prop · GS03156 · 2005-05-24 00:00:00 — Regeringens proposition 2004/05:156 Åtgärder inom sjöfartsskyddet, m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionen innehåller förslag till ändringar i fartygssäkerhetslagen (2003:364) och lagen (2004:487) om sjöfartsskydd. De föreslagna ändringarna rör flera olika områden. En bestämmelse som möjliggör tillsyn över efterlevnaden av bestämmelser om s.k. IMO- identifikationsnummer och fartygshistorik införs liksom en ändring i bestämmelsen om nyttjandeförbud. Vidare ges en möjlighet för tillsyns- myndigheten inom sjöfartsskyddet att vidta åtgärder mot svenska fartyg som har brister i sitt sjöfartsskydd. De befintliga sjöfartsskyddsreglerna, som är internationella i sin grund, tar sikte främst på förhållanden olika stater och deras fartyg emellan, varför regler som avser staternas egna fartyg lämnats till nationell lagstiftning. Den föreslagna bestämmelsen medför en följdändring i en nuvarande paragraf. Slutligen lämnas förslag till ändrad ordning för överklagande av vissa beslut inom sjöfartsskyddet. Ändringen innebär att ett underställningsförfarande införs. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364)........................................................................... 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2004:487) om Ärendet och dess beredning............................................................... Bakgrund och redogörelse över gällande bestämmelser ................. Bestämmelserna om sjöfartsskydd.................................... Närmare om de olika, nu aktuella, kapitlen i SOLAS ...... Ändringarna i de befintliga kapitlen V och XI - 1 i SOLAS .......................................... Det nya kapitlet XI - 2 i SOLAS ...................... Allmänt om tillsyn inom sjöfarten SOLAS grundläggande regler om tillsyn Svenska bestämmelser om tillsyn Internationella regler om tillsyn över Svenska bestämmelser om tillsyn över Ytterligare svenska bestämmelser om Närmare om tillsyn och åtgärder inom Regeringens överväganden ...........................................och förslag Tillsyn och åtgärder avseende bestämmelserna om IMO-identifikationsnummer ..............och fartygshistorik Åtgärder avseende inskränkningar i rätten 5.2Åtgärder mot svenska fartyg som inte uppfyller föreskrivna krav på sjöfartsskydd ..................................... Överklagande av beslut inom sjöfartsskyddet .................. Överklagande av beslut enligt andra författningar inom sjöfarten............................ Underställning av vissa beslut inom Kostnader och konsekvenser ........................................................... Andra myndigheter och domstolarna................................ Rederierna, fartygen och hamnanläggningarna ................ Konsekvenser i övrigt ....................................................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser .................................... 8.1Förslaget till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364)......................................................................... 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:487) om Åtgärder mot svenska fartyg som inte uppfyller kraven på sjöfartsskydd m.m. ......... Överklagande av beslut................................... Promemorians lagförslag promemorian om förslag till ändringar i lagen (2004:487) om sjöfartsskydd och fartygssäkerhetslagen (2003:364) avseende tillsyn m.m....... Förteckning över remissinstanser - promemorian om förslag till ändringar i lagen (2004:487) om sjöfarts- skydd och fartygssäkerhetslagen (2003:364) avseende Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364), 2.lag om ändring i lagen (2004:487) om sjöfartsskydd. 7. bestämmelserna i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän inte efterlevs och detta innebär en uppenbar fara för sjömännens eller arbetstagarnas hälsa och säkerhet, eller8. väder- och sjöförhållandena är så ogynnsamma att resan skulle innebära allvarliga risker för människor eller miljön. 2.1Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs i fråga om fartygssäkerhetslagen (2003:364) dels att 6 kap. 1 § samt 7 kap. 3 § skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 7 kap. 3 § skall ha följande lydelse. Ett fartygs resa får förbjudas, om det finns skälig anledning att anta att 1.fartyget inte är sjövärdigt för resa i den avsedda farten, 2.fartyget i något väsentligt avseende har brister i skyddet mot ohälsa eller olycksfall, 3.fartyget inte är lastat eller barlastat på ett betryggande sätt, 4.fartyget medför fler passagerare än det högsta tillåtna antalet, 5.fartyget inte är bemannat på ett betryggande sätt för den avsedda resan, 6.rederiet eller fartyget inte uppfyller kraven på säkerhetsorganisation, 7. bestämmelserna i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän inte efterlevs och detta innebär en uppenbar fara för sjömännens eller arbetstagarnas hälsa och säkerhet, 8. väder- och sjöförhållandena är så ogynnsamma att resan skulle innebära allvarliga risker för människor eller miljön, 9. fartyget inte uppfyller före- skrivna krav på märkning med IMO-identifikationsnummer, eller 10. fartyget inte uppfyller före- skrivna krav avseende sådana handlingar med fartygshistorik som skall finnas ombord på Om det är fråga endast om brister i anordningar för arbetet eller i arbetsredskap får i stället användningen av anordningarna eller redskapen förbjudas till rättelse har skett. Likaså får, i stället för förbud enligt första stycket, användningen av en viss lokal, arbetsprocess eller arbetsmetod eller av ett visst ämne förbjudas till rättelse har skett om det finns skälig anledning att anta att användningen innebär risk för ohälsa eller olycksfall. 1 Senaste lydelse 2004:416. Certifikat och dokument m.m. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att 1.fartyg, utöver certifikat som anges i denna lag, skall ha certifikat eller intyg om något visst förhållande som regleras i denna lag eller i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, 2.utländska fartyg vid sjöfart inom Sveriges sjöterritorium skall ha certifikat utfärdade av behörig utländsk myndighet eller motsvarande handlingar, samt 3.utländska rederier, som bedriver sjöfart med svensk fartyg eller använder annat fartyg till sjöfart inom Sveriges sjöterritorium, skall ha ett dokument om godkänd säkerhetsorganisation utfärdat av en behörig utländsk myndighet eller en motsvarande handling. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får även meddela föreskrifter om märkning av fartyg med IMO- identifikationsnummer och om sådana handlingar med fartygs- historik som skall finnas ombord på fartyg. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2004:487) om Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2004:487) om sjöfartsskydd dels att 10, 21 och 29 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 9 a §, av följande lydelse. Om det finns skälig anledning att anta att ett svenskt fartyg i brister i sitt sjöfartsskydd som gör att det inte uppfyller föreskrivna krav eller kraven i fartygets skyddsplan, får den som utövar tillsyn över svenska fartyg enligt bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till förordning (EG) nr 725/2004 meddelats med stöd av denna lag 1. förbud mot fartygets resa, 2. förbud mot att utföra viss 3. förbud mot eller föreläggande att anlöpa eller avgå från en viss Om det inte finns tillräckliga skäl att meddela ett förbud eller föreläggande enligt första stycket, får fartygets redare eller ägare föreläggas att vidta åtgärder för att avhjälpa bristen eller uppfylla Ett beslut om förbud eller före- Ett beslut om förbud eller före- bilaga 1 till förordning (EG) nr bilaga 1 till förordning (EG) nr enligt 9 § får 725/2004 eller enligt 9 eller 9 a § får förenas med vite. Regeringen får meddela föreskrifter om att beslut enligt 4 § andra stycket får fattas även av annan myndighet än . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får Beslut enligt bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till förordning (EG) nr 725/2004 rörande undantag för en hamnanläggning från att om- fattas av förordningen och rörande likvärdiga skyddsarrangemang får överklagas till regeringen. Övriga beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. 1.föreskrifter om vilka åtgärder en hamnanläggnings skyddsplan skall innehålla, 2.föreskrifter om sjöfartsskyddsdeklarationer, 3. föreskrifter om tillsyn, 3. föreskrifter om tillsyn, och 4. föreskrifter om märkning av 4. föreskrifter om avgifter till ett fartyg med IMO-identifika- staten för sjöfartsskyddet. 5. föreskrifter om sådana hand- lingar med fartygshistorik som skall finnas ombord på ett fartyg, 6. föreskrifter om avgifter till staten för sjöfartsskyddet. Ett beslut som meddelats inom och som, enligt vad regeringen meddelar föreskrifter om, skall underställas någon inom verket, får inte överklagas. Beslut enligt bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till förordning (EG) nr 725/2004 rörande undantag för en hamnanläggning från att om- fattas av förordningen och rörande likvärdiga skyddsarrangemang får överklagas till regeringen. Övriga beslut enligt denna lag eller enligt bestämmelserna i bilaga 1 och 2 till förordning (EG) nr 725/2004 som inte skall underställas någon får överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Efter att och rådets förordning (EG) nr 725/2004 av om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamn- anläggningar liksom lagen (2004:487) om sjöfartsskydd trätt i kraft gjorde sig behovet av ändringar i lagen gällande. Inom utarbetades därför en prome- moria med förslag till de ändringar som ansågs nödvändiga (promemoria om förslag till ändringar i lagen (2004:487) om sjöfartsskydd och fartygssäkerhetslagen (2003:364) avseende tillsyn m.m.). Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 2, och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr N2004/8940/RS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran, bilaga 4. I den nu föreslagna lagtexten har några redaktionella ändringar gjorts i två paragrafer i förhållande till lagrådsremissens lagförslag. Dessutom har ett tillägg gjorts i ingressen till förslaget till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen. 4 Bakgrund och redogörelse över gällande bestämmelser Vid en diplomatkonferens antogs av de till den inter- nationella sjöfartsorganisationen (IMO) anslutna staterna internationella regler om sjöfartsskydd. Reglerna om sjöfartsskydd syftar till att skydda sjöfartssektorn mot terrorism och andra brottsliga handlingar riktade mot fartyg och hamnanläggningar Reglerna består av dels ett nytt kapitel, XI- 2, (the 1974 Safety of Life at Sea Convention den internationella konventionen om säkerhet för männi- skoliv till sjöss), dels en ny kod, ISPS-koden, (the International Ship and den internationella koden för sjöfartsskydd på fartyg och i hamnanläggningar), som kapitel XI-2 hänvisar till. Vidare antogs ändringar i två befintliga kapitel i SOLAS, kapitel V och XI-1. Även dessa ändringar ansågs bidra till ett ökat sjöfartsskydd, men är dessutom av vikt från sjösäkerhetssynpunkt och passar därför innehållsmässigt och systematiskt bättre in i de befintliga kapitlen V och XI-1 i SOLAS än i det nya kapitel XI-2 som uteslutande reglerar sjöfartsskyddet. tillämpas och rådets förord- ning (EG) nr 725/2004 om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamn- anläggningar (nedan kallad EG-förordningen). Genom EG-förordningen införlivas i gemenskapsrätten merparten av om sjöfartsskydd vilka därmed är direktverkande i medlemsstaterna. Det nya SOLAS-kaptilet XI-2 har lagts som bilaga 1 till EG-förordningen och ISPS-koden (som består av två delar) som bilaga 2 respektive 3. Ändringarna i de befintliga kapitlen V och XI-1 omfattas dock inte av EG-förordningen. I har kompletterande bestämmelser till EG-förordningen antagits genom lagen (2004:487) om sjöfartsskydd och förordningen (2004:283) om sjöfartsskydd. Lagen innehåller dels bestämmelser som gör EG-förordningen tillämpbar i , dels bestämmelser inom områden som gemenskapsrätten överlåter till medlemsstaterna att lagstifta om. För en djupare förståelse av sjöfartsskyddets olika bestånds- delar hänvisas till förarbetena till lagen (prop. 2003/04:106). En smärre ändring i lagen om sjöfartsskydd trädde i kraft . Lagändringen föregicks av prop. 2003/04:167. 4.2Närmare om de olika, nu aktuella, kapitlen i SOLAS 4.2.1Ändringarna i de befintliga kapitlen V och XI-1 i SOLAS I det befintliga kapitel V i SOLAS antogs bestämmelser som innebär ett tidigareläggande av kravet på att vissa fartyg skall utrustas med s.k. , (). är en utrustning som automatiskt förser bl.a. andra fartyg med information rörande det egna fartygets identitet och position m.m. Dessa bestämmelser har genomförts i svensk rätt genom föreskrifter och allmänna råd om navigations- säkerhet och navigationsutrustning (SJÖFS 2003:5) som meddelats med Prop. 2004/05:156 stöd av bemyndigande i fartygssäkerhetslagen (2003:364) och fartygs- säkerhetsförordningen (2003:438). I det befintliga kapitel XI-1 i SOLAS antogs bestämmelser om krav på att fartygets IMO-identifikationsnummer på visst sätt skall markeras på och inuti fartyget samt krav på att varje fartyg skall förses med och ha ombord ett dokument med fartygshistorik (). var det reglerat att fartygen tilldelas ett IMO-identifika- tionsnummer; genom den nya bestämmelsen föreskrivs hur och var numret skall markeras. Fartygshistoriken skall innehålla olika identifika- tionsuppgifter om fartyget, liksom uppgifter om bl.a. ägarförhållandena. Dessa bestämmelser har genomförts i svensk rätt genom föreskrifter om sjöfartsskydd (SJÖFS 2004:13) som meddelats med stöd av bemyndiganden i lagen om sjöfartsskydd och förordningen om sjöfartsskydd. Bemyndigandena hör dock inte på ett självklart sätt hemma i dessa författningar även om bestämmelserna på visst sätt anses bidra till ett ökat sjöfartsskydd. 4.2.2Det nya kapitlet XI-2 i SOLAS I det nya kapitlet XI-2 i SOLAS finns de grundläggande bestämmelserna för sjöfartsskyddet med hänvisningar till ISPS-koden som i sin tur består av två delar; del A med tvingande regler om framför allt vilka krav som ställs på stater, fartyg och hamnanläggningar, och del B med rekommen- dationer om ytterligare, mer detaljerade, föreskrifter. Såsom beskrivits i avsnitt 4.1 har dessa regler införlivats i gemenskapsrätten genom EG- förordningen. Genom EG-förordningen har dessutom vissa av de rekommenderande bestämmelserna i del B gjorts tvingande. Som nämnts inledningsvis syftar bestämmelserna om sjöfartsskydd till att skydda sjöfartssektorn mot terrorism och andra brottsliga handlingar riktade mot fartyg och hamnanläggningar. Samarbete och informations- utbyte på olika sätt och nivåer mellan stater, myndigheter, rederier, fartyg och hamnanläggningar skall ske i syfte att upptäcka, bedöma och före- bygga hot och risker. Förutom detta systemmässiga skydd skall också varje fartyg och hamnanläggning ha ett fysiskt skydd, t.ex. i form av områden där allmänheten inte har tillträde och genom att passagerare och last skall kontrolleras. Vidare skall staterna utöva tillsyn över fartyg och hamnanläggningar för att se till att dessa uppfyller de föreskrivna kraven på sjöfartsskydd. 4.3.1Allmänt om tillsyn inom sjöfarten En effektiv tillsyn över att regler om sjösäkerhet (som främst syftar på fartygets egna, inneboende, teknisk-operativa säkerhet) och sjöfartsskydd (som handlar om förebyggande åtgärder mot olagliga handlingar mot sjöfarten) efterlevs är en förutsättning för att reglerna skall få genomslag och syftet med reglerna uppnås. Tillsynen utförs enligt en struktur som har utarbetats internationellt med grund i folkrättsliga regler och regleras genom de internationella regelverken. Den grundläggande tillsynsstruk- turen är densamma enligt alla . De till IMO anslutna staterna utövar tillsyn över såväl fartyg som för den egna statens flagg som utländska fartyg som befinner sig inom eller i närheten av statens territorium. Tillsyn över fartyg som för statens flagg sker bl.a. genom krav på certifiering. Tillsyn kan ske i form av besiktningar och inspektioner. Vid certifieringen kontrollerar den behöriga myndigheten att fartyget uppfyller gällande regler och utfärdar certifikat för fartyget som bevis på detta. I de internationella regelverken anges den längsta giltighetstid respektive certifikat får ha och det minsta antal kontroller som skall göras under certifikatens giltighetstid för att det skall bibehålla sin giltighet. De internationella reglerna är minimiregler och varje fördragsslutande stat kan göra det obligatoriskt med ytterligare kontroller för fartyg som för dess flagg. Reglerna beskriver det grundläggande tillsynssystemet och anger miniminivån för tillsynen över fartyg som för en fördragsslutande stats flagg. Det anges också att staterna skall kunna vidta effektiva åtgärder för att reglerna skall efterlevas; det är dock inte beskrivet i detalj vilka dessa åtgärder skall vara. Tillsyn över utländska fartyg sker enligt en särskild ordning som är utformad så att den på visst sätt kommer i konflikt med folkrättsliga regler. Hamn- och kuststater anses nämligen ha ett befogat intresse av att kunna utöva tillsyn över de fartyg som befinner sig inom (och i vissa speciella fall nära eller på väg till) statens territorium. Dessutom spelar dessa stater en viktig roll i systemet med att kontinuerligt kontrollera att fartygen uppfyller gällande regler. När en fördragsslutande stat utövar tillsyn över fartyg som för en annan stats flagg skall tillsynen som huvudregel begränsas till att kontrollera om fartyget har de certifikat som krävs för den aktuella farten. Om vissa förutsättningar är uppfyllda kan en mer ingående kontroll göras. Om en stat vid en kontroll av ett utländskt fartyg konstaterar att det finns brister skall staten vidta åtgärder mot fartyget. 4.3.2SOLAS grundläggande regler om tillsyn I SOLAS kapitel I finns grundläggande regler om hur de till IMO anslutna staterna skall förfara vid certifiering och tillsyn av sjösäkerheten hos fartyg som för dess flagg. Det finns inte några specifika regler i SOLAS om vilka sanktioner en till IMO ansluten stat skall vidta gentemot ett fartyg som vid tillsyn inte bedöms uppfylla kraven rörande sjösäkerheten. Det anges dock att staterna skall kunna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att fartyg som för dess flagg inte används till sjöfart om det vid tillsyn konstateras att de inte uppfyller sjösäkerhets- kraven. I SOLAS kapitel I regel 19 finns regler om hur de till IMO anslutna staterna skall utföra tillsyn av sjösäkerheten hos utländska fartyg som befinner sig i en hamn inom dess territorium, s.k. hamnstatskontroll. Det anges också att staterna skall kunna vidta åtgärder mot dessa fartyg om de inte uppfyller gällande regler. Det har utarbetats omfattande riktlinjer rörande denna tillsyn inom IMO som uppdateras kontinuerligt. 2004/05:156 medlem i Memorandum of Understanding on . Denna internationella organisation består av 19 europeiska medlems- länder och . Organisationen arbetar uteslutande med att ta fram riktlinjer för hamnstatskontroller och förbinder sina medlemmar att utföra ett visst antal hamnstatskontroller . SOLAS regler om tillsyn och påföljder har gjorts till gemenskapslagstiftning genom rådets direktiv /21/EG1 om hamnstatskontroll av fartyg. 4.3.3Svenska bestämmelser om tillsyn SOLAS regler om tillsyn och påföljder liksom direktiv /21/EG har genomförts i svensk rätt i fartygssäkerhetslagen och fartygssäkerhets- förordningen. Av 5 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen framgår att Sjöfarts- verket utövar tillsyn när det gäller bl.a. fartyg och deras utrustning, drift, lastning och lossning, rederiers säkerhetsorganisation och arbetsmiljön ombord. Av samma kapitel framgår också hur tillsyn enligt lagen skall ske och vilken omfattning tillsynen skall ha beroende på om fartyget är svenskt eller utländskt. Således finns där bestämmelser bl.a. om att den tillsyn som sker enligt en uppgjord plan brukar kallas besiktning och att tillsyn, utöver i form av besiktning, sker genom inspektioner vilket kan ske vid stickprovskontroller eller efter anmälan om missförhållanden. Dessutom finns det bestämmelser om hur tillsynsförrättningar skall verkställas samt bestämmelser om ansvar för redare m.fl. att se till att fartyget undergår tillsyn. I sjätte kapitlet samma lag och i fartygs- säkerhetsförordningen finns vidare regler om de åtgärder som kan vidtas om ett fartyg inte uppfyller tillämpliga regler eller inte hålls tillgängligt för tillsynsförrättning. Den vanligaste och mest effektiva åtgärden är att meddela fartyget s.k. nyttjandeförbud. 4.3.4Internationella regler om tillsyn över sjöfartskyddet I regel 19 i ISPS-koden del A finns bestämmelser om hur de till IMO anslutna staterna skall förfara vid certifiering och tillsyn av sjöfarts- skyddet hos fartyg som för dess flagg. Dessa bestämmelser överens- stämmer till stor del med reglerna om tillsyn över sjösäkerhetsreglerna som finns i SOLAS kapitel I. I regel 19 i ISPS-koden finns dock inga bestämmelser om åtgärder som skall vidtas om den behöriga myndig- heten vid tillsyn finner att fartyget inte uppfyller gällande regler. Vad gäller tillsyn av sjöfartsskyddet hos utländska fartyg, som befinner sig i en hamn eller är på väg till en hamn inom dess territorium, är detta reglerat i regel 9 i det nya kapitlet XI-2 i SOLAS. Systemet för denna tillsyn skiljer sig från systemet för tillsyn över sjösäkerhets- reglerna som finns beskrivet i SOLAS kapitel I bl.a. genom krav på att viss information skall lämnas och ligga till grund för tillsynens omfatt- 1 Rådets direktiv /21/EG av om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll). Här finns också reglerat vilka påföljder som staterna kan vidta mot sådana fartyg, se vidare avsnitt 4.3.7. 4.3.5Svenska bestämmelser om tillsyn över sjöfartsskyddet Såsom tidigare beskrivits har kapitel XI-2 och ISPS-koden gjorts till gällande rätt i genom EG-förordningen. Därmed är de interna- och de svenska reglerna identiska. Vad som anförts under rubriken närmast ovan angående skillnaderna mellan tillsyn av fartyg som för statens egen flagg och utländska fartyg gäller således även här, dvs. frågan om vilka påföljder som kan vidtas mot fartyg som inte uppfyller sjöfartsskyddet är reglerad vad gäller utländska fartyg, men inte svenska. I lagen om sjöfartsskydd finns det dock vissa kompletterande bestämmelser om hur tillsynsförrättningarna skall verkställas och om att beslut om åtgärder enligt EG-förordningen (bl.a. nämnda regel 9 i SOLAS kapitel XI-2) kan förenas med vite. 4.3.6Ytterligare svenska bestämmelser om sjöfartsskyddet I 11 § andra stycket lagen om sjöfartsskydd finns en bestämmelse enligt vilken i vissa situationer skall förklara ett sjöfartsskydds- certfikat ogiltigt. Detta skall ske om förhållandena på fartyget inte längre motsvarar föreskrivna krav och bristerna, trots föreläggande om rättelse, inte har avhjälpts, eller om certifikatet inte uppfyller föreskrivna krav, dvs. om certifikatet i sig har någon brist. I avsnitt 5.2 behandlas ogiltig- förklaring av sjöfartsskyddscertifikat närmare.