prop · GT0357 · 2005-12-21 00:00:00 — Bilaterala och regionala avtal Det är av vikt att utvecklingen av bilaterala handelsavtal såväl inom regionen som mellan regionen och omvärlden följs, så att inte svenska företag missgynnas i förhållande till företag i konkurrentländer såväl inom som utanför regionen. Regionala/bilaterala avtal kan utgöra ett viktigt komplement till det multilaterala regelverket i WTO. Regeringen ska verka för att EU aktivt undersöker intresset och möjligheterna till avtal. EU:s partnerskapsavtal med vissa ASEAN- länder utgör ett första steg i den riktningen De samtal som inletts med ASEAN-länderna om frihandelsavtal ska leda fram till konkreta förslag om hur förbindelserna mellan EU och ASEAN ska utvecklas, genom frihandelsavtal eller andra former som säkerställer näringslivets intressen. Målet är frihandelsavtal. Möjligheterna till syftande till att stärka de handelspolitiska förbindelserna även med andra länder i regionen inklusive , , och ska fortsatt studeras. Främjandet av svenska ekonomiska intressen, såväl export- som import och investeringsflöden, är prioriterat och ska fortsatt utvecklas av , utlandsmyndigheterna och berörda organisationer som , och (Invest in ). Särskilda satsningar görs på snabbväxande marknader som och samt som genom sin storlek är av strategisk betydelse för svenskt näringsliv. Viktiga instrument, parallellt med det löpande främjandearbetet, är fokuserade aktiviteter i samverkan med andra främjandeorganisationer, företag och lokala samarbetspartners för att främja strategiska branscher. Exempel på långsiktiga främjandesatsningar framöver är insatser i anslutning till resa till regionen 2006-07, i , , Sustainable City- konceptet och Swedish Style i . Till detta kan läggas att både , och har utökat sin verksamhet i regionen. Dessutom har fått ökade resurser för importfrämjande. De ytterligare åtta främjandetjänster som inrättats på ambassader och konsulat i utgör en viktig förstärkning. De svenska honorär- konsulaten i är också en viktig resurs för Sverigefrämjandet. Ambassaderna bör anstränga sig att hålla konsulaten informerade och aktiva och dra nytta av att de är motiverade att främja . Detsamma gäller vänortssamarbete mellan svenska städer/län med framförallt kinesiska städer/provinser som fortsätter att utvecklas. Detta samarbete utgör värdefulla möjligheter till kontakter mellan företag och institutioner. Den svenska främjandeverksamheten i kan och ska också utnyttjas i arbetet för en rättvis och hållbar global utveckling. Svenska företags investeringar i och/eller handel med företag i länderna i bidrar till att generera bl.a. sysselsättning och teknik- och kunskaps- kan företagens bidrag till utveckling stärkas om de i sina affärsförbindelser stödjer och strävar efter att följa internationella Skr. 2005/06:57 principer och riktlinjer avseende exempelvis grundläggande arbets- villkor, mänskliga rättigheter, miljö, jämställdhet, förbud mot barnarbete och bekämpning av korruption. Ambassaderna är en viktig resurs för att informera företag om situationen i fråga om mänskliga rättigheter, brister i rättsväsendet och förekomsten av korruption. Regeringen har som mål att flera svenska företag ska kunna vara med och konkurrera om AsDB-projekt och därigenom också öka återflödet av resurser till . UD-ASO:s referensgrupp för näringslivet, som bildades i samband med arbetet med den ursprungliga Asienstrategin, utgör fortsatt ett viktigt forum för diskussion om frågor av gemensamt intresse. Ett förbättrat tillträde till industriländernas marknader måste komp- letteras med nödvändiga reformer och kapacitetsbyggande ansträng- ningar i utvecklingsländernas egna ekonomier. ska medverka genom den bilaterala dialogen och i det multilaterala samarbetet till att nödvändiga reformer genomförs i de mindre utvecklade länderna. ska även framgent stödja fortsatta reformer, såväl politiskt som genom konkreta biståndsinsatser och stärkandet av det regionala samarbetet. Handelsfrågorna ska generellt uppmärksammas mer i det bilaterala utvecklingssamarbetet med regionen och belysas i samarbetsstrategierna. Fortsatt stöd ska ges till de fattigaste länderna för kapacitetsuppbyggnad avseende handelspolitisk kompetens. Det gäller också förbättringar som syftar till att förenkla handeln genom t.ex. effektivare tullhantering, skydd för immateriella rättigheter och kampen mot korruption. Inrättandet av Open Trade är ett viktigt bidrag till att stödja företags exportmöjligheter till . Som en del av det ökade engagemanget vad gäller utvecklingsländernas export- möjligheter ingår även dialog om företagens sociala och miljömässiga ansvar. Även om merparten av länderna i ser ut att uppnå det första millennieutvecklingsmålet om halverad fattigdom till 2015 lever majoriteten av världens fattiga i . Flera länder har problem med att klara flera av millennieutvecklingsmålen. andel av det svenska biståndet ska därför hållas oförändrad. Genom den nya politiken för global utveckling förstärks förslagen om ökad samordning och samstämmighet mellan olika politikområden, ökad givarsamordning och harmonisering, ökad uppslutning kring nationella strategier för att bekämpa fattigdomen, samt att i ökad utsträckning bidra till sektorprogram- och budgetstöd i vårt utvecklingssamarbete med . Regeringen ska sträva efter att fokusera ytterligare på att påverka volymen, utformningen och inriktningen på EU:s utvecklingssamarbete med . Regeringen ska fortsatt arbeta för att hiv/aids ges tillräcklig uppmärksamhet i , liksom att fokus fortsatt ska finnas på insatser för demokratiutveckling, ökad respekt för mänskliga rättigheter inkl. främjande av jämställdhet och förstärkning av kvinnors och flickors rättigheter och hälsa, regionala och bilaterala miljöinsatser samt konfliktförebyggande insatser. Regeringen ska arbeta för att återuppbyggnaden efter och andra katastrofer inte återskapar fattigdom utan leder till socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar utveckling, liksom att frågor om samordning, fokus på de fattiga i konfliktkänsliga områden och ländernas egna prioriteringar får styra. De förslag som rör fattigdomsbekämpning i den förra uppdateringen äger fortsatt giltighet. Trots att fattigdomen minskar i så lever fortfarande majoriteten av världens fattiga i , klyftorna inom länder ökar och många länder har problem med att klara flera av de övriga millennieutvecklingsmålen. Det finns tre huvudsakliga sätt på vilka och svensk politik kan bidra till utvecklingen i ett annat land: (1) genom policydialog (multilateralt och bilateralt); (2) genom kommersiella kontakter och genom att bidra till att förbättra förutsättningarna för sådana samt; (3) genom Utvecklingssamarbete och sammansättningen av detta. För de länder som inte har ett utvecklingssamarbete med är det huvudsakligen genom policydialog och kommersiella kontakter kan påverka landets utveckling i en riktning som leder till minskad fattigdom. För att arbetet för en rättvis och hållbar utveckling ska leda till resultat räcker det inte att bara agerar på ett utvecklingssamstämmigt sätt. politik för global utveckling är därför viktig också i våra relationer med de rikare länderna i . Där handlar det om att genom dialogen försöka påverka deras agerande inom olika politikområden och i multilaterala fora i en mer utvecklingsfrämjande riktning. Utvecklingssamarbete i ljuset av politik för global utveckling Ökad samordning och samstämmighet mellan olika politikområden, ökad givarsamordning och harmonisering, och ökad uppslutning kring nationella strategier för fattigdomsbekämpning är centrala frågor för politik för global utveckling och därmed för det svenska utvecklingssamarbetet. Dessa frågor ska vara vägledande i vårt utvecklingssamarbete i . Där så är lämpligt och när förutsättningar finns ska också i ökad utsträckning bidra till sektorprogram- och budgetstöd. Ett exempel på givarsamordning är den biståndsdialog med som föreslogs i Asienstrategin. är den största givaren i och har dessutom närmat sig beträffande synen på utvecklingssamarbete. Det finns anledning att utöka den dialogen. Någon form av utbytes- tjänstgöring mellan och skulle kunna bidra till ökade kontakter. har ingått trepartssamarbete med för utvecklingsinsatser i andra länder i regionen. Trepartssamarbete ligger i linje med strävan efter ökad givarsamordning och vi ska undersöka möjligheten att inleda sådant samarbete även med andra länder i . Vidare ska , där förutsättningarna bedöms vara goda, eftersträva ett än mer aktivt samarbete med multilaterala och bilaterala givare på landnivå, t.ex. genom gemensamma analyser som grund för kommande samarbetsstrategier. Samarbetsstrategierna styr det svenska utvecklingssamarbetet med ett land. För att utvecklingssamarbetet ska kunna utformas på ett så effektivt sätt som möjligt ska erfarenheter från alla politikområden beaktas. För att möjliggöra denna helhetssyn är det viktigt att så många politikområden som möjligt bidrar i processen med att utarbeta nya samarbetsstrategier i enlighet med riktlinjerna för samarbetsstrategier. Erfarenheter och kunskaper inom den svenska resursbasen bör tas tillvara i utvecklingssamarbetet. Prioriterade områden för utvecklingssamarbetet är god samhällsstyrning, främjande av mänskliga rättigheter och demokrati inkl. främjande av jämställdhet och förstärkning av kvinnors och flickors rättigheter och hälsa, miljö, bekämpning av hiv/aids, samt konfliktförebyggande insatser. EU, AsDB och det multilaterala samarbetet Inom ramen för EU har vi i det gemensamma EG-biståndet ett kraftfullt instrument för fattigdomsbekämpning. EU:s bistånd till uppgick till . Vi ska sträva efter att fokusera ytterligare på att påverka utformningen och inriktningen av detta. I synnerhet är det viktigt att ambassader och sektionskontor noga följer EU:s bistånd, inte minst i samband med utarbetandet av landstrategier. Utformningen av våra bilaterala samarbetsstrategier ska samordnas bättre med landstrategier för andra likasinnade aktörer, EU:s utvecklingssamarbete och gemensamma processer som ägs av samarbetslandet självt. Detta kan öka harmoniseringen och effektivisera biståndet. Samarbete och koordinering på projektnivå ska även kunna övervägas. De multilaterala utvecklingsbankerna är centrala aktörer i det gemensamma arbetet för att främja en hållbar och rättvis utveckling i . Det är viktigt att institutionernas komparativa fördelar utnyttjas och utvecklas i relation till andra aktörer, t.ex. FN och EU. I takt med förändringar i det globala systemet, inom regionen och utvecklings- ländernas förändrade roll i det internationella utvecklingssamarbetet, krävs att institutionerna är flexibla och kan anpassa sig till nya förutsättningar. ska även framgent agera för att institutionerna når sina fattigdomsinriktade mål och är förändringsbenägna. En fortsatt viktig fråga i arbete med bankerna är att Skr. 2005/06:57 uppmärksamma rättvise- och miljöfrågornas betydelse för att främja en hållbar ekonomisk tillväxt som kommer de fattiga till del. Det finns anledning för att eftersträva ett fortsatt fördjupat samarbete med AsDB med tanke på institutionens fattigdomsbekämpande mandat och tydliga regionala karaktär, bl.a. genom pågående diskussioner om ett närmare samarbete i Greater Mekong Subregion. Det är viktigt att svenskt miljösamarbete med inte uteslutande sker genom utvecklingssamarbetet. Andra politikområden är viktiga och måste lyftas fram. Samarbetet mellan , , Sida, Kemikalieinspektionen, näringslivet och andra relevanta aktörer i bör ytterligare fördjupas. Miljöprojekt bör i större utsträckning genomföras i samverkan mellan offentliga myndigheter, den privata sektorn och enskilda organisationer. Viktiga orsaker till miljöförsämringen i är otillräcklig institutionell kapacitet, bristande miljöpolitik och otillräckliga investeringar områden som ska utgöra fokus för svenska insatser . Klimat, biologisk mångfald och kemikalier är frågor som prioriteras av regeringen i arbetet för en rättvis och hållbar global utveckling. Samarbete mellan svenska och asiatiska forskningsinstitutioner har goda förutsättningar att öka. För forskningsbiståndet förordas ökade satsningar till . Utvecklingsländer ska stödjas att leva upp till de krav som följer av undertecknandet och ratificering av internationella miljökonventioner som regeringen bl. a. genom EU har en plattform att arbeta ifrån för att framföra påtryckningar till de länder som inte skrivit under, ratificerat eller lever upp till internationella miljökonventioner. Miljön lyftes fram som en ödesfråga för såväl i den ursprungliga strategin som i dess uppföljning. Utvecklingen som beskrivs i kapitel tre visar tydligt att miljöfrågorna kommer att kräva fortsatt uppmärksamhet . Förslagen i den förra uppdateringen är således fortsatt giltiga. Viktiga orsaker till miljöförsämringen är otillräcklig institutionell kapacitet, bristande miljöpolitik och otillräckliga investeringar i miljöteknik; områden som fortsatt ska utgöra fokus för svenska insatser. måste agera genom alla de kanaler som finns till vårt förfogande. Genomslaget för miljörelaterade insatser förstärks dessutom om man kan finna en kombination med stöd på global, regional och lokal nivå. Det gäller inte minst det civila samhället som kan spela en viktig roll för att uppmärksamma miljöfrågornas hantering. Miljöfrågorna inom ramen för politik för global utveckling Det är viktigt att vårt miljösamarbete inte uteslutande sker genom utvecklingssamarbetet. Andra politikområden är viktiga och måste lyftas fram, inte minst mot bakgrund av att utvecklingssamarbetet med några av de länder som har de största miljöproblemen (och ) kommer att fasas ut. Problemen där är så stora att de både utgör en del av nationella intressen i snävare mening och av den storskaliga, globala miljöproblematiken. Samarbetet mellan , näringslivet, Kemikalieinspektionen (KemI), , Sida och andra relevanta aktörer i som betonades i Asienstrategin ska ytterligare fördjupas. Miljöprojekt bör i större utsträckning genomföras i samverkan mellan offentliga myndigheter, den privata sektorn och enskilda organisationer. Vi har med EU som plattform en möjlighet att arbeta för att länderna i regionen ger miljöfrågorna ökad uppmärksamhet. Det kan bl.a. ske inom ramen för de partnerskapsavtal som är under utarbetande med flera länder. Viktigt är att i dialog framföra påtryckningar till de länder som inte skrivit under eller lever upp till internationella miljökonventioner. Regeringen kommer som en början på en ökad prioritering av miljöfrågor i utvecklingssamarbetet avsätta ytterligare på de miljöområden där har spetskompetens och kan ge värdefulla bidrag. På detta sätt väver politiken samman solidaritet, ekologiska hänsyn och ekonomisk tillväxt, både i och i våra samarbetsländer. En del av dessa satsningar kommer att beröra länder i . Finansieringsmekanismer utanför biståndsanslaget behöver över- vägas. har kompetens inom miljöområdet som efterfrågas av utvecklingsländerna; inom myndigheter, näringsliv och utbildnings- sektorn. Ett utökat myndighetssamarbete mellan och länder i bör därför eftersträvas. Utgångspunkten bör vara att den svenska privata sektorn är en resurs som kan och bör utnyttjas i det svenska miljösamarbetet. Förslag om att öka "Public-Private-Partnerships" bör övervägas, exempelvis ett partnerskapsprogram för samverkan mellan den privata sektorn och offentliga institutioner som tar tillvara den privata sektorns kraft som en motor för tillväxt, hållbar produktion, konsumtion och utveckling. I enlighet med politik för global utveckling ska möjligheterna att skapa synergier och samverkan mellan olika politikområden tas tillvara. Miljöfrågorna i en bredare kontext Miljöfrågorna har inte bara ökat i betydelse, utan också blivit än mer komplexa. Miljömässig hållbarhet utgör en förutsättning för fram- gångsrikt internationellt utvecklingssamarbete. Sambanden mellan miljö- frågorna och andra utvecklingsfrågor som fattigdomsbekämpning, ekonomisk utveckling, produktion, konsumtion, matförsörjning, hälsa, jämställdhet, demokrati, migration, naturkatastrofer och konflikter är nödvändiga att förstå. Världens fattiga länder och de fattiga människorna är mest sårbara, och i dessa länder behövs satsningar på bekämpning av fattigdomen som integrerar miljö och utveckling så att framtida sårbarhet minskar. Jämställdheten måste ges en hög prioritet med tanke på att kvinnor och barn drabbas mest av en dålig miljö. Klimatförändringen utgör ett globalt miljöproblem som kommer att påverka förutsättningarna för social och ekonomisk utveckling i regionen. Detta kräver nytänkande och innovationer där fattigdoms- bekämpning kopplas samman med initiativ inom t.ex. förnybar energi, vatten och sanitet, vatten- och luftvård, utnyttjande av kustzoner, kemikaliekontroll, miljöförvaltning, utnyttjande av ny miljöteknik och hållbar konsumtion och produktion. Ökat stöd till resurssvaga länder En fortsatt ökad satsning på miljö i det internationella utvecklings- samarbetet utgör en möjlighet för att ytterligare bidra till långsiktig fattigdomsbekämpning. kommer särskild betoning att göras på sex koncentrationsområden; vatten och sanitet, kemikaliesäkerhet, förnybar energi och klimatfrågan, hållbar stads- utveckling, kapacitetsutveckling samt hållbart nyttjande av naturresurser och omsorg om miljön. Under trycket från en allt starkare urbanisering och ohållbar utveckling av stadsområden i många samarbetsländer, med bl.a. stora miljöproblem för dess invånare som följd, är det av stor vikt att insatser sker för att möjliggöra en hållbar urban utveckling. Större tillväxtrelaterade miljöproblem, såsom till exempel luft- och vattenföroreningar, bör utgöra prioriterade områden. Stöd till inhemsk kapacitet för forskning och kunskapsutveckling är viktiga komponenter i bidrag till att stärka samarbetsländerna förmåga att göra strategiska överväganden för att uppnå en miljömässig hållbar utveckling. För de mer resurssvaga länderna är det nödvändigt med kapacitetshöjande åtgärder och uppbyggande eller förstärkning av institutioner och organisationer som effektivt kan hantera och driva miljö- och utvecklingsfrågor. Som framgick av kapitel 3 är viktiga frågor också att det regelverk som finns på miljöområdet tillämpas och efterlevs och att den omfattande korruptionen i naturresursanvändningen stävjas. Miljöproblem är sällan nationella. Bilaterala insatser måste därför kompletteras med regionala initiativ. Vissa miljöproblem måste av nödvändighet lösas genom samarbete mellan flera länder. Ett exempel är gränsöverskridande luftföroreningar. Stöd till regionalt samarbete kring luftmiljöfrågor bör fortsätta. Stöd till mer miljöanpassade transporter är strategiskt viktigt såväl för effektivisering av ekonomin, minskade utsläpp av föroreningar och klimatgaser samt förebyggande av trafikolyckor. Även om åtgärderna måste göras i ett visst land, så kan informationsöverföring länder emellan vara kostnadseffektivt. Vissa frågor som bränslekvalitet och fordonsprestanda är mer regionala. Ett ökat stöd till miljöanpassade transporter är därför motiverat. ökande energianvändning och därmed ökande utsläpp av växthusgaser har globala konsekvenser. Åtgärder som ökar energieffektiviseringen är därför ett annat prioriterat område. Klimatfrågan är viktig och regionalt angreppssätt bör eftersträvas både när det gäller minskning av klimatgaser och anpassning till ett förändrat klimat. gränsöverskridande till sin natur och det inledda arbetet bör fortsätta. Hantering av avfall är ett område som innebär konkreta problem för växande städer och där fattiga människor kan bli utsatta för Ett regionalt samarbete kring avfallsfrågor kan bidra till att kunskap sprids mellan städer och länder om hälso- och miljövänliga Det är dessutom ett område där det finns svensk kompetens. De sex länderna i avrinningsområde, kan bli ett viktigt geografiskt koncentrationsområde för ökade satsningar på miljösam- Miljöproblemen är stora och ökar snabbt med effekter på hälsa och produktion, liksom på den regionala och globala miljösituationen. Samarbete med AsDB avseende Greater Mekong Subregion kommer att stöder tillsammans med en regional fond i AsDB som syftar till att finansiera studier och pilotprojekt för skydd av naturresurser Det av Sida inrättade regionala miljökontoret, SENSA, i har en viktig roll att spela både ifråga om regionala initiativ och i det bilaterala utvecklingssamarbetet. Den ökande produktionen och konsumtionen och handel med varor och tjänster är också gränsöverskridande och därmed även de miljö- och hälsoeffekter som produktionen, användningen och kvittblivningen av produkter ger upphov till. Länderna i bör därför nationellt men även regionalt och globalt arbeta för att förändra ohållbara produktions- och konsumtionsmönster och bidra till den internationella s.k utvecklingen av ett 10-årigt ramverk av program för hållbar konsumtion och produktion. om vid om hållbar utveckling i . har en aktiv roll och Marrakech-processen och har bl.a. inrättat en internationell arbetsgrupp för frågor om hållbar konsumtion och Minska utsattheten för naturkatastrofer Att minska människans påverkan på miljön och stärka utsatta människors förutsättningar att skydda sig och snabbt återhämta sig efter naturkatastrofer, utgör centrala faktorer för att minska fattigdomen i Människors utsatthet för naturkatastrofer är av avgörande betydelse för att nå FN:s uppställda millennieutvecklingsmål, och visar på vikten av förebyggande åtgärder. Sida arbetar i nära samarbete med samarbetspartners som SEI, och med att formulera en strategi för hur utvecklingssamarbetet bör utformas för att minska fattiga människors utsatthet för naturkatastrofer, samt utarbeta metodverktyg för att underlätta och stärka detta arbete. direkt koppling mellan miljöskadlig verksamhet och ökad sårbarhet vid Minskade naturliga skydd längs kuster och flodsystem är ett Mot bakgrund av det globala hot som ökade klimatförändringar och naturkatastrofer utgör, ska integreringen av katastrofförebyggande i utvecklingssamarbetet ses som ett viktigt led i de gemensamma ansträngningarna för att minska fattigdomen i världen. Demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet Regeringen kommer att fortsatt noga följa utvecklingen på området i hela , ta upp frågor relaterade till de mänskliga rättigheterna i bilaterala samtal med länderna i regionen och vid behov framföra kritik till ansvariga regeringar. Regeringen ska fortsatt aktivt arbeta för en universell anslutning till konventionerna på mänskliga rättighetsområdet och verka för att länderna lever upp till åtagandena i dessa. Svenskt stöd ska fortsatt ges för att stödja uppbyggnad och utveckling av fungerande rättssystem i samarbetsländerna. Jämställdhet samt kvinnors och barns villkor utgör fortsatt centrala områden i samarbete med . Regeringen kommer att ha fortsatt fokus på dödsstraffets tillämpning i med avsikten att på olika sätt verka för dess slutgiltiga avskaffande. Samarbete med länder i med liknande inställning till frågor rörande mänskliga rättigheter och demokrati som är av stort intresse, liksom det mellanstatliga samarbetet inom organisationer såsom ASEM för att lyfta upp dessa frågor. kommer i sitt samarbete med även fortsättningsvis att ge hög prioritet åt mänskliga rättigheter och demokratifrågor. Detta kommer att ske genom aktivt arbete i såväl multilaterala organisationer, såsom FN och EU, som bilateralt i relationerna till länderna i regionen. Arbetet syftar till att stödja och förstärka den långsiktiga trend som kan skönjas i mot ökad demokratisering och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Det internationella samfundets roll En grundläggande förutsättning för en demokratisk samhällsutveckling och respekt för de mänskliga rättigheterna är, förutom yttrande- och organisationsfrihet, ett fungerande rättsväsen.