prop · GS03132 · 2005-03-21 00:00:00 — Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att lagen skall tillämpas i fråga om fartygsarbete som har undantagits från tillämpning av bestämmelserna om vilotid i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän. 1.arbete som utförs i arbets- tagarens hem eller annars under sådana förhållanden att det inte kan anses vara arbetsgivarens uppgift att vaka över hur arbetet är ordnat, 2.arbete som utförs av arbets- tagare som med hänsyn till arbets- uppgifter och anställnings-villkor har företagsledande eller därmed jämförlig ställning eller av arbets- tagare som med hänsyn till sina arbetsuppgifter har förtro-endet att själva disponera sin arbetstid, 3.arbete som utförs i arbets- givarens hushåll, 5.arbete som omfattas av lagen ()om arbetstid vid visst väg- transportarbete. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att lagen skall tillämpas i fråga om fartygsarbete som har undantagits från tillämpning av bestämmelserna om vilotid i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän. Denna lag träder i kraft . Förslag till ändringar i andra författningar Arbetstidslagen (1982:673) hänvisas till i vissa andra författningar. I vissa av dessa lagrum bör också den föreslagna nya lagen () om arbetstid vid visst vägtransportarbete hänvisas till. I 2 kap. 10 § arbetsmiljölagen (1977:1160) bör anges att bestämmelser om arbetstid vid visst vägtransportarbete finns i lagen () om arbetstid vid visst vägtransportarbete. I 5 § andra stycket lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare bör lagen () om arbetstid vid visst vägtransportarbete läggas till i upp- räkningen av lagar som skall tillämpas vid utstationering av arbetstagare. I uppräkningen av avgifter för vilka avdrag inte får göras i 1 kap. 20 § kommunalskattelagen (1928:370), bör avgift enligt 20 § lagen () om arbetstid vid visst vägtransportarbete läggas till. I 12 § förordningen (2000:1211) med instruktion för bör läggas till att arbetstidsnämnden också avgör ärenden enligt lagen () om arbetstid vid visst vägtransportarbete. Förteckning över remissinstanser Arbetstid vid vägtransporter Efter remiss har yttranden över slutbetänkandet Arbetstid vid väg- transporter förslag till ny lag (SOU 2004:26) lämnats av Arbetsgivar- verket, (dess huvudkontor i samt institutet i ), , Hovrätten för Nedre , Järnvägs- inspektionen, , , , , , , Vägtrafikinspektionen inom Väg- verket, (), Gods- transportdelegationen 2002, i (LO), , universitets Juridiska fakultet, , , , , Svenska , , , Akademikers Centralorgani- sation (), , , Tjänste- männens centralorganisation (TCO) och Transportgruppen. LO har dock avstått från eget yttrande och hänvisat till Svenska Kommunalarbetareförbundets och Svenska Transportarbetarförbundets remissvar. LO har bifogat yttrande från - Trafiksektionen samt . Likaså Svensk Näringsliv har avstått från att yttra sig och hänvisat till Transport- gruppens svar. , , , och TCO har avstått från att yttra sig. , , Skogsindustrier, och Transportfacken har inte inkommit med några yttranden. Förteckning över remissinstanser Näringsdeparte- mentets promemoria Efter remiss har yttranden över promemoria lämnats av , , , Hovrätten för Nedre , Järnvägsstyrelsen, , , Rikstrafiken, Tingsrätt, , Väg- verket, Vägtrafikinspektionen vid , Statens väg- och transport- forskningsinstitut, , universitets , , , , , , , Svenskt Närings- liv, , TCO och Transportgruppen. har dock avstått från eget yttrande och hänvisar till Transportgruppens yttrande. , , universi- tets , och har avstått från att yttra sig. LO, Kommunala Företagens och har inte inkommit med några yttranden. Förslag till lag om arbetstid vid visst vägtransportarbete Härigenom föreskrivs1 följande. 1 § Denna lag skall tillämpas på arbete som utförs av mobila arbets- tagare som är anställda av företag etablerade i en medlemsstat och som deltar i vägtransporter, vid vilka rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter2 eller Europeiska överenskommelsen om arbetsför- hållanden för fordonsbesättningar vid internationella vägtransporter (AETR) skall tillämpas. Med mobil arbetstagare avses i denna lag varje arbetstagare som ingår i den del av personalstyrkan som förflyttar sig och som är anställd av ett företag som utför person- eller varutransporter på väg för andras eller egen räkning. I rådets förordning (EEG) nr 3820/85 och AETR finns särskilda bestämmelser om kör- och vilotider. I arbetstidslagen (1982:673) finns bestämmelser om arbetstid vid arbete som inte omfattas av denna lag. Om arbetstagaren för samma arbetsgivare både utför arbete som omfattas av denna lag och arbete som omfattas av arbetstidslagen, skall arbetstiden läggas samman vid tillämpning av denna lag. 2 § Genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får undantag göras från bestämmelserna i 59 §§, 12 § andra stycket samt 15 och 16 §§. Genom ett sådant kollektivavtal får också 1.tidsperioden för beräkning av den högsta tillåtna sammanlagda arbetstiden enligt 12 § första stycket utsträckas , 2.en annan period av natten än som anges i 14 § bestämmas, dock inte före kl. 0.00 eller efter kl. 7.00. Genom ett sådant kollektivavtal som avses i första stycket får det också bestämmas i vilken omfattning perioder av väntan skall räknas som arbetstid. Perioder av väntan innebär att arbetstagaren inte fritt kan disponera över sin tid utan måste befinna sig på sitt arbetsställe beredd att utföra arbete, enligt bestämmelserna i 12 § tredje stycket, 15 § andra stycket och 18 § tredje stycket. Jfr och rådets direktiv /15/EG av om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (EGT L 80, 23.3.2002, s. 35, Celex 32002L0015). EGT L 370, 31.12.1985, s. 1 (Celex 31985R3820). Undantag från 8 § andra och tredje styckena får göras även med stöd av kollektivavtal som har slutits av en lokal arbetstagarorganisation. Sådana undantag gäller dock under högst en månad, räknat från den dag då avtalet ingicks. 3 § En arbetsgivare som är bunden av kollektivavtal som avses i 2 § får tillämpa avtalet även på arbetstagare som inte är medlemmar i den avtalsslutande arbetstagarorganisationen, men som sysselsätts i sådant arbete som avses med avtalet. 4 § Ett kollektivavtal är ogiltigt i den mån det innebär att mindre för- månliga regler skall tillämpas för arbetstagarna än som följer av denna Ordinarie arbetstid, övertid och mertid 5 § Den ordinarie arbetstiden får uppgå till högst . När det behövs med hänsyn till arbetets natur eller arbetsförhållandena i övrigt får arbetstiden uppgå i genomsnitt under Veckan räknas från och med måndag, om inte annan beräkning tilläm- pas på arbetsstället. 6 § Med övertid avses arbetstid som överstiger ordinarie arbetstid enligt Om annan ordinarie arbetstid gäller på grund av kollektivavtal som avses i 2 § första stycket, eller på grund av medgivande om undantag av enligt 21 §, skall med övertid i stället avses arbetstid som vid heltidsarbete överstiger ordinarie arbetstid enligt avtalet eller Vid beräkning av övertid skall ledighet som förläggs till arbetstagarens ordinarie arbetstid likställas med fullgjord ordinarie arbetstid. 7 § När det finns ett särskilt behov av ökad arbetstid, får övertid tas ut med högst under ett kalenderår (allmän övertid). 8 § Har en natur- eller olyckshändelse eller annan liknande omständighet som inte har kunnat förutses av arbetsgivaren vållat avbrott i verksam- heten eller medfört överhängande fara för sådant avbrott eller för skada på liv, hälsa eller egendom, får övertid tas ut för arbete i den utsträckning som förhållandena kräver (nödfallsövertid). Om det för arbetsstället finns en lokal arbetstagarorganisation inom vars avtalsområde arbetet faller, får nödfallsövertid tas ut endast under förutsättning att arbetsgivaren underrättar organisationen om Nödfallsövertid får tas ut under högst från arbetets början utan att arbetsgivaren har meddelats tillstånd till arbetet av Arbetsmiljö- verket. 9 § Med mertid avses arbetstid som överstiger deltidsanställda arbets- tagares ordinarie arbetstid enligt anställningsavtalet. Bestämmelsen om beräkning av övertid i 6 § andra stycket skall tillämpas även vid beräk- ning av mertid. När det finns särskilt behov av ökad arbetstid, får mertid tas ut med högst under ett kalenderår (allmän mertid). Mertid får också tas ut med tillämpning av de villkor för nödfallsövertid som gäller enligt 8 §. Begränsning av den sammanlagda arbetstiden 10 § Med sammanlagd arbetstid avses allt arbete som en arbetstagare utför, vid vilket denna lag är tillämplig, oavsett om arbetet utförs för en eller flera arbetsgivare. 11 § Arbetsgivaren skall av arbetstagaren skriftligen begära uppgifter om arbete som denne har utfört för en annan arbetsgivares räkning. Arbetstagaren skall tillhandahålla arbetsgivaren dessa uppgifter skriftligen. 12 § Den sammanlagda arbetstiden får uppgå till i genomsnitt . Den sammanlagda arbetstiden får dock inte över- stiga , med undantag för de fall som avses i artikel 6.1 fjärde stycket i rådets förordning (EEG) nr 3820/85 eller artikel 6.1 fjärde stycket i AETR. Vid beräkningen av den sammanlagda arbetstiden skall till den läggas sådana perioder av väntan när arbetstagaren inte fritt kan disponera över sin tid utan måste befinna sig på sitt arbetsställe beredd att utföra arbete. Sådan tid när arbetstagaren skulle ha arbetat men i stället varit från- varande på grund av semesterledighet eller sjukdom skall likställas med fullgjord arbetstid. 13 § Med vecka avses vid tillämpningen av 12 § den period som börjar måndag kl. 0.00 och slutar . 14 § Med nattarbete avses arbete under någon del av perioden som börjar kl. 1.00 och slutar kl. 5.00. 15 § Vid nattarbete får arbetstiden inte överstiga under en 24- timmarsperiod som påbörjas efter sådan avslutad vila som avses i artikel 8 eller 9 i rådets förordning (EEG) nr 3820/85, artikel 8 i AETR eller 13 eller 14 § arbetstidslagen (1982:673). Vid tillämpningen av bestämmelserna i första stycket skall i arbets- tiden inräknas sådana perioder av väntan när arbetstagaren inte fritt kan disponera över sin tid utan måste befinna sig på sitt arbetsställe beredd att utföra arbete. Undantag från begränsningen av arbetstiden vid nattarbete i första stycket får göras tillfälligtvis, om det föranleds av något särskilt för- hållande som inte hade kunnat förutses av arbetsgivaren. Information om arbetstidens förläggning 16 § En arbetsgivare som anlitar arbetstagare till arbete annat än till- fälligtvis skall informera arbetstagarna om ändringar i den ordinarie arbetstidens förläggning minst i förväg. dock lämnas i förväg, om verksamhetens art eller händelser som inte hade kunnat förutses ger anledning till det. Viloperioder för lärlingar och praktikanter 17 § För de lärlingar och praktikanter som är mobila arbetstagare enligt 1 § andra stycket gäller de viloperioder som anges i artikel 8 och 9 i rådets förordning (EEG) nr 3820/85. Om bestämmelser i arbetsmiljö- lagen (1977:1160) eller arbetstidslagen (1982:673) eller föreskrifter meddelade med stöd av någon av dessa lagar ger ett för den enskilde förmånligare skydd skall dock dessa bestämmelser tillämpas. 18 § Arbete får aldrig utföras än utan rast. Rasten skall uppgå till minst , om arbetstiden omfattar mellan Om arbetstiden överstiger , skall rasten uppgå till minst . Rasten får delas upp på flera perioder om Raster under sådan körtid som avses i rådets förordning (EEG) nr 3820/85 och AETR skall förläggas i enlighet med förordningen eller överenskommelsen och räknas som rast även enligt denna lag. Rast som tas av väntan, när arbetstagaren inte fritt kan disponera över sin tid utan måste befinna sig på sitt arbetsställe beredd att utföra arbete, räknas även som arbetstid om inte annat bestäms i kollektivavtal i enlighet med 2 § tredje stycket. 19 § Arbetsgivaren skall ordna arbetet så att arbetstagarna kan ta de pauser som behövs utöver rasterna. Om arbetsförhållandena kräver det, får i stället särskilda arbetspauser Arbetsgivaren skall i så fall på förhand ange arbetspausernas längd och förläggning så noga som omständigheterna medger. Pauser räknas in i arbetstiden. 20 § Arbetsgivaren skall registrera all arbetstid som omfattas av denna lag. Registren skall bevaras hos arbetsgivaren efter den tidsperiod som arbetet omfattar. Arbetsgivaren skall på begäran av arbetstagaren lämna denne en kopia av den registrerade arbetstiden. Även fackliga organisationer som företräder arbetstagare på arbetsstället har rätt att på begäran få en sådan kopia. 21 § Om kollektivavtal som avses i 2 § inte träffas, får Arbetsmiljö- verket medge sådana undantag (dispens) som avses i den bestämmelsen, förutsatt att det finns särskilda skäl. Ytterligare övertid eller mertid, utöver allmän övertid respektive allmän mertid, får medges med högst under ett kalenderår. 22 § skall se till att lagen följs och har rätt att av arbetsgivaren på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. För att kunna utöva tillsynen har rätt att få tillträde till arbetsställena. 23 § skall lämna den hjälp som behövs för att skall kunna utöva sin tillsyn. Begäran om sådan hjälp får dock göras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 24 § får meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag skall kunna följas. I beslut om föreläggande eller förbud får sätta ut viten. 25 § Till böter eller fängelse i högst döms den arbetsgivare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett föreläggande eller ett för- bud som har meddelats med stöd av 24 §. Detta gäller dock inte om föreläggandet eller förbudet har förenats med vite. 26 § Till böter döms den arbetsgivare som uppsåtligen eller av oaktsam- het 1.förlägger arbetet så att a)arbetstagarens arbetstid överstigit vad som är tillåtet enligt bestämmelserna i denna lag, b) raster inte kunnat tas enligt vad som föreskrivs i 18 § första stycket, 2.inte uppfyller sina skyldigheter enligt 16 och 20 §§, eller 3.lämnar oriktiga uppgifter om förhållanden av vikt, när Arbetsmiljö- verket har begärt upplysningar eller handlingar enligt 22 § första stycket. 27 § För en arbetsgivare som inte fullgör sina förpliktelser enligt kollek- tivavtal som avses i 2 §, gäller vad som anges om påföljd i avtalet eller i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. 28 § Om en arbetsgivare har överträtt bestämmelserna i 7 eller 8 § utan att ha stöd i kollektivavtal enligt 2 § eller ha fått dispens enligt 21 §, får ta ut en särskild avgift (övertidsavgift). Avgiften tas ut av den fysiska eller juridiska person som utövar den verksamhet i vilken överträdelsen har begåtts. Övertidsavgiften utgör för varje timme otillåten övertid och för varje arbetstagare som har anlitats i strid mot 7 eller 8 §, en procent av det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde då överträdelsen begicks. Den som får ta ut avgiften får sätta ned den eller får efterge den om det finns särskilda skäl. 29 § Frågor om övertidsavgift prövas av allmän domstol efter ansökan som skall göras av allmän åklagare från den tidpunkt då överträdelsen begicks. I fråga om sådan ansökan gäller bestämmelserna i om åtal för brott, på vilket inte kan följa svårare straff än böter, och bestämmelserna om kvarstad i brottmål. än från den tidpunkt då överträdelsen begicks, får övertidsavgift inte tas ut. Övertidsavgifter tillfaller staten. Ett beslut genom vilket någon har påförts en övertidsavgift skall genast sändas till . Avgiften skall betalas till från det att beslutet vann laga kraft. En upplysning om detta skall tas in i beslutet. Om avgiften inte betalas , skall dröjsmålsavgift tas ut enligt lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift. Den obetalda övertidsavgiften och dröjsmålsavgift skall lämnas för indriving. Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Indrivningsåtgärder får inte vidtas senare än från det att beslutet vann laga kraft. 30 § beslut i ärenden som avses i 21 § eller beslut om tillstånd enligt 8 § tredje stycket får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Andra beslut som har meddelat enligt denna lag får överklagas hos regeringen. 31 § För att ta till vara arbetstagarnas intresse i ett ärende enligt denna lag, får beslut som avses i 30 § överklagas av huvudskyddsombud eller, om något sådant ombud inte finns, av annat skyddsombud. Finns det inte något skyddsombud, får en arbetstagarorganisation överklaga ett sådant beslut i den mån saken rör medlemmarnas intresse och organisationen har yttrat sig i ärendet. 32 § får förordna att dess beslut skall gälla omedel- bart. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2005:000) om ändring i arbetstidslagen (1982:673) Härigenom föreskrivs att 2 § arbetstidslagen (1982:673) i stället för dess lydelse enligt lagen (2005:000) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. 1.arbete som utförs under sådana förhållanden att det inte kan anses vara arbetsgivarens uppgift att vaka över hur arbetet är ordnat, 2.arbete som utförs av arbetstagare som med hänsyn till arbetsupp- gifter och anställningsvillkor har företagsledande eller därmed jämförlig ställning eller av arbetstagare som med hänsyn till sina arbetsuppgifter har förtroendet att själva disponera sin arbetstid, 3.arbete som utförs i arbetsgivarens hushåll, 4. fartygsarbete. 4. fartygsarbete, 5. arbete som omfattas av lagen (2005:000) om arbetstid vid visst Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får före- skriva att lagen skall tillämpas i fråga om fartygsarbete som har undan- tagits från tillämpning av bestämmelserna om vilotid i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän. Bestämmelserna i 10 a §, 13 § första stycket, 13 a § och 14 § tredje stycket gäller inte inom offentlig verksamhet som exempelvis försvaret, polisen och skydds- och beredskapsarbeten för sådana verksamheter som är av sådant slag att konflikt inte kan undvikas med och rådets direktiv /88/EG av om arbetstidens förläggning i vissa avseenden.1 1 EUT L 299, 18.11.2003, s. 9 (Celex 32003L0088). Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) 2 kap. 10 § arbetsmiljölagen (1977:1160)1 skall ha följande lydelse. Om arbetstid finns bestämmelser i arbetstidslagen (1982:673) och med stöd av denna meddelade föreskrifter. Bestämmelser om arbetstiden och vilotiden vid fartygsarbete finns i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän. Bestämmelser om arbetstiden vid visst vägtransportarbete finns i lagen (2005:000) om arbetstid vid visst vägtransportarbete. Särskilda bestämmelser om arbetstid för minderåriga finns i 5 kap. 5 §. Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1991:677. Senaste lydelse 2003:365. Förslag till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstatione- ring av arbetstagare Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare skall ha följande lydelse. En arbetsgivare skall, oavsett vilken lag som annars gäller för anställ- ningsförhållandet, tillämpa följande bestämmelser för utstationerade arbetstagare: -2 §, 5 § andra och tredje stycket, 7 § första och andra stycket, 16, 17, 24, 2729, 31 och 32 §§ semesterlagen (1977:480), -2 §, 4 § första stycket och 16-22 §§ föräldraledighetslagen (1995:584), -15 och 16 §§, 17 § 2-5 samt 21-28 §§ jämställdhetslagen (1991:433), -8-9 b §§, 10 § 2-7 samt 11-20 §§ lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, -2, 3-4 b §§, 5 § 2-7 och 6-16 §§ lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder, -2, 3-4 b §§, 5 § 2-7 och 6-15 §§ lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning samt -2-7 §§ lagen (2002:293) om förbud mot diskriminering av deltids- arbetande arbetstagare och arbetstagare med tidsbegränsad anställning. Vid utstationering gäller även bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673) och arbetsmiljölagen (1977:1160) samt, när det gäller arbetsgivare som bedriver uthyr- ning av arbetskraft, 4, 6 och 7 §§ lagen (1993:440) om privat arbets- förmedling och uthyrning av arbetskraft. Vad som sägs i första och andra stycket hindrar inte att arbetsgivaren tillämpar bestäm- melser eller villkor som är för- månligare för arbetstagaren. Vid utstationering gäller även bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673), lagen (2005:000) om arbetstid vid visst vägtransport- arbete och arbetsmiljölagen (1977:1160) samt, när det gäller arbetsgivare som bedriver uthyr- ning av arbetskraft, 4, 6 och 7 §§ lagen (1993:440) om privat arbets- förmedling och uthyrning av arbetskraft. Vad som sägs i första och andra stycket hindrar inte att arbetsgivaren tillämpar bestäm- melser eller villkor som är för- månligare för arbetstagaren. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2003:316. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , f.d. regeringsrådet och justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om arbetstid vid visst vägtransportarbete, 2.lag om ändring i lagen (2005:000) om ändring i arbetstidslagen (1982:673), 3.lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160), 4.lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Per . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet. Förslaget till lag om arbetstid vid vissa vägtransporter Paragrafen innehåller bestämmelser om lagens tillämpningsområde. I första stycket sägs att lagen skall tillämpas på arbete som utförs av mobila arbetstagare som är anställda av företag etablerade i en med- lemsstat och som deltar i vägtransporter vid vilka rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter eller Europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid internationella väg- transporter (AETR) skall tillämpas. Lagrådet anmärker till en början att det är oklart om lagen avses vara tillämplig inte bara på anställda hos företag som är etablerade i en EU- stat utan också på anställda hos företag i en stat som står utanför EU men som är bunden av . Frågan har inte berörts i författnings- kommentaren. En annan oklarhet gäller uttrycket etablerad. Här inställer sig frågan om det krävs att företaget har sitt säte eller huvudkontor i den ifråga- varande staten eller om det räcker att en inte helt obetydlig del av verk- samheten är förlagd dit. Även denna fråga förtjänar att kommenteras närmare. När det gäller AETR-överenskommelsen finns det anledning att på- peka att den har införlivats med svensk rätt genom den svenska förord- ningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa internationella väg- transporter. I 1 § andra stycket har tagits in en definition av begreppet mobil arbetstagare. Begreppet är hämtat från det direktiv som ligger till grund för remissförslaget (och rådets direktiv /15/EG av om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter). Remissförslaget definition överensstämmer med definitionen i direktivet (artikel 3 d). 1 § tredje stycket innehåller en hänvisning till förordningen (EEG) nr 3820/85 och AETR. Hänvisningen bör enligt Lagrådets mening förtyd- ligas och ges följande lydelse I fråga om förare finns bestämmelser om körtider samt om raster och viloperioder i rådets förordning (EEG) nr 3820/85 och AETR. I paragrafens definieras begreppet sammanlagd arbetstid. Lagrådet anser att även denna bestämmelse bör göras klarare.