prop · GS03173 · 2005-07-07 00:00:00 — hotar torskens förökning och bottendöd över stora områden i både och slår ut bottenlevande arter. av vitluddiga svavelvätebakterier är också ett vanligt sommarproblem i skärgårdens grunda vatten. Dessutom kommer klimatförändringar att påverka våra hav. stigande temperatur i atmosfären ökar också temperaturen i havet och därmed minskar istäcket på vintrarna, vilket kan ha inverkan på bestånden av gråsäl och vikaresäl. Förändringar i vattentemperaturer och i salthalter påverkar framför allt artsammansättningen av växtplankton och det finns risk att giftproducerande arter blir vanligare om temperatur och nederbörd ökar. En förhöjd närsaltskoncentration och en högre vattentemperatur gynnar också snabbväxande fintrådiga alger i grunda Det nationella miljökvalitetsmålet för havet är avlägset. Havet ägs av alla och ingen. som många hävdar rätten till havets resurser tar ingen det yttersta ansvaret för havet. som nyttjar haven har ansett sig ha självklara rättigheter, men inte tillräckliga skyldigheter för att skydda de ekosystemen. övergripande ansvar saknas såväl internationellt som nationellt. av sektorernas och myndigheternas verksamhet och effekterna av den är otillräcklig och inte samordnad. Sektorsansvaret för miljö och ekologisk hållbarhet har inte fått genomslag när det gäller havet. Splittringen av havsmiljöarbetet kompliceras ytterligare av en bristande dialog och samordning mellan olika intressenter, forskare och Miljöarbete handlar i grunden om att förändra och stimulera mänskligt beteende, vilket kräver omfattande förändringar av Det är inte primärt en brist på goda åtgärdsförslag som gör att miljösituationen har blivit så allvarlig i våra hav. Problemet ligger i ett omfattande och systematiskt genomförandeunderskott. åtgärder som har föreslagits nationellt och internationellt hade genomförts och om försiktighetsprincipen tillämpats, skulle tillståndet i havsmiljön ha varit avsevärt bättre. slutsats är att miljösituationen i våra omgivande hav är ett resultat av att kortsiktiga ekonomiska intressen, i kombination med en bristande förståelse för de komplexa ekosystemen, har tillåtits styra hanteringen av havet. Havet är i stora stycken ett offer för allmänningens förbannelse. anser att dagens sätt att arbeta måste förändras i grunden. Det räcker inte med att lappa och laga i nuvarande Sättet att arbeta har fört oss till vägs ände. skyddar inte våra hav. Våra hav måste brytas loss från de regelverk som En ny förvaltning av havet Ekosystem består av olika komponenter, dels av djur, växter och andra organismer, dels av den omgivande miljön. De olika organismerna i ekosystemet är delar i en näringsväv, där allt hänger ihop och där olika nivåer påverkar varandra genom komplexa och dynamiska samband. Om en kritisk art minskar i antal eller försvinner kan länkar i näringsväven brista. Då kan ekosystemet flippa och övergå i ett helt annat tillstånd. En hållbar förvaltning måste utgå ifrån detta perspektiv och se helheten i förvaltningsåtgärderna. har i sina förslag till ny förvaltning utgått från den s.k. ekosystemansatsen. Det betyder att ekosystemen inte skall ses som ett antal enskilda arter som var och en skall skyddas utan att också deras samspel skall skyddas. Ekosystemansatsen ställer mera långtgående krav på skyddsåtgärder än dagens sektoriserade arbetssätt gör. Förvaltningen måste bli mera adaptiv och mera lärande med en tydligare koppling mellan åtgärder, miljöövervakning och forskning. Förvaltningen måste utgå från sektorernas skyldigheter och mindre från deras rättigheter. De sektorsvisa miljökraven måste grundas i ekosystemens begränsningar. Målet är att bevara ekosystemens struktur och funktion och därmed deras förmåga att förse oss med varor och tjänster. En förvaltning med ekosystemansatsen som bas vore revolutionerande för arbetet med att skydda havet. Ett sådant arbetssätt har präglat det har efter en Skr. 2004/05:173 jämförelse med arbetet inom luftvårdskonventionen kunnat identifiera ett Bilaga 1 flertal brister inom det regionala konventionsarbetet. Denna analys pekar tydligt på fyra väsentliga delar som saknas i det arbetet: -enighet och samverkan mellan förvaltning, forskning, näringar och andra intressenter, -gemensamma effektbaserade målsättningar för både det nationella och internationella arbetet, -flexibilitet att nationellt kunna vidta kostnadseffektiva åtgärder inom relevanta sektorer samt juridiskt bindande överenskommelser. Förvaltningen av havet inom ramen för nuvarande beslutsstrukturer måste förändras både nationellt och internationellt. En ny förvaltning måste vara tvärsektoriell och kunna hantera komplexa samband. Fisk och fiskefrågor kan t.ex. inte separeras från övriga havsmiljöfrågor. De internationella beslutsstrukturerna måste förändras så att möjligheterna skapas för berörda kuststater att själva besluta om hur havet skall skyddas. För att kunna vända den negativa trenden i våra hav är det alldeles nödvändigt med internationell samverkan och därför föreslår en ny regional förvaltning i (inkl. ). ser som ett pilotområde för en ny förvaltningsstrategi. En ny förvaltning bör utvärderas så att erfarenheter kan överföras på andra havsområden, t.ex. , inklusive . anser att en förstärkt legal struktur krävs för att komma till rätta med de negativa trenderna i . göra (enligt Helsingforskonventionens omfattning) till ett internationellt pilotprojekt är bl.a. att omsätta ekosystemansatsen i konkreta rättsliga principer. Detta förutsätter en revidering av Helsingforskonventionen för ett hållbart nyttjande av havet. En ny förvaltning skall ha sin utgångspunkt i de biologiska systemen, grundad på ekosystemansatsen och genomföras med ett brett internationellt och tvärsektoriellt adaptivt tillvägagångssätt. Regeringscheferna i bör ta ett gemensamt initiativ för att revidera Helsingforskonventionen i syfte att vända den negativa trenden i våra hav. bör vara drivande i ett sådant arbete. anser att , genom ett gemensamt bindande åtagande, kan skapa den politiska kraft som möjliggör en anpassning av den europeiska fiskeripolitiken och de relevanta komponenterna av miljödelen i jordbrukspolitiken, till Helsingforskonventionen bör i fortsättningen arbeta med legalt bindande beslut och med beräkningsmodeller, som gör det möjligt att utvärdera förslag till åtgärdsstrategier gentemot olika mål för Fisket och jordbruket måste bli en integrerad del av måste också ha en tvistelösningsmekanism. En reviderad Helsingforskonvention bör ta sin utgångspunkt i en En sådan indelning bör innehålla en kärna av skyddsområden där inga resursuttag får göras, ett större nätverk av skyddade områden där olika typer av brukande får göras, samt övriga områden, där specificerade hänsynsregler skall gälla för olika En sådan zonindelning liknar system som tillämpas på föreslår därutöver ett tidsbegränsat undantagstillstånd för fisket i . fiskeripolitiken måste samordnas regionalt inom ramen för en reviderad Det bör även kombineras med en analys av hur bristerna i beslutsstrukturerna och förvaltningen kan åtgärdas. fiskestopp bör gälla för alla bestånd som till följd av fört hårt uttag befinner sig utanför biologiskt säkra gränser. Stoppen hävs först när bestånden återigen befinner sig innanför dessa gränser. sådant stopp kommer, desto större är sannolikheten att bestånden kan Ju längre stoppet dröjer, desto större risk att bestånden kraschar och försvinner. föreslår att metoder för att bemästra övergödningen utvecklas kraftigt. Arbetet bör baseras på effektbaserade kriterier, på samma sätt som gällt för det europeiska luftvårdsarbetet. Den europeiska jordbrukspolitikens stödsystem bör förändras så att Östersjöstaterna ges möjlighet att rikta stödet till de områden där det ger föreslår ett antal minimikrav för sjöfarten inom ramen för en reviderad Helsingforskonvention. utformas i samarbete med IMO. Kraven är att endast högkvalitativa fartyg får transportera farlig last. Fartygen skall vara klassade av välrenommerade klassificeringssällskap och vara utan anmärkningar från besök i tidigare hamnar samt med utrustning för kontroll och spårning. Farleder och trafikregler skall utformas för att skydda särskilt känsliga Kontroll av barlastvattenutsläpp för att undvika främmande Praktiskt fungerande hamnanläggningar för att omhänderta olika former av avfall och spillvatten. Tillräcklig kapacitet för att tidigt möta och begränsa konsekvenserna av eventuella haverier. En nationell marin strategi föreslår omfattande åtgärder inom ramen för ett nytt internationellt angreppssätt. anser också att som nation redan nu kan vidta en rad åtgärder och föreslår att en nationell marin strategi utarbetas. Syftet skall vara att ge största möjliga bidrag till att vända den negativa trenden i våra hav. Strategin måste därför överbrygga den splittring som karakteriserar havsmiljöarbetet. De nationella miljökvalitetsmålen för Hav i balans samt levande kust och skärgård, Giftfri miljö samt Ingen övergödning bör därför kompletteras och preciseras. förslag till åtgärder inom ramen för en nationell marin strategi är följande: skall ges ett övergripande ansvar för havsmiljön skall ges i uppdrag att, tillsammans med berörda aktörer, utarbeta ett planeringsunderlag för havsmiljö. Nyttjandet av havet skall regleras genom zonindelning. bör ansvara för planering och genomförande av en zonering och arbetet bör ske i samråd med berörda aktörer. Effekterna av insatta åtgärder skall utvärderas kontinuerligt. Resultatet av utvärderingen nyttjas i en adaptiv förvaltning anpassad till avrinningsområden, kustzoner och havsbassänger. Aktivt deltagande och attitydförändringar skall stimuleras genom information. Åtgärder som kan vidtas omgående i avvaktan på att de mer omfattande åtgärderna ovan genomförs är enligt följande: Som ett första steg i en zonindelning stödjer förslaget om en utflyttning av trålgränsen. Fyra områden med fiskeförbud i vardera (exkl. ) och (och ), två kustnära och två utsjöområden inrättas med ledning av tillgänglig kunskap. All fartygstrafik flyttas syd och öster om bank. skall ta fram ett första planeringsunderlag med den kunskap som finns tillgänglig. har haft hjälp av fyra arbetsgrupper med experter inom områdena sjöfart, fiske, gifter och övergödning och som var och en gjort omfattande analyser av läget, gått igenom nuvarande åtgärdslistor och föreslagit tillägg. Utifrån detta arbete föreslår preciseringar, delmål och åtgärder som ett komplement till miljömålsarbetet. föreslår nya preciseringar av miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård. 1.Ingen undermålig sjöfart skall trafikera våra omgivande hav. 2.De mest värdefulla områdena skall skyddas från sjöfartens negativa konsekvenser. 3.Räddningsberedskapen skall säkerställas. förslag till kompletterande åtgärder för sjöfarten: Befraktaren bör få ett större ansvar för valet av transport. Åtgärder syftande till att underlätta för kvalitetssjöfart skall vidtas. All fartygstrafik skall avledas från de mest värdefulla områdena. Räddningsberedskapen skall förstärkas vad gäller förmågan att utföra nödbogsering, nödläktring (överföring av flytande last mellan fartyg) och brandsläckning till sjöss. föreslår även nationella åtgärder för fisket. Det övergripande synsättet bör vara att fisken skall förvaltas som en del av ekosystemet. Dessutom skall försiktighetsprincipen gälla. föreslår revidering av delmål 4 och 5 i miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård: 1.Senast år 2010 skall de årliga bifångsterna av däggdjur understiga av respektive bestånd. Bifångster av sjöfåglar, oönskade fiskarter och ungfisk skall inte ha negativa effekter på populationerna eller på ekosystemet. 2.Andelen fisk som fångas i fisket skall inte vara större än att fiskens naturliga roll i ekosystemet bibehålls. föreslår följande kompletterande åtgärder: Förutsättningarna för en fiskevårdslag skall utredas. Andel av fiskbestånden som fångas skall minska och fångstuttaget ska fastställas på biologisk grund. Fångstbegränsningar skall fastställas för alla nyttjade arter och bestånd. Fångstkapaciteten skall anpassas till den tillgängliga fiskeresursen. Selektiva och skonsamma fiskemetoder och redskap skall utvecklas och användas. Samrådsgrupper för bifångstreduktion skall skapas. Ett fångstteknologiskt institut skall inrättas. Miljökonsekvensbeskrivning vid prövning av fiske och fiskemetoder skall införas och principen om bästa tillgängliga teknik skall tillämpas. Satsning på utbildning av yrkesfiskare och på forskning kring fisk och fiskekologi skall genomföras. Den vetenskapliga rådgivningen inom ICES skall förstärkas och breddas. Miljömärkning av fisk skall utvecklas och tillämpas. Miljökvalitetsmålet Giftfri miljö bör kompletteras med preciseringarna: 1.All fisk som fångas i hav skall vara tjänlig som människoföda. 2.Gifters påverkan på det ekosystemet skall vara försumbara. föreslår följande kompletterande åtgärder: Källor till gifter som föranleder nuvarande kostråd bör identifieras och så långt möjligt åtgärdas. Tillförseln av gifter i samband med förbränning skall minska till ofarliga nivåer. Miljöövervakningen skall förstärkas och kunna förutse risker innan skador uppstår. Miljöövervakningen skall kopplas till behovet av åtgärder. De kommunala reningsverkens kapacitet för att ta hand om nya ämnen skall säkerställas. Krav på information om kemiska ämnen i varor skall införas. Övergödningen är ett av och största problem. konstaterar att miljökvalitetsmålet Ingen övergödning innebär att utsläppen av kväve skall minskas nivå. Det innebär, enligt beräkningar, utsläpp på kväve/år. föreslår kompletterande åtgärder till miljökvalitetsmålet Ingen övergödning: 1.Odlingen av fånggrödor skall permanentas till att omfatta 100 000 ha. 2.Arealen som vårbearbetas istället för höstbearbetas skall permanentas till att omfatta 100 000 ha. 3.Tillförsel av kväve vid odling skall inte överskrida växternas behov. 4.Spridning av flytgödsel från djuren till höstsäd skall minskas. 5.Fast träda skall införas. 6.12 000 hektar våtmarker skall anläggas. 7.Obligatoriskt deltagande i miljöutbildningar för lantbrukare skall krävas. 8.En utredning om geografisk fördelning av lantbrukets djur skall genomföras. 9.Ytterligare kväverening i vissa reningsverk skall genomföras. 10.Enskilda avlopp skall förbättras. Miljöövervakningen måste samordnas bättre både med forskningen och med utvärderingen av olika åtgärdsstrategier. Förteckning över remissinstanserna avseende betänkande Havet tid för en ny strategi (SOU 2003:72) , Riksåklagaren, , , , , , , , , , , i , i län, i , i , i län, i , i , i län, i , i , i , i , i , i , , , laboratoriet, marinbiologiska laboratoriet, , , , , , , Högskolan på , , , , , , , , , , , , , , , Vetenskapliga rådet för biologisk mångfald, Kemikalieinspektionen, IVL , (), (), , , , för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas), , , , geologiska undersökningar, , , Verket för innovationssystem (), kommun, , , kommun, , , kommun. , , , , , , kommun, kommun, , , , , , , , Coalition Clean Baltic, , Ekologiska lantbrukarna i , , , , försurningssekretariatet, Kemikontoret, , , Plast- och Kemibranscherna, (), , , Svensk dagligvaruhandel, Svenska världsnaturfonden, , Kust- och , Livsmedelsföretagen, , Sportfiske- och , Friluftsorganisationer i samverkan (FRISAM), , i , , Tjuvkil, Hamnar. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , och Baylan Regeringen beslutar skrivelse 2004/05:173 En nationell strategi för havsmiljön