prop · GS031d25 · 2005-01-01 00:00:00 — I överenskommelsen nämns dock exempelvis inga siffror för tullsänkningar och stödsänkningar. Inte heller har datum fastställts för införandet av de nya reglerna. Det amerikanska presidentvalet och bytet av kan innebära att den politiska processen bromsas . WTO:s nästa ministerkonferens planeras till i . Det är således inte längre möjligt att slutföra förhandlingarna enligt Doha-tidtabellen, dvs. är ett av de länder inom EU som kraftigast driver på för fortsatta handelsliberaliseringar på jordbruksområdet och en genomgripande reformering av EU:s jordbrukspolitik. För är det prioriterat att konkurrensförutsättningar förbättras. För detta krävs att i-länderna kraftigt sänker sina handelsstörande stöd, däribland eliminerar handelsstörande exportstöd och kraftigt sänker sina för många produkter höga tullar. anser att EU:s exportbidrag bör avskaffas . Förbättrade konkurrensförutsättningar och ökat marknadstillträde för ligger i linje med regeringens proposition politik för global utveckling (prop. 2002/03:122), vilken presenterades . Grundläggande i denna politik är att samstämmighet skall eftersträvas mellan samtliga politikområden och att politikens konsekvenser för skall klargöras. Hållbart jordbruk och fiske är nyckelkomponenter i tryggad livsmedelsförsörjning och global utveckling i termer av självhushåll, inkomstkällor och utvecklingsdrivande kraft på landsbygden. Många är beroende av förändringar på det jordbrukspolitiska och handelspolitiska området som medför förbättrade konkurrensförutsättningar och ökat marknadstillträde. Klimatförändringar, utarmning av biologisk mångfald och ekosystem, utfiskning av världshaven, ökenspridning och problem med vattenförsörjning är exempel på andra frågor som måste hanteras för att uppnå hållbar global utveckling och tryggad livsmedelsförsörjning. för jordbruk, skogsbruk och fiske, FAO, har en central roll för det internationella arbetet för en tryggare livsmedelsförsörjning. Organisationen samlar in fakta och uppgifter om jordbruk, skog och fiske, övervakar den globala förvaltningen av naturresurserna, ger råd och stöd till i internationella processer samt bidrar på andra sätt till uppfyllandet av FN:s millenniummål att halvera antalet hungrande till 2015. Slutsatserna från Världslivsmedelstoppmötena och 2002 samt överenskommelsen om millenniemålen har bidragit till att ge FAO ett än tydligare övergripande ansvar för frågor rörande global livsmedelsförsörjning. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Mot bakgrund av jordbrukets och fiskets betydelse för den globala utvecklingen är det från ett utvecklingsperspektiv särskilt viktigt att aktivt arbeta med frågor som rör jordbruk i u- länder och väga in intressen i svensk politik på jordbruks-, livsmedels- och fiskeområdena. Detta ligger helt i linje med ambitionen i regeringens proposition politik för global utveckling (prop. 2002/03:122) att eftersträva samstämmighet mellan samtliga politikområden med bäring på global utveckling och att politikens konsekvenser för u-ländernaskall klargöras. Under kommer alla FAO:s kommittéer att sammanträda för att diskutera aktuella frågor inom de olika sakområdena skog, fiske, jordbruk, råvaror och tryggad livsmedelsförsörjning. anordnas där den globala livsmedelssituationen kommer att utvärderas och diskuteras. En av regeringens ambitioner är att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft. På en gemensam EU-marknad är de nationella regelverken av stor betydelse för sektorns konkurrenskraft. Nationella regelverk av betydelse berör bl.a. djurskydd, miljökrav och produktionsmedelsskatter. arbetar därför aktivt på EU-nivå för att höja ambitionsnivån inom bl.a. djurskydds- och miljöskyddslagstiftningen med den svenska lagstiftningen som förebild. Reformen av EU:s jordbrukspolitik innebär, med stöd frikopplade från produktionen, en väsentlig förändring av grunderna för jordbruksföretagens ekonomi. Detta leder till att bl.a. produktionsmedelsskatter får större relativ tyngd vid beslut om fortsatt produktion och nyinvesteringar inom jordbruket. I regeringens skrivelse Genomförande av EU:s jordbrukspolitik i (skr. 2003/04:137) anför regeringen att skatten på diesel för jordbrukets arbetsmaskiner bör sänkas . Fiskeripolitiken är ett av de gemensamma politikområdena inom EU. Det innebär att de beslut som fattas inom gemenskapen har avgörande betydelse för utveckling av våra fiskeresurser och fiskerinäringens verksamhet. Den gemensamma fiskeripolitiken skall säkerställa att levande akvatiska resurser utnyttjas på ett hållbart sätt i 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 ekonomiskt, miljömässigt och socialt hänseende. Den innehåller bl.a. principer för att upprätthålla en effektiv fiskeriförvaltning och specificerar regelverk för bl.a. fångstuttag, minimimått på fisk, flottans storlek, tekniska regleringar, marknadspolitik och kontroll. Inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken bestäms även gemenskapens agerande i regionala och internationella organ. Endast i begränsad omfattning kan medlemsstaterna införa nationella regler. En ny grundförordning för den gemensamma fiskeripolitiken antogs . Den betonar vikten av att de levande akvatiska resurserna nyttjas på ett hållbart sätt och att fiskeverksamhetens negativa påverkan på de ekosystemen minimeras. Grundförordningen innehåller åtaganden om bl.a. en mer långsiktig anpassning av fiskeriförvaltningen genom fleråriga förvaltnings- eller återhämtningsplaner. Dessa skall baseras på försiktighetsprincipen och ekosystemansatsen. praktiska tillämpning av försiktighetsprincipen och ekosystemansatsen har hög prioritet både nationellt och regionalt. Ett uttryck härför är de fleråriga planer som redan fastlagts för flera bestånd och som är under utarbetande för andra. Planerna föreskriver att åtgärder skall vidtas vid förutbestämda gränsvärden för fiskeridödlighet och biomassa. Åtgärderna skall baseras på vetenskapliga råd och kan omfatta olika tekniska regleringar, förändringar i fiskekvoter och fiskeansträngning samt kortare eller längre stängning av fisket. Fiskerikontroll utgör en viktig del i en ansvarsfull hushållning med fiskresurserna. För att säkerställa beståndens förnyelse är det nödvändigt att förhindra överfiske. Fångstuppgifter m.m. är nödvändiga för både fiskeriförvaltning och vetenskapliga ändamål t.ex. för att fastställa rekommenderade fångstmängder. Kontrollen har även i uppgift att se till att den gemensamma marknadsorganisationen och strukturåtgärderna respekteras. Kontrollen omfattar både yrkesfisket och fritidsfisket. har det övergripande ansvaret för fiskerikontrollen och svarar bl.a. för övervakning av kvoter, begränsningar av fiskeansträngningar, beslut om fiskestopp samt hanterar uppgifter från fiskare och satellitbaserad fartygsövervakning (VMS). utför den fysiska kontrollen av fisket till sjöss och vid landningar i svenska hamnar inklusive handelsstandarder. på det fria havet i nordostatlanten inom ramen för Nordostatlantiska (). kommer även fortsättningsvis att vara drivande i arbetet för striktare och effektivare tillämpning av den gemensamma fiskeripolitiken så att den negativa beståndsutvecklingen kan hävas och ett hållbart fiske uppnås. Det allvarliga hot som den europeiska fiskeflottans överkapacitet utgör för arter som torsk och ål måste åtgärdas. Tillämpningen av försiktighetsprincipen och ekosystemansatsen baserat på vetenskapliga råd spelar därvid en viktig roll. kommer fortsatt sträva efter att försiktighetsprincipen tillämpas och att fiskekvoter och förvaltningsåtgärder baseras på de vetenskapliga råden främst från (). Detta innebär att frågan om fiskestopp kommer att drivas när rådgivningen så föreslår, t.ex. då det gäller det östra beståndet av Östersjötorsk . Den gemensamma fiskeripolitiken är tillämplig i alla delar av världen där EU-fiske bedrivs. EU agerar även i internationella och regionala organ på fiskets område. bör därvid verka för ett genomförande av de internationella instrument på fiskeripolitikens område som framförhandlats , såsom om gränsöverskridande fiskbestånd, Uppförandekoden för ansvarsfullt fiske samt internationella handlingsplaner avseende olagligt fiske, begränsning av fiskekapacitet och bifångster. är också pådrivande i det multilaterala arbetet, bl.a. inom FAO, och . Nationellt skall fiskeripolitiken bidra till att miljökvalitetsmål och delmål uppnås under miljömålen Hav i balans samt levande kust och skärgård och Levande sjöar och vattendrag. Den nationella fiskeripolitiken skall även främja det kustnära fisket samt sport- och fritidsfisket. För regeringen är det viktigt att konsumenterna kan välja mellan ett stort utbud av livsmedel. Oavsett priset på livsmedlen skall konsumenten kunna lita på att de är säkra. Den information som ges på förpackningarna i form av märkning och annan information skall vara tillräckligt tydlig och bra för att konsumenterna skall kunna göra ett medvetet val. För allergiker och andra konsumenter med behov av särskild kost är märkningen extra betydelsefull. möjligt att göra ett medvetet val både när det gäller hur nyttigt livsmedlet är och t.ex. produktionsmetod. För att konsumenterna skall kunna lita på att maten är säker krävs ett bra regelverk, en god livsmedelstillsyn och tillgång till vederhäftig och oberoende information. Som grund och stöd för detta krävs forskning om det vi äter och om hur maten påverkar oss. Diskussionen om problemen med övervikt särskilt hos barn och ungdomar har fortsatt och intensifierats . Denna diskussion är angelägen eftersom överviktsproblem inte bara innebär hälsorisker utan även, särskilt för barn och ungdomar, kan leda till psykosociala påfrestningar. Regeringen kommer därför att verka för att kostens och den fysiska aktivitetens betydelse för hälsa och välbefinnande även framöver utgör en central del av debatten på området. Större delen av regelverket på livsmedelsområdet är harmoniserat inom EU. Det innebär att ingen medlemsstat kan ha vare sig strängare eller liberalare bestämmelser i sitt land. Regeringen prioriterar därför det gemensamma lagstiftningsarbetet. För svenskt vidkommande är det i detta sammanhang viktigt att verka för att den begränsning som vi hade innan EU-inträdet då det gäller azo-färgämnen införs på gemenskapsnivå. Det arbete som bedrivs inom ramen för , FAO:s och WHO:s gemensamma livsmedelsstandardiseringsorgan, får allt större betydelse. Bestämmelser utformade i dessa organisationer är frivilliga att följa för de olika medlemsländerna men vill man hävda t.ex. strängare hälsokrav måste detta kunna motiveras vetenskapligt. I annat fall finns risken att man i en WTO-panel anses ha handelshindrande lagstiftning. Den och övriga EU-med- lemsstaters regeringar prioriterar därför det arbete som sker i . Reform av den gemensamma jordbrukspolitiken träffade EU:s jordbruksministrar en politisk överenskommelse om den fram- 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Reformen träder i kraft men med möjlighet för de länder som så önskar att skjuta på införandet av det frikopplade gårdsstödet till 2007. Tillämpningen ger medlemsstaterna möjligheter att utforma en del av stöden efter nationella förutsättningar. Regeringen har beslutat att införa det frikopplade stödet i form av en regionaliserad stödmodell, en s.k. blandmodell dvs. en blandning mellan en regionmodell och en gårdsmodell, fr.o.m. . Jämfört med en gårdsmodell ger blandmodellen vissa fördelar. Till dessa fördelar hör att all mark kan ges ett relativt högt grundvärde som omfattar i princip all jordbruksmark. Således kan även betesmarkerna i denna modell ges ett stöd. En annan fördel är att förändringar i brukarstruktur som inträffat efter referensperioden till stora delar kan beaktas. Regeringen anser även att denna modell bör bidra till en stabilare fastighetsmarknad. Vid utformningen av blandmodellen har det eftersträvats en balans mellan regioner och produktionssektorer för att minimera oönskad omfördelning av stöd mellan enskilda lantbrukare. Blandmodellen innebär att stödrättigheterna kommer att fördelas till den som brukar marken vid ansökningstidpunkten 2005. Det nya gårdsstödet kommer att bestå av två delar: ett grundbelopp som består av stöd fördelat per hektar inom en region och ett tilläggsbelopp som är baserat på genomsnittet av vissa egna bidrag . Modellen innebär att samtliga stöd till vegetabilier med undantag för torkstödet i och en del av djurbidragen skall fördelas ut lika på all mark. Många djurproducenter kommer att erhålla stödrättigheter med ett högre värde genom att av det s.k. extensifieringsbidraget och amkobidraget samt av slaktbidraget fördelas till de producenter som hade dessa bidrag . Dessutom kommer av mjölkstödet att fördelas till dem som har mjölkkvot 2007. Utgångspunkten för regionindelningen är de nuvarande arealstödsregionerna. Region 5 och 6 kommer dock att slås samman och forma en ny region 5. Grundbeloppet på stödrättigheter för kommer att variera från ca per hektar i region 5 till ca per hektar i region 1. Grundbeloppet för permanent betesmark kommer att bli enhetligt i hela landet och 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 sättas till den nivå som motsvarar lägsta beloppet samt förslag på ny förordning för landsbygdens för stödrättigheter i , per hektar. Rådet förväntas ta ett kommer att arbeta för en enhetlig stödnivå för alla regioner inom EU vid kom- kommer också arbetet med utformningen av mande översyn av jordbrukspolitiken. nästa miljö- och landsbygdsprogram i att , dock längst t.o.m. 2009, kommer av handjursbidragen kommer att fortsätta och avslutas . att fortsatt kopplas till produktionen. Resultatet av förhandlingarna kan få stor bety- främsta skälet för detta är att ett delvis kopplat delse för den gemensamma jordbrukspolitikens handjursbidrag bidrar till att uppnå miljökvali- tetsmålet Ett rikt odlingslandskap. medlemsländer, sysselsättningsaspekter, Jordbrukarstöden och hantering av stödansök- mål samt möjligheten att göra en mjukare ningarna regleras både av EG-förordningar och övergång till ett frikopplat system har varit av- görande för ställningstagandet om hur reformen tillämpning av stödreglerna är därmed begrän- Generellt gäller dock för samtliga jordbru- lighet att avsätta av det karstöd att det förekommer skillnader i bedöm- frikopplade stödet i ett s.k. nationellt kuvert. ningar i samband med länsstyrelsernas avser att utnyttja det nationella kuvertet. kontrollverksamhet samt beslutsfattande såväl Kuvertet kommer dock endast införas för mellan som inom länsstyrelserna. begränsade säljfrämjande åtgärder . Regeringen bedömer behovet av medel för en och länsstyrelserna fortlöpande olika projekt och sådan åtgärd till ca . andra löpande åtgärder. skall prövas mot bakgrund av vunna handläggning av jordbrukarstöden på länsstyrel- erfarenheter av reformen, framför allt då det serna, SeQnd, elektroniskt handläggarstöd för gäller naturbetesmark och då klarhet erhållits jordbrukarstödprocessen, uppdatering av före- beträffande nästa LBU-programperiod som skrifterna för länsstyrelsernas rutiner vid hand- läggning av jordbrukarstöden (GAR-föreskrif- För att få ta del av gårdsstödet måste lantbru- ten), stödansökan via Internet (), karen uppfylla vissa villkor, s.k. tvärvillkor, inom IT-investeringsprogram, samverkan och infor- områdena miljö, folkhälsa, växtskydd, djurskydd Dessa projekt utgör viktiga delar i Jord- bruksverkets utvecklingsarbete för att vara en bedrivas så att god jordbrukshävd och goda tvärvillkoren bör svensk lagstiftning ligga. projektet är att öka kvaliteten och effektiviteten Analyser av faktorer som påverkar den gemen- samt att säkerhetställa kontrollen av handlägg- ningen av jordbruksstöden för att undvika sank- SeQnd omfattar såväl länsstyrelserna som beslutades om en förhållandevis om- fattande översyn av den gemensamma jord- som ett pilotprojekt och har därefter fått perma- Beslutet innebär att det på några nent status samt erbjöds till alla lantbrukare områden lämnas till medlemsstaterna att bestäm- ma den nationella tillämpningen, t.ex. med av- av ansökningarna antingen via (elektroniskt seende på användningen av de medel som förs via konsulter) eller via . över från marknadstill miljö- och landsbygds- 18 000 ansökningar kom via och ca 10 000 Förhandlingarna om att utvidga EU med nya medlemsländer kommer att fortsätta Projektet export som är ett samarbete mellan och för att 2007-processen som omfattar en översyn av flera göra det lättare och effektivare för livsmedels- politikområden samt fastläggandet av EU-bud- företagen när de skall ansöka om exportbidrag geten för 20072013 kommer att intensifieras. har aktiverats och beräknas vara i full Syftet med projektet är att höja kvaliteten, effektiviteten och kundnyttan. Processen blir säkrare, effektivare och enklare för företagen och de får bättre hjälp vid ansökan. Projektet är uppdelat i två delar; ett nytt ärendehanteringssystem samt en möjlighet för företag att skicka elektroniska exportbidragsansökningar till . påbörjades IT-utvecklings- projektet som är tänkt att bli ett nytt handläggarsystem som skall uppfylla framtida GIS-behov (Geografiskt informationssystem) såväl inom stödhanteringen som inom smittbekämpningen. Växtinspektionen på svarar för de olika typer av verksamhet som genomförs för att kontrollera sundhetsläget i landet, hindra införsel och en vidare spridning av skadegörare samt för kvalitetskontroller av färska frukter och grönsaker. Växtinspektionens internationella deltagande har blivit alltmer aktivt, bl.a. på grund av de krav som ställts till följd av WTO (). Arbetet inom ramen för Internationella växtskyddskonventionen (IPPC) har koncentrerats på framtagande av globala standarder. beslutades det bl.a. om riktlinjer för importbestämmelser, riskvärdering av genetiskt modifierade organismer som kan definieras som fytosanitära skadegörare och riktlinjer för riskvärdering av reglerade ickekarantänskadegörare. Vid mötet fattades det också beslut om en snabbprocedur för framtagande av standarder av mer specifikt eller tekniskt slag. Inom ramen för detta enklare beslutsförfarande kommer t.ex. regionala standarder som framtagits av de regionala växtskyddsorganisationerna kunna ges global giltighet betydligt fortare. har genomförandet av standarden ISPM 15 om förpackningsvirke varit föremål för uppmärksamhet. Många utvecklingsländer har problem med att genomföra denna standard och har i många sammanhang bl.a. inom ramen för WTO framfört detta. Standarden är mycket genomgripande eftersom det rör allt förpackningsvirke involverande andra varor än de som normalt omfattas av en växtskyddskontroll. Förpackningsvirke återanvänds i regel upp mot och innebär också en stor investering för företagen. kommer i syfte att diskutera praktiska frågor rörande genomförandet av standar- 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 den en arbetsgrupp på global nivå anordnas. Inom EU har ett lagförslag som genomför standarden ännu så länge endast diskuterats och notifierats. Enligt planen beräknas den kommande lagstiftningen rörande förpackningsvirket kunna träda i kraft . Även nya krav på sundhetscertifikat på bl.a. rundvirke av barrträd från har diskuterats inom EU. Syftet är att uppnå en förbättrad fytosanitär säkerhet vid import till EU av virke från tredje land. På grund av den betydande virkesimporten till från är det viktigt att inspektionen görs ändamålsenligt och kostnadsbesparande. Viktiga frågor som återstår att diskutera är möjligheterna att utföra dessa inspektioner vid mottagande industri samt att överföra vissa kontrolluppgifter till offentligrättslig eller privaträttslig juridisk person. För sådan delegering krävs förändringar i växtskyddslagen. Certifiering av utsäde innebär att det utsäde som skall saluföras i landet skall ha genomgått en oberoende och noggrann kvalitetskontroll. En- dast sorter som finns intagna på en nationell sortlista eller på gemenskapens sortlista får certifieras. Ett fullgott utsäde minskar behovet av att använda bekämpningsmedel för att på så sätt främja en effektiv och hållbar växtodling i landet. Ytterligare effektivisering av såväl tillämpningen av EU:s gemensamma fiskeripolitik som nationella regleringar har bl.a. inneburit beslut om: -inrättande av regionala rådgivande nämnder inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, -utveckling av förvaltningsplaner på flera fiskbestånd, -regeringens proposition om kust- och insjöfiske samt vattenbruk. Arbetet med implementering av det regelverk som reformen av den gemensamma fiskeripolitiken innebar har fortskridit, bl.a. genom återhämtningsplaner och beslut om inrättande av regionala rådgivande nämnder. I den nya grundförordningen, som var resultatet av reformen av den gemensamma fiskeri- 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 politiken, fastställs att regionala rådgivande nämnder skall inrättas. tog ministerrådet beslut om den förordningen som sätter regelverket för dessa nämnder. Det faktiska bildandet av nämnderna sker på initiativ av berörda intressenter såsom fiskerinäringen, sport- och fritidsfisket samt miljö- och konsumentorganisationer. För att ett hållbart fiske skall uppnås är det angeläget att utveckla resursförvaltningen i riktning mot ett flerårigt perspektiv. Förvaltningen bör vara ekosystembaserad och bygga på långsiktiga förvaltningsplaner eller återhämtningsplaner. för (IBSFC) antog 1999 en långsiktig förvaltningsplan för torsken. Planen har utvecklats och även kompletterats med en mer akut återhämtningsplan i syfte att få bestånden att återhämta sig. Emellertid är östra torskbestånd fortfarande utom biologiskt säkra gränser. Av- seende den nuvarande förvaltningsplanen för östersjötorsken har förändringar genomförts, bl.a. har beslut fattats om att en uppdelning i två förvaltningsområden skall göras. Det innebär för torskfisket, två förvaltningsområden, relaterat till de två torskbestånden. Avsikten är att få ett mer biologiskt riktigt fiske. Vidare skall bl.a. kontrollen stärkas och märkningen av fiskeredskap förbättras. som långa sommarstoppet för torskfiske har kortats ned har reglerna för tillåtna bifångster av torsk stärkts, vilket i praktiken torde innebära en förstärkning av skyddet för småtorsk. beslutade om en återhämtningsplan för torskbestånden i , och . Planen innehåller kraftiga begränsningar i fisket såsom bestämmelser om fångstmängder, fångstregler, kontroll, fiskeansträngning m.m. Vid samma ministerråd fastställdes även total tillåten fångst (TAC) och kvoter för fisket 2004. röstade emellertid emot förslaget där nivåerna på kvoterna för kolja- och rödspätta ansågs för höga. höjdes torskkvoten för på förslag av , i strid med ICES rådgivning. motsatte sig förslaget som enda land. kom ICES nya bedömning för . bedömdes vara mer allvarlig än tidigare och ICES föreslog en lägre kvot för torskfiske i västra och ett stopp för torskfisket i östra . Det beslut om utflyttning av trålgränserna utefter vissa svenska kustområden som fattade har setts över. Syftet har varit att skydda känsliga bottenområden och utsatta fiskbestånd såsom torsk. En kartering av bottnarna längs har genomförts och legat till grund för eventuella justeringar av vilka områden som kan vara öppna för visst trålfiske. Mot bakgrund av denna kartering och efter samråd med olika intressenter fastställdes gränserna för inflyttningsområden för kräfttrålning slutgiltigt . Förändringarna innebär att trålfiske efter havskräfta innanför trålgränsen numera endast är tillåtet inom vissa utpekade områden, s.k. inflyttningsområden. Inom dessa områden får trålning endast ske med en speciellt utformad trål som sorterar ut både stora och små fiskar samt har ett s.k. rullställ som begränsar trålningsaktiviteter till mjukbottnar. Regeringen har uppdragit åt att utvärdera om sommarstoppet av torskfisket i är en effektiv metod för att säkra torskfisket. Utredningen skall också belysa sommarstoppets effekter på olika segment av fiskeflottan och då särskilt det småskaliga, kustnära fisket, samt belysa de ekonomiska effekterna av ett slopat sommarstopp, bl.a. eventuella minskningar av kostnader för A-kassan. Utredningen skall redovisas .