prop · GS03150 · 2005-05-10 00:00:00 — De av fosfor övergödda sjöarna, ca 800 om man enbart ser till dem som är större än 4 ha, är till stor del koncentrerade till . De mest påverkade sjöarna finns i södra , , och området söder om . Situationen i vattendrag är svårare att mäta och bedöma, men problematiken följer i stort sett samma mönster som för sjöar. Efter att ha övervägt remissinstansernas synpunkter anser regeringen att det finns skäl att kvantifiera delmålet enligt det förslag som Natur- vårdsverket har presenterat, för att ge åtgärdsarbetet en förstärkt drivkraft. anser regeringen dock att det kan finnas anledning att komma tillbaka till frågan om delmålets utformning, bl.a. beträffande en anpassning till förhållanden i olika delar av landet, i samband med nästa fördjupade utvärdering av miljökvalitetsmålen. Regeringen bedömer att det krävs ytterligare åtgärder för att fosfor- halterna i många vattenmiljöer skall nå nivåer som inte har någon negativ inverkan på bl. a. förutsättningar för biologisk mångfald. har forskning kring läckage av närsalter från jordbruket foku- serats på kväveföreningar. För att kunna utvärdera delmålet och i fram- tiden föreslå nya åtgärder är det nödvändigt att få ett bättre underlag när det gäller även fosforförlusterna. Forskning inom detta område måste därför fortsätta som underlag för långsiktiga åtgärder. Flera av åtgärderna inom ramen för Miljö- och landsbygdsprogrammet som nämns under delmål 3 om utsläpp av kväveföreningar torde ha positiva effekter för att minska fosforförlusterna från jordbruket, exempelvis skyddszoner intill vattendrag. I vilken grad har dock inte varit möjligt att uppskatta på grund av kunskapsbrister. Med bakgrund härav tar regeringen inte ställning till en ny miljöersättning för ytvattenbrunnar. För att miljökvalitetsmålet skall kunna nås krävs att nästa landsbygdsprogram för perioden 20072013 fortsatt innehåller relevanta åtgärder avseende omfattning och inriktning. Regeringen har för avsikt att återkomma till med en skrivelse innehållande en strategi för kommande landsbygdsprogram. När 2004 granskade svensk miljöpolitik rekommenderade man att bedöma behovet av ytterligare fosforrening i enskilda reningssystem på landsbygden (se bilaga 2). Denna fråga och andra åt- Prop. 2004/05:150 gärder som berör enskilda avlopp hanteras i En strategi för giftfria och resurssnåla kretslopp, se avsnitt 21.3.6. 11.5Ändrat delmål 3 om utsläpp av kväveföreningar Regeringens förslag: Delmål 3 skall ha följande lydelse: skall de svenska vattenburna utsläppen av kväve- föreningar från mänsklig verksamhet till haven söder om ha minskat med års nivå. Regeringens bedömning: Det blir svårt att nå delmålet. Det krävs kraftfulla åtgärder i syfte att nå en så hög grad av måluppfyllelse som möjligt. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens förslag. föreslår att odlingen av fånggrödor och areal- en som vårbearbetas i stället för höstbearbetas skall upprätt- hållas på en fortsatt hög nivå. föreslår därutöver att och förslag till miljökvalitetsnorm för nitrat i grundvatten genomförs. förslag: Överensstämmer i huvudsak med reger- ingens förslag. förslag: har i sitt slutbetänkande Havet tid för en ny strategi fört fram förslag om att permanenta arealen för fånggrödor och vårbearbetning samt att tillsätta en utredning om geografisk fördelning av lantbrukets djur. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser stödjer förslaget att stryka den angivna kvantiteten i delmål 3 om utsläpp av kväveföreningar. Flera remissinstanser, däribland och Ekologiska lantbrukarna, stödjer förslaget att odlingsarealen av fång- grödor även fortsättningsvis skall omfatta 100 000 ha. i vill behålla odlingen av fånggröda på ca 180 000 ha. Flera remissinstanser är positiva till förslaget att arealen som bearbetas i stället för skall bibehållas på nivån 100 000 ha. ställer sig positivt till en målsättning där arealen fånggrödor och vårbearbetning skall vara fortsatt hög. () betonar att tre grundläggande förutsättningar för att jordbruket skall klara sin del av betinget att minska kväveutsläppen är att: de miljöersättningar som finns för fånggrödor och vårbearbetning består i EU:s kommande programperiod, projektstödet till anläggning av våtmarker ökas och den omfattande satsningen på rådgivnings- och utbildnings- får fortsätta. ställer sig positivt till förslaget att tillsätta en utred- ning om geografisk fördelning av lantbrukets djur. i , , och Norr- tälje kommun är negativa till förslaget. Skälen för regeringens förslag och bedömning Delmålets nuvarande lydelse är: skall de svenska vattenburna utsläppen av kväve från mänsklig verksamhet till haven söder om ha minskat med års nivå till . Nya beräkningar pekar på högre utsläpp av kväveföreningar till haven för än tidigare beräkningar. En minskning på motsvarar därför mer än de som anges i delmål 3. Både de nya och äldre beräkningarna innehåller dessutom flera osäkerhets- faktorer. Det kan därför inte uteslutas att kommande beräkningar också kan innebära revideringar med hänsyn till vad en minskning på skulle kunna betyda i ton. Regeringen föreslår därför att angivelsen i ton stryks i delmålets formulering. Regeringen föreslår vidare att kväve ersätts med kväveföreningar i formuleringen av delmålet. Det är tekniskt korrekt eftersom utsläppen av kväve sker som föreningar. Språkbruket jämställs därmed med det i delmål 2 om fosforföreningar. De av människan orsakade vattenburna utsläppen av kväveföreningar har till största delen sitt ursprung i läckage från jordbruksmark och ut- släpp från reningsverk. Läckage från jordbruksmark stod 2000 för unge- fär hälften av belastningen på havet medan de kommunala reningsverken stod för drygt en femtedel. Deposition av kväveföreningar på sjöar bidrog med och industri och skogsbruk . Den totala belastningen av kväveföreningar på havet 2000 uppskattades till . Jämfört med 1995 innebär detta en minskning . De kommunala reningsverken har bidragit med större delen av minskningen. Industrins utsläpp av kväveföreningar till vatten bedöms ha minskat med som en följd av processförändringar och rening. Som jämförelse med dessa vattenburna utsläpp kan nämnas att en tredjedel av kvävet till kommer via luften och domineras här av utsläpp av från vägtrafik, arbetsmaskiner och stallgödsel. Även dessa utsläpp har minskat kraftigt. Inom jordbruket har en rad åtgärder genomförts. Genom Miljö- och landsbygdsprogrammet är det möjligt att få ekonomisk ersättning för odling av fånggrödor, utebliven höstbearbetning, skyddszoner samt anläggning av våtmarker och småvatten. har särskilt arealen fånggrödor och arealen som bearbetas först ökat väsentligt. Dessutom omfattar programmet utbildnings- och rådgivningsinsatser, bl.a. ett särskilt kunskaps- och rådgivningsprojekt för lantbrukare i f.n. sex sydsvenska län, kallat Greppa Näringen. Projektet som genomförs i samverkan med länsstyrelserna, LRF och en mängd företag inom lantbruksnäringen, har fått stort gehör. Vidtagna åtgärder bedöms ha avsevärt minskat kväveläckaget från Prop. 2004/05:150 jordbruksmarken . Någon beräkning av vad detta innebär med hänsyn till utsläppen av kväveföreningar till havet har inte gjorts. Det svenska genomförandet av EU:s gemensamma jordbrukspolitik, som presenterades för i skrivelsen Genomförande av EU:s jordbrukspolitik i (skr. 2003/04:137), kommer att medföra att kväveläckaget från jordbruksmark minskar ytterligare. När det gäller frågan om en utredning om geografisk fördelning av lantbrukets djur har denna fråga en komplexitet som går långt utöver övergödningsproblematiken. Den rör strukturen hos svenskt jordbruk och livsmedelsindustri, landsbygdsutveckling, transporter och konkurrens- kraft. Frikopplingen av stöden innebär att produktionskalkylerna förändras, vilket kan komma att leda till minskad djurproduktion som i sin tur kan medföra minskat kväveläckage. har vid den granskning av svensk miljöpolitik som gjorde fått rekommendationen att ytterligare minska utsläpp- en av kväveföreningar till haven för att uppnå det mål som Helsing- forskommissionen om miljö (HELCOM) satt upp. pekar även på att bör bedöma behovet av ytterligare kväverening av avloppsvatten som släpps ut i inlands- och kustområden. Regeringen bedömer att ytterligare insatser såsom åtgärder för minskat växtnäringsläckage men också kompetensutvecklingsinsatser kommer att krävas för måluppfyllelse. För att miljökvalitetsmålet skall kunna nås krävs att nästa landsbygdsprogram för perioden 20072013 fortsatt inne- håller relevanta åtgärder avseende omfattning och inriktning. Regeringen har för avsikt att återkomma till med en skrivelse innehållande en strategi för kommande landsbygdsprogram. Omarbetade regler för spridning av stallgödsel har trätt ikraft vilka ger bättre möjligheter för jordbrukarna att ta hänsyn till miljön. Ett tydligare regelverk underlättar även tillsynen. Regeringen ser därutöver ett behov av åtgärder i reningsverken. Uppdrag till som omfattar reningsverk tas upp i En strategi för giftfria och resurssnåla kretslopp under avsnitt 21.3.6. Inom EU pågår f.n. förhandlingar om ett nytt grundvattendirektiv. I det förslag som lagts fram av kommissionen ingår bl.a. en miljö- kvalitetsnorm för nitrat (se även kapitel 13). Regeringen överväger f.n. hur ett sådant normsystem behöver utformas för svensk del i syfte att kunna införa dessa normer, när kraven i det nya grundvattendirektivet fastställts. Om besluten inom EU inte kommer till stånd avser att gå vidare på nationell nivå. 11.6Ändrat delmål 4 om utsläpp av ammoniak Regeringens förslag: Delmål 4 skall ha följande lydelse: skall utsläppen av ammoniak i ha minskat med års nivå. Regeringens bedömning: Delmålet kommer att nås inom utsatt tid men det finns ett behov av att ytterligare påtagligt minska utsläppen även efter att delmålet har uppnåtts. förslag: Överensstämmer i huvudsak med reger- ingens förslag. Regeringen föreslår dock en ändring av delmålet, som innebär att angivelsen i ton stryks i delmålets formulering. förslag: Överensstämmer i huvudsak med reger- ingens förslag. Remissinstanserna: Inga specifika synpunkter framförs. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Delmålets nu- varande lydelse är: skall utsläppen av ammoniak i ha minskat med års nivå till . Den metod som använts vid de senaste redovisade beräkningarna av ammoniakutsläppen visar på högre avgång 1995 och 2001 än tidigare beräkningar. En minskning motsvarar därför ett högre tal än det som anges i delmål 4. Analogt med ändringen av delmål 3 om utsläpp av kväveföreningar föreslår regeringen därför att angivelsen i ton stryks i delmålets formulering. De totala ammoniakutsläppen var ca . Totalt sett innebär de senaste beräkningarna en minskning jämfört med . Jordbrukssektorn svarar för den övervägande delen av ammoniak- utsläppen (), som främst härrör från hantering av stall- gödsel. Ammoniakavgången från jordbruket har minskat , vilket i hög grad beror på att antalet nötkreatur och svin minskat men också på att det skett en övergång från fastgödsel till flytgödsel samt på förbättringar i gödselhanteringen. Däremot visar beräkningar att utsläppen från övriga sektorer, främst transporter och industri, har ökat med . Transport- sektorns utsläpp har ökat beroende på ökad katalytisk avgasrening som dock givit avsevärt större minskningar av utsläppen av kväve- oxider. Möjligheterna att nå delmålet om 15 procents minskning till 2010 förefaller att vara goda. Om de nya beräkningarna stämmer återstår en utsläppsminskning på ungefär ammoniak för måluppfyllelse. Trender och redan beslutade åtgärder bedöms att bidra till denna utsläppsminskning. Detta gäller framför allt hanteringen av gödsel men även ett minskat antal djur . Regeringen ser dock ett behov av att påtagligt minska utsläppen av ammoniak ytterligare. En revidering komma att bli aktuell i samband med nästa fördjupade utvärdering. Delmål 5 om utsläpp av kväveoxider Regeringens bedömning: Delmål 5 bör fortfarande ha följande lydelse: skall utsläppen i av kväveoxider till luft ha mins- kat till . Ytterligare åtgärder behövs för att nå delmålet. Delmålet behandlas under miljökvalitetsmålet Bara naturlig försurning (se kapitel 7). 11.8Ytterligare insatser och uppdrag Nytt delmål om kväveupplagring i skogsmark Skogsbruk innebär positiva och negativa effekter på kväveupplagring. Växande skog tar upp kväveföreningar, men i samband med föryngring kan kväveföreningar som frigörs från grenar och toppar leda till läckage. Det sammanlagda läckaget till havet från skogsbruket har för del beräknats till kväve eller av det av människan orsakade bidraget 2000. Den framtida utvecklingen styrs främst av hur stort kvävenedfallet kommer att vara, tillväxten av skog som kan ta upp kväveföreningarna, utformningen av skyddszoner utefter vattendrag och hur mycket kväveföreningar som förs bort genom avverkningarna. och föreslår att möjlig- heterna utreds att ta fram ett nytt delmål om kväveupplagring i skogs- mark. Regeringen avser att uppdra åt att i samråd med Natur- vårdsverket utreda behovet av och möjligheterna att införa ett nytt delmål om kväveupplagring och kväveläckage i skogsmark. 11.9Uppföljning av miljökvalitetsmålet Ingen övergödning Med mellanrum görs omfattande beräkningar och sammanställ- ningar av den vattenburna belastningen från på omgivande hav. Data som rör rapporteras till HELCOM. Sammanställningarna är kostsamma men regeringen anser att de bör göras minst . Nästa utvärdering inom HELCOM kommer att ske eller 2007 och resultatet bör vara tillgängligt till nästa fördjupade utvärdering av miljömålsarbetet. Regeringen avser års utvärdering av systemet med miljökvalitetsmål låta utreda förslag om nya delmål. De redovisade förslagen till insatser behövs för att målen skall nås och syftar till omfattande förbättringar för land- och vattenekosystemen och deras biologiska mångfald. Detta är även positivt för näringar som utnyttjar dessa. De positiva effekterna medför också ökade möjligheter till friluftsliv, fritidsfiske och bad, vilket dessutom gynnar turistnäringen. Åtgärderna ger minskade negativa effekter på människors hälsa, material och byggnader, och på kulturarvet. En central komponent i arbetet med att minska övergödningen är genomförandet av ramdirektivet för vatten i och EU:s övriga medlemstater. Denna process kommer att medföra att EU:s jordbruks- politik bl.a. behöver ta hänsyn till ramdirektivet. Konse- kvenserna av en successiv harmonisering av EU:s vattenpolitik och jordbrukspolitik i sin helhet är dock ännu så länge svåra att bedöma. 12 Levande sjöar och vattendrag Sjöar och vattendrag skall vara ekologiskt hållbara och deras variations- rika livsmiljöer skall bevaras. Naturlig produktionsförmåga, biologisk mångfald, kulturmiljövärden samt landskapets ekologiska och vatten- hushållande funktion skall bevaras som förutsättningar för fri- luftsliv värnas. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet skall nås inom en generation. För miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag har sex delmål fastställts. Dessa handlar om: 1.Åtgärdsprogram för natur- och kulturmiljöer 2.Åtgärdsprogram för skyddsvärda vattendrag 4.Utsättning av djur och växter 6.Åtgärdsprogram för God ytvattenstatus Regeringens bedömning: Utvecklingen av miljötillståndet i sötvatten har i huvudsak varit positiv. Antalet övergödda sjöar uppgår numera till ca 1 000 och försurningsläget har förbättrats något. Arbetet med hotade arter och miljöer går framåt och det finns förutsättningar för att berörda delmål kommer att uppnås . Det finns ytterligare behov och möjligheter att, inom ramen för bl.a. fortsatt nyttjande av vatten för produktion av förnybar el, åtgärda tidigare seklers fysiska skador på vattenmiljön. Arbetet med att tillvarata värden i kulturmiljön behöver förstärkas och utvecklas. Miljökvalitetsmålets bakgrund och innebörd: Bakgrunden till miljökvalitetsmålet redovisades i kapitel 9 i propositionen Svenska miljömål delmål och åtgärdsstrategier (prop. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3, rskr. 20001/02:36). Enligt regeringens bedömning i den propositionen och kompletterat enligt nedan innebär miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag i ett generationsperspektiv bl.a. följande: Belastningen av näringsämnen och föroreningar får inte minska förutsättningarna för biologisk mångfald. Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota biologisk mångfald introduceras inte. Sjöars, stränders och vattendrags stora värden för natur- och kulturupplevelser samt bad- och friluftsliv värnas och utvecklas hänsynsfullt och långsiktigt. Fiskar och andra arter som lever i eller är direkt beroende av sjöar och vattendrag kan fortleva i livskraftiga bestånd. Anläggningar med stort kulturhistoriskt värde som använder vatt- net som resurs kan fortsätta att brukas. I dagens oexploaterade och i huvudsak opåverkade vattendrag är Prop. 2004/05:150 naturliga vattenflöden och vattennivåer bibehållna och i vatten- drag som påverkas av reglering är vattenflöden så långt möjligt anpassade med hänsyn till biologisk mångfald. Gynnsam bevarandestatus upprätthålls för livsmiljöer för hotade, sällsynta eller hänsynskrävande arter samt för naturligt före- kommande biotoper med bevarandevärden. Hotade arter har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sina naturliga utbredningsområden så att långsiktigt livskraftiga popu- lationer säkras. Sjöar och vattendrag har God ytvattenstatus med avseende på art- sammansättning och kemiska och fysikaliska förhållanden enligt EG:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG). Utsättning av genmodifierad fisk äger inte rum. Biologisk mångfald bevaras och återskapas i sjöar och vattendrag. Skälen för regeringens bedömning: I sjöar och vattendrag koncen- treras många av de ämnen som förekommer i miljön i övrigt. För att uppnå miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag måste åtgärder vidtas inom främst miljökvalitetsmålen Bara naturlig försurning, Giftfri miljö, Ingen övergödning, Ett rikt odlingslandskap och Levande skogar. skedde betydande ingrepp i vattenmiljön i form av sjösänkningar, dikningsföretag, flottledsrensningar och utbyggd vattenkraft. Andelen helt opåverkade eller måttligt påverkade vattendrag är liten men många skadade vatten har möjlighet att restaureras. Värdefulla eller potentiellt värdefulla vatten bör restaureras så att de biologiska och ekologiska värdena ökar. Intrång i opåverkade vattendrag, utöver de som anges i kapitel 4, bör undvikas. För att delmålen skall nås krävs att uppkomna skador begränsas så långt detta är praktiskt och ekonomiskt rimligt med hänsyn till behovet av förnybar el och ett möjligt behov av ett mer koordinerat nyttjande av vatten- och vindkraft. Enligt regeringens mening bör en miljöanpassning av vattenkraften ge goda möjligheter att förbättra miljön vid befintliga anläggningar. Vid miljöanpassning av reglerade vatten bör intrång regleras enligt gällande omprövningsinstitut. Utgångspunkten bör vara att nuvarande produktionskapacitet bibehålls med de inskränkningar som omprövningsinstitutet innebär. Många vatten påverkas även negativt av verksamheter inom skogs- och jordbruk samt fiske. Sådana verksamheter behöver i större utsträckning beakta effekter på ekosystemen (se avsnitt 20.4 om hållbart nyttjande). För att få en helhetssyn om vilken hänsyn olika vatten kräver, behöver befintlig kunskap sammanställas och kompletteras med forskning, kart- läggning och inventering av vatten. Det krävs vidare exempelvis riktade rådgivningsinsatser till markägare och entreprenörer i anslutning till skogliga åtgärder vid vatten. Bättre instruktioner och material för skogs- vårdsorganisationens och skogsbrukets personal behöver utarbetas. Behoven av åtgärder mot övergödning i sjöar och vattendrag behandlas i kapitel 11 och i avsnitt 21.3.6. För kulturmiljöerna är det angeläget att perspektiven breddas när det Prop. 2004/05:150 gäller identifiering och tillvaratagande av värden. dessa miljöer bör även omfatta användning och utveckling. 12.1 Ändrat delmål 1 om åtgärdsprogram för natur- och kulturmiljöer Regeringens förslag: Delmål 1 skall ha följande lydelse: skall berörda myndigheter ha identifierat och tagit fram åtgärdsprogram för särskilt värdefulla natur- och kulturmiljöer som behöver ett långsiktigt skydd i eller i anslutning till sjöar och vattendrag. skall minst hälften av de skyddsvärda miljöerna ha ett långsiktigt skydd och fördelas jämnt mellan de fem vattendistrikten. Minst 15 fiskefria områden skall finnas i varje vattendistrikt. Regeringens bedömning: Miljökvalitetsmålet kan nås om ytterligare åtgärder vidtas och takten i skyddsarbetet ökas. förslag: föreslår ingen ändring av Remissinstanserna: i föreslår att första delen av delmålet utgår. behovet av konkreta mål i stället för åtgärdsprogram. ordar en senareläggning av delmålen och en samordning med genomförandet av ramdirektivet för vatten. Skälen för regeringens förslag och bedömning Delmålets nuvarande lydelse är: skall berörda myndigheter ha identifierat och tagit fram åtgärdsprogram för särskilt värdefulla natur- och kulturmiljöer som behöver ett långsiktigt skydd i eller i anslutning till sjöar och vattendrag. skall minst hälften av de skyddsvärda miljöerna ha ett arbetar tillsammans med och Riksanti- kvarieämbetet för att lägga fram nationella åtgärdsprogram för genomförande av skydd och restaurering (delmål 1 och 2) och för att redovisa antalet berörda värdefulla miljöer. Parallellt pågår i länen en sammanställning av underlag om de kända värdefulla vatten- miljöerna med avseende på naturmiljö, kulturmiljö, fisk och fiske. Underlaget skall användas för att kvantifiera delmålen, planera och prioritera åtgärder, följa upp och utvärdera genomförandet, bedöma behov av resurser samt bedöma omfattning av intressekonflikter. Delmålet i sin nya lydelse kan uppnås till 2010 om ytterligare åtgärder Skyddet av vattenmiljöer har emellertid utvecklats De skyddade områdena bör fördelas jämnt mellan de fem vatten- Prop. 2004/05:150 distrikten. Områdena bör utformas så att angränsande landområden vid behov inkluderas och hänsyn bör tas till vandrande arter. Skyddet av sötvattenmiljöer behöver också kunna innefatta begräns- ningar av fisket. Vatten helt skyddade från fiske saknas till och med i landets nationalparker. kan områden med starkt kontrollerat eller helt förbjudet fiske ha ett värde för naturvård och grundforskning. De har också ett värde för fisket genom att refuger skapas som kan förbättra fisket i omgivningen. Det är därför viktigt att de valda vattnen utgör för respektive område typiska miljöer och att de tillsammans utgör ett sammanhållet nätverk av fungerande ekologiska enheter. Vatten av betydelse för yrkesfiskets och samernas behov bör inte ingå. Det ankommer på vattenmyndigheter och länsstyrelser att se till att arbetet med delmålet i mån av behov samordnas med arbetet för att genomföra ramdirektivet för vatten. Den naturliga kopplingen mellan natur- och kulturmiljön understryker behovet av gemensamma insatser för förvaltning och utveckling av dessa miljöers värden. Det är angeläget att utveckla arbetet med kulturreservat med hänsyn till miljökvalitetsmålet, för att därigenom skydda de aktuella miljöernas värden och förutsättningar. Arbetet med att utveckla nya användningsområden i gamla kulturmiljöer behöver fortsätta. Biotopskyddsbestämmelser infördes i naturvårdslagen 1992 för att för- enkla processen för att skydda små områden. Bestämmelserna har visat sig vara effektiva och framgångsrika, men kan behöva utvidgas för att möjliggöra att fler hotade miljöer och arter inkluderas och att det uppställda delmålet nås. har föreslagit vissa utökningar i förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt (Bio- topskydd för vattenanknutna biotoper, rapport 5262, dnr M2003/23/Na). Förslaget innebär bl.a. att också kommunerna får bemyndigande att tillämpa biotopskyddsbestämmelserna för att skydda små bäckfåror. föreslår vidare att ändras så att ansvarig myndighet får möjlighet att utfärda dispenser.