prop · GS0399 · 2005-03-09 00:00:00 — Med anledning av detta bör det i 1 § lagen om uttagande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga tas in en upplysning om var ändringen finns publicerad i Europeiska unionens officiella tidning. Regeringens förslag: Med anledning av ändringar som gjorts i handräckningsdirektivet skall bestämmelserna i lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden om delgivning av handlingar gälla vid bistånd mellan myndigheter inom Europeiska unionen. Regeringens bedömning: Utöver detta krävs inte någon ändring i sak i svensk lag för att genomföra ändringsdirektivet. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Rådet antog ett direktiv om ändring av rådets direktiv /799/EEG om ömsesidigt bistånd av medlemsstaternas behöriga myndigheter i fråga om direkt beskattning, vissa punktskatter och skatter på försäkringspremier, handräckningsdirektivet6. Direktivet reglerar informationsutbyte mellan medlemsstaterna i skatteärenden. Det omfattar tre former av informationsutbyte, nämligen informationsutbyte på begäran, automatiskt informationsutbyte och spontant informationsutbyte. Genom ett tillägg i artikel 2.2 har det gjorts klart att när den anmodade myndigheten skaffar in efterfrågad information skall den förfara som om den agerade för egen räkning eller på begäran av en annan myndighet i sin egen medlemsstat. Detta innebär att förfarandet inte skall tyngas av några särskilda rutiner för t.ex. underrättelse till den skattskyldige bara därför att det rör sig om en begäran från en annan medlemsstat. Vidare har formuleringen av artikel 7.1 andra stycket ändrats så att det alltid skall vara tillåtet att använda inhämtad information i öppna domstolsförhandlingar och i domar, om inte den medlemsstat som lämnar informationen förklarar sig motsätta sig detta redan när informationen lämnas. Det har också gjorts en smärre justering i artikel 8.1 för att klargöra att en medlemsstat inte är befriad från skyldigheten att hämta in och överlämna information enbart av den anledningen att informationen inte behövs för inhemska skatteändamål i den medlemsstaten. Däremot skulle det som vara en vägransgrund om det enligt den statens lagstiftning eller administrativa praxis inte är tillåtet att samla in informationen. I förtydligande syfte har dessutom en 6 EUT L 127, 29.4.2004, s. 70 (Celex 32004L0056). smärre språklig justering gjorts i artikel 8.3, som reglerar Prop. 2004/05:99 ömsesidighetskravet. Vidare har två nya artiklar tagits in i direktivet. I en ny artikel 8 a regleras bistånd med delgivning av handlingar, i överensstämmelse med den reglering som har tagits in i indrivningsdirektivet och i de nya förordningarna om administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt respektive punktskatter7. I en ny artikel 8 b regleras kontakterna mellan medlemsstaterna vid samtidiga kontroller i mer än en medlemsstat. Konsekvenserna för svensk lagstiftning I allt väsentligt uppfyller svensk lagstiftning de krav på medlemsstaterna som ändringarna i handräckningsdirektivet innebär. I 9 § första stycket lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden föreskrivs att när en svensk myndighet översänder en uppgift till en utländsk myndighet skall uppgiften även tillställas den som berörs därav för kännedom. Detta gäller uppgifter som lämnas på begäran eller i anledning av vad som har framkommit vid revision eller annan granskning och således inte t.ex. obligatoriska kontrolluppgifter eller uppgifter som lämnats i deklaration. I andra stycket sägs att underrättelse får underlåtas, om underrättelsen är uppenbart obehövlig eller om det kan befaras att underrättelsen skulle försvåra genomförandet av utländsk myndighets utredning eller beslut i skatteärende. Syftet med regleringen är att ge den som berörs av uppgiften möjlighet att bemöta uppgifterna eller hos svensk myndighet begära att de korrigeras. Det är viktigt att även i fortsättningen kunna lämna underrättelse på det sätt som är föreskrivet. Sedan uppgifterna väl har tillförts ett ärende hos en utländsk myndighet kan det vara svårt för den enskilde att själv tillvarata sin rätt i förfarandet hos den myndigheten. Regeringen gör bedömningen att ändringsdirektivet inte medför något behov av ändring i 9 § lagen om ömsesidig handräckning i skatteärenden. Den nya bestämmelsen i artikel 2.2 har bara den innebörden att den anmodade myndigheten när den skaffar in information skall gå tillväga på samma sätt som om det gällt ett inhemskt ärende. Syftet med ändringen är att samarbetet inte skall fördröjas av rutiner som t.ex. innebär att den enskilde underrättas och ges på sig att reagera innan en begäran om information behandlas. Något hinder mot att även i fortsättningen tillämpa en underrättelserutin vid överlämnandet av informationen finns alltså inte. Ändringen i artikel 7.1 innebär att en stat som motsätter sig att överlämnad information används i öppna domstolsförhandlingar och i domar måste ange detta redan när informationen lämnas. Någon begränsning av möjligheterna att motsätta sig sådan användning är det alltså inte fråga om. I praxis har det inte ansetts föreligga något hinder mot att genom exempelvis revision inhämta uppgifter i ett skatteärende på begäran av myndighet i en främmande stat, trots att det i det aktuella fallet inte finns något behov av uppgifterna för inhemska skatteändamål. Beträffande kontrolluppgiftsskyldigheten enligt lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter kan nämnas att den 7 Celex 31976L0308, 32003R1798 och 32004R2073. uppgiftsskyldighet som föreskrivs i fråga om begränsat skattskyldiga i Prop. 2004/05:99 vissa delar är motiverad uteslutande av intresset att kunna tillhandahålla uppgifterna för beskattningsändamål i andra länder. Svensk rätt på området uppfyller alltså det krav som följer av ändringen i artikel 8.1. På grund av införandet av en bestämmelse om bistånd med delgivning av handlingar i handräckningsdirektivet bör den uppräkning som görs i 21 § första stycket lagen om ömsesidig handräckning i skatteärenden av bestämmelser som är tillämpliga när biträde lämnas en myndighet inom Europeiska gemenskapen utökas till att omfatta även 13 och 20 §§, som reglerar delgivning av handlingar i respektive delgivning av handlingar i en främmande stat. Den nya bestämmelsen i artikel 8 b föranleder inte någon ändring i den svenska lagstiftningen. Varje medlemsstats myndigheter avgör själva om de vill delta i en samtidig kontroll eller inte, och vid sådana kontroller tillämpar varje myndighet sitt eget lands nationella lagstiftning. Regleringen i artikel 8 b berör i realiteten bara kontakterna mellan myndigheterna när fråga om samtidig kontroll har väckts. 6.3Rådets förordning om administrativt samarbete i fråga om punktskatter och en ändring i handräck- ningsdirektivet Regeringens förslag: Med anledning av att rådet har antagit en förordning om administrativt samarbete i fråga om punktskatter skall sådana skatter inte längre omfattas av regleringen i 21 § första stycket lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden. I stället införs en hänvisning till rådets förordning i andra stycket nämnda paragraf. Skälen för regeringens förslag: Rådet har antagit en förordning om administrativt samarbete i fråga om punktskatter (rådets förordning [EG] nr 2073/2004 av om administrativt samarbete i fråga om punktskatter8). Förordningen träder i kraft . Förordningen är i allt väsentligt utformad efter förebild av rådets förordning (EG) nr 1798/2003 om administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt och om upphävande av förordning (EEG) nr 218/92. Den innehåller bestämmelser om olika typer av informationsutbyte, bl.a. sådant utbyte som äger rum med hjälp av ett elektroniskt system för tidig varning, närvaro av tjänsteman i en annan medlemsstat, samtidiga kontroller och delgivning av beslut och handlingar i ärenden om punktskatter. Vissa av bestämmelserna ersätter bestämmelser av administrativ natur som funnits i cirkulationsdirektivet. Andra bestämmelser ersätter i fråga om punktskatter bestämmelserna i rådets direktiv /799/EEG av om ömsesidigt bistånd av medlemsstaternas behöriga myndigheter i fråga om direkt beskattning, 8 EUT L 359, 4.12.2004, s. 1 (Celex 32004R2073). Rådet har därför antagit ett direktiv, Prop. 2004/05:99 rådets direktiv /106/EG av om ändring av direktiv /799/EEG om ömsesidigt bistånd av medlemsstaternas behöriga myndigheter i fråga om direkt beskattning, vissa punktskatter och skatter på försäkringspremier samt direktiv /12/EEG om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor9. Innebörden av ändringarna är alltså dels att handräckningsdirektivets tillämpningsområde ändras till att inte längre omfatta punktskatter, vilket föranleder en ändring av direktivets titel, dels att de bestämmelser i cirkulationsdirektivet som rör administrativt samarbete upphävs. Eftersom bestämmelserna om administrativt samarbete i fråga om punktskatter i fortsättningen kommer att finnas i en EG-förordning, som har direkt verkan i medlemsstaterna, skall punktskatter inte längre omfattas av den reglering av bistånd mellan myndigheter i Europeiska gemenskapen som finns i 21 § lagen om ömsesidig handräckning i skatteärenden. I stället bör, på samma sätt som tidigare skett i fråga om mervärdesskatt, en hänvisning till rådets förordning tas in i nämnda paragraf. I förordningen anges (artikel 3.1) att varje medlemsstat skall meddela de andra medlemsstaterna och kommissionen vilken myndighet de utsett som behörig myndighet i vars namn förordningen skall tillämpas, antingen direkt eller genom bemyndigande. Förordningen ger möjlighet att delegera samarbetet helt eller delvis till såväl en förvaltningsmyndighet på central nivå som regionala myndigheter eller enskilda tjänstemän. Förordningen innehåller också ett krav på att det skall inrättas en central kontaktpunkt, som bl.a. kan tillhandahålla myndigheter i de andra medlemsstaterna upplysningar om hur delegationsmöjligheterna utnyttjats. Den flexibla ordning som rådets förordning sålunda tillhandahåller innebär att det finns ett antal frågor om olika myndigheters roll i samarbetet m.m. som måste regleras på det nationella planet. I förordningen om administrativt samarbete i fråga om mervärdesskatt finns för varje medlemsstat den behöriga myndigheten angiven direkt i förordningen. För del anges att chefen för är behörig myndighet. I den nu aktuella förordningen har man alltså i stället valt den tekniken att medlemsstaterna skall meddela övriga medlemsstater och kommissionen vilken den behöriga myndigheten är. Regeringen avser att meddela de andra medlemsstaterna och kommissionen att behörig myndighet för del är chefen för . Samarbetet enligt rådets förordning omfattar utöver ansvarsområde i vissa avseenden även . Det torde därför krävas viss reglering av samarbetet mellan dessa myndigheter och det krävs också en reglering bl.a. av vilken myndighet som skall svara för uppgiften som centralt kontaktkontor. Den regleringen bör, på motsvarande sätt som har skett i fråga om mervärdesskatt, ske i en förordning. 9 EUT L 359, 4.12.2004, s. 30 (Celex 32004L0106). Konsekvenser för de offentliga finanserna Förslagen i propositionen bedöms inte få några ekonomiska effekter. När det gäller reglerna om utlämnande av vissa uppgifter från beskattningsdatabas bedöms dessa inte medföra några ökade kostnader för . 8.1Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) I första stycket finns en huvudregel. Den innebär att om såväl ett skatte- kontor som dess beslutande arbetsenheter finns inom ett och samma landstings geografiska område eller inom , skall valet av ledamot i skattenämnd förrättas av respektive kommunfullmäktige. I andra stycket finns en regel som kompletterar huvudregeln. Kompletteringsregeln innebär att om ett skattekontors beslutande arbets- enheter finns inom flera landstings geografiska områden eller inom ett eller flera landsting och , skall ledamöterna i skattenämnden vid skattekontoret väljas av respektive landstings- fullmäktige och kommunfullmäktige i i proportion till folkmängden i de kommuner inom vars geografiska områden skatte- kontorets beslutande arbetsenheter är belägna. 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet Förslaget i andra stycket åttonde punkten innebär att även uppgifter huruvida en fysisk eller juridisk person är godkänd som skattebefriad förbrukare enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt eller lagen (1994:1776) om skatt på energi och från vilken tidpunkt får lämnas ut till enskild, om det inte kan antas att den enskilde som uppgiften avser eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. I det fall enskild kontaktar och det visar sig att den efterfrågade fysiska eller juridiska personen inte är godkänd som skattebefriad förbrukare eller att ett godkännande återkallats finns det således inte någon egentlig uppgift att lämna ut utan svaret bör vara att personen inte är registrerad som skattebefriad förbrukare 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:200) om uttagande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga Paragrafen kommenteras närmare i avsnitt 6.1. Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden Paragrafen kommenteras närmare i avsnitt 6.2 och 6.3. Val av ledamot i skattenämnd Val av ledamot i skattenämnd det landsting inom vars geogra- fiska område det skattekontor, vid landsting eller ett landsting jämte valet av kommunfullmäktige i Got- lands kommun om det skattekontor väljas av dessa i proportion till vid vilket skattenämnden finns är beläget inom kommunen. heter är belägna inom flera lands- inom ett eller flera landstings geografiska områden och i Got- väljas av dessa i proportion till folkmängden i de kommuner inom vars geografiska områden skat- heter är belägna. Från databasen får nedan angivna uppgifter lämnas ut till en enskild, om det inte av särskild anledning kan antas att den enskilde som uppgiften avser eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. Uppgifter får lämnas ut om 1.namn och personnummer, 2.organisationsnummer, namn, firma och juridisk form samt i fråga om handelsbolag och andra juridiska personer sådana uppgifter om huvudkontor och säte som avses i 2 kap. 2 § skattebetalningslagen (1997:483), 3.registrering enligt skattebetalningslagen samt särskilt registrerings- eller redovisningsnummer, 4.på vilket sätt den preliminära skatten skall betalas för en fysisk person, 5.registrering av skyldighet att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter, 6.slag av näringsverksamhet, 7.beslut om likvidation eller konkurs. 6.slag av näringsverksamhet, 7.beslut om likvidation eller konkurs, och 8.beslut om godkännande som 31 e § lagen (1994:1564) om alkoholskatt och 8 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi och beslut om återkallande av godkännande som skattebefriad förbrukare enligt § lagen om alkoholskatt och 8 kap. 3 § lagen om skatt på energi. Val av ledamot i skattenämnd förrättas av . I förrättas valet av kommunfullmäktige i . Om en skattenämnds verksamhetsområde omfattar flera landsting eller ett landsting jämte , skall ledamöter väljas av dessa i proportion till folkmängden i respek- tive kommunen. Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 5 § taxeringslagen (1990:324) skall ha följande lydelse. Val av ledamot i skattenämnd vid skattekontor förrättas av lands- tingsfullmäktige i det landsting skattekontoret är beläget. Val av ledamot i skattenämnd vid skatte- kontor i förrättas av kommunfullmäktige i . Om skattekontorets beslutande arbetsenheter är belägna inom flera landsting eller inom ett eller flera landsting och kom- mun, skall ledamöter väljas av respektive och kommunfullmäktige i propor- tion till folkmängden i de kom- muner där skattekontorets beslu- tande arbetsenheter är belägna. Valet skall vara proportionellt, om det begärs av minst så många ledamöter som motsvarar den kvot som erhålls om antalet närvarande ledamöter delas med det antal personer valet avser, ökat med 1. Om kvoten är ett brutet tal, skall den avrundas till närmast högre hela tal. I lagen (1992:339) om proportionellt valsätt finns särskilda föreskrifter om förfarandet. Vid val av ledamöter skall eftersträvas att lekmannakåren får en allsidig sammansättning med hänsyn till ledamöternas ålder, kön och yrke. Denna lag träder i kraft . De personer som vid utgången av var ledamöter i ett skattekontors skattenämnd är behöriga att vara ledamöter i motsvarande skattenämnd efter till dess att nya ledamöter i den skattenämnden har valts. 1 Senaste lydelse 1998:1674. Förslag till lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 § lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet10 skall ha följande lydelse. Från databasen får nedan angivna uppgifter lämnas ut till en enskild, om det inte av särskild anledning kan antas att den enskilde som uppgiften avser eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. Uppgifter får lämnas ut om 1.namn och personnummer, 2.organisationsnummer, namn, firma och juridisk form samt i fråga om handelsbolag och andra juridiska personer sådana uppgifter om huvudkontor och säte som avses i 22 kap. 1 b § skattebetalningslagen (1997:483), 3.registrering enligt skattebetalningslagen samt särskilt registrerings- eller redovisningsnummer, 4.på vilket sätt den preliminära skatten skall betalas för en fysisk person, 5.registrering av skyldighet att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter, 6.slag av näringsverksamhet, 7.beslut om likvidation eller konkurs. 6.slag av näringsverksamhet, 7.beslut om likvidation eller konkurs, och 8.huruvida en fysisk eller juridisk person är godkänd som skattebefriad förbrukare enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt eller lagen (1994:1776) om skatt på energi och i sådana fall från vilken tidpunkt. Denna lag träder i kraft . 10Senaste lydelse av lagens rubrik 2003:670. 11Senaste lydelse 2003:670. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , f.d. justitierådet och regeringsrådet . Val av ledamot i skattenämnd, m.m., Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i taxeringslagen (1990:342), och 2.lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Förslagen har inför Lagrådet föredragits, förslaget under 1 av ämnesrådet och förslaget under 2 av kammarrättsassessorn . Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , Andnor, Nuder, M. , , , , , Regeringen beslutar proposition 2004/05:99 Val av ledamot i skattenämnd, m.m.