prop · GS03129 · 2005-04-01 00:00:00 — Formen för beslut om betydande miljöpåverkan Av artikel 4.4 i MKB-direktivet följer att de ansvariga myndigheternas bedömning av om projekt i bilaga II till direktivet kan antas medföra betydande miljöpåverkan skall göras tillgänglig för allmänheten. I likhet med kommittén anser regeringen att bedömning i frågan om en verksamhets eller åtgärds miljöpåverkan måste komma till uttryck i ett beslut oavsett i vilken riktning prövningen utfaller. Kommittén har föreslagit att i de fall bedömer att en verksamhet inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bör beslutet kunna dokumenteras på ett enkelt sätt genom exempelvis en tjänsteanteckning i akten. I avsaknad av en särskild reglering av sättet för nedtecknande av läns- styrelsens beslut i frågan om en verksamhets eller åtgärds miljöpåverkan, kan beslutet fattas genom en anteckning i akten om så bedöms lämpligt. Huvudsaken är att det hos myndigheten finns en handling som utvisar dagen för beslutet, beslutets innehåll och vilka som deltagit i handlägg- ningen, se 31 § verksförordningen (1995:1322). Att beslutet normalt skall innehålla de skäl som myndigheten har lagt till grund för sitt beslut följer av 20 § förvaltningslagen (1986:223). beslut om en verksamhet eller åtgärd medför en bety- dande miljöpåverkan får inte överklagas enligt 6 kap. 4 § . Av förarbetena till (prop. 1997/98:45 del 2 s. 58) framgår att det innebär att beslutet inte får överklagas särskilt, men att tillstånds- myndigheten när den prövar en ansökan kan komma att göra en annan bedömning än i frågan om verksamhetens miljöpå- verkan. Av artikel 10 a i MKB-direktivet följer att berörd allmänhet har rätt att få giltigheten av ett beslut som omfattas av bestämmelser i direk- tivet om allmänhetens deltagande prövad av domstol. får dock fastställa i vilket skede beslutet kan överklagas. Även fortsätt- Prop. 2004/05:129 ningsvis bör därför gälla att beslut inte kan överklagas Införandet av en sexveckorsregel Kommittén har föreslagit att beslut i frågan om betydande miljöpåverkan skall meddelas från det att verksamhets- utövaren kommit in med visst angivet underlag till . Försla- get har hos flera av remissinstanserna väckt frågor om från vilken tid- punkt sexveckorsperioden skall börja löpa, under vilka förutsättningar får förlänga tiden och vad konsekvenserna blir om länssty- relsen inte fattar något beslut inom den angivna tiden. Regeringen anser att ett införande av en tidsgräns för beslut kräver flera överväganden och att det inte bör införas någon sådan gräns. Naturligtvis är det dock viktigt att beslut inte dröjer i onödan. När fått tillräckligt underlag från verksamhets- utövaren rörande verksamhetens eller åtgärdens miljöpåverkan och verk- samhetsutövaren gett de särskilt berörda enskilda och tillsynsmyndig- heten tillfälle att lämna synpunkter i frågan, bör skyndsamt ta ställning i frågan. skall det framhållas att verksamhetsutöva- ren själv kan påverka handläggningstiden genom att tillhandahålla ett väl utarbetat underlag inför samrådet och genomföra ett bra samråd med berörda parter. Inhämtande av yttrande från tillsynsmyndigheten Kommittén har föreslagit att kravet på att hämta in ett yttrande från till- synsmyndigheten bör utgå. I stället förutsätts det att utan ett formellt krav hämtar in tillsynsmyndighetens uppfattning i de fall läns- styrelsen anser att det är osäkert om en verksamhet skall anses medföra en betydande miljöpåverkan. Regeringen föreslår i avsnitt 5.1 att tillsyns- myndigheten alltid skall ingå i samrådskretsen. Som ovan anförts skall inte heller fatta beslut i frågan om verksamhetens eller åtgärdens miljöpåverkan innan tillsynsmyndigheten hunnit lämna syn- punkter till verksamhetsutövaren i frågan. Därför behöver det inte krävas att hämtar in ett särskilt yttrande i frågan. 5.3Innehållet i en miljökonsekvensbeskrivning Regeringens förslag: En miljökonsekvensbeskrivning skall alltid in- nehålla de uppgifter som behövs för att uppfylla det syfte som anges i 6 kap. 3 § . Uppgifterna skall ingå i den utsträckning det behövs med hänsyn till verksamhetens eller åtgärdens art och omfattning. Bestämmelsen i 6 kap. 7 § utformas så att de specifice- rade kraven på miljökonsekvensbeskrivningens innehåll endast gäller när en verksamhet eller åtgärd skall antas medföra en betydande mil- jöpåverkan. Den upplysning som finns i 6 kap. 7 § femte stycket om inne- hållet i 22 kap. 1 § första stycket 6 dvs. att en ansökan i vissa fall skall innehålla en säkerhetsrapport tas bort. förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Kommitténs förslag till reglering av innehållet i miljökonse- kvensbeskrivningar för verksamheter och åtgärder som inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan har en något annan utformning än regeringens. Kommittén har även föreslagit att 6 kap. 7 § fjärde stycket om vad en miljökonsekvensbeskrivning skall innehålla i de fall en verksamhet eller åtgärd kan antas påverka ett Natura 2000-område skall tas bort. Regeringen anser till skillnad från kommittén att bestäm- melsen bör vara kvar. Remissinstanserna: i och Länsstyrel- sen i har framfört att en miljökonsekvensbeskrivning för en verksamhet vars miljöpåverkan inte är betydande bör innehålla de upp- gifter som behövs för att uppfylla syftet i 6 kap. 3 § . , och Svenska Naturskyddsföre- ningen har anfört att för verksamheter som inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan måste regleringen av vad miljökonsekvensbe- skrivningen skall innehålla förtydligas och att 6 kap. 7 § bör gälla som utgångspunkt även i dessa fall. (Miljörättsgruppen) har anfört att det är nödvändigt med preciserade krav på vad en miljö- konsekvensbeskrivning skall innehålla i de fall verksamheten inte medför betydande miljöpåverkan, detta för att ansvaret inte skall skjutas över på myndigheterna. har understrukit att en be- hovsanpassning av miljökonsekvensbeskrivningens innehåll för verksam- heter utan betydande miljöpåverkan inte får innebära att det ställs samma eller snarlika krav på dessa verksamheter som på verksamheter med be- tydande miljöpåverkan. Majoriteten av remissinstanserna har inte kommenterat kommitténs förslag att upphäva 6 kap. 7 § fjärde stycket som reglerar innehållet i en miljökonsekvensbeskrivning då en verksamhet eller en åtgärd kan antas påverka ett Natura 2000-område. Förslaget har avstyrkts av (Miljörättsgruppen), och som har anfört i huvudsak följande. Dagens utredningsplikt för verksamheter som är tillståndspliktiga och kräver en miljökonsekvensbeskrivning inträder redan när en verksamhet kan antas påverka miljön i ett Natura 2000-område. Därmed finns det goda förutsättningar för tillståndsmyndigheten att ta ett välgrundat beslut i frågan om tillståndsplikt. Samma utredning kan sedan användas för att ta ställning till om en tillståndspliktig verksamhet kan tillåtas enligt de relativt strikta kravreglerna. Om regeln förändras i enlighet med förslaget skulle kravet på ett beslutsunderlag som gör det möjligt att på ett för tillstånds- och tillåtlighetsprövningen relevant sätt bedöma påverkan på miljön i ett Natura 2000-område inträda först när det konstaterats att verksamheten eller åtgärden är tillståndspliktig. (Miljörättsgruppen), Föreningen liv och har ifrågasatt om det är lämpligt att använda sig av termen miljökonsekvensbeskrivning även för beslutsunderlag avse- ende projekt som inte kan antas medföra betydande miljöpåverkan. Skälen för regeringens förslag Många myndigheter har till kommittén framfört att miljökonsekvens- beskrivningarna har en mycket skiftande kvalitet och att de ibland är belastade med onödig information som gör dem svårgenomträngliga och som avleder uppmärksamheten från vad som är väsentligt. Verksamhets- utövarnas och myndigheternas syn på behovet av att förtydliga kraven på vad en miljökonsekvensbeskrivning skall innehålla varierar. En miljökonsekvensbeskrivning bör, oavsett graden av verksamhetens eller åtgärdens miljöpåverkan, alltid beskriva de effekter som verksam- heten eller åtgärden kan medföra på människors hälsa och miljön samt möjliggöra en bedömning av effekterna. En miljökonsekvensbeskrivning bör därför alltid innehålla de uppgifter som behövs för att uppfylla det syfte som anges i 6 kap. 3 § . Det bör vidare tydligt framgå det självklara att en miljökonsekvensbeskrivning alltid skall, oavsett graden av verksamhetens eller åtgärdens miljöpåverkan, ha det innehåll som erfordras med hänsyn till verksamhetens eller åtgärdens art och omfattning. De specificerade obligatoriska kraven på miljökonsekvensbeskriv- ningens innehåll bör gälla endast för de verksamheter och åtgärder som skall antas medföra en betydande miljöpåverkan. I de fallen kommer uppgifter i enlighet med de specificerade kraven alltid att vara relevanta. Enligt EG-rättens krav är det också nödvändigt att med bindande natio- nella regler slå fast att miljökonsekvensbeskrivningen skall innehålla de angivna uppgifterna. För verksamheter och åtgärder som inte antas med- föra en betydande miljöpåverkan är det tillräckligt med det allmänt formulerade kravet om att beskrivningen skall innehålla det som i det enskilda fallet behövs. Miljökonsekvensbeskrivningen skall alltså inte behöva innehålla information som saknar relevans. finns en upplysning i 6 kap. 7 § femte stycket om innehållet i den bestämmelse i 22 kap. 1 § första stycket 6 som reglerar i vilka fall en ansökan om tillstånd skall innehålla en säkerhetsrapport. I 22 kap. 1 § regleras vad en ansökan skall innehålla. Av be- stämmelsen framgår att en ansökan skall innehålla en miljökonsekvens- beskrivning, en säkerhetsrapport, en icke-teknisk sammanfattning m.m. Regeringen ser inte att det finns något behov av att i 6 kap. , som reglerar miljökonsekvensbeskrivningar, redogöra för en av de upp- gifter som skall ingå i en ansökan. Hänvisningen fyller inte något syfte utan kan utgå. Kommittén har föreslagit att den särskilda regeln i 6 kap. 7 § fjärde stycket om vad en miljökonsekvensbeskrivning skall inne- hålla i de fall en verksamhet eller en åtgärd kan påverka miljön i ett s.k. Natura 2000-område bör utgå. Bestämmelsen infördes som ett led i genomförandet av rådets direktiv /43/EEG av om be- varande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, det s.k. art- och habitatdirektivet. Regeringen instämmer i vad några remissinstanser har anfört om att bestämmelsen behövs för att tillförsäkra tillståndsmyndig- heten ett tillräckligt bra underlag vid bedömningen av om verksamheten eller åtgärden är tillståndspliktig enligt den särskilda bestämmelsen i 7 kap. 28 a § . Bestämmelsen infördes för att klargöra att en miljökonsekvensbeskrivning aldrig får sakna de uppgifter som behövs för den särskilda prövning som avses i 7 kap. 28 b och 29 §§ miljöbal- ken. Det skall nämligen inte råda någon tvekan om att de svenska bestämmelserna lever upp till kraven i direktiv /43/EG (prop. 2000/01:111 s. 53 f och 67). De skälen gäller fortfarande. Enligt 6 kap. 7 § fjärde stycket andra meningen behöver en miljökonsekvensbeskrivning som har upprättats enbart för prövningen enligt 7 kap. 28 b och 29 §§ endast innehålla de uppgifter som behövs för den prövningen. Bestämmelsen innebär ett förtydligande av vad en miljökonsekvensbeskrivning skall innehålla i de fall kravet på miljökon- sekvensbeskrivning endast följer av att tillståndsplikt gäller enligt 7 kap. 28 a § . Bestämmelsen bör vara kvar. används termen miljökonsekvensbeskrivning som beteckning både för det underlag som skall tas fram för verksamheter som kan antas med- föra en betydande miljöpåverkan och för de som inte kan antas medföra en sådan påverkan. Kommittén har inte föreslagit någon ändring i detta avseende. I MKB-direktivet används termen miljökonsekvensbeskriv- ning endast för att beteckna det underlag som upprättas för verksamheter och åtgärder som medför en betydande miljöpåverkan. Några remiss- instanser har framfört att termen miljökonsekvensbeskrivning även i 6 kap. skall användas endast för det underlag som skall tas fram för verksamheter och åtgärder som medför en betydande miljö- påverkan. I förarbetena till diskuterades frågan om kravet på miljö- konsekvensbeskrivningar skulle begränsas till verksamheter för vilka en betydande miljöpåverkan kan antas (prop. 1997/98:45 del 1, s. 278). Regeringen anförde då att det kunde ifrågasättas om det är rätt att konse- kvenserna för miljön med anledning av en åtgärd som någon vill vidta, som kräver tillstånd och som har miljöpåverkan, bör redovisas endast för vissa projekt. Sammantaget ansåg regeringen att kravet på miljökonse- kvensbeskrivning i , med vissa undantag, borde vara gene- rellt för ansökningar om tillstånd enligt balken eller föreskrifter som har meddelats med stöd av balken och inte inskränkas till enbart åtgärder som kan antas leda till betydande miljöpåverkan. Termen miljökonsekvensbeskrivning är inarbetad. Syftet med att upp- rätta en miljökonsekvensbeskrivning är att ge ett bättre underlag för ett beslut. Den skall ingå som en del i beslutsunderlaget och möjliggöra en samlad bedömning av en planerad verksamhets inverkan på miljön, häl- san och hushållning med naturresurser. Konsekvenserna för miljön skall från början inverka på de avvägningar som föregår ett beslut. Det anförda gäller oavsett om en verksamhet skall antas medföra en betydande miljö- påverkan eller inte. Även fortsättningsvis bör det därför krävas en miljö- konsekvensbeskrivning både för verksamheter som skall antas medföra respektive inte antas medföra betydande miljöpåverkan. Alternativet vore att införa en ny term för det underlag som skall upprättas för verksam- heter som inte skall antas medföra en betydande miljöpåverkan. Att be- nämna underlaget för något annat än miljökonsekvensbeskrivning skulle dock kunna leda fel i tanken om vad det är för underlag som skall upp- rättas. I samband med genomförandet av och rådets direktiv /42/EG av om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan ansåg regeringen att termen miljökonse- kvensbeskrivning även skulle användas för det underlag som skall tas fram för planer och program. Enligt regeringen skulle ett förbehållande Prop. 2004/05:129 av termen miljökonsekvensbeskrivning till enbart vissa beskrivningar som avser att beskriva konsekvenserna för miljön snarare bidra till för- virring än att göra bestämmelserna tydliga (prop. 2003/04:116 s. 41). Den bedömningen gäller fortfarande. 5.4Bättre beslutsunderlag tidigt i processen Regeringens förslag: roll i att vägleda verksamhets- utövaren avseende miljökonsekvensbeskrivningens inriktning och om- fattning förtydligas och anges i lagtexten. förslag: Kommittén har föreslagit att länssty- relsen skall lämna besked om miljökonsekvensbeskrivningens inriktning och omfattning för verksamheter och åtgärder som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Regeringens förslag har en något annan ut- formning. I stället för att lämna besked skall enligt re- geringens förslag i samrådet aktivt verka för att miljökonsekvensbeskriv- ningen får den inriktning och omfattning som behövs. Kommittén har vidare föreslagit att bestämmelsen om godkännande av miljökonsekvens- beskrivningen i 6 kap. 9 § skall tas bort, att kungörelsen av målet eller ärendet skall innebära att tillståndsmyndigheten tagit ställning till att ansökningshandlingarna uppfyller krav samt att vissa myndigheter alltid skall ges tillfälle att yttra sig över ansökningshand- lingarna innan ärendet kungörs. Remissinstanserna: Flertalet länsstyrelser har påpekat att kommitténs förslag om att skall lämna besked om miljökonsekvens- beskrivningens innehåll och omfattning inte får innebära att hamnar i en konsultroll utan att det är sökanden som har ansvaret för att ta fram en miljökonsekvensbeskrivning. Några remiss- instanser, bl.a. och Svenska Naturskyddsföre- ningen, har framfört att även verksamheter som inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bör få möjlighet att begära besked från läns- styrelsen. i har påpekat att ett besked från om miljökonsekvensbeskrivningens omfattning och inrikt- ning måste bli av mer övergripande art. Flera remissinstanser, bl.a. , har påpekat att förslaget kommer att innebära merarbete för länsstyrelserna. har framfört att , innan den lämnar besked till sökanden, måste höra andra berörda myn- digheter. Ett flertal remissinstanser bl.a. i , , (miljödomstolen), univer- sitet, och har motsatt sig förslaget att kungörandet av ansökan och miljökonse- kvensbeskrivningen skall innebära att tillståndsmyndigheten godkänt an- sökan och miljökonsekvensbeskrivningen som beslutsunderlag. Ett skäl mot förslaget, som flera remissinstanser fört fram, är att förslaget innebär att åsikter vid remissomgången från enskilda, organisationer och andra berörda riskerar att åsidosättas. emot anfört att beslutet att kungöra ansökan borde innebära att besluts- underlaget anses vara tillfyllest även i fråga om de mindre verksam- heterna och att möjligheten till sena kompletteringsyrkanden bör göras beroende av förekomsten av särskilda skäl. har beträffande kommitténs förslag att ta bort bestämmelsen om godkännande av miljökonsekvensbeskriv- ningen anfört att dagens godkännande av miljökonsekvensbeskrivningen inte innebär något merarbete och att frågan därför saknar praktisk bety- delse för handläggningstiden. och uni- versitet har påpekat att ett borttagande av godkännandet skulle minska pressen på tillståndsmyndigheten att kräva ett fullgott beslutsunderlag. har anfört att granskningen av miljökonse- kvensbeskrivningen innan den godkänns som beslutsunderlag är ett viktigt moment för att säkerställa kvaliteten och att det är viktigt att allmänheten och organisationer ges tillfälle att granska miljökonsekvens- beskrivningen och lämna synpunkter innan den godkänns. (miljödomstolen), i och har motsatt sig förslaget att ett obligatoriskt kompletteringsförfarande skall genomföras innan ansökan kungörs. Skälen för regeringens förslag Enligt kommittén har många verksamhetsutövare framfört klagomål över sena kompletteringskrav som fördröjer prövningsprocessen som myndigheterna å sin sida anser att ansökningarna och miljökonse- kvensbeskrivningarna ofta är alltför bristfälliga för att kunna utgöra underlag för beslut. Vidare har synpunkter framförts om att processen skulle drivas framåt mer rationellt om hade uppgiften att närmare ange ramarna för miljökonsekvensbeskrivningen och omfatt- ningen av samrådsförfarandet. En ansökan och en miljökonsekvensbeskrivning som uppfyller miljö- balkens krav är en processförutsättning vilket framgår av 22 kap. 1 § för- sta stycket och 2 § andra stycket . Det är tillståndsmyndig- heten som avgör om innehållet i en ansökan och en miljökonsekvens- beskrivning kan godtas som beslutsunderlag. Av allmänna förvaltnings- rättsliga principer följer att myndigheten har ett ansvar för att ärenden blir tillfredställande utredda. Myndigheten skall därför se till att nödvän- diga kompletteringar av beslutsunderlaget görs. En verksamhetsutövare som inte följer myndighetens förelägganden riskerar att få sin ansökan avvisad. Verksamhetsutövaren kan själv i stor utsträckning påverka pröv- ningsprocessen genom att redan från början ge in ett genomarbetat beslutsunderlag och därigenom undgå krav på kompletteringar senare under processen. Det är viktigt att beträffande alla verksamheter och åtgär- der, oavsett graden av deras miljöpåverkan, har en aktiv roll under sam- rådet i syfte att verka för att verksamhetsutövaren tar fram en miljö- konsekvensbeskrivning som utgör ett bra beslutsunderlag. Därigenom minskar risken för senare krav på kompletteringar som fördröjer pröv- ningsprocessen. Inom ramen för ett pågående samråd bör verka för att miljökonsekvensbeskrivningen får den inriktning och omfattning som behövs med hänsyn till verksamhetens eller åtgärdens art och omfattning. bör, muntligt eller skriftligt, ge verksamhetsutövaren väg- ledning om hur miljökonsekvensbeskrivningen lämpligen utformas. Eftersom vägledningen lämnas under pågående samråd, innan projektet nått sin slutliga utformning, kan den av naturliga skäl inte ha någon högre detaljeringsgrad utan endast ett mer övergripande innehåll. Flera länsstyrelser har uttryckt en oro för att hamna i en konsultroll. I förarbetena till (prop. 1997/98:45 del 1 s. 287) betonades att oavsett att samråd ägt rum mellan sökanden och om miljökonsekvensbeskrivningens innehåll det är sökanden som ansvarar för att alla relevanta uppgifter finns i beskrivningen och att den beslu- tande myndigheten kan, när den skall pröva ansökan och miljökonse- kvensbeskrivningen, alltid begära komplettering om beskrivningen inte uppfyller kraven och därför inte utgör ett fullgott beslutsunderlag. Den omständigheten att nu får en mer aktiv roll under samrådet ändrar inte ansvarsfrågan. Verksamhetsutövaren kommer även fortsätt- ningsvis att vara ansvarig för att miljökonsekvensbeskrivningen utgör ett fullgott beslutsunderlag. Att bör samråda med verksamhetsutövaren och berörda myndigheter innan ett yttrande om miljökonsekvensbeskrivningens om- fattning och inriktning lämnas framgår av allmänna råd om miljökonsekvensbeskrivningar. Granskning och godkännande av miljökonsekvensbeskrivningen Ett skäl till att det i infördes en uttrycklig bestämmelse om att tillståndsmyndigheten skulle ta ställning till miljökonsekvensbeskriv- ningen var att kritiserat tillståndsmyndigheternas granskning och beaktande av ingivna miljökonsekvensbeskrivningar (se prop. 1997/98:45 del 1 s. 295). Med hänsyn till miljökonsekvensbeskrivningens betydelse som be- slutsunderlag är det viktigt att denna granskas särskilt och fristående från prövningen av ansökan. bör även fortsättningsvis vara skyldig att ta ställning till om miljökonsekvensbeskrivningen upp- fyller kraven i 6 kap. . kommer myndighetens ställningstagande normalt till uttryck först i samband med målets eller ärendets avgörande. Kommittén har anfört att ett godkännande i det läget inte fyller någon funktion eftersom det måste förutsättas att miljökonsekvensbeskrivningen godtagits om ansökan bifalls. Vidare har kommittén anfört att om ansökan inte bifalls kan det ha flera orsaker och oavsett vilket skälet varit redovisas det i avgörandet och något särskilt ställningstagande i fråga om miljökonsekvensbeskriv- ningen behövs därför inte. Kommittén har föreslagit att kungörandet av ansökan och miljökonsekvensbeskrivningen skall ses som ett uttryck för att tillståndsmyndigheten anser att ansökan och miljökonsekvensbeskriv- ningen kan godtas som beslutsunderlag. Av artikel 6.2 i MKB-direktivet följer att varje tillståndsansökan och miljökonsekvensbeskrivning skall göras tillgänglig för allmänheten och att den berörda allmänheten skall ges tillfälle att yttra sig innan projektet börjar. Detta genomförs med bestämmelserna i 6 kap. 8 §, 22 kap. 3 § och 19 kap. 4 § om kungörelse av ansökan och miljökonse- kvensbeskrivningen samt möjligheten för allmänheten att i samband med kungörelsen komma in med synpunkter. För att säkerställa allmänhetens rättigheter enligt direktivet bör kungörelse ske. Genom kungörelsen får allmänheten veta att en ansökan och en miljökonsekvensbeskrivning har upprättats, var de kan ta del av underlaget och att de har möjlighet att yttra sig i ärendet. Regeringen anser, i likhet med flera remissinstanser, att kommitténs förslag om att godkänna ansökan och miljökonsekvensbeskrivningen som beslutsunderlag i samband med kungörelsen kan försämra möjlig- heterna till insyn och påverkan för allmänhet och miljöorganisationer. Även om krav på kompletteringar av ansökan alltid bör ställas tidigt i processen, kan kompletteringar behöva ske senare under handläggningen, t.ex. i samband med huvudförhandlingen. Med hänsyn till den rättskraft som ett tillstånd får är det från hälso- och miljösynpunkt viktigt att alla synpunkter som kommer fram under prövningen kan beaktas. Med kommitténs förslag blir det oklart vilken vikt som får läggas vid sena kompletteringar.