdelar som har ett tydligt tekniskt och miljömässigt samband så att de kan prövas i ett sammanhang. Det är tillståndsmyndigheten som avgör om ett påbygg- nadstillstånd kan godtas och vilken omfattning prövningen skall ha. Vid påbyggnadstillstånd bör det enklare förfarandet för miljökonsekvens- beskrivningar kunna tillämpas. För att förbättra möjligheterna att överblicka och uppdatera villkoren för verksamheten som helhet föreslås kompletteringar av gällande regler. Det skall vara möjligt att i samband med påbyggnadstillstånd ändra eller komplettera villkor som gäller andra delar av verksamheten än den som omfattas av ändringen. Det bör också finnas lagstöd för att de villkor som meddelas i påbyggnadstillstånd skall kunna omprövas med villkoren enligt grundtillståndet. Slutligen bör det också specificeras att skall innehålla verksamhetsutövarens be- dömning av om villkoren fortfarande uppfyller krav. Det är en åtgärd som syftar till att underlätta för tillsynsmyndigheten att bedöma om villkoren är tillräckliga eller om en begäran om omprövning av dem skall göras. Den ger också förutsättningar att kontrollera att krav får genomslag även vid de verksamheter som enbart prövats enligt miljöskyddslagen. Anmälningsplikt i stället för tillståndsplikt för vissa vattenverksamheter Enligt huvudregeln fordrar alla vattenverksamheter tillstånd enligt om det inte är uppenbart att varken allmänna eller enskilda intressen skadas. Det innebär att det krävs ett formaliserat tillståndsför- farande hos miljödomstol även för verksamheter som har en förhållande- vis liten inverkan på miljön. Det har gjort att det hos länsstyrelserna har utbildats olika sätt att hantera de vattenverksamheter som är på gränsen till att vara tillståndspliktiga. För att förenkla för verksamhetsutövarna, för att avlasta miljödom- stolarna och för att få ett mer enhetligt prövningssystem föreslår kom- mittén att vissa mindre vattenverksamheter i fortsättningen skall anmälas till . Anmälningsplikten ersätter tillståndsplikten för verk- samheter av de typer och storlekar som anges i en särskild lista. Kom- mitténs förslag innebär i övrigt inte någon ändring av det befintliga regelsystemet för vattenverksamhet. Det betyder bland annat att eventu- ella frågor om ersättning för skada och intrång samt om tvångsrätt även i fortsättningen skall prövas av miljödomstol. Om det uppkommer yrkan- den av detta slag i ett anmälningsärende, kan verksamheten därför inte hanteras genom en anmälan utan det fordras tillstånd av miljödomstol. För att förhindra dubbla prövningar av vissa verksamheter, föreslår kommittén att ett anmälningsärende hos får handläggas gemensamt med ett kommunalt ärende om dispens från strandskydds- bestämmelserna. Tydligare tillståndsprövning av täkter tillståndsprövas täkter enligt särskilda regler i 12 kap. . Det innebär bland annat att de inte prövas av länsstyrelsernas miljöpröv- ningsdelegationer på det sätt som gäller för andra miljöfarliga verksam- heter, utan av som sådan. Det har fört med sig att det inte går att pröva en täkt och de miljöfarliga verksamheter som ofta bedrivs tillsammans med täkten. Det finns också formella brister och oklarheter när det gäller reglerna för prövningen. Det går exempelvis inte att föreskriva att besluten skall gälla och det finns oklarheter i beslutens rättskraft och när det gäller möjligheterna att ompröva villko- ren. För att lösa dessa problem föreslår kommittén att täkter skall prövas enligt de regler som gäller för miljöfarliga verksamheter och tas upp i listorna över tillstånds- och anmälningspliktiga miljöfarliga verksam- heter. Täkter av olika slag täkt av torv, naturgrus, berg osv. kommer därmed att omfattas av tillståndsplikt hos miljöprövnings- delegation (B-verksamheter) eller av anmälningsplikt hos den kommu- nala miljönämnden som är tillsynsmyndighet (C-verksamhet). I 12 kap. finns två särskilda hänsynsregler som enbart gäller täktverksamhet. Den ena innebär en behovsprövning av täkten. Kommittén anser att de allmänna hänsynsreglerna är tillräckliga för den prövning som skall göras och föreslår att regeln utgår. Den andra sär- skilda hänsynsregeln ställer krav på att en täkt inte får försämra livs- betingelserna för hänsynskrävande växt- och djurarter. Kommittén anser att det inte är motiverat att ställa så långtgående krav på just täkter, när det för andra verksamheter eller åtgärder inte finns någon liknande regel. Kommittén föreslår därför att det i stället för den särskilda hänsynsregeln införs en allmän hänsynsregel i 2 kap. som uttrycker kravet på skydd av den biologiska mångfalden och som då kommer att träffa alla verksamheter på vilka är tillämplig. Kommittén avser i nästa delbetänkande lämna förslag till ändrad utformning av miljö- balkens allmänna hänsynsregler, bland annat en ny regel om biologisk mångfald. Regeringens obligatoriska tillåtlighetsprövning begränsas till enbart infrastrukturprojekt För att förenkla och förkorta tiden för miljöprövningen av några av de allra största verksamheterna föreslår kommittén att den obligatoriska regeringsprövningen enligt 17 kap. 1 § i fortsättningen bara skall avse infrastrukturprojekt. Möjligheten för regeringen att i ett enskilt fall förbehålla sig prövningen skall finnas kvar, liksom skyldigheten för myndigheter och kommuner att underrätta regeringen om sådana verk- samheter som bör tillåtlighetsprövas av regeringen. Behov av ytterligare utredningar pågår i olika sammanhang arbete som har betydelse för hur regleringen av miljökonsekvensbedömningar på bör ut- formas för att både stämma överens med EG:s direktiv och bli så effektiv som möjligt i den svenska tillämpningen.