prop · GS03102 · 2005-05-12 00:00:00 — Inriktningen på arbetet med att bryta socialbidragsberoendet ligger dock fast. Det skall bl.a. ske genom prioriterade insatser för personer som står långt från arbetsmarknaden. Regeringen har också tillkallat en särskild utredare som skall underlätta inträdet på arbetsmarknaden för personer som är beroende av ekonomiskt bistånd (dir . 2005:10). Uppdraget skall redovisas . I konstateras att många människor som får ekonomiskt bistånd är sjuka. Ofta saknar de arbete och har därför ingen rätt till arbetslöshetsersättning eller sjukpenning. I stället för rehabilitering får de ofta enbart ekonomiskt bistånd under långa perioder. Det finns stora könsskillnader i biståndstagandet när det gäller orsaker till biståndstagandet (Jämställd socialtjänst?, 2004). Det är något fler ensamstående kvinnor än män som får bistånd. Nästan alla kvinnor med bistånd är ensamstående föräldrar medan de flesta män med bistånd är ensamstående utan hemmavarande barn. Det är vanligare att ensamstående inrikes födda män har sociala problem och missbruksproblem. Kvinnor är oftare deltidsarbetslösa än män. När en bedömning görs avseende behov av ekonomiskt bistånd för kvinnor och män med barn skall ett barnperspektiv beaktas. Ekonomiska biståndsutredningar har dock traditionellt ett tydligt vuxenperspektiv. Länsstyrelsernas tillsyn och uppföljningar visar att barnperspektivet inte uppmärksammas i tillräcklig utsträckning i handläggningen. En studie visade att av de studerade kommunerna svarade att man tog särskild hänsyn, så att barns behov av fritidsaktiviteter, skolresor samt koloni- eller lägervistelse av barnen i landet levde i ett hushåll som Skr. 2004/05:102 mottog ekonomiskt bistånd . Nästan 229 000 hushåll med tillsammans drygt 418 000 personer fick ekonomiskt bistånd eller introduktionsersättning . Det är av samtliga hushåll respektive av befolkningen. Antalet biståndshushåll och antalet personer som fick bistånd minskade 2003 jämfört med . Minskningen har pågått , men minskningstakten avtog . Det utbetalda ekonomiska biståndet uppgick totalt till . ökade dock kostnaderna för ekonomiskt bidrag . Det är inte möjligt att enbart utifrån kostnadsstatistiken på djupet analysera orsakerna till ökningen. Den ökade arbetslösheten har dock säkerligen varit en viktig bidragande orsak. Ensamstående kvinnor med barn är den hushållstyp med störst andel bidragstagare, av dem fick ekonomiskt bistånd . Den grupp som är störst till antalet är dock ensamstående män utan barn. Utrikes födda personer är överrepresenterade bland biståndsmottagarna. hade av alla biståndshushåll med minst en utrikes född person beviljats ekonomiskt bistånd . Bland hushåll med långvarigt bistånd var födda utomlands. En stor del av biståndsmottagarna utgörs av ungdomar. Dessa har ofta inte etablerat sig på arbetsmarknaden och har därför inte kvalificerat sig för arbetslöshetsersättning eller sjukpenning. Därför kan de ha behov av ekonomiskt bistånd för kortare eller länge tid. Utrikes födda ungdomar är kraftigt överrepresenterade bland unga biståndsmottagare. Det är stora skillnader mellan kommunerna vad gäller andelen biståndsmottagare. De största skillnaderna finns mellan storstadskommuner och glesbygdskommuner. Storstadskommuner och kommuner med många utrikes födda har betydligt högre kostnader. Barn- och ungdomsvården har genomgått stora förändringar. Antalet ärenden och insatser har ökat. Kvaliteten i arbetet har också förbättrats genom ökad betoning av barnperspektivet och ett mer varierat utbud av insatser. klientgrupper ser annorlunda ut än tidigare och är det många som inte har traditionella sociala problem. Det kan i stället t.ex. handla om barn med psykisk ohälsa eller som utsatts för hedersrelaterat våld. Detta ställer krav på förbättrad kompetens- och metodutveckling. I länsstyrelsernas nationella tillsynsrapport konstateras att det Skr. 2004/05:102 förekommer brister i handläggningen inom den sociala barn- och ungdomsvården, t.ex. svårigheter att hålla utredningstider eller brister i informationen till familjen. Därför efterlyses systematiska utredningsmetoder och bättre kunskap om risk- och skyddsfaktorer. I många kommuner pågår utvecklingsarbete för att komma åt problemen. har t.ex. i samarbete med sju kommuner genomfört ett utvecklingsprojekt, Barnens behov i centrum (BBIC). Målet med BBIC är att utveckla ett enhetligt system för utveckling och uppföljning inom den sociala barnavården. Länsstyrelserna i , och genomförde en verksamhetstillsyn av arbete med barn som aktualiserats hos på grund av brott eller missbruk. Länsstyrelsernas sammanfattande bedömning är att har svårigheter att fånga upp de barn som riskerar att utveckla ett kriminellt beteende utifrån nuvarande arbetssätt och metodik. Vidare konstaterar länsstyrelserna i tillsynsrapporten att samarbetet om utsatta barn måste utvecklas. Bl.a. framhålls att barn i familjer där de vuxnas behov står i centrum har svårt att få stöd och behandling, vilket också kan vara resultatet av bristfällig samverkan. Andelen ungdomar som upplever olika former av psykisk ohälsa eller psykosomatiska problem har ökat. Det är angeläget att kunskaps- och metodutvecklingen rent generellt ökar inom den sociala barn- och ungdomsvården, bl.a. bör kunskapen om resultatet av olika insatser öka. Länsstyrelserna uppmärksammade svårigheten att rekrytera personal. Mycket talar för att situationen i det avseendet har förbättrats. Problemen kvarstår emellertid i de mindre kommunerna. Den instabila personalsituationen försvårar kompetensuppbyggnaden. Regeringen har tillkallat en parlamentarisk kommitté med uppdrag att ta fram en nationell handlingsplan inom den sociala barn- och ungdomsvården (S 2003:06). Utredningen har ett brett uppdrag och skall genomföra en samlad analys av den nuvarande barn- och ungdomsvårdens mål, innehåll, resultat och organisation. Utredningen skall redovisa uppdraget . Kommunernas kostnader för insatser till barn och unga uppgick till ca . har kostnaderna ökat med . Mest ökade kostnaderna för öppna insatser. Kommunernas kostnader varierar stor. Storstadskommunerna har de högsta kostnaderna med i genomsnitt per invånare i medan glesbygdskommunerna har de lägsta kostnaderna med per invånare i samma åldersgrupp. Tabell 4.8 Kommunernas kostnader för placering av barn och unga Miljoner kronor i löpande priser En tydlig trend är att allt fler insatser inom individ- och familjeomsorgen ges utan biståndsprövning. Detta innebär att barn, ungdomar och deras familjer kan få kvalificerade stöd- och behandlingsinsatser utan krav på föregående utredning och biståndsbeslut. hade 28 000 barn minst en registrerad öppen- vårdsinsats. Allt fler barn har fått öppenvårdsinsatser . Strukturerade öppenvårdsprogram har ökat mest, ökade dessa med en tredjedel. Kommunerna har i varierande grad och utformning byggt upp stöd och behandlingsinsatser i öppna former. Ofta har drivkraften varit att minska de ökade kostnaderna för institutionsvård. Trenden att bygga upp egna resurser på hemmaplan har tagit ny fart . Tabell 4.9 Antal och andel barn och unga i befolkningen med öppenvårds- och heldygnsinsatser var nästan 15 000 barn och ungdomar placerade i heldygnsvård, varav 10 700 i familjehem och 3 600 i hem för vård och boende (HVB). Antalet placerade var drygt 19 000. Heldygnsvården har ökat . Ökningen är särskild stor i åldersgruppen . Trots satsningar på öppenvården har placeringarna alltså inte minskat. Däremot har den genomsnittliga tiden för placering minskat. Antalet släktingplaceringar har ökat . Vid en sammantagen bedömning av den officiella statistiken samt med stöd av andra källor utgör släktingplaceringarna enligt ungefär en tredjedel av alla familjehemsplaceringar. I konstateras att barn- och ungdomsvårdens insatser fördelas ganska jämt mellan pojkar och flickor. Inom öppenvården är pojkarna något fler än flickorna. Barn med en förälder född utomlands är överrepresenterade i heldygnsvården. Där utgör de medan deras andel av alla barn är . Institutionsvården tycks i hög grad ha privatiserats . drevs av institutionerna i offentlig regi. del av institutionsvården drivs enligt med en låg grad av Skr. 2004/05:102 samhällelig och professionell styrning. svårighet med kontroll och insyn i institutionernas verksamhet. Samverkan mellan och institutionsvården bör förbättras. Det är också viktigt att övergången från institutionsvård till öppenvård sker smidigt. Alkoholkonsumtionen har ökat , per person till per person 2003. Män dricker ungefär dubbelt så mycket alkohol som kvinnor. Både unga människors erfarenhet av narkotika och det tunga missbruket ökade . Skattningar av det tunga missbruket som () och BRÅ har gjort pekar på att det finns omkring 29 000 tunga missbrukare, vilket är en fördubbling i förhållande till de nivåer som gällde . En stor del av de tunga narkotikamissbrukarna är blandmissbrukare. Antalet personer som avlidit i narkotikarelaterade diagnoser har också ökat kraftigt. Denna utveckling har sammantaget inneburit en ökad belastning på bland annat socialtjänst och hälso- och sjukvård. Länsstyrelserna gör tillsynsrapport bedömningen att det är svårt för en person med missbruksproblem att få den vård som motsvarar behovet. Det gäller särskilt personer med dubbeldiagnoser, äldre missbrukare med långvarigt missbruk och unga vuxna. Ett särskilt uppmärksammat problem är avsaknaden av insatser som tar vid efter institutionsvård, avgiftning eller andra vård- eller behandlingsinsatser. Regeringen har tillsatt en särskild utredare (dir. 2004:164) med syfte bl.a. att utveckla missbrukarvården och åstadkomma bättre förutsättningar för fler och mer långsiktiga vårdinsatser. konstaterar att det är stora skillnader i missbrukarvården mellan män och kvinnor. Av tradition har missbrukarvården utgått ifrån mannen som norm. har forskare visat att när verksamheten utformas för att tillgodose kvinnors behov, bygger det i stort utsträckning på vad som är att betrakta som kvinnligt. Båda dessa utgångspunkter är till nackdel för kvinnor. Innehållet i missbrukarvården behöver därför utvecklas ur ett jämställdhetsperspektiv. För att stimulera kommunerna och andra aktörer att utveckla och stärka missbrukarvården har regeringen avsatt under 20052007. Tanken är att denna satsning Ett kontrakt för livet skall bidra till att personer med missbruksproblem får sina vårdbehov tillgodosedda. Kostnader och prestationer Skr. Kommunernas kostnader för missbrukarvård ökade 19992003 med . Beräknat i fasta priser motsvarar detta . Ökningen var störst inom öppenvården, där bistånd för boende var den insats som ökade mest. Tabell 4.10 Kommunernas kostnader för missbrukarvård, vuxna Miljoner kronor i löpande priser Summa dygnet runt vård Antalet personer med missbruksproblem som fått bistånd till vård har i stort sett legat på samma nivå under 19992003. fanns nästan 3 600 personer i heldygnsvård. Av dessa var inskrivna i frivillig institutionsvård, i frivillig familjehemsvård och vårdades enligt lagen om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). Vårdtiderna för den frivilliga heldygnsvården har ökat . var den genomsnittliga vårdtiden per inskriven. har tvångsvården av missbrukare genomgått stora strukturella förändringar. På grund av minskad efterfrågan från har antalet platser på LVM-hemmen minskat kraftigt. Mellan 19982003 har intagningarna av personer dömda till tvångsvård enligt LVM varit relativt oförändrad. var den genomsnittliga vårdtiden per inskriven. Antalet missbrukare som fått bistånd i öppenvård och boende har ökat. Tabell 4.11 Antalet vuxna i missbrukarvård Missbrukarvården bedrivs av flera olika huvudmän. Kommunerna driver ensamma eller i samverkan med landstingen av behandlingsenheterna. En tredjedel av missbruksenheterna drivs i privat regi eller av organisationer. Resterande institutioner drivs av landstingen (), () samt (). har granskat alla domar som meddelats efter huvudförhandling i mål rörande vårdnad, boende och umgänge under Myndigheten konstaterar att barnen inte lyfts fram i tillräckligt hög Skr. 2004/05:102 grad i vårdnadsmålsdomar. I av fallen enas föräldrarna. av målen går till huvudförhandling. Bara i en femtedel av domarna kommer barnets inställning tydligt fram. Ett ökat antal barn föds av mödrar utan uppehållstillstånd. En grundförutsättning för att socialnämnden skall ha skyldighet att fastställa faderskap är att barnet har hemvist i landet. En annan svårighet för kommunerna är att även moderskapet ifrågasätts i ökad utsträckning. har familjerådgivningsärenden mer än fördubblats, från ca 11 100 till 25 200. Då väntetiderna till familjerådgivning är långa kan alla inte få rådgivning inom rimlig tid. Den senaste nationella kartläggningen av hemlöshet gjordes av 1999 och visade att det fanns ca 8 500 hemlösa i . kommer att genomföra en nationell kartläggning och kommer även utsatta barnfamiljers situation att belysas. Enligt kronofogdemyndigheternas statistik verkställdes totalt 3 021 vräkningar i landet under de tre första kvartalen , vilket är ca 200 färre än året innan. Över hälften av de kommuner som har avtal med har problem med att få fram bostäder till flyktinghushåll. Lagen om eget boende (EBO) ger asylsökande rätt att välja sitt boende och rätt till ersättning för att bo var de vill i väntan på uppehållstillstånd. Regeringen har avsatt för perioden 20022005 för insatser mot hemlöshet. har fått i uppdrag att leda utvecklingen med syfte att utveckla metoder för att motverka hemlöshet. Regeringen har också tillsatt en utredning som skall analysera och lämna förslag till hur insatser kan utvecklas för att motverka vräkning av barnfamiljer (dir. 2004:145). Våld i nära relationer Våld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem och ett hot mot kvinnors hälsa och välbefinnande. Kommunerna har enligt socialtjänstlagen ansvar för att våldsutsatta kvinnor får det stöd de behöver. har såväl som länsstyrelsernas tillsyn påvisat brister i detta stöd, bl.a. har svårigheter att erbjuda våldsutsatta kvinnor med missbrukarproblem eller funktionshinder adekvata insatser. Stödinsatserna varierar också mellan olika kommuner i landet. Det finns en omfattande ideell verksamhet med fokus på mäns våld mot kvinnor. Kvinno- och tjejjourer finns nu i ungefär hälften av landets kommuner. På ett mindre antal platser finns numera också kommunalt drivna kriscentrum för kvinnor och barn samt några kriscentrum för män. Enligt både och länsstyrelserna har det skett en positiv utveckling av arbete med stöd till våldsutsatta kvinnor. konstaterar att tyngdpunkten i kommunernas arbete med brottsoffer ligger på insatser för kvinnor som utsatts för våld i hemmet. Även om arbetet har förbättrats finns det dock fortfarande mycket kvar Skr. 2004/05:102 att göra. Regeringen har givit i uppdrag att tillsammans med länsstyrelserna kartlägga i vilken utsträckning kommunerna har handlingsplaner för arbetet med våldsutsatta kvinnor. Regeringen har tillkallat en särskild utredare för att göra en översyn av stöd till våldsutsatta kvinnor (dir. 2005:32). Utredaren skall kartlägga och analysera hur kommunernas stöd till våldsutsatta kvinnor och deras barn ser ut och bl.a. lämna förslag till hur stöd kan stärkas och förbättras. Uppdraget skall redovisas . har presenterat en kartläggning om prostitutionen i (Kännedom om prostitution ). Det konstateras att gatuprostitutionen har minskat men att andra arenor öppnats upp, t.ex. Internet. Prostitution tycks ofta vara en del av ett självdestruktivt beteende, som att skära sig, ätstörningar m.m. När kommer i kontakt med prostituerade är det ofta i samband med andra problem som ekonomiskt bistånd, missbruk eller hemlöshet. I , och finns särskilda prostitutionsgrupper i regi. I finns även en verksamhet för att stödja män som vill ändra sin livsstil och sluta köpa sexuella tjänster, KAST. I senaste lägesrapport om handel med kvinnor och barn uppskattas att antalet kvinnor i som blivit föremål för människohandel uppgick till mellan 400 och 600 (, 2004). De flesta kvinnorna kommer från , , och och är oftast mellan . utvidgades straffområdet för människohandel i till att även omfatta människohandel inom landets gränser. I utlänningslagen (1989:529) infördes en bestämmelse som gör det möjligt att ansöka om tidsbegränsat uppehållstillstånd för utländska målsäganden och vittnen, däribland offer för människohandel. fick i uppdrag att informera kommunerna om de rättigheter som enligt socialtjänstlagen gäller för dem som vistas i landet med stöd av ansökan eller beslut om tidsbegränsat uppehållstillstånd samt om kommunernas möjligheter att ansöka om ersättning för uppkomna kostnader. Regeringen har tillsatt en interdepartemental arbetsgrupp med uppdrag att utarbeta ett förslag till en nationell handlingsplan för det fortsatta arbetet med att bekämpa prostitution och handel med människor för sexuella ändamål, särskilt kvinnor och barn. Detta arbete skall redovisas . 5 Barnomsorg, skola och vuxenutbildning 5.1 Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg Förskoleverksamhet omfattar förskola och familjedaghem som vänder sig till barn i åldrarna samt öppen förskola. Skolbarnsomsorgen bedrivs i form av fritidshem, familjedaghem och öppen fritidsverksamhet för barn i åldrarna . Antalet barn i förskolan har ökat . En del av ökningen går att hänföra till de reformer som har genomförts inom området som rätt för barn till föräldralediga och arbetslösa föräldrar till plats i förskolan. Ny proposition om förskolan Regeringen presenterade en förskoleproposition, Kvalitet i förskolan (prop. 2004/05:11). Propositionen innehåller ett antal förslag som syftar till att öka kvaliteten i förskolan. För att stödja kommunerna i arbetet med att utveckla förskolans kvalitet införs ett särskilt statsbidrag till personalförstärkning i förskolan. Målet med bidraget är att öka personaltätheten i förskolan och ge förutsättningar för att minska barngruppernas storlek. Bidraget är treårigt och omfattar 2005 och 2006 och 2007. Därefter skall bidraget inordnas i det kommunalekonomiska utjämnings- bidraget. Genom bidraget kan antalet anställda i förskolan öka med 6 000 förskollärare, barnskötare eller annan personal. Bidraget fördelas med barnomsorgsmodellen i skatteutjämningssystemet som grund. I förskolepropositionen gör regeringen bedömningen att förskolan bör göras till en egen skolform. Ett sådant förslag skulle ytterligare bekräfta förskolans roll som det första steget i det livslånga lärandet. förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg framhålls ofta som ett internationellt föredöme såväl inom EU som i andra länder. i sin rapport strong ut nyckelområden för förskole- verksamheten och har valt att framhålla den generella välfärdsmodellen för barnomsorgens utveckling. Det innebär att ligger i frontlinjen i förhållande till framgångsfaktorer. som det första steget i det livslånga lärandet framhålls också i rapporten. ingår förskolan i utbildningssystemet för barn och infördes förskolans läroplan (Lpfö 98) som gäller för Den har samma status och delvis samma struktur som övriga läroplaner i utbildningssystemet. Tanken är att de olika läroplanerna skall länka i varandra utifrån en gemensam syn på kunskap, utveckling och lärande. I förskolans läroplan finns de nationella målen för förskolan redovisade. Verksamheten i fritidshem och förskoleklass omfattas av samma läroplan som det obligatoriska skolväsendet (Lpo Skr. 2004/05:102 94). har utfärdat allmänna råd för fritidshem, familjedaghem, öppen förskola och öppen fritidsverksamhet. Skollagen (1985:1100) föreskriver att kommunerna är skyldiga att tillhandahålla förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn i åldrarna med i den utsträckning som behövs för att föräldrarna skall kunna förvärvsarbeta eller studera eller om barnet har ett eget behov av barnomsorg. Vidare skall kommunerna erbjuda plats utan oskäligt dröjsmål, dvs. efter det att föräldrarna anmält att barnet behöver plats. Barn i åldern , vars föräldrar är arbetslösa eller föräldralediga för vård av annat barn, omfattas också av kommunernas skyldighet att tillhandahålla plats i minst . Barn i åldern har rätt till avgiftsfri allmän förskola under minst . Enligt läroplanen för förskolan skall man inte bedöma enskilda barns prestationer utan hur verksamheten utvecklas i relation till strävansmålen. Drygt hälften av landets kommuner har tagit initiativ till egna utvärderingar i relation till läroplanens mål. I många kommuner genomförs enkätundersökningar där föräldrar får svara på frågor om hur de uppfattar förskolans verksamhet. Föräldrar är i hög grad nöjda med den omsorgsform deras barn deltar i och internationella undersökningar framhåller den svenska förskolan som ledande bland världens länder i kvalitetshänseende. har i sin tillsyn kunnat konstatera att förskolornas arbete med barnens utveckling och lärande överlag är av god kvalitet i förhållande till läroplanens mål. När det gäller fritidshemmen konstaterar att de i de flesta fall erbjuder en varierad verksamhet med såväl fri lek som planerade aktiviteter. För att fritidshemmet skall kunna komplettera skolan är det väsentligt att personalen har möjlighet att planera och reflektera över den egna verksamheten. Denna möjlighet finns inte i samtliga inspekterade kommuner. följer upp hur kommunerna uppfyller kravet på plats utan oskäligt dröjsmål. Uppföljningen visar att nästan alla kommuner kunde detta. tillsyn visar att kommunernas ekonomiska situation kan påverka i vilken utsträckning kommunerna fullgör denna skyldighet. Det ökande barnantalet ställer krav på utbyggnad av barnomsorgen i många kommuner. Det finns en risk att ett ökat antal inskrivna barn kan leda till större barngrupper om kommuner erbjuder plats i befintliga barngrupper i stället för att öppna nya avdelningar. Barngruppernas storlek och personaltäthet Barngruppernas storlek i förskolan har stabiliserats på en hög nivå jämfört med 1990-talets början. Det genomsnittliga antalet barn per avdelning var oförändrat . I hälften av grupperna fanns mellan 16 och 20 barn. Den genomsnittliga gruppstorleken är minst i små kommuner och störst i storstäderna. I småbarnsavdelningarna (barn i åldern ) är gruppstorlekarna mindre och i hälften av grupperna fanns 1416 barn. Resultatet från en nationell utvärdering av förskolan som genomfört (Förskola i brytningstid, 2004) visar att det främst är ekonomiska prioriteringar som avgör barngruppernas storlek. Faktorer som personalens kompetens, upptagningsområdets karaktär och pedagogiska mål samt ambitioner uppges ha minst betydelse. barn per årsarbetare har ökat i förskolan . Ökningen har dock avstannat och var antalet barn per årsarbetare 5,4 vilket är en nivå som varit i princip oförändrad Skillnaderna mellan olika kommuner är stora, av kommunerna finns i intervallet 4,96,1 barn per årsarbetare. Gruppstorlekarna i fritidshemmen har ökat och personaltätheten har per årsarbetare 18,2 vilket är oförändrat jämfört med året innan. Spridningen i gruppstorlekar, personaltäthet och personalens utbildningsnivå är dock så stor mellan landets olika fritidshem att innehållet och kvaliteten i verksamheterna är svåra att jämföra. Behovet av personal i förskolan kommer enligt bedömning Andelen av personalen i förskolan med pedagogisk högskoleutbildning har sjunkit något till i genomsnitt 52 För förskola i enskild regi har minskningen varit större till ett genomsnitt på 2004. I fritidshemmen har andelen högskoleutbildad personal ökat till 2004. kommuner är stor, i 8 av 10 kommuner finns mellan Tabell 5.1 Andel årsarbetare med pedagogisk utbildning Avgifter förskola och fritidshem Skr. Alla landets kommuner har infört maxtaxa i förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. kartläggning av avgifterna Avgifter i förskola och fritidshem 2004 visar att allt fler kommuner () tar ut avgift . Mer än hälften av kommunerna har också tagit bort tidsintervallen i taxan och infört så kallad enhetstaxa. Detta är en ökning jämfört med . Barn till arbetslösa och föräldralediga skall erbjudas minst 15 timmars förskoleverksamhet .