prop · GT0360d2 · 2005-12-29 00:00:00 — 59.Före utgången av 2005, med beaktande av epidemins förhållanden och karaktär och av att kvinnor och flickor över allt är oproportionerligt drabbade av HIV/AIDS, utforma och påskynda genomförandet av nationella strategier som främjar kvinnors framsteg och deras fulla åtnjutande av alla mänskliga rättigheter; främja delat ansvar mellan män och kvinnor för säkert sexuellt umgänge och göra det möjligt för kvinnor att ha kontroll över och fritt och ansvarsfullt besluta om frågor som gäller deras sexualitet för att förbättra deras förmåga att skydda sig mot hiv-infektion. 60.Före utgången av 2005 vidta åtgärder för att öka kvinnors och unga flickors förmåga att skydda sig själva mot risken för hiv-infektion, särskilt genom att tillhandahålla hälsovård och hälsotjänster, däribland för sexuell och reproduktiv hälsa och genom förebyggande utbildning som främjar jämställdhet mellan kvinnor och män inom en kulturell ram som tar hänsyn till jämställdheten mellan könen. 61.Före utgången av 2005 tillgodose utveckling och snabbt genomförande av nationella strategier för att förbättra kvinnornas handlingskraft, främjande och skydd av kvinnors fulla åtnjutande av alla mänskliga rättigheter och minskning av deras utsatthet för HIV/AIDS genom att utrota alla former av diskriminering liksom alla former av våld mot kvinnor och flickor, däribland skadliga traditionella sedvänjor, utnyttjande, våldtäkt och andra former av sexuellt våld, misshandel och handel med kvinnor och flickor. Förbättra skyddet av utsatta personer Utsatta personer måste prioriteras Det är av avgörande betydelse att förbättra kvinnornas handlingskraft för att deras utsatthet skall minska Före utgången av 2003, för att komplettera de förebyggande program som är inriktade på verksamheter som utsätter enskilda personer för risken att drabbas av hiv, såsom riskabelt och osäkert sexuellt beteende och injicering av droger, i alla länder ha infört strategier, policy och pro- gram som identifierar och börjar inrikta sig på de omständigheter som gör enskilda personer särskilt utsatta för hiv-infektion, däribland under- utveckling, ekonomisk otrygghet, fattigdom, marginalisering av kvinnor, brist på utbildning, social utstötthet, analfabetism, diskriminering, brist på information och/eller på artiklar för skydd av sig själv och alla typer av sexuellt utnyttjande av kvinnor, flickor och pojkar, däribland för Sådana strategier, sådan policy och sådana pro- gram bör inriktas på epidemins jämställdhetsaspekter, ange vilka åtgärder som skall vidtas för att bekämpa utsattheten och ställa upp mål för verk- 63.Före utgången av 2003 utforma och/eller förstärka strategier, policy och program som erkänner familjens betydelse i att minska utsattheten, bl.a. genom att uppfostra och vägleda barn och beakta kulturella, religiösa och etiska faktorer, att minska barns och ungdomars utsatthet genom att trygga tillgång för både flickor och pojkar till primär och sekundär utbildning; ta upp HIV/AIDS i läroplanerna för ungdomar; erbjuda en säker och trygg miljö, särskilt för unga flickor; utvidga ungdomsinriktad information, sexualundervisning och rådgivning av god kvalitet; stärka hälsoprogrammen för reproduktiv och sexuell hälsa; se till att familjer och ungdomar så långt som möjligt medverkar i planering, genomförande och utvärdering av program för HIV/AIDS-förebyg- gande och vård. 64.Före utgången av 2003 utveckla och/eller förstärka nationella strategier, policy och program som stöds av regionala och internationella initiativ på ett sätt som innefattar medverkan, att främja och skydda hälsan för grupper som kan identifieras, där förekomsten av hiv f.n. är hög eller tilltagande eller som information om folkhälsan visar vara de som är utsatta för den största risken och som är de mest utsatta för nya infektioner såsom det påvisas av sådana omständigheter som epidemins lokala historia, fattigdom, sexuellt beteende, droganvändning, försörjningsmöjligheter, placering på anstalt, rubbade sociala strukturer och påtvingade och andra folkförflyttningar. Barn som har blivit föräldralösa och utsatta för HIV/AIDS Barn som har blivit föräldralösa och drabbats av HIV/AIDS behöver särskild omvårdnad Före utgången av 2003 utforma och före utgången av 2005 tillämpa nationell politik och strategier för att bygga upp och förstärka förmågan på regeringsnivå, familjenivå och samfundsnivå att skapa en stödjande omgivning för föräldralösa barn samt för flickor och pojkar som är infekterade och drabbade av HIV/AIDS, däribland genom att tillhandahålla lämplig rådgivning och psykosocialt stöd genom att trygga deras skolgång och tillgång till tak över huvudet, god näring, hälsovård och sociala tjänster på jämställd grund med andra barn och skydda föräldralösa och utsatta barn mot alla former av missbruk, våld, utnyttjande, diskriminering, handel och förlust av arv. 66.Trygga icke-diskriminering och fullt och lika åtnjutande av alla mänskliga rättigheter genom främjande av en aktiv och tydlig policy för att motverka stigmatisering av föräldralösa barn eller barn som är utsatta för HIV/AIDS. 67.Uppmana det internationella samfundet, särskilt givarländerna, det civila samhället och den privata sektorn, att effektivt komplettera nationella program för att stödja program för barn som är föräldralösa eller utsatta för HIV/AIDS i drabbade regioner och i högriskländer och ge särskilt stöd till söder om . Lindring av sociala och ekonomiska påfrestningar Att bekämpa HIV/AIDS är att investera i hållbar utveckling 68.Före utgången av 2003 utvärdera HIV/AIDS-epidemins ekonomiska och sociala följdverkningar och utforma strategier som täcker flera sektorer för att bekämpa dessa följdverkningar med inriktning på enskilda personer, familjer, samhällen och hela länder; utforma och påskynda genomförandet av nationella strategier för fattigdomsutrotning för att bekämpa inverkan av HIV/AIDS på hushållens inkomst, försörjning och tillgång till grundläggande sociala tjänster, med särskild inriktning på enskilda personer, familjer och samhällen som är allvarligt drabbade av hiv-epi- demin; granska HIV/AIDS-epidemins sociala och ekonomiska följdverkningar på alla plan i samhället, särskilt på kvinnor och äldre personer, i synnerhet i deras roll som vårdgivare, och på familjer som har drabbats av HIV/AIDS samt inrikta sig på deras särskilda behov; justera och anpassa ekonomisk och social utvecklingspolitik, däribland socialpolitik, till att motverka påfrestningen av HIV/AIDS på ekonomisk tillväxt, erbjuda nödvändiga ekonomiska tjänster, arbetsproduktivitet, statsinkomster och underskottsskapande tryck på de allmänna resurserna. 69.Före utgången av 2003 på det nationella planet införa en rättslig och vägledande ram som på arbetsplatsen värnar de personers rättigheter och värdighet som lever med och är drabbade av HIV/AIDS och sådana personer som löper den största risken att drabbas av HIV/AIDS, i samråd med företrädare för arbetsgivare och arbetstagare med beaktande av fastställda internationella riktlinjer om HIV/AIDS på arbetsplatsen. Eftersom inget botemedel mot HIV/AIDS finns, är fortsatt forskning och utveckling oumbärlig Öka investeringarna för att påskynda forskningen om framställning av hiv-vacciner och bygga upp en nationell forskningskapacitet, särskilt i utvecklingsländerna och i synnerhet för de virusstammar som förekommer i de hårdast drabbade regionerna; dessutom stödja och uppmuntra ökade nationella och internationella investeringar i HIV/AIDS-relaterad forskning och utveckling, däribland biomedicinsk och operationsforsk- ning, social, kulturell och beteendeforskning och forskning om traditio- nell medicin för att förbättra förebyggande och terapeutiska metoder; utvidga tillgången till förebyggande av HIV/AIDS och till vård, behand- ling och vårdmetoder för HIV/AIDS (och därmed förenade opportunis- tiska infektioner, maligna tumörer och sexuellt överförda sjukdomar), däribland kvinnokontrollerade metoder och mikrobicider och särskilt lämpliga, säkra hiv-vacciner som är prismässigt överkomliga samt leve- rans av dem och till diagnoser, tester och metoder för att förebygga över- föring från mor till barn; förbättra förståelsen av de faktorer som inverkar på hiv-epidemin och förbättra insatserna för att bekämpa dem, bl.a. genom ökad tilldelning av resurser och partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn; skapa en gynnsam miljö för forskning och trygga att denna grundas på de högsta etiska normer. 71.Stödja och uppmuntra utvecklingen av nationell och internationell infrastruktur för forskning, laboratoriekapacitet, förbättrade övervakningssystem, insamling, behandling och spridning av information om HIV/AIDS, utbildning av grundläggande och kliniska forskare, samhällsvetare, vårdpersonal och tekniker med särskild inriktning på de länder som är mest drabbade av HIV/AIDS, särskilt utvecklingsländer samt länder som är föremål för eller som riskerar att bli föremål för en snabb spridning av hiv-epidemin. 72.Utforma och utvärdera lämpliga tekniker för att kontrollera behandlingens effektivitet, toxicitet, biverkningar, interaktion mellan läkemedel och motstånd mot läkemedel samt utveckla metoder för att övervaka inverkan av behandling av hiv-överföring och riskbeteende. 73.Förstärka det internationella och det regionala samarbetet, särskilt nord-syd-, syd-syd- och triangelsamarbetet, som gäller överföring av teknologier som är lämpliga för omgivningen i fråga om förebyggande och vård av HIV/AIDS, utbyte av erfarenheter och bästa praxis, forskare och forskningsresultat samt förstärka roll härvidlag. I detta sammanhang uppmuntra att alla som deltar i forskningen får del av äganderätten till slutresultaten av dessa gemensamma forskningsrön och teknologier på ett sätt som motsvarar deras respektive bidrag och beroende på och under förutsättning att de tillgodoser rättsligt skydd för forskningsrönen samt bekräfta att all sådan forskning skall vara opartisk. 74.Före utgången av 2003 trygga att alla noteringar rörande forskning om hiv-relaterad behandling, däribland antiretroviral terapi och vacciner som grundas på internationella riktlinjer och bästa praxis, utvärderas av oberoende etiska kommittéer, i vilka personer som lever med HIV/AIDS och vårdgivare av antiretroviral terapi deltar. HIV/AIDS i konflikt- och katastrofområden Konflikter och katastrofer bidrar till spridningen av HIV/AIDS 75.Före utgången av 2003 utforma och börja tillämpa nationella strategier som innefattar information om HIV/AIDS och förebyggande, vård och behandling av HIV/AIDS i program eller insatser i nödsituationer under erkännande av att befolkningar som har destabiliserats av väpnade konflikter, humanitära nödsituationer och naturkatastrofer, däribland flyktingar och internflyktingar och särskilt kvinnor och barn, är utsatta för ökad risk att drabbas av hiv-infektion och, där så är lämpligt, införa inslag om bekämpning av HIV/AIDS i internationella biståndsprogram. 76.Uppmana alla FN-organ, regionala och internationella organisationer samt enskilda organisationer som medverkar i tillhandahållande och leverans av internationellt bistånd till länder och områden som är drabbade av konflikt, humanitära kriser och naturkatastrofer att prioritera att införliva förebyggande av och medvetandegörande om HIV/AIDS i sina planer och program och tillhandahålla information och utbildning om HIV/AIDS till sin personal. 77.Före utgången av 2003 ha infört nationella strategier för att bekämpa spridningen av HIV/AIDS bland sin nationella uniformerade personal där så behövs, däribland de väpnade styrkorna och civilförsvaret, och överväga medel för att sätta in sådan personal som är utbildad och tränad i information och utbildning om HIV/AIDS att bistå med information och förebyggande verksamhet om HIV/AIDS, däribland medverkan i nödsituationer, humanitär hjälp, katastrofhjälp och rehabilitering. 78.Före utgången av 2003 trygga att information och utbildning om HIV/AIDS, bl.a. ur ett jämställdhetsperspektiv, införs i riktlinjer som dras upp med inriktning på personal från försvarsmakten och annan personal som deltar i internationella fredsbevarande insatser, som man fortsätter med pågående utbildnings- och förebyggandesträvanden, däribland information till sådan personal före insatserna. Kampen mot HIV/AIDS kan inte föras utan nya, tillkommande och varaktiga resurser 79.Tillgodose att de resurser som lämnas till de världsomfattande insatserna mot HIV/AIDS är betydande, varaktiga och resultatinriktade. 80.Före utgången av 2005 successivt uppnå ett årligt anslag för kampen mot HIV/AIDS på 7 à i låginkomst- och medelinkomstländer och i länder som är utsatta för eller riskerar att bli utsatta för en snabb utbredning av HIV/AIDS till förebyggande av HIV/AIDS och vård, behandling, stöd och lindring av verkan av HIV/AIDS och vidta åtgärder för att trygga att nödvändiga resurser görs tillgängliga, särskilt från givarländerna, men även från de nationella budgetarna, med tanke på att de mest drabbade ländernas resurser är starkt begränsade. 2005/06:60 81. Begära att det internationella samfundet när så är möjligt gratis läm- Bilaga 1 nar stöd för förebyggande, vård och behandling av HIV/AIDS i utvecklingsländerna. 82.Öka och prioritera nationella budgetanslag för HIV/AIDS-program i mån av behov och tillse att tillräcklig tilldelning av resurser görs av alla ministerier och andra berörda aktörer. 83.Uppmana de utvecklingsländer som inte har gjort det att bemöda sig om att uppfylla målet att anslå av sin BNP till övergripande officiellt utvecklingsbistånd och målet att reservera 0,15-0,av sin BNP för officiellt utvecklingsbistånd till de minst utvecklade länderna enligt vad som har överenskommits, med beaktande av hiv-epidemins angelägenhet och allvar. 84.Uppmana det internationella samfundet att bidra till de utvecklingsländers ansträngningar som anslår ökade nationella medel till bekämpningen av HIV/AIDS-epidemin genom ökat internationellt utvecklingsbistånd, särskilt de länder som är hårdast drabbade av HIV/AIDS och särskilt i , speciellt i söder om , , länder som är utsatta för risk för utbredning av HIV/AIDS samt andra drabbade regioner vilkas resurser för att bekämpa epidemin är starkt begränsade. 85.I biståndsprogram och strategier för fattigdomsutrotning på lämpligt sätt införa metoder för bekämpning av HIV/AIDS och uppmuntra effektivast möjliga och tydliga användning av alla anslagna medel. 86.Uppmana det internationella samfundet och inbjuda det civila samhället och den privata sektorn att vidta lämpliga åtgärder för att hjälpa till att lindra de ekonomiska och sociala påfrestningarna av HIV/AIDS i de mest drabbade utvecklingsländerna. 87.Omedelbart genomföra det förbättrade initiativet för de mest skuldtyngda länderna (HIPC) och besluta att avskriva alla bilaterala statsskulder för dessa länder , särskilt för de länder som är mest drabbade av HIV/AIDS, i utbyte mot konkreta åtaganden från deras sida med avseende på fattigdomsutrotning och uppmana dem att använda skuldtjänstbesparingar för att finansiera fattigdomsutrotningsprogram, särskilt för förebyggande av HIV/AIDS, behandling, vård och stöd för personer som drabbats av HIV/AIDS och andra infektioner. 88.Begära att samordnade åtgärder sätts in snabbt för att effektivt angripa skuldproblemen hos de minst utvecklade länderna, hos utvecklingsländerna med låginkomst och medelinkomst, särskilt de som är drabbade av HIV/AIDS, på ett omfattande, rättvist, utvecklingsinriktat och varaktigt sätt genom olika nationella och internationella åtgärder inriktade på att göra deras skuldbörda långsiktigt uthärdlig och därigenom förbättra deras förmåga att bekämpa HIV/AIDS-epidemin, bl.a. på lämpligt sätt förekommande rationella mekanismer för skuldlindring, såsom utbyte av skuld mot projekt inriktade på förebyggande, vård och behand- ling av HIV/AIDS. 89.Uppmuntra ökade investeringar för forskning om HIV/AIDS på nationell, regional och internationell nivå med särskild inriktning på att framställa hållbara och ekonomiskt överkomliga förebyggande teknologier såsom vacciner och mikrobicider och uppmuntra proaktiva förberedelser av finansiella och logistiska planer för att underlätta snabb tillgång till vacciner när de blir tillgängliga. 90.Stödja upprättande i brådskande ordning av en global HIV/AIDS- och hälsofond för att dels finansiera en brådskande och utvidgad insats mot HIV/AIDS-epidemin grundad på ett integrerat tillvägagångssätt för förebyggande av HIV/AIDS samt vård, stöd och behandling, dels stödja regeringarna bl.a. i kampen mot HIV/AIDS, med vederbörlig prioritet för de mest utsatta länderna, särskilt i söder om och , och till högriskländerna samt mobilisera bidrag till resurserna från offentliga och privata källor med särskild vädjan till givarländerna, stiftelser, näringslivet, däribland läkemedelsföretagen, den privata sektorn, filantroper och förmögna enskilda personer. 91.Före utgången av 2002 lansera en världsomfattande finansieringskampanj, inriktad på allmänheten och den privata sektorn, under ledning av med stöd och medverkan av intresserade parter på alla plan för att bidra till den globala HIV/AIDS- och hälsofonden. 92.Öka anslag av resurser till nationella, regionala och subregionala kommissioner och organisationer för att de skall kunna bistå regeringarna på nationell, regional och subregional nivå i deras kamp mot krisen. 93.Förse de organ som finansierar och med nödvändiga resurser för att verka i länder till stöd för målen i denna förklaring. Det är nödvändigt att behålla dynamiken och övervaka uppnådda resultat 94.Regelbundet verkställa nationella utvärderingar under medverkan av det civila samhället, särskilt personer som lever med HIV/AIDS, utsatta grupper och vårdpersonal, om uppnådda resultat i att uppfylla åtagandena i denna förklaring, identifiera problem med och hinder mot att uppnå resultat samt genomföra en vid spridning av resultaten av utvärderingarna. 95.Utforma lämpliga mekanismer för övervakning och utvärdering för att bistå med uppföljningen och i att mäta och fastställa resultat och ut- veckla lämpliga redskap för övervakning och utvärdering med adekvata epidemiologiska data. Före utgången av 2003 upprätta effektiva övervakningssystem för främjande och skydd av mänskliga rättigheter för personer som lever med HIV/AIDS, eller stärka de system som redan finns. 97.På lämpligt sätt inkludera HIV/AIDS och därtill relaterade folkhälsoproblem på dagordningen för regionala möten på ministernivå och statschefsnivå. 98.Stödja insamling och behandling av information för att underlätta regionala kommissioners och/eller regionala organisationers regelbundna utvärdering av uppnådda resultat i fråga om tillämpning av regionala strategier och främja regionala prioriteringar samt trygga en vid spridning av resultaten av utvärderingarna. 99.Uppmuntra utbyte av information och erfarenheter mellan länderna i fråga om tillämpning av de åtgärder och åtaganden som ingår i denna förklaring och särskilt underlätta intensifierat syd-sydsamarbete och triangulärt samarbete. 100.Avsätta tillräckligt med tid, minst en hel dag, av generalförsamlingens årliga session för att behandla en rapport från generalsekreteraren om de resultat som har uppnåtts i att uppfylla åtagandena i denna förklaring med sikte på att identifiera problem och hinder samt lämna rekommendationer om vilka åtgärder som behövs för att uppnå ytterligare resultat. 101.Tillse att HIV/AIDS-frågorna är upptagna på dagordningen i alla berörda FN-konferenser och FN-möten. 102.Stödja initiativ för att genomföra konferenser, seminarier, studiedagar, utbildningsprogram och kurser för att följa upp frågor som täcks av denna förklaring och i detta hänseende uppmuntra deltagande i och en vid spridning av resultaten från den kommande konferensen i om tillgång till vård av hiv-infektioner, den sjätte internationella kongressen om aids i och , den tolfte internationella konferensen om aids och sexuellt överförda infektioner i , den fjortonde internationella konferensen om aids som hålls i i , den tionde internationella konferensen om personer som lever med HIV/AIDS, som hålls i , det andra forumet och den tredje konferensen för den horisontella, tekniska samarbetsgruppen om HIV/AIDS och sexuellt överförda infektioner i och , som hålls i , den femte internationella konferensen om vård i hemmet och i samhället för personer som lever med HIV/AIDS, som hålls i i . 2005/06:60 103. I syfte att förbättra jämställdheten i fråga om tillgång till nödvän- Bilaga 1 diga läkemedel undersöka genomförbarheten av att, i samarbete med enskilda organisationer och andra berörda parter, utforma och genomföra system för frivillig övervakning av och rapportering om världsmarknadspriserna på läkemedel. Vi uttrycker vårt erkännande och vår uppskattning till alla de som har medverkat till att öka medvetandet om HIV/AIDS-epidemin och till att bemöta de därtill relaterade sammansatta problemen. Vi räknar med ett kraftfullt ledarskap från regeringarnas sida och med samordnade ansträngningar under full och aktiv medverkan av , det multilaterala systemet i sin helhet, det civila samhället, affärssamfundet och den privata sektorn. Och uppmanar vi alla länder att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att tillämpa och genomföra denna förklaring i förstärkt partnerskap och i samarbete med andra multilaterala och bilaterala partner och med det civila samhället. Sammanfattning av betänkandet Samhällets insatser mot hiv/STI (SOU 2004:13) Det är mot en ganska mörk bakgrund, särskilt i vår omvärld men också i viss mån i vårt land, som hiv/aids-utredningen överlämnar sitt betänkande. Två decennier efter det att sjukdomen aids uppmärksammades, och konstaterades vara betingad av ett smittsamt virus, fortsätter den globala epidemin med oförminskad styrka. , organ för hiv/aids-frågor, och skriver i ett gemensamt meddelande i anslutning till Världsaidsdagen 2003 att den globala epidemin inte visar några tecken till att avta och att sjukdomen beräknas ha dödat 3 miljoner människor , att 5 miljoner människor infekterats samt att uppskattningsvis 40 miljoner människor lever med hivinfektion. Utredningens huvuduppgift har varit att göra en samlad översyn av det svenska samhällets insatser mot hiv/aids och med stöd i den översynen, samt i den deklaration som antogs vid den särskilda sessionen om hiv/aids i (), lämna förslag till en nationell handlingsplan i syfte att begränsa spridningen och konsekvenserna av hiv/aids. I uppdraget har vidare bl.a. ingått att: göra en genomgång av spridningen av hiv/aids och de insatser som vidtas av statliga myndigheter, landsting, kommuner och frivilligorganisationer för att förebygga smittspridning och för att stödja smittade, utvärdera de insatser som vidtas inom ramen för de särskilda statliga medel som avsatts för insatser mot hiv/aids, uppmärksamma utsatta gruppers situation och behov av riktade förebyggande insatser och särskilt stöd, belysa situationen för den allt större grupp som lever med hiv/aids och då särskilt problemen med biverkningar och resistensutveckling, fästa särskild vikt vid åtgärder för att förhindra att barn smittas och för att stödja barn som är smittbärare, belysa hur kunskaperna om och attityderna till hiv/aids har förändrats hos befolkningen och vilka effekter som det har medfört på människors beteende, ta fasta på aktuella samhällsförändringars och särskilt det ökade informationsflödets betydelse för möjligheterna att bekämpa hiv/aids, göra jämförelser med utvecklingen av epidemin i jämförbara länder och väga in de erfarenheter man där gjort i de förslag som lämnas, lämna förslag till framtida inriktning av det statliga hiv/aids-anslaget och till hur anslaget skall administreras, lämna förslag till hur uppföljningen och utvärderingen av samhällets insatser mot hiv/aids skall förbättras och till hur samverkan mellan statliga myndigheter, landsting, kommuner och frivilligorganisationer skall stärkas, samt