prop · GS0387 · 2005-03-15 00:00:00 — Regeringens proposition 2004/05:87 Kungörande av vissa trafikföreskrifter Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen har för avsikt att föreskriva att föreskrifter för lokal trafik- reglering skall kungöras i en rikstäckande databas för trafikföreskrifter. I databasen skall även kommunala föreskrifter för lokal trafikreglering kungöras. Härigenom kommer samtliga föreskrifter om lokal trafik- reglering att samlas på samma ställe. För att kunna göra detta föreslås i propositionen att bemyndigandet för regeringen i 2 § lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra för- fattningar att föreskriva att eller annan lokal statlig myn- dighets författningar inte behöver kungöras i författningssamling skall utökas. Bemyndigandet kommer därmed även att gälla dels föreskrifter med särskilda trafikregler som har meddelats av en statlig väghållnings- myndighet, dels sådana föreskrifter som kan meddelas med stöd av 41 § väglagen (1971:948), bl.a. i samband med att en enskild väg ansluts till en allmän väg. Vidare föreslås att bemyndigandet för regeringen i den nämnda paragrafen att föreskriva att författningar som beslutats av cen- trala myndigheter under regeringen inte behöver kungöras i författnings- samling skall utvidgas till att gälla även föreskrifter om bärighetsklasser för vägar. Lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar ............................................................. Ärendet och dess beredning............................................................... Kungörande av författningar............................................... Allmänna bestämmelser om kungörande av Kungörande och annat tillkännagivande av föreskrifter för lokal trafikreglering.................. 4.2Något om utredningens förslag till nytt system för tillkännagivande av föreskrifter om lokal trafikreglering...8 Ändring i lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra Förteckning över remissinstanserna ...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författ- ningar. Förslag till lag om ändring i lagen (1976:633) Prop. om kungörande av lagar och andra författ- Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I fråga om andra författningar än lagar gäller att 49 §§ inte tillämpas på en författning 1.som på grund av sekretesslagen (1980:100) inte får lämnas ut till envar eller 2.som endast reglerar en statlig myndighets inre förhållanden eller förhållandet mellan statliga myndigheter inbördes, förutsatt att författ- ningen inte innehåller något som kan vara av väsentligt intresse för utomstående eller för berörda arbetstagares eller uppdragstagares rätts- ställning. Regeringen får föreskriva dels att lokala trafikföreskrifter eller föreskrifter som avses i 3 kap. 11 § ordningslagen (1993:1617) inte behöver kungöras på det sätt som anges i 9 §, dels att föreskrifter om högsta tillåtna färdhastighet inte behöver kungöras på det sätt som anges i 6 §. Regeringen får meddela före- skrifter om att följande föreskrifter inte behöver kungöras på det sätt som anges i 9 §: 1.Föreskrifter som avses i 41 § väglagen (1971:948). 3.Föreskrifter med särskilda trafikregler som har meddelats av en statlig väghållningsmyndighet. (1993:1617). föreskrifter om att föreskrifter om högsta tillåtna färdhastighet eller om bärighetsklasser för vägar inte behöver kungöras på det sätt som anges i 6 §. Denna lag träder i kraft . 1Lagen omtryckt 1989:935. 2Senaste lydelse 1993:1624. Ärendet och dess beredning beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppgift att överväga hur kommunernas administration av lokala trafikföreskrifter kan göras enklare, modernare och effektivare. Utred- ningen, som antog namnet , överlämnade sitt betänkande Rikstäckande databas för trafikföre- skrifter (SOU 2003:119). I betänkandet föreslår utredningen att före- skrifter för lokal trafikreglering tillkännages elektroniskt i en central och rikstäckande databas. Som ett led i regleringen av den nya formen för tillkännagivande föreslår utredningen en justering av 2 § lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar. Det är detta lagförslag som behandlas i denna proposition. Utredningens lagförslag finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i ärende N2003/9149/TP. 4.1.1Allmänna bestämmelser om kungörande av författningar Författningar innehåller generella bestämmelser. Detta innebär att bestämmelserna riktar sig till en i allmänna termer bestämd krets av personer, t.ex. samtliga medborgare i riket eller samtliga fordonsförare på en viss väg. För att dessa personer skall kunna rätta sig efter bestäm- melserna i en författning måste de ha möjlighet att få kännedom om för- fattningen. Detta sker genom att författningen kungörs. Kungörandet av en författning är alltså en förutsättning för att den skall kunna efterlevas. Vidare har allmänheten intresse av att veta vad de normgivande organen beslutar. Slutligen ligger det ett rättssäkerhetsintresse i kungörandet i så måtto att en föreskrift enligt principen om rättsreglernas förutsägbarhet inte skall träda i kraft innan den har blivit offentlig. Kungörandet av föreskrifter har således både en praktisk informativ sida och en juridisk sida. I förarbetena till lagen (1976:633) om kun- görande av lagar och andra författningar (kungörandelagen) har detta kommit till uttryck på så sätt att kungörandet definieras som åtgärder för spridning av kännedom om författningar och inte bara att författningen blir offentlig (prop. 1975/76:112 s. 31). Det är en självklarhet att om det finns föreskrifter om kungörande så skall dessa iakttas. En allvarlig underlåtenhet att följa föreskrifterna torde därför medföra att författningen inte skall tillämpas. Mindre allvarliga brister har bedömts innebära att författningen i varje fall inte kan för- anleda straff eller annan ingripande påföljd för den som inte känt till för- fattningen (prop. 1975/76:112 s. 61). De mest grundläggande bestämmelserna om kungörande av författ- Prop. 2004/05:87 ningar finns i regeringsformen. Enligt 8 kap. 19 § andra stycket rege- ringsformen skall lagar kungöras så snart det kan ske. Detsamma gäller enligt samma bestämmelse förordningar om inte annat föreskrivs i lag. Regeringsformen innehåller däremot inga bestämmelser om kungörandet av föreskrifter som meddelats av myndigheter. I kungörandelagen finns allmänna bestämmelser om hur författningar som beslutats av eller regeringen eller av en myndighet under regeringen eller skall kungöras (1 § första stycket). Som huvudregel skall enligt lagen sådana författningar kungöras i en författ- ningssamling. Regeringen får dock föreskriva att lokala trafikföreskrifter inte behöver kungöras i författningssamling (2 § andra stycket och 9 §). Vidare får regeringen föreskriva att föreskrifter om högsta tillåtna färdhastighet inte behöver kungöras i exempelvis en central myndighets författningssamling (2 § andra stycket och 6 §). Enligt 10 § kungörandelagen gäller om kungörandet av kommunala för- fattningar vad som är särskilt föreskrivet. Det finns således inte något allmänt krav på att kommunala författningar skall kungöras i en författ- ningssamling. De närmare bestämmelserna om hur en författningssamling skall vara utformad m.m. finns i författningssamlingsförordningen (1976:725). 4.1.2 Kungörande och annat tillkännagivande av föreskrifter för lokal trafikreglering De generella regler som gäller i vägtrafiken finns huvudsakligen i trafik- förordningen (1998:1276). För att anpassa trafikreglerna till lokala för- hållanden bemyndigas i trafikförordningen kommunerna, länsstyrelserna, de statliga väghållningsmyndigheterna, och polismyndig- heterna att meddela trafikföreskrifter som kompletterar eller ersätter trafikreglerna i trafikförordningen. Bemyndigandena finns i 3 kap. 17 §, 4 kap. 11 § samt 10 kap. 13 och 14 §§ trafikförordningen. bemyndigas väghållningsmyndigheten i 41 § väglagen (1971:948) att meddela vissa trafikföreskrifter i samband med att tillstånd ges till att ansluta en enskild väg till en allmän väg. I 10 kap. trafikförordningen finns bestämmelser om vilka åtgärder som skall vidtas för att kungöra och i övrigt tillkännage de nu nämnda typerna Dessa åtgärder varierar beroende på vem som meddelar föreskrifterna och vad dessa handlar om. Gemensamt för de flesta typerna av föreskrifter är emellertid att de skall tas in i den särskilda liggare som förs av kommunen (10 kap. 11 § trafikförordningen) och att de skall märkas ut med vägmärken (10 kap. 13 § trafikförordningen). Nedan beskrivs kortfattat de olika åtgärderna för kungörande och till- kännagivande av trafikföreskrifter. För en utförligare beskrivning av åt- gärderna hänvisas till utredningens betänkande s. 6583. Som framgår ovan används i trafikförordningen både begreppet kun- görande och begreppet tillkännagivande. I fråga om kommunalt besluta- de föreskrifter som inte skall eller behöver märkas ut med vägmärken Prop. 2004/05:87 anges det i 10 kap. 11 § trafikförordningen att de skall kungöras i viss författningssamling. I 14 kap. 14 § andra stycket trafikförordningen sägs att ansvar i visst fall får dömas ut endast om föreskrifterna har märkts ut på angivet sätt och i övrigt tillkännagivits enligt 10 kap. 11 §. Med det sistnämnda avses i första hand att föreskriften tagits in i liggaren. Det kan således konstateras att kungörandebegreppet i trafikförordningen reser- verats för ett obligatoriskt intagande av en föreskrift i författningssamling medan tillkännagivande kommit att beteckna även bekantgöranden av föreskriften genom utmärkning, intagande i liggare och införande i orts- tidning. Lokala trafikföreskrifter meddelas av kommunen, eller polismyndigheten (10 kap. 3 § trafikförordningen). får dock meddela föreskrifter endast om ett beslut av kommunen eller läns- styrelsen inte kan avvaktas utan särskild olägenhet. När det gäller före- skrifter om högsta tillåten hastighet fattas besluten av kommunen enligt 3 kap. 17 § andra stycket trafikförordningen och av enligt fjärde stycket i samma paragraf. Kommunens föreskrifter får gälla hastighetsbegränsning inom tättbebyggt om- råde medan får föreskriva att högsta tillåten hastighet på väg skall vara . Avvikelser från dessa hastig- hetsföreskrifter får meddelas genom lokala trafikföreskrifter. Av 10 kap. 11 § trafikförordningen följer att lokala trafikföreskrifter, föreskrifter om högsta tillåtna hastighet enligt 3 kap. 17 § andra och fjärde styckena trafikförordningen samt föreskrifter enligt 41 § väglagen skall tas in i en för ändamålet avsedd liggare. Liggaren förs av kom- munen gemensamt för samtliga myndigheter som har till uppgift att meddela föreskrifterna. Kommunala trafikföreskrifter i författningssamling Vissa av kommunen meddelade trafikföreskrifter skall förutom att tas in i liggaren även kungöras i författningssamlingen i det län inom vilken föreskriften gäller. Så är enligt 10 kap. 11 § andra stycket trafikförord- ningen fallet med föreskrifter som inte skall eller behöver utmärkas med vägmärken. Som exempel på sådana föreskrifter kan nämnas lokala trafikföreskrifter om att ett visst område skall vara tättbebyggt område. Även sådana av kommunen beslutade lokala trafikföreskrifter som skall märkas ut med vägmärke skall kungöras i författningssamlingen om det av särskilda skäl bedöms lämpligt. Lokala trafikföreskrifter som inte skall eller inte behöver märkas ut med vägmärke skall förutom att tas in i länets författningssamling även införas i ortstidning (10 kap. 13 § tredje stycket trafikförordningen). Statliga myndigheters trafikföreskrifter i författningssamling I trafikförordningen finns inga bestämmelser om att trafikföreskrifter som har meddelats av statliga myndigheter skall tas in i författnings- Som framgår ovan följer det dock av kungörandelagen att för- fattningar som har beslutats av en myndighet under regeringen normalt skall kungöras i den författningssamling som myndigheten låter ge ut. Med stöd av bemyndigandena i 2 § andra stycket kungörandelagen får regeringen visserligen föreskriva att lokala trafikföreskrifter och före- skrifter om högsta tillåtna färdhastighet inte behöver kungöras i författ- Detta bemyndigande, som har använts, utnyttjas Det betyder att det föreligger ett generellt krav på att lokala trafikföreskrifter och andra trafikföreskrifter som beslutats av statliga myndigheter skall kungöras i författningssamling. gäller oavsett om föreskriften skall märkas ut med vägmärke och oberoende av att föreskriften även skall tas in i liggaren. kungör alltså länsstyrelserna de lokala trafikföreskrifter som de meddelar i respektive författningssamling medan kun- gör de föreskrifter som verket meddelar i (VVFS). Krav på utmärkning med vägmärken Förutom att trafikföreskrifter skall tas in i liggare och i författnings- samling i enlighet med vad som beskrivits ovan skall de även normalt märkas ut med vägmärke. Av 10 kap. 13 § första stycket trafikförord- ningen framgår att föreskrifter om hastighetsbegränsningar, högsta tillåten hastighet eller bärighetsklass i allmänhet skall märkas ut enligt bestämmelserna i bl.a. vägmärkesförordningen (1978:1001). gäller särskilda trafikregler som meddelats genom lokala trafikföre- skrifter eller föreskrifter enligt 10 kap. 14 § trafikförordningen. 4.2 Något om utredningens förslag till nytt system för tillkännagivande av föreskrifter om lokal trafik- reglering uppdrag innebar att utredningen skulle överväga hur kommunernas administration av lokala trafikföreskrifter skulle kunna göras enklare, modernare och effektivare (dir. 2002:71). I uppdraget ingick att utredningen skulle analysera ett antal exemplifierade system, men det stod utredningen fritt att även överväga andra tänkbara lösningar. Efter att ha gått igenom de i direktiven angivna systemen har utredningen lämnat ett förslag som innebär att lokala trafikföreskrifter samt föreskrifter som meddelas med stöd av 3 kap. 17 §, 4 kap. 11 §, 3 kap. 14 § första stycket c trafikförordningen och 41 § väglagen skall kungöras i en central och rikstäckande databas för trafikföreskrifter (RDT). Nedan beskrivs kortfattat det av utredningen föreslagna systemet. För en utförligare beskrivning av systemet hänvisas till utredningens betänkande s. 165233. Enligt utredningens förslag skall det elektroniska kungörandet av före- skrifterna i RDT ersätta det tillkännagivande och kungörande som sker genom att föreskrifterna tas in i liggare och att de kungörs i författ- ningssamling. Föreskrifterna skall alltså föras in och kungöras elektro- niskt i databasen och de data som finns om föreskriften i databasen utgör enligt förslaget föreskriftens autentiska version, på samma sätt som den föreskrift som tagits in i liggaren eller i författningssamlingen är den autentiska versionen. Det förhållandet att föreskrifterna kungörs elektroniskt i stället för i liggare eller i författningssamling innebär ingen förändring mot vad som gäller t.ex. i fråga om vilka konsekvenser som blir följden om den autentiska föreskriften avviker från den besluta- de. RDT inrättas så att det blir möjligt att knyta databasen till den natio- nella vägdatabas () som är under uppbyggnad hos och de data om vägnätet m.m. som finns där. RDT bör enligt utredningen administreras av . , som i enlighet med det sagda kommer att ansvara för data- basen, skall också vara samordningsmyndighet med ett övergripande ansvar för det system som behövs för databasens funktion. skall i denna egenskap även ha ett övergripande ansvar för systemets säkerhet. Uppgifter skall föras in i databasen av en statlig eller väg- hållningsmyndighet när det gäller föreskrifter enligt 41 § väglagen, kommunen eller när det gäller föreskrifter om hastighet enligt 3 kap. 17 § andra respektive fjärde styckena trafikförordningen och före- skrifter om bärighetsklasser enligt 4 kap. 11 § trafikförordningen, kom- munen, eller polismyndigheten när det gäller lokala trafik- föreskrifter enligt 10 kap. 1 § trafikförordningen samt av väg- eller gatu- hållningsmyndigheten när det gäller föreskrifter enligt 10 kap. 14 § första stycket c trafikförordningen. Övergången till det nya systemet skall enligt utredningen ske i två etapper. Under den inledande etappen får de myndigheter som berörs av föreskriftsrapporteringen föra in uppgifter i databasen. Den föreskrifts- rapportering som var frivillig under denna första etapp blir under den andra etappen obligatorisk. Nya föreskrifter skall alltså från och med när denna andra etapp inleds kungöras i RDT. Vid utgången av den andra etappen upphör alla föreskrifter som har tillkännagivits i enlighet med den nuvarande ordningen att gälla. Utredningen menar att det föreslagna systemet medför en enk- lare, modernare och effektivare hantering av de aktuella trafikföreskrif- terna. Detta innebär enligt utredningen bl.a. att handläggningen av trafik- föreskrifter blir mera rationell. Vidare innebär, enligt utredningen, det nya systemet och utredningens förslag om att innehållet i RDT skall göras tillgängligt på Internet att såväl allmänheten som berörda myndig- heter på ett enklare sätt än kan skaffa sig information om vilka trafikregler som gäller. I detta sammanhang kan det nämnas att rege- ringen har för avsikt att låta utreda möjligheten till och lämpligheten av att elektroniskt kungöra även föreskrifter som meddelas av , regeringen och de centrala statliga myndigheterna. pågår arbetet med att ta fram direktiv för en sådan utredning. har föreslagit att de bestämmelser som Prop. 2004/05:87 behövs för det nya systemet till övervägande del beslutas av regeringen i Utredningen har dock föreslagit att en justering görs i kun- görandelagen. Detta förslag behandlas i nästa avsnitt. En stor majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har ingen erinran mot utredningens förslag om att inrätta en rikstäckande databas för trafikföreskrifter. Bland dessa instanser finns och de flesta av de kommuner som har yttrat sig. Flera remissinstanser, bl.a. Riksåklagaren, och pekar på att utredningens förslag att samla samtliga trafikföreskrifter i en riks- täckande databas innebär att föreskrifterna blir mer lättillgängliga än vad de är för allmänheten och myndigheter. i framhåller att det av utredningen föreslagna systemet blir arbetsbesparande för samtliga inblandade, medan i betonar att förslaget bör leda till rationaliseringar. Endast en remissinstans, , avstyrker förslaget. Kommunen har emellertid utformat sitt remissyttrande efter kontakter med och kommun, varför yttrandet i allt väsentligt omfattar de tre storstadskommunernas gemensamma synpunkter. Enligt storstads- kommunerna leder inte det av utredningen föreslagna systemet till att man kommer till rätta med bristerna i och nackdelarna med det nu- varande systemet. Vidare anser storstadskommunerna att en sådan data- bas som utredningen föreslår endast ger begränsade fördelar som inte vägs upp av de kostnader och resursinsatser som krävs samt att det finns enklare lösningar som ger samma fördelar som utredningens förslag. 5Ändring i lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar Regeringens förslag: Bemyndigandet för regeringen i 2 § lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar att före- skriva att eller annan lokal statlig myndighets författ- ningar inte behöver kungöras i författningssamling skall utökas till att även gälla dels sådana föreskrifter som avses i 41 § väglagen (1971:948), dels föreskrifter med särskilda trafikregler som har meddelats av en statlig väghållningsmyndighet. Vidare skall bemyn- digandet utvidgas för regeringen att föreskriva att författningar som beslutats av centrala myndigheter under regeringen inte behöver kun- göras i författningssamling till att gälla även föreskrifter om bärig- hetsklasser för vägar. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Juridiska fakultetsstyrelsen vid tillstyrker förslaget. I övrigt har ingen remissinstans särskilt kommenterat det. Skälen för regeringens förslag: I lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar (kungörandelagen) finns bestämmelser om hur författningar som beslutats av eller av regeringen eller av en myndighet under regeringen skall kungöras. Enligt huvudregeln skall sådana författningar som lagen avser kungöras i olika författnings- samlingar. Av 6 § följer att författningar som beslutats av centrala myn- digheter under regeringen skall kungöras i den författningssamling myn- digheten enligt regeringens beslut låter ge ut, eller om en sådan författ- ningssamling saknas, i någon annan av regeringen bestämd författnings- samling som ges ut genom en central myndighets försorg. När det gäller länsstyrelsernas författningar anges det i 9 § att dessa skall kungöras i länets författningssamling. Detsamma gäller för någon annan regional eller lokal statlig myndighet. I 2 § andra stycket kungörandelagen bemyndigas regeringen att före- skriva om undantag från bestämmelserna i 6 och 9 §§ beträffande vissa närmare angivna typer av författningar. Såvitt nu är av intresse får regeringen föreskriva dels att lokala trafikföreskrifter inte behöver kun- göras i författningssamling i enlighet med bestämmelsen i 9 §, dels att föreskrifter om högsta tillåtna färdhastighet inte behöver kungöras i för- fattningssamling i enlighet med bestämmelsen i 6 §. Regeringen har inte utnyttjat de nu beskrivna bemyn- digandena. Utredningen har dock föreslagit att detta skall ske på så sätt att regeringen skall föreskriva att de aktuella föreskrifterna i stället för att kungöras i ifrågavarande författningssamlingar skall tas in i en riks- täckande databas för trafikföreskrifter (se vidare avsnitt 4.2). Utred- ningen har vidare föreslagit att samtliga trafikföreskrifter som beslutas av kommunala eller statliga myndigheter skall tas in i databasen. Detta innebär att även de föreskrifter som en statliga väghållningsmyndighet kan meddela med stöd av 41 § väglagen, föreskrifter med särskilda trafikregler som en statlig väghållningsmyndighet kan meddela med stöd av 10 kap. 14 § första stycket c trafikförordningen (1998:1276) samt föreskrifter om bärighetsklasser för vägar enligt utredningen skall tas in i databasen. De sistnämnda föreskrifterna får meddelas av med stöd av 4 kap. 11 § trafikförordningen. Regeringen anser att det av utredningen föreslagna systemet för till- kännagivande av trafikföreskrifter, som beskrivs närmare i avsnitt 4.2 och där den nämnda databasen har en central funktion avsevärt förbättrar administrationen av trafikföreskrifter i förhållande till dagens system. Vidare finner regeringen att det är värdefullt att det genom databasen skapas en central källa där trafikanter och andra kan få information om vilka trafikregler som gäller i hela landet. Det är därför angeläget att även sådana föreskrifter som avses i 41 § väglagen, föreskrifter med särskilda trafikregler som har meddelats av en statlig väghållningsmyndighet och föreskrifter om bärighetsklasser för vägar kan kungöras genom att tas in i databasen. För att möjliggöra detta bör som utredningen föreslår rege- ringen bemyndigas att föreskriva vissa ytterligare undantag från kun- görandelagen.