prop · GS031d28 · 2005-01-01 00:00:00 — 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Förslag till riksdagsbeslut....................................................................................... Räntor på statsskulden ......................................................................................... Faktorer som påverkar ränteutgifterna................................................ Statsskulden och statsbudgetens saldo ................................................ Ränte- och valutakursutveckling.......................................................... Anspråkstagande av anslaget 2003 och t.o.m. ...................... provisionskostnader i samband med upplåning och 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 1.1 Anslagsbelopp.................................................................................................. Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26...................................................... Tabell 2.2 Härledning av ramnivån 2005-2007 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m............................................................. Tabell 2.3 Ramnivå 2005 realekonomiskt fördelad. Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m............................................................. Tabell 3.1 Anslagsutveckling.......................................................................................... Tabell 3.2 Utgiftsmässiga statsskuldsräntor.................................................................. Tabell 3.3 Kostnadsmässiga statsskuldsräntor .............................................................. Tabell 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt) ......................................................... Tabell 3.5 Härledning av anslagsnivån 20052007, för anslaget 92:1 Räntor på statsskulden................................................................................. Tabell 4.1 Anslagsutveckling.......................................................................................... Tabell 4.2 Utbetalningar 2003 och t.om. Tabell 5.1 Anslagsutveckling.......................................................................................... Tabell 5.2 Härledning av anslagsnivån 20052007 för anslaget 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning........................................................................... 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Diagram 3.1 Statsskuldsräntor (utgiftsmässiga) 19982007 ........................................ Diagram 3.2 Statsskulden som andel av BNP och i miljarder kronor 1990-2007....... Diagram 3.3 Statsbudgetens saldo 19902007............................................................... Diagram 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt) ..................................................... Statsskuldens (inkl. skuldskötselinstrument) fördelning Finansiering av valutaskulden per valuta.................................................. Valutaskuldens fördelning per valuta efter derivattransaktioner............ 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.bemyndigar regeringen att 2005 besluta att ramanslaget 92:1 Räntor på statsskulden får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden (avsnitt 3.1), 2.bemyndigar regeringen att 2005 besluta att ramanslaget 92:3 provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden (avsnitt 5.1), 3.för anvisar anslagen under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. enligt följande uppställning: provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. omfattar räntor på statsskulden, oförutsedda utgifter samt provisionskostnader i samband med upplåning och skuldförvaltning. Utgiftsområdet ingår inte i utgifterna under utgiftstaket för staten. Målet för statsskuldsförvaltningen är att skulden skall förvaltas så att kostnaden för skulden långsiktigt minimeras som risken i förvaltningen beaktas. Förvaltningen skall ske inom ramen för de krav penningpolitiken ställer. Ramförändringarna för utgiftsområdet förklaras främst av utvecklingen på anslaget 92:1 Räntor på statsskulden. Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26 2005 jämfört med beror främst på valutavinster och minskade kursförluster. Ett högre ränteläge och en något större statsskuld mot slutet av perioden innebär också ökade utgifter för statsskuldsräntorna. Ränte- och valutaantaganden har en grundläggande betydelse för ränteutgifterna. Upplåningsstrategi och valet av upplåningsteknik gör att ränteutgifterna kan uppvisa stora svängningar mellan åren även om skuldutvecklingen och valutakursen är stabil. Statsbudgeten avräknas med de kassamässiga ränteutgifterna. För att studera den underliggande ränteutvecklingen bör den kostnadsmässiga redovisningen användas. Anslag inom utgiftsområde 26 92:1 Räntor på statsskulden samband med upplåning och skuldförvaltning Totalt för utgiftsområde 26 1 Inklusive tilläggsbudget i samband med ekonomiska vårproposition, (bet. 2003/04:FiU21) och förslag på tilläggsbudget i samband med budgetpropositionen . 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 2.2 Härledning av ramnivån 2005-2007 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Förändring till följd av: Överföring till/från andra utgifts- 1Statsbudget enligt beslut (bet. 2003/04:FiU10). Beslutet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 2Makroekonomiska förutsättningar som påverkar utgifterna är förändrade räntenivåer och valutakurser. 3Volymkomponenten utgörs av effekten av statsskuldens storlek. 4Övriga faktorer som påverkar anslagsnivån är främst räntan på in- och utlåning. Tabell 2.3 Ramnivå 2005 realekonomiskt fördelad. Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Anm.: Den realekonomiska fördelningen baseras på utfallet samt kända förändringar av anslagens användning. 1Med transfereringar avses inkomstöverföringar dvs. utbetalningar av bidrag från staten till exempelvis hushåll, företag eller kommuner utan att staten erhåller någon direkt motprestation. 2Med verksamhetsutgifter avses resurser som de statliga myndigheterna använder i verksamheten, t.ex. utgifter för löner, hyror och inköp av varor och tjänster. 3Med investeringar avses utgifter för anskaffning av varaktiga tillgångar såsom byggnader, maskiner, immateriella tillgångar och finansiella tillgångar. 4Med ränteutgifter avses räntor på statsskulden. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 3 Räntor på statsskulden 92:1 Räntor på statsskulden Från anslaget finansieras utgifter för räntor på statsskulden. Anslaget avräknas utgiftsmässigt och påverkas främst av statsskuldens storlek, ränte- och valutakurser, lånebehovet samt upplånings- och skuldförvaltningsteknik. har rätt att vid behov överskrida anslaget. Utfallet 2003 på anslaget blev lägre än anvisade medel i den ursprungliga statsbudgeten. Det beror främst på större överkurser vid nyemissioner av obligationslån. De större överkurserna var ett resultat av att valde att emittera i lån med högre kupongränta än vad som ursprungligen var planerat samt lägre marknadsräntor. I redovisningen av räntor på statsskulden behandlas överkurser som en ränteintäkt, vilket innebär att nettoutgifterna på anslaget minskar. beräknas utfallet bli högre än anvisade medel i den ursprungliga statsbudgeten. Den främsta orsaken är att kommer att göra mer återköp av obligationer än vad som ursprungligen beräknats. Återköpen görs i samband med att nya obligationer introduceras. har en överkurs uppstår kursförluster, vilka belastar anslaget. Utgiftsmässiga och kostnadsmässiga statsskuldsräntor Den budgetpåverkande redovisningen av statsskuldsräntorna är utgiftsmässig och i princip baserad på hur mycket som betalas . Ränteutgifterna blir därmed starkt beroende av vilka upplåningstekniker som tillämpas och kan uppvisa stora svängningar mellan åren som inte direkt kan hänföras till den underliggande skuld-, ränte- och valutakursutvecklingen . När kostnaderna för statsskulden analyseras bör intresset i stället främst riktas mot hur mycket räntekostnader som genereras . I tabell 3.3 redovisas de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna för perioden 20032007. Kostnadsmässig redovisning innebär att räntorna periodiseras över lånets löptid, vilket innebär att den upplupna räntan, dvs. den ränta som genererats men som inte betalats, beaktas. I den utgiftsmässiga redovisningen beaktas endast ränteutbetalningar i samband med att en kupong eller en obligation förfaller. Förutom löpande ränteutgifter samt över- och underkurser från emissionerna utgörs de totala ränteutbetalningarna även av utgifter i form av realiserade kursdifferenser vid förtidsinlösen av lån samt realiserade valutakursdifferenser. De periodiserade räntorna, som visas i tabell 3.3, används vid beräknaningen av statens finansiella sparandet och för dessa beräkningar skall inte 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 värdeförändringar räknas med. Följaktligen tas inte heller orealiserade omvärderingar av skulden med avseende på ändringar i marknadsräntor och växelkurser upp som kostnader för statsskulden. Tabell 3.2 Utgiftsmässiga statsskuldsräntor Räntor på lån i Räntor på lån i ut- Räntor på in- och 1Om emitterat en obligation med en kupongränta som är högre än marknadsräntan uppstår en överkurs, vilket innebär att RGK får den diskonterade mellanskillnaden mellan marknadsräntan och kupongräntan av köparen. Underkurser uppstår vid motsatt förhållande. 2Posten utgörs av nettoräntebetalningar till myndigheters m.fl. behållningar och skulder hos RGK. Dessa behållningar är inte en del av statsskulden, men belastar trots detta anslaget. Posten ingår inte längre i redovisningen av de kostnadsmässiga räntorna då den inte påverkar det finansiella sparandet. RGK:s inlåning från myndigheter m.fl. ingår inte i statsskuldsbegreppet. RGK:s nettoutlåning till myndigheter m.fl. påverkar istället statskulden genom lånebehovet. Myndigheternas nettoräntekostnader avräknas deras eventuella anslag. Posten in- och utlåning förhindrar att myndigheternas nettoräntekostnader dubbelräknas på statsbudgeten. Om kostnaderna för statsskulden skall analyseras bör dessa nettokostnader inte ingå. 3Vid lösen eller omsättning av lån i utländsk valuta realiseras valutakursförluster eller valutakursvinster beroende på hur valutakursen utvecklats sedan lånet tecknades. Posten påverkar statsbudgetens utgifter och statsbudgetens saldo, men inte statens finansiella sparande. 4Kursförluster uppstår vid förtidsinlösen av lån som har en högre kupongränta än marknadsräntan vid återköpstillfället. Kursvinster uppstår vid motsatt förhållande. Posten påverkar statsbudgetens utgifter och saldo, men inte statens finansiella sparande. Tabell 3.3 Kostnadsmässiga statsskuldsräntor 1Summa räntor har i tidigare budgetpropositioner inkluderat in- och utlåning, dvs. nettoutgiften av myndigheters m.fl. ränteflöden gentemot RGK. 2Justeringsposten utgörs av den del av kursdifferensen som faktiskt hör till det aktuella året minus det som avräknats på anslaget. Härigenom periodiseras kostnaden på respektive år. 3På dessa poster periodiseras upplupna räntekostnader på respektive år. 4Exklusive realiserade valuta- och kursdifferenser. Bemyndigande att överskrida anslaget Regeringen begär ett bemyndigande att vid behov överskrida ramanslaget 92:1 Räntor på statsskulden. har regeringen utnyttjat bemyndigandet. Utfallet på anslaget uppgick till , vilket är högre än vad som anvisats av . Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att överskrida anslaget 92:1 Räntor på statsskulden om det är nödvändigt för att kunna fullgöra statens betalningsåtaganden. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 3.2.1 Statsskulden och statsbudgetens Storleken på statsskulden, räntenivåer och den svenska kronans växelkurs mot andra valutor är de viktigaste faktorerna för ränteutgifternas storlek. Ränteutgifterna påverkas även av de övergripande riktlinjer för statsskuldens förvaltning som regeringen fastställer och av den upplåningsteknik som använder. Den upplåningsteknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på ränteutgifterna, främst genom att ränteutgifter omfördelas i tiden, t.ex. genom över- och underkurser vid emission. Ränteutgifterna för statsskulden blev lägre 2003 jämfört med . Nedgången beror till stor del på att statsskulden minskat under en följd av år samt ett lägre ränteläge. Diagram 3.1 Statsskuldsräntor (utgiftsmässiga) 19982007 Av diagram 3.1 framgår att de utgiftsmässiga statsskuldsräntorna har minskat från ca 1998 till 2003. Detta beror främst på lägre marknadsräntor samt att statsskulden har minskat. Som andel av BNP minskar statsskuldsräntorna från . beräknas de utgiftsmässiga statsskuldsräntorna till och 2005 till . Åren 20062007 beräknas de utgiftsmässiga statsskuldsräntorna till 51,9 respektive . Beräknat som andel av BNP beräknas statsskuldsräntorna öka något till . De minskade ränteutgifterna jämfört med beror främst på valutavinster och minskade kursförluster. Ett högre ränteläge och en något större statsskuld mot slutet av perioden innebär också ökade utgifter för statsskuldsräntorna. av 2003 var statsskulden skuldens storlek beror i huvudsak på statsbudgetens saldo. Därutöver kan den även påverkas av omvärderingseffekter. Då statsbudgetens saldo visar överskott kan amortering ske på statsskulden. Diagram 3.2 Statsskulden som andel av BNP och i miljarder kronor 1990-2007 Som framgår av diagram 3.2 ökade statsskulden kraftigt då statsskulden steg från ca 600 till eller till av BNP. (diagram 3.3) var utfallet för statsbudgeten oavbrutet negativt. ökade budgetunderskottet kraftigt , då budgetsaldot uppgick till minus . stabiliserades skulden som andel av BNP (skuldkvoten) på . Konsolideringsprogrammet och den ekonomiska återhämtningen innebar att underskotten reducerades markant . uppvisade statsbudgeten ett positivt saldo på . Statsbudgetens saldo förbättrades ytterligare 1999 och 2000 främst till följd av engångseffekter föranledda av pensionsreformen. Som en följd av den positiva utvecklingen av statsbudgetens saldo har skuldkvoten reducerats markant och uppgick vid utgången av av BNP. uppvisade statsbudgetens saldo ett underskott, dvs. ett lånebehov, på ca . Även beräknas statsbudgetens saldo visa ett underskott på ca . 2007 beräknas statsbudgetens saldo uppvisa underskott på 38, 52 respektive . Nominellt beräknas statsskulden öka, främst till följd av ökad upplåning, från 1 240 miljarder kronor vid utgången av 2004 till 2007. Som andel av BNP beräknas skulden minska från /vid slutet av beräkningsperioden. Diagram 3.3 Statsbudgetens saldo 19902007 Värdet på den svenska kronan påverkar ränteutgifterna på valutaskulden. En svagare krona ökar ränteutgifterna och en starkare krona minskar ränteutgifterna. Därutöver påverkas ränteutgifterna även av valutakursförändringar mellan andra valutor än kronan. När ett lån förfaller realiseras en valutakursdifferens, vilken läggs till ränteutgifterna. Diagram 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt) Räntenivåerna både i och internationellt har sjunkit betydligt. Räntorna antas ha nått sina lägsta nivåer under 2003-2004. Därefter antas de successivt stiga (diagram 3.4 och tabell 3.4). 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 3.4 Ränteförutsättningar (årsgenomsnitt) De övergripande strategierna för förvaltningen av statsskulden bestäms av regeringen i ett riktlinjebeslut. Det viktigaste innehållet i beslutet är skuldens genomsnittliga räntebindningstid (duration), amorteringstakten i utländsk valuta och fördelningen av upplåning mellan nominella och reala instrument i svenska kronor. Inom de fastställda ramar som bestämts har mandat att fatta beslut om hur statsskulden skall förvaltas under förutsättning att målet om att minimera kostnaderna med beaktande av risk uppfylls. Statsskuldens fördelning mellan olika skuldslag framgår av diagram 3.5. En första indelning kan göras mellan lån i svenska kronor och utländsk valuta. För skulden i svenska kronor görs ofta också en indelning mellan nominella och reala instrument. Diagram 3.5 Statsskuldens (inkl. skuldskötselinstrument) fördelning på instrumenttyper 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Nominella lån i svenska kronor Drygt hälften av statsskulden är finansierad med nominella lån i svenska kronor. De två instrument som används är i huvudsak statsskuldväxlar och statsobligationer. I upplåningen från hushåll står premieobligationer för den största delen. Statsskuldväxlar är ett instrument där löptiden normalt uppgår till högst . Den korta löptiden gör att detta instrument huvudsakligen används till att parera kortsiktiga fluktuationer i lånebehovet. Räntan på en statsskuldväxel är skillnaden mellan det belopp som staten erhåller när växeln emitteras och det belopp som staten återbetalar vid förfall, ett s.k. nollkuponginstrument. Den korta löptiden på statsskuldväxlar gör att en förändring i räntenivån slår igenom relativt snabbt på räntekostnaderna. Statsobligationer har en fast årlig kupongränta, vilket innebär att räntan betalas ut med ett lika stort belopp varje gång. Normalt sett finns ca 10 olika statsobligationer med en löptid på . Initialt brukar kupongräntan och marknadsräntan, den ränta som används för att beräkna obligationens pris, vara ungefär densamma. Allt eftersom förändras vanligtvis marknadsräntan, vilket får till följd att obligationerna får en överkurs alternativt en underkurs. När emitterar obligationer med överkurs betraktas det som en ränteintäkt och om det är underkurs som en ränteutgift. Det här kan göra att de kassamässiga räntorna kan variera betydligt. De kostnadsmässiga räntorna påverkas däremot inte av över- och underkurser. Reala lån i svenska kronor Realobligationer är ett något mer komplicerat instrument än nominella obligationer när det gäller att beräkna räntan. Förenklat uttryckt kan den som köper en realobligation sägas erhålla en real ränta plus kompensation för inflationen. Re- alobligationer finns både med årlig kupongränta och som obligationer utan kupong, s.k. nollkupongare. Räntan för realobligationer med kupng räknas upp med inflationen liksom det belopp som återbetalas på förfallodagen. För nollkupongare gäller att återbetalningsbeloppet räknas upp med inflationen. Konstruktionen för realobligationer gör att en stor del av räntan betalas först när lånet förfaller. I likhet med vad som gäller för nominella obligationer uppstår det över- och underkurser, vilka vid sidan av relationen mellan kupongränta och marknadsränta även är beroende av inflationen. Nominella lån i utländsk valuta Valutaskulden är finansierad dels i obligationer direkt i utländsk valuta, dels med s.k. kron/valutaswappar. /valutaswappar kan förenklat sägas vara avtal där en räntebetalning i kronor byts mot en räntebetalning i utländsk valuta, t.ex. i euro. har det varit billigare att låna i utländsk valuta, genom kron/valutaswappar, än genom direktupplåning. Det har inneburit att denna del av valutaskulden har ökat till . De kostnadsmässiga fördelarna har dock minskat, varför upplåningen även görs genom direktupplåning. Diagram 3.6 Finansiering av valutaskulden per valuta * kron/valutaswappar fastställer ett benchmark för hur fördelningen mellan olika valutor inom den utländska skulden ska se ut. Avvikkelserna från benchmark i den faktiska valutafördelningen regleras genom derivattranskationer i en s.k. currency overlay. En del av valutaskulden finansieras med lån i kronor, som sedan swappas till exponering i utländsk valuta. Finansieringen av valutaskulden visas i ovanstående diagram och exponeringen efter derivattransaktioner visas i diagram 3.7. Derivat används i huvudsak i valutaskulden. En typ av derivat är som nämnts ovan kron/valutaswappar som används för att skapa exponering i en annan valuta. Andra derivat används för att skapa en viss fördelning mellan olika valutor i valutaskulden. fastställer ett riktmärke för valutafördelningen i syfte att ge valutaskulden en lämplig sammansättning med hänsyn till målet om kostnadsminimering med beaktande av risk. Andra derivat används för att styra durationen i valutaskulden. Derivatkontrakten ger även de upphov till ränteutgifter och ränteinkomster som är beroende av ränte- och valutakursutvecklingen. Derivaten är en del av upplåningsstrategin som syftar till att låna så billigt som möjligt, men det är också en viktig del av styrningen av den risk som förknippas med skulden. Diagram 3.7 Valutaskuldens fördelning per valuta efter derivattransaktioner I riktlinjebeslutet för av statsskulden har regeringen beslutat att valutaamorteringen skall uppgå till , med ett intervall på +/- . Den långsiktiga inriktningen är att reducera valutaskuldens andel av statsskulden. Regeringen lämnar en utvärdering av statsskuldsförvaltningen till . Regeringen överlämnade skrivelsen Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 19992003 (skr. 2003/04:104). En ökning av korta och långa svenska marknadsräntor med en procentenhet till och med /05 skulle öka de kassamässiga statsskuldsräntorna med ca . Effekten på de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna skulle bli ca . 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Om den svenska marknadsräntan under ett enskilt år ökar eller minskar med en procentenhet blir de kassamässiga statsskuldsräntorna året då förändringen inträffar ca högre respektive lägre, medan räntorna året därpå ökar respektive minskar med . Effekten på de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna om räntan är en procentenhet högre eller lägre än beräkningsantagandena för ett enskilt år blir ca högre eller lägre innevarande år och året därpå ca . En förstärkning eller en försvagning av kronkursen med en procent till och med /05 skulle generera minskade respektive ökade realiserade valutakursdifferenser på ca . En förstärkning respektive försvagning av kronkursen med en procent skulle minska respektive öka realiserade valutakursdifferenser med ca . Detta gäller en generell förändring av kronkursen. I de fall kronan rör sig åt olika håll gentemot olika valutor kan enprocentiga förändringar gentemot valutaskuldportföljen implicera betydligt större ökningar eller minskningar av de realiserade valutadifferenserna. Vidare kan effekten förstärkas vid stora, kortfristiga rörelser i växelkurserna. Realiserade vinster eller förluster till följd av växelkurser påverkar enbart de kassamässiga statsskuldsräntorna. En förbättring av budgetsaldot med ett enskilt år skulle minska de kassamässiga statsskuldsräntorna med ca efter det att förändringen inträffar. blir effekten ca hälften, dvs. Beräkningen är schablonmässig. Beroende på när förändringen sker och hur det förändrade lånebehovet påverkar finansieringen kan det få en avvikande effekt. 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Tabell 3.5 Härledning av anslagsnivån 20052007, för anslaget 92:1 Räntor på statsskulden Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 1Statsbudget enligt beslut (bet. 2003/4:FiU10). Beslutet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 2Makroekonomiska förutsättningar som påverkar utgifterna är förändrade räntenivåer och valutakurser. 3Volymkomponenten utgörs av effekten av statsskuldens storlek. 4Övriga faktorer som påverkar anslagsnivån är främst räntan på in- och utlåning. Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att 38 anvisas under anslaget 92:1 Räntor på statsskulden . beräknas anslaget till 51 och 2007 beräknas anslaget till 55 . 2004/05:1 UTGIFTSOMRÅDE 26 Ett särskilt anslag finns upptaget på statsbudgeten för att vid behov kunna användas för oförutsedda utgifter. Anslaget för innevarande budgetår uppgår till . Medel från anslaget tas i anspråk efter beslut av regeringen i varje enskilt fall. 4.2Anspråkstagande av anslaget 2003 och t.o.m. utbetalades från detta anslag. Av detta belopp har betalats ut via enligt beslut om ersättning avseende skadegörelse i samband med i . I beloppet ingår ersättning till Kammarkollegiet rörande uppdrag i ärendet. ersättning för anställningsförhållanden som påverkats då uppgifter lämnats ut från Säkerhetspolisens register.