prop · GS03126 · 2005-03-22 00:00:00 — Kartläggningen har skett i samråd med bl.a. , , , , och och drog- forskning vid (SoRAD). Av kartläggningen (RKP-480-3141/04) framgår att möjligheterna att köpa alkohol avsevärt billigare i flera av våra grannländer än tidigare i kombination med förändrade möjligheter för att genomföra kontroller vid inre gräns, medfört att den storskaliga alkoholsmugglingen och privatinförseln snabbt ökat i omfattning. Förutom den storskaliga organiserade smugglingen finns det yrkes- chaufförer som i samband med reguljär yrkestrafik medför kvantiteter motsvarande de referensnivåer som EG:s cirkulationsdirektiv anger vara rimligt för privat bruk, men som säljs vidare inom landet. Dessutom före- kommer kommersiell smuggling inom ramen för privatinförsel genom att privatpersoner för in sin tillåtna mängd från utlandet för vidare försälj- ning inom . Merparten av alkoholinförseln till sker från främst och med en geografisk spridning långt upp i övriga landet. I kartläggningen framkommer vidare att det är svårt att peka ut någon speciell grupp eller kategori av människor som bedriver illegal hantering av alkohol. En del av personerna är kriminellt belastade med exempelvis stöld, narkotikabrott eller våldsbrott, andra förekommer endast med alkoholrelaterade noteringar och en tredje kategori utgörs av personer som inte tidigare dömts för brott. Omfattningen av problemen med alkoholrelaterad brottslighet kart- lades bl.a. genom att polismyndigheterna fick göra egna bedömningar hur stora dessa var. Bedömningsgrunden var grovt uppdelad av stora problem, små problem samt problem som ansågs vara omfattande/all- varliga men inte stora. Det är känt att har stora problem med illegal vidareförsäljning av alkohol och att den organiserade brottsligheten på området har sitt säte där. Utöver uppgav och att man har stora pro- blem med denna typ av brottslighet. De flesta övriga länen placerar sig på en mellannivå, vilket innebär att problemen anses vara oroande, bekymmersamma och omfattande. Vad gäller hembränning uppgav de södra länen att denna inte utgör något problem med undantag för . I flera av de norra länen är problemen fortfarande stora. Den storskaliga och organiserade alkoholsmugglingen sker genom att alkohol förs in i landet i stora partier på lastbil. Den har sitt ursprung i En stor del av den insmugglade alkoholen är avsedd för . Nätverken/grupperingarna bakom den storskaliga alkoholsmugg- lingen är väl organiserade och utgör en central del av den organiserade brottsligheten i . Flertalet av de involverade grupperingarna är multikriminella, det vill säga inblandade i annan grov brottslighet som narkotika och cigarettsmuggling. Nätverken/grupperingarna har goda kunskaper om legal handel och goda ekonomiska resurser. Beslagen av alkohol ökade kraftigt och låg mellan 340 000 och beslag på årsbasis. En nedgång har konsta- terats i beslagen och denna tendens står sig även 2004. Det finns inga tecken på att smugglingen har minskat trots minskade beslag. Information visar att de identifierade grupperingarna fortsätter sin krimi- nella verksamhet i samma omfattning som . I undersökningen har inte alla län svarat på frågan om våld till följd av alkohol. De län som svarat har gjort en bedömning utifrån ett polisiärt perspektiv. Uppfattningen är att det finns ett tydligt samband mellan alkoholförtäring och våld både vad gäller offren och gärningsmännen. De flesta länen placerar problemen på nivå hög när det gäller alkohol- förtäring och våld. Sambandet upplevs som stort mellan våld och förtäring av alkohol i den offentliga sfären. Från några myndigheter ut- trycker man oro över en fortsatt utveckling mot ökat våld. Med kartläggningen som utgångspunkt redovisade och gemensamt en handlingsplan med förslag till åtgärder för att bekämpa den alkoholrelaterade brottsligheten. Kartläggningen av den alkoholrelaterade brottsligheten är tänkt att till- sammans med handlingsplanen utgöra en gemensam grund för myndig- heterna när det gäller att bekämpa olovlig införsel av alkohol, försvåra den olagliga handeln med alkoholdrycker samt minska våldsbrott som är relaterade till alkoholmissbruket. I arbetet skall enligt myndigheterna bekämpning av langning och försäljning till ungdom särskilt prioriteras. Handlingsplanen är ett dokument som redovisar planerade gemensam- ma åtgärder i det kortare perspektivet (). Den skall ses över och tillföras nya åtgärder . Utgångspunkten för samarbetet är att respektive myndighet bedriver verksamheten med hänsyn tagen till den egna myndighetens mål och prioriteringar men att vissa aktiviteter kan kräva ett nära samarbete för särskilda insatser. Myndigheterna kan genom att stödja varandra med- verka till en bättre resursanvändning totalt sett inom staten. Detta förut- sätter enligt handlingsplanen en samsyn och en god kunskap om den andra myndighetens resurser och kompetens. Arbetet med att kartlägga, identifiera och analysera brottsligheten förutsätter enligt handlingsplanen ett fortsatt arbete inom kriminalunder- rättelseverksamheten och att samverkan mellan myndigheterna byggs ut när det gäller såväl innehållet som formerna. Myndigheternas kriminal- underrättelseenheter skall ta fram underlag inom de av regeringen för respektive myndighet särskilt utpekade problemområdena. Konkreta åtgärder mot den alkoholrelaterade brottsligheten skall föreslås. Vissa aktiviteter som föreslås i handlingsplanen förutsätter samverkan även med andra myndigheter för att kunna genomföras effektivt. De myndigheter där samverkan blir viktig i enskilda ärenden är i första hand respektive . I andra fall kom- mer samverkan med andra myndigheter att krävas, t.ex. i samband med s.k. krogkontroller där också länsstyrelser, kommuner och bör medverka. En viktig förutsättning för att kunna bedöma brottslighetens omfat- tning, inriktning m.m. är att vidtagna insatser dokumenteras. Detta bl.a. för att få ett bra och heltäckande underlag för en fortlöpande utvärdering av verksamheten. Myndigheterna har för avsikt att så långt möjligt i det fortsatta arbetet använda likartade avrapporteringsrutiner. Handlingsplanen skall följas upp av och . En utvärdering av handlingsplanen kommer att genomföras av myndigheterna. Utvärderingen skall ligga till grund för att i det fortsatta arbetet åstadkomma så effektiva arbetsmetoder som möjligt. Utvärderingen utgör, i synnerhet i fråga om den gemensamma handlings- planen, en grund för det fortsatta arbetet och det innebär att beslut om en ändrad inriktning kan fattas av myndigheterna. I handlingsplanen kan också behov av att genomföra särskilda projekt redovisas. Alkoholsmuggling är ett brottsområde där det enligt handlingsplanen finns goda förutsättningar för Polisen och till ett framgångs- rikt brottsbekämpande arbete. Gemensamma insatser mot alkoholsmugg- lingen bidrar till att minska tillgången på illegalt hanterade alkohol- drycker. Detta bör i sin tur minska t.ex. våldsbrottlighet och ungdoms- fylleri. Inom den storskaliga och/eller organiserade alkoholsmugglingen finns enligt myndigheterna fortlöpande utbyte av underrättelseinformation. En av de viktigaste hörnstenarna i det redan etablerade samarbetet för att bekämpa organiserad brottslighet är samarbetet mellan , , och i ett projekt mot organi- serad brottslighet i , det s.k. . utgår från de kriterier för organiserad brottslighet som uppställts inom EU. Inom de kriminella nätverk som har definierats utgör alkoholsmuggling en av de brottsliga aktiviteter som konstaterats. är ett framgångsrikt myndighetssamarbete och projektet kommer att fortsätta under . Bekämpningen av storskalig och/eller organiserad alkoholsmuggling skall enligt myndigheterna utvecklas ytterligare. Ett första led i detta är att underrättelseutbytet mellan Polisen och utvidgas och för- djupas. Verksamheten skall också effektiviseras genom ökade kunskaper om respektive myndigheters befogenheter, resurser, prioriteringar och informationsbehov. Vidare skall samverkan fördjupas ytterligare i en- skilda ärenden. Insatser mot grovt kriminella personer skall enligt handlingsplanen i ökad utsträckning ske gemensamt av Polisen och . När det finns behov skall även andra myndigheter engageras i arbetet. Detta gäller i synnerhet eftersom organiserad brottslighet i många fall i inledningsskedet kan bekämpas framgångsrikt ur ett skatterättsligt perspektiv. Vid behov skall Polisen och tillsammans med bl.a. genomföra fysiska kontroller av de skatteupplag som upprättas för tillfällig förvaring av alkohol som har förts in i landet. Vid de platser där alkoholsmuggling sker i samband med buss- och lastbilstrafik har myndigheterna för avsikt att genomföra kontrollaktioner Samverkan skall i dessa fall bl.a. innebära att gemensamma insatser skall kunna genomföras med mycket kort varsel. Den kunskap som har om svenska bussbolag som genomför endagsresor skall enligt handlingsplanen användas för kartläggning av omfattning, resmål, aktuella bussbolag etc. Denna samlade kunskap skall användas för analys av vilka åtgärder som krävs. Arbetsformer för hur skall hantera informationen om denna typ av bussresor skall klarläggas med respektive polismyndighet. För att komma åt enskilda personer som systematiskt för in och säljer stora mängder alkohol skall spaning genomföras i samverkan mellan . Syftet är att klarlägga om någon försäljning av alkohol förekommer. föreligger stora bevissvårigheter för att vid gränsen visa att den resande har för avsikt att sälja alkoholen. Det är därför angeläget att arbetsformerna mellan Polisen och klarläggs så att vid misstanke om olovlig vidareför- säljning av alkohol snabbt kan vidarebefordra kontrollinformationen till den polismyndighet där försäljningen sannolikt kommer att ske. En uppföljning bör ske av hur den spaningsinformation som i dessa fall lämnar har hanterats och vilka åtgärder den föranlett. För att komma åt illegal alkohol på restauranger har Statens folkhälso- institut tillsammans med och i län ut- vecklat en särskild tillsynsmetod. Utgångspunkten har varit alkohol- lagens bestämmelser om införsel och anskaffning av alkoholdrycker till restaurangerna. I samverkan mellan tillståndsenheten i , polisen, tullen och skattemyndigheten kontrolleras restauranger med avseende på förekomsten av drycker som inte har införskaffats på föreskrivet sätt. I 16 kontrollerade restauranger har illegala drycker påträffats i 15 fall. Dryckerna är ofta införda under påstående att de är intagna till från för privat bruk. Med anledning av vad man funnit vid kontrollerna har flera tillstånd återkallats. Det förekommer även att krögare har fällts till ansvar för olovlig införsel av alkoholdrycker och straffats enligt smugglingslagen. Spridning av arbetsmetoden har på- börjats till andra kommuner och länsstyrelser. Inom området illegal tillverkning av alkohol anser myndigheterna att frågan främst rör de enskilda polismyndigheterna. Samverkansmöjlig- heterna med är inom detta område begränsade eftersom brottsligheten inte är relaterad till gränsöverskridande verksamhet. En särskild typ av brottslighet som har nära samband med illegal tillverkning av alkohol är att alkohol som inte är avsedd att förtäras (industrisprit) förs till och renas i landet varefter den säljs. I dessa fall finns enligt handlingsplanen ett behov av samverkan mellan för utbyte av information och kartläggning av brottsligheten. Myndigheterna föreslår slutligen att de åtgärder som vidtas mot illegal sprittillverkning bedrivs integrerat med annan polisverksamhet. Bakgrunden till förslag är den kraftigt ökade omfattningen av alkoholbrottsligheten och de krav som brotts- typen ställer på utredningsinsatsen. Utredningen menar att brottsligheten är så specifik att det gör det nödvändigt att särskilda insatser bör göras i form av ett tidsbegränsat projekt. Kostnaden för detta projekt beräknas uppgå till totalt . Regeringen instämmer i utredningens bedömning att det är angeläget Prop. 2004/05:126 att beivra brott mot alkohollagen och smuggling av alkohol. bl.a. av budgetpropositionen och regleringsbrevet är kampen mot den storskaliga alkoholsmugglingen en av mest prioriterade upp- gifter. Regeringen anser emellertid inte att det vore ändamålsenligt att som utredningen föreslår införa särskilda alkoholgrupper. Det är viktigt att och Polisen har möjlighet att samarbeta och gemensamt bedriva bl.a. underrättelseverksamhet. Myndigheterna bör dock själva styra och utveckla metoderna för sin verksamhet. Det resultat som utred- ningen vill uppnå torde bäst kunna uppnås genom ett utökat samarbete mellan polis och tull. Initiativet till ett sådant samarbete bör komma från respektive myndighet. Att och tar allvarligt på uppgiften framgår av den gemensamma handlingsplan som myndig- heterna lagt fram. och beskriver också i sin gemensamma handlingsplan att utgångspunkten för sam- arbetet är att respektive myndighet bedriver verksamheten med hänsyn tagen till den egna myndighetens mål och prioriteringar men att vissa aktiviteter kan kräva ett nära samarbete för särskilda insatser. Regeringens förslag: Straffskalan vid grov olovlig tillverkning m.m. av spritdrycker samt grov olovlig försäljning av alkoholdrycker skall höjas till fängelse i lägst och högst . Straffskalan vid olovligt innehav av alkoholdrycker skall höjas till . När det gäller kravet i 10 kap. 5 § alkohollagen på att innehavet av alkoholdrycker skall vara i uppenbart syfte att olovligen sälja dessa, tas ordet uppenbart bort. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har dock även föreslagit en straffskärp- ning beträffande olovligt anskaffande av alkohol och för grova brott en- ligt 10 kap. 3 § alkohollagen (1994:1738) som begåtts av oaktsamhet. Remissinstanserna: En klar majoritet av de remissinstanser som tar upp frågan är positiva till en skärpning av straffsatserna bl.a. Åklagar- myndigheten, , Hovrätten över och , och i . Kriminalvårds- styrelsen ställer sig negativ då man anser att en straffskärpning inte kommer att påverka brottsligheten. Skälen för regeringens förslag Som tidigare anförts är den ökade alkoholkonsumtionen en av de viktigaste orsakerna till den ökade våldsbrottsligheten . Med hänsyn till den ökning av införseln, smugglingen och den olovliga försäljningen av alkohol som skett finns det anledning att se allvarligt på utvecklingen och den ökade kriminalitet som tar sin utgångspunkt i olovlig försäljning av alkohol. Straffskalorna för de olika brotten enligt alkohollagen (1994:1738) skiljer sig åt. För olovlig tillverkning av sprit, olovlig försäljning av alkoholdrycker och olovligt anskaffande av alkoholdrycker döms till böter eller fängelse i högst och för grovt brott är straffet fängelse i högst . Olovligt innehav av alkohol- drycker har en straffskala om böter eller fängelse i högst , medan den för olovlig dryckeshantering är böter eller fängelse . Vid ringa brott enligt alkohollagen skall inte dömas till straff. När det gäller smuggling är straffskalan för normalgraden av brottet böter eller fängelse i högst medan den för grov smuggling är fängelse i lägst och högst , se 3 och 5 §§ lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Hela den brottslighet med olovlig försäljning av alkoholdrycker som förekommer motverkar den folkhälsopolitiska målsättningen att sänka den totala konsumtionen. Alkohol som tillförs via den illegala mark- naden är oåtkomlig för de styrmedel som skapats för alkoholhanteringen. De allvarligare formerna av brottslighet på området ger inte sällan betydande ekonomisk . Det finns, som visats i det föregående, klara tecken på att denna kriminalitet har ökat i omfattning . Till följd av den ökande införseln finns en betydande risk för att den illegala alkoholhanteringen kommer att öka ytterligare. Uppfattningen att den illegala alkoholhanteringen utgör en allvarlig form av brottslighet bör därför komma till tydligare uttryck i lagstiftningen och rättstillämp- ningen. För samma slutsats talar även det förhållandet att målgrupperna för den olovliga försäljningen ofta är just de personer som regleringen är till för att skydda. Barns och ungas allt tidigare alkoholdebut skapar ut- ökade marknader för olovlig överlåtelse av både alkohol från System- bolaget och alkohol som förts in till . Det är naturligtvis särskilt angeläget att bekämpa de allvarligaste formerna av kriminalitet som förekommer inom detta område. Från folkhälsopolitisk synpunkt inger emellertid även en ökad utbredning av den mindre grova alkohol- brottsligheten allvarliga farhågor. Målgrupperna för den olovliga försäljningen av alkoholdrycker är ofta just de personer som en stor del av alkoholpolitiken går ut på att skydda, nämligen barn, ungdomar och storkonsumenter, som genom den illegala handeln får ökad tillgång till alkohol. Behovet av åtgärder för ökat skydd för barn och unga markeras också i som anslöt sig . Det straffvärda i smuggling av alkohol ligger dels i att staten undandras skatt, dels i kringgåendet av de restriktiva regler för alkohol som har till syfte att värna folkhälsan och skyddet för barn och unga. Detsamma är förhållandet vid brott mot alkohollagen. Den skillnad som finns mellan straffskalorna för grov smuggling och grov olovlig tillverkning av alkohol eller grov olovlig försäljning av alkohol kan därför enligt regeringens mening ifrågasättas. Det är också så att den alkohol som är föremål för smuggling vid införseln till i nästa led är den alkohol som är föremål för olovlig försäljning. Vilket brott ett åtal kommer att avse beror i huvudsak på om brottet uppdagas redan vid införseln eller först när avsättning sker inom landet. Brottet olovligt innehav av alkoholdrycker, som innebär att någon innehar alkoholdrycker i uppenbart syfte att olovligen sälja dem, har en straffskala om böter eller fängelse i högst medan brottet olovlig försäljning av alkoholdrycker har en straffskala om böter eller fängelse i högst . Med hänsyn till den ökade illegala alkoholhanteringen då förvaringen/innehavet av alkoholdryckerna ofta är en nödvändig förut- sättning för brottet olovlig försäljning instämmer regeringen i Alkohol- införselutredningens uppfattning att det bör övervägas om inte straff- skalan för olovligt innehav bör vara densamma som för olovlig försälj- ning. Vilka resurser polisen haft möjlighet att lägga ned på att dokumen- tera att försäljning skett och i vilket skede eventuell husrannsakan skett avgör ofta vilket brott ett åtal kommer att avse. Av ovan angivna skäl är det enligt regeringens uppfattning klart moti- verat att höja straffskalorna för de grova brott som sker uppsåtligen när det gäller den som olovligen tillverkar, säljer eller serverar alkohol liksom för olovligt innehav av alkoholdrycker. Höjningen svarar mot syftet att se med större allvar på förekomsten av illegal handel med alkoholdrycker. Det straffbelagda innehavet av alkoholdrycker är en nödvändig förutsättning för brottet olovlig försäljning och visar på en pågående eller förberedd illegal verksamhet varför straffskalan bör överensstämma med den för normalgraden av olovlig försäljning. Slutsatsen blir då att straffskalan för olovligt innehav av alkoholdrycker bör höjas till böter eller fängelse i högst . Vidare bör straffskalorna för grov smuggling och de grova brotten enligt 10 kap. 1 och 2 §§ alkohollagen korrespondera. Straffskalorna för dessa grova brott i alkohollagen bör därför om de har begåtts uppsåtligen höjas till fängelse i lägst och högst . Till skillnad från Alkoholinförsel- utredningen anser regeringen inte att det är motiverat att höja straffskalan när det gäller brott som har begåtts av oaktsamhet. I jämförelse med andra oaktsamma brott skulle det framstå som omotiverat med ett så högt straffmaximum. Lagrådet har i sitt yttrande anfört att de omständigheter som i 10 kap. 3 § alkohollagen angivits som skäl för att anse ett brottsligt förfarande som grovt närmast ger vid handen att det krävs ett uppsåtligt handlande. Det skulle då vara fråga om försäljning utan tillstånd eller servering av olovligen anskaffade spritdrycker, vin eller starköl, något som, enligt Lagrådet, om det utförs i stor skala eller med viss inriktning, knappast låter sig förenas med en brist på uppsåt. Lagrådet anser att utrymmet för grova oaktsamma brott enligt 10 kap. 3 § alkohollagen i praktiken är obefintligt och föreslår därför att bestämmelsen om en särskild straffskala för grova brott inte skall omfatta oaktsamma brott. Regeringen delar Lagrådets uppfattning att det i praktiken inte tycks finnas utrymme för att av oaktsamhet begå grova brott enligt 10 kap. 3 § alkohollagen. Regeringen följer därför Lagrådets förslag och föreslår att straffbestämmelsen i 10 kap. 3 § alkohollagen begränsas till grova brott som har begåtts uppsåtligen. har också före- slagit att straffet för grovt olovligt anskaffande av alkoholdrycker enligt 10 kap. 6 § alkohollagen skall höjas från fängelse i högst till fängelse i lägst och högst . Detta brott tar i praktiken främst sikte på langning till ungdomar av alkohol som införskaffats på . Det är enligt regeringens uppfattning inte ett brott som ökar i omfattning på grund av den ökade privatinförseln och det är inte heller kopplat till den organiserade brottsligheten på samma sätt som Prop. 2004/05:126 olovlig tillverkning och olovlig försäljning. Regeringen anser därför att det inte är motiverat att genomföra en straffskärpning för olovligt anskaffande av alkoholdrycker. Kravet på att innehav skall vara i uppenbart syfte tas bort Enligt 10 kap. 5 § alkohollagen döms den som innehar alkoholdrycker i uppenbart syfte att olovligen sälja dem för olovligt innehav av alkohol- drycker. Kriminaliseringen av innehavet av alkoholdrycker infördes . Av förarbetena (prop. 1961:135) framgår att kontrollstyrel- sen hade föreslagit införandet av en bestämmelse som gav möjlighet till beslag och förverkande utan att någon kunde fällas till ansvar för brott. Departementschefen anförde då bl.a. att kontrollstyrelsens förslag hade till huvudsakligt syfte att ytterligare förbättra möjligheterna att bekämpa langningen och försvåra ungdomarnas åtkomst av sprit samt att förslaget gick ut på att öka möjligheterna att beslagta rusdrycker och förklara dem förverkade. Vidare anfördes att för det fall att rusdrycker anträffas under omständigheter som gör det uppenbart att olovlig försäljning är avsedd bör en förutsättning för beslag och förverkande vara att innehavet som sådant straffbelägges. Anledningen till att det infördes en sådan förstärk- ning av beviskravet som ordet uppenbart innebär framgår inte av för- arbetena. Enligt uppfattning kan kravet på att inne- havet av alkoholdrycker skall vara i uppenbart syfte att olovligen sälja dem ifrågasättas då all försäljning till konsumenter, utom genom detalj- handelsbolaget och då serveringstillstånd föreligger, är otillåten. Vad som framkommit ovan om olika försäljningsställen där olovlig försälj- ning av alkoholdrycker förekommer speglar en annan verklighet än den som låg bakom lagstiftningen . Det framstår numera som en onö- digt konstlad och försiktig förstärkning av beviskravet att det skall vara uppenbart att avsikten är att sälja alkoholdryckerna. Regeringen anser att det inte finns några bärkraftiga skäl för att ha kvar det kravet. Innehavet av alkoholdrycker i syfte att sälja dem bör därför enligt regeringens uppfattning vara otillåtet utan att sådant syfte är uppenbart. Regeringen anser därför i likhet med utredningen att den förstärkning av beviskravet på innehavets syfte som ordet uppenbart innebär bör tas bort. Vad som skall bevisas för att någon skall dömas i enlighet med bestämmelsen blir då att innehavet av alkoholdrycker varit i syfte att olovligen sälja dem, dvs. att försäljningsavsikt förelegat. Förvaringsförbud i butikslokal och restaurang Prop. Regeringens förslag: Ett förbud att förvara alkohol i butiker skall in- föras och kriminaliseras som olovlig dryckeshantering. Förvaringsför- budet för alkohol på restauranger kriminaliseras och ges samma brottsrubricering.