prop · GS0377 · 2005-02-08 00:00:00 — Regeringens proposition 2004/05:77 Lag om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att skyddet mot brottslighet under idrottsarran- gemang förstärks. Det föreslås ske genom att det införs en lag om tillträ- desförbud vid idrottsarrangemang, som innebär i huvudsak följande. En person får förbjudas att få tillträde till och vistas på en inhägnad plats huvudsakligen avsedd för idrottsutövning när idrottsarrangemang anordnas på platsen av en idrottsorganisation (tillträdesförbud). Den som bryter mot ett tillträdesförbud döms till böter eller fängelse . Tillträdesförbud får inte avse den som är . Tillträdesförbud får beslutas, om det på grund av särskilda omständig- heter finns risk för att personen kommer att begå brott under kommande idrottsarrangemang. Brottet skall till sin typ vara sådant att det kan anses vara ägnat att störa ordningen eller säkerheten under arrangemanget. Så- dana brott kan t.ex. vara misshandel och skadegörelse. Vid riskbedöm- ningen skall särskilt beaktas om personen har begått ett sådant brott under eller annars i samband med idrottsarrangemang. Brott som personen begått får inte beaktas. Tillträdesförbud skall gälla för , högst , men kan för- längas med som mest i taget. Förbuden beslutas av allmän åklagare. Tillträdesförbud får beslutas på ansökan av den idrottsorganisation som anordnar det eller de arrange- mang som förbudet avses skydda. Också specialidrottsförbundet inom för den aktuella idrottsverksamheten får an- söka om förbud. Åklagarens beslut kan prövas av allmän domstol. Åkla- garen får häva eller ändra ett förbud, om det på grund av ändrade förhål- landen finns skäl till det. För förfarandet hos åklagaren gäller vissa särskilda regler i lagen om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang och därutöver vissa bestämmel- ser i förvaltningslagen (1986:223). Domstolens handläggning regleras enligt särskilda bestämmelser i den nya lagen och i övrigt enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden. I vissa fall kan frågan om förbud prö- vas i mål om allmänt åtal för brott. I propositionen föreslås vidare att lagen (1998:620) om belastningsre- gister skall gälla även uppgifter om tillträdesförbud. I propositionen berörs också frågan om det bör införas en möjlighet att vid straffansvar utestänga personer från affärslokaler. Den nya lagen och ändringarna i lagen om belastningsregister föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. Förslag till lag om tillträdesförbud vid 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1998:620) om Ärendet och dess beredning............................................................. Rätten att bestämma vem som får vistas på en plats och straffbestämmelsen om olaga intrång ............................... 4.2Bestämmelser om avvisande och avlägsnande m.m. i polislagen (1984:387) ....................................................... Lagen (1988:688) om besöksförbud ................................. Brott och ordningsstörningar vid idrottsarrangemang ...... 5.2En lag om tillträdesförbud avseende idrottsarrangemang.19 En lag om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang......................... Den närmare avgränsningen av tillträdesförbud ............... Förutsättningarna för tillträdesförbud............................... Giltighetstiden för tillträdesförbud, m.m. ......................... Vem som kan ansöka om tillträdesförbud ........................ 6.6Förfarandet hos åklagaren och hävande eller ändring av Registrering av tillträdesförbud, m.m. .............................. 9.1Förslaget till lag om tillträdesförbud vid 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:620) om Bilaga 1 Sammanfattning av departementspromemorian Lag om tillträdesförbud (Ds 2004:40) ................................................ Förteckning över remissinstanser.......................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang, 2.lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om tillträdesförbud vid idrotts- arrangemang Härigenom föreskrivs följande. Förutsättningar för tillträdesförbud, m.m. 1 § Enligt denna lag får en person förbjudas att få tillträde till och vistas på inhägnad plats huvudsakligen avsedd för idrottsutövning när idrottsar- rangemang anordnas på platsen av en idrottsorganisation (tillträdesför- bud). Det gäller även om allmänheten har tillträde till platsen. Tillträdesförbud får inte avse den som är . Lagen påverkar inte den rätt som tillkommer den som förfogar över platsen att begränsa tillträdet till denna. 2 § En person kan få tillträdesförbud, om det på grund av särskilda om- ständigheter finns risk för att han eller hon kommer att begå brott under idrottsarrangemang som avses i 1 § och brottet är ägnat att störa ordning- en eller säkerheten där. Vid bedömningen av om det finns en sådan risk skall det särskilt beak- tas om personen har begått ett sådant brott under eller annars i samband med idrottsarrangemang som avses i 1 §. Brott som personen har begått får inte beaktas. Om syftet med ett tillträdesförbud kan tillgodoses genom en mindre ingripande åtgärd, får förbud inte beslutas. 3 § Tillträdesförbud skall gälla för , högst . Tillträdesförbudet börjar gälla , om inte annat bestäms. Ett tillträdesförbud får förlängas med högst i taget, om förutsätt- ningarna i 2 § är uppfyllda. 4 § Ett tillträdesförbud skall delges den förbudet avser. Vid delgivningen tillämpas delgivningslagen (1970:428) med undantag för bestämmelserna i 12 § om delgivning genom att handling lämnas till annan än den sökte och 15 § om kungörelsedelgivning. 5 § Frågor om tillträdesförbud skall handläggas skyndsamt. 6 § Allmän åklagare prövar frågor om tillträdesförbud. Frågor om förbud tas upp på skriftlig ansökan av den idrottsorganisa- tion som anordnar idrottsarrangemang som förbudet avses skydda eller av specialidrottsförbundet inom för den ak- tuella idrottsverksamheten. 7 § Frågor om tillträdesförbud prövas av åklagaren i den ort där förbudet helt eller huvudsakligen avses bli tillämpat eller där den mot vilken för- budet avses gälla har sitt hemvist eller mera varaktigt uppehåller sig. Om den personen är misstänkt för brott som har betydelse för frågan om till- trädesförbud, får frågan prövas även av åklagare som är behörig att väcka åtal för brottet. I fråga om åklagare tillämpas 7 kap. . 8 § Åklagaren får anlita biträde av polismyndighet för utredning av frå- gor om tillträdesförbud. I fråga om utredningen tillämpas följande bestämmelser i 23 kap. rät- tegångsbalken: 4 § om objektivitet, 6 § om rätt att hålla förhör, 7 § om hämtning till förhör, 9 § om skyldighet att stanna kvar för förhör, 10 § om vilka som får närvara vid förhör, 11 § om möjlighet att ställa frågor vid förhör, och 12 § om förbud mot otillbörliga åtgärder under förhör. Vid tillämpningen av 23 kap. 4 och 11 §§ skall be- stämmelserna om den som är misstänkt i stället avse den mot vilken för- budet avses gälla. 9 § Innan frågan om tillträdesförbud avgörs, skall den som är part under- rättas om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än par- ten och få tillfälle att yttra sig över den. Frågan får dock avgöras utan att så har skett, om åtgärderna är uppenbart obehövliga eller om avgörandet inte kan skjutas upp. Åklagaren bestämmer hur underrättelsen skall ske. 10 § När åklagaren avgör ett ärende om tillträdesförbud, skall beslutet vara skriftligt och ange 1.sökande och motpart, 2.om förbud skall gälla och, i så fall, förbudets innebörd och omfatt- ning, 3.de skäl som har bestämt utgången, däribland brott som åberopas vid riskbedömningen samt tiden och platsen för brottet, 4.de bestämmelser som åberopas, 5.vad som kan bli följden av att bryta mot förbudet, och 6.möjligheten att begära omprövning enligt 12 § och domstolspröv- ning enligt 13 §. 11 § Vid åklagarens handläggning av ärenden om tillträdesförbud tilläm- pas i övrigt endast följande bestämmelser i förvaltningslagen (1986:223): 4 och 5 §§ om myndigheternas serviceskyldighet, 6 § om samverkan mellan myndigheter, 7 § om allmänna krav på handläggningen av ärenden, 8 § om tolk, 9 § om ombud och biträde, 14 § om muntlig handläggning, 15 § om anteckning av uppgifter, 20 § första stycket andra meningen 1 och 4 och andra stycket om att Prop. 2004/05:77 beslutsskäl får utelämnas, och 26 § om rättelse av skrivfel och liknande. 12 § Om det på grund av ändrade förhållanden finns skäl till det, får åklagaren häva eller ändra ett tillträdesförbud som har beslutats av åkla- garen eller domstolen. Åklagaren får dock utvidga ett förbud endast om det begärs av en sökande som avses i 6 §. Första stycket gäller inte, om förbudet är föremål för domstolspröv- ning. 13 § Tingsrätten skall pröva åklagarens beslut i fråga om tillträdesförbud på begäran av en part, om beslutet gått parten emot. En sådan begäran skall göras skriftligen hos åklagaren, som skall överlämna ärendet till tingsrätten. 14 § Behörig domstol är den tingsrätt där den åklagare som har prövat frågan om tillträdesförbud skall föra talan i brottmål i allmänhet. 15 § Domstolen skall begära yttrande av åklagaren, om det inte är obe- hövligt. 16 § Domstolen får besluta att ett tillträdesförbud tills vidare inte skall gälla. Om ett tillträdesförbud inte har beslutats tidigare, får domstolen besluta om ett sådant förbud fram till dess att ärendet avgjorts slutligt. 17 § Domstolen skall hålla sammanträde, om en part begär det. 18 § När tingsrätten avgör saken, består den av en lagfaren domare och tre nämndemän. Vid annan handläggning består tingsrätten av en lagfa- ren domare. Vid omröstning tillämpas bestämmelserna i 29 kap. . 19 § Vardera parten skall svara för sin kostnad, utom i ett sådant fall som avses i 18 kap. 6 § . 20 § Vid domstolens handläggning av ärenden om tillträdesförbud till- lämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. I fråga om begä- ran om prövning enligt 13 § tillämpas vad som sägs i den lagen om ansö- kan. 21 § När domstolen skall pröva ett beslut i fråga om tillträdesförbud och den mot vilken förbudet avses gälla är misstänkt för brott som har bety- delse för prövning av frågan om förbudet, får beslutet prövas i mål om allmänt åtal rörande brottet. I ett sådant fall tillämpas bestämmelserna om rättegången i brottmål. 22 § Den som bryter mot ett tillträdesförbud döms för överträdelse av tillträdesförbud till böter eller fängelse . Denna lag träder i kraft . 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister Härigenom föreskrivs att 3, 16 och 17 §§ lagen (1998:620) om belast- ningsregister skall ha följande lydelse. 3 §1 Registret skall innehålla uppgifter om den som 1.genom dom, beslut, strafföreläggande eller föreläggande av ord- ningsbot har ålagts påföljd för brott, 2.har ålagts förvandlingsstraff för böter, 3.med tillämpning av 30 kap. 6 § har förklarats fri från påföljd, 4.på grund av åklagares beslut enligt 20 kap. 7 § , 9 eller 17 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lag- överträdare eller 46 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall inte har åtalats för brott, eller 5. har meddelats besöksförbud 5. har meddelats besöksförbud enligt lagen (1988:688) om be- enligt lagen (1988:688) om be- enligt lagen (2005:xxx) om tillträ- desförbud vid idrottsarrangemang. En uppgift i registret skall gallras 1.om en överrätt genom dom eller beslut frikänt den registrerade för den åtalade gärningen, 2.om en domstol efter resning har meddelat dom eller beslut som av- ses i 1, 3.om dom, beslut, strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot har undanröjts, 4.om överrätt har upphävt ett beslut om förvandlingsstraff för böter, 5.om åklagares beslut att meddela åtalsunderlåtelse har återkallats, 6. om besöksförbud har upp- 6. om besöksförbud eller tillträ- desförbud har upphävts eller 7. när den registrerade har avlidit. Utöver vad som följer av 16 § skall uppgifter om 1.fängelse- eller förvandlingsstraff för böter gallras efter frigiv- ningen, 2.fängelsestraff som skall anses helt verkställt genom tidigare frihets- berövande eller från vilket någon genom beslut om nåd helt har befriats gallras efter domen eller beslutet, 3.fängelsestraff som har fallit bort enligt 35 kap. 8 eller 9 § brottsbal- ken eller förvandlingsstraff för böter som har fallit bort enligt 18 eller 1Senaste lydelse 2003:1166. 2Senaste lydelse 2003:1166. 21 § bötesverkställighetslagen (1979:189) gallras efter det att Prop. 2004/05:77 straffet föll bort, 4.skyddstillsyn eller villkorlig dom gallras efter domen eller be- slutet, 5.sluten ungdomsvård gallras efter det att påföljden helt verk- ställts, 6.överlämnande till vård inom eller vård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall gallras efter domen eller beslutet, 7.överlämnande till rättspsykiatrisk vård gallras efter utskriv- ningen, 8.böter gallras efter domen, beslutet eller godkännandet av strafföreläggandet eller föreläggandet av ordningsbot, 9.att någon enligt 30 kap. 6 § har förklarats fri från på- följd gallras efter domen eller beslutet, 10.åklagares beslut att inte åtala för brott gallras efter beslu- tet, och 11.beslut om besöksförbud gall- ras efter beslutet. 10.åklagares beslut att inte åtala för brott gallras efter beslu- tet, 11.beslut om besöksförbud gall- ras efter beslutet, och 12.beslut om tillträdesförbud gallras efter beslutet. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Brott och ordningsstörningar vid idrottsarrangemang och i affärslokaler har varit föremål för diskussioner och överväganden i lagstiftningssam- manhang . Möjligheterna att genom någon form av straff- sanktionerat förbud utestänga personer från arrangemangen och lokalerna har därvid kommit i fokus. Bakgrunden till att frågan fått sådan uppmärksamhet är att i en dom 1995 slog fast att straffbestämmelsen om olaga in- trång inte är tillämplig när en person besöker en plats som allmänheten har tillträde till trots att han eller hon har förbjudits att besöka platsen av den som förfogar över denna. föreslog i sitt slutbetänkande Trygg- het mot brott Rollfördelning och samverkan (SOU 1995:146) att be- stämmelsen om olaga intrång skulle utvidgas till att avse även platser dit allmänheten har tillträde. Till utredningen hade överlämnats två fram- ställningar till Justitieministern i vilka och begärde en översyn av bestämmelsen. Också Han- delsanställdas förbund tog upp frågan om skydd för butiksanställda och bestämmelsen om olaga intrång i ett brev till Justitieministern 1996. uttryckte (bet. 1998/99:JuU22) med anledning av en motion i frågan förståelse för att en butiksinnehava- re kan vilja freda sig mot t.ex. snatterier genom att förbjuda en viss per- son tillträde till butiken. Utskottet ansåg dock att beredningen av Trygg- hetsutredningens betänkande inte skulle föregripas. begärde att regeringen skulle initiera en ut- redning i syfte att införa en straffrättslig reglering av olaga intrång i buti- ker, restauranger och andra kommersiella lokaler. framförde Samordningsgruppen för supporterkultur i en fram- ställning till Justitieministern att det finns behov av en lagstiftning som ger möjligheter att under straffansvar utestänga s.k. huliganer från id- rottsarrangemang. lade regeringen fram förslag i modi- fierat skick i en lagrådsremiss. Lagrådet ansåg sig av olika skäl inte kun- na tillstyrka remissens förslag men uttalade att det är rimligt att vissa tillgreppsbenägna eller ordningsstörande personer kan förbjudas att besöka en affär eller ett idrottsevenemang och att brott mot sådana för- bud blir straffbart. Lagrådet menade att frågan borde övervägas ytterliga- re och föreslog som en tänkbar lösning att man i en särskild lag anger förutsättningarna för sådana förbud och straffbelägger överträdelser av förbuden. Lagrådet pekade bl.a. på lagen (1988:688) om besöksförbud som ett exempel (Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i ). Med hänsyn till bl.a. Lagrådets invändningar ledde förslaget i lagrådsremissen inte till någon proposition till riksda- gen. Inom utarbetades därefter en promemoria med förslag till en särskild lag om tillträdesförbud (Ds 2002:25). Enligt för- slaget skulle en idrottsorganisation eller en näringsidkare kunna förbjuda en person att få tillträde till och vistas på en idrottsanlägg- ning eller i en affärslokal. Överträdelse av förbudet föreslogs straffsank- tioneras. Promemorians förslag mötte kritik vid remissbehandlingen. 2004/05:77 tiken riktade sig främst mot förslaget avseende affärslokaler. följd att det inte utarbetades någon lagrådsremiss i fråga om något av förslagen. Efter detta har vänt sig till Justitieminis- tern och uttryckt oro över att arbetet med en reglering av frågan skall stanna upp. Inom har därefter upprättats en ny departements- promemoria med förslag till lag om tillträdesförbud (Ds 2004:40). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians författ- ningsförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissin- stanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju 2004/6907/L5). Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemo- kratiska regeringen och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har föreslagit att lagens rubrik skall vara lag om tillträdesför- bud vid idrottsarrangemang. Lagrådet har vidare haft en synpunkt på beskrivningen av de platser som skall omfattas av lagen. I övrigt har Lag- rådet godtagit förslagen. Regeringen behandlar synpunkterna i avsnitt 5.2 och 6.1. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 4.1Rätten att bestämma vem som får vistas på en plats och straffbestämmelsen om olaga intrång Enligt gällande rätt bestämmer normalt den som med äganderätt eller med annan rätt förfogar över en plats vem som skall få vistas där. Det gäller även om platsen är tillgänglig för allmänheten. Straffansvar gäller för den som gör sig skyldig till olaga intrång. Med olaga intrång avses att någon obehörigen tränger in i eller stannar kvar i kontor, fabrik, annan byggnad eller fartyg, på upplagsplats eller på annat dylikt ställe (4 kap. 6 § andra stycket ). och användes s.k. portförbud som ett sätt att ingripa mot personer som gjort sig skyldiga till upprepade snatterier eller uppträtt störande i butiker. Det var normalt butiksinnehavaren eller någon anställd i butiken som fattade beslutet om portförbud. Enligt praxis i underrätterna kunde en person som brutit mot ett sådant förbud dömas för olaga intrång. I en dom 1995 tolkade emel- lertid () bestämmelsen om olaga intrång så att den utgör ett skydd endast för sådana lokaler och vissa andra utrymmen som inte är tillgängliga för allmänheten (NJA 1995 s. 84). HD underkände Prop. 2004/05:77 därmed den tolkning som tidigare gjorts av underrätterna. Inom idrotten används ett system med förbud i vissa fall för personer att besöka idrottsevenemang. Förbuden grundas oftast på att personerna i fråga har begått brott på idrottsanläggningarna. De upprätthålls genom att de avstängda personerna avvisas i samband med biljettkontroll vid inpassering till anläggningarna. Besluten om av- stängning fattas av idrottsföreningarna eller, efter fullmakt, av vederbö- rande intresseorganisation för föreningarna när det gäller flera idrottsar- rangemang. En formell hantering gäller för beslutsfattandet (se Malm- sten, Idrottens bestraffningsregler med förklaringar, 4 uppl., s. 165 ff.). Denna hantering innebär att ett beslut om avstängning fattas efter att den enskilde fått tillfälle att yttra sig i frågan. Beslutet dokumenteras och den avstängde underrättas om innehållet. Den avstängde kan på begäran få beslutet omprövat av den förening eller organisation som fattat beslutet. Frågan om ett sådant förbud är straffsanktionerat prövades av Hovrät- ten över och i en dom 1999 (dom nr DB 3172 i mål B 679/99). En person var avstängd från en idrottsförenings matcher men hade trots det genom att betala entréavgift gått in på en match på före- ningens idrottsplats. Hovrätten ansåg att idrottsplatsen inte åtnjutit skydd enligt bestämmelsen om olaga intrång och ogillade därför åtalet. Inom EU pågår ett samarbete rörande säkerheten vid fot- bollsmatcher och ett polissamarbete för att bekämpa fotbollsrelaterat våld. antogs ett rådsbeslut om säkerheten vid internationella fot- bollsmatcher. Polissamarbetet består bl.a. i att nationella kontaktpunkter har fastställts, att det sker ett utbyte av information om kända våldsbe- nägna supportrar, att polismän från olika länder närvarar vid internatio- nella fotbollsmatcher för att hjälpa till med identifieringen av kända våldsverkare, att en gemensam handbok har upprättats och att expertmö- ten har genomförts. Genomförandet av ett gemensamt arbetsprogram för 20042006 diskuteras . En diskussion om möjligheter att kunna utestänga personer från fot- bollsarenor har också förts. Diskussionen har utmynnat i en rådsresolu- tion (dok. 13035/1/03) som bl.a. uppmanar medlemsstaterna att undersö- ka möjligheten att vidta nödvändiga åtgärder för att, inom de gränser som fastställs i egna regelverk, införa bestämmelser om att från fotbollsarenor utestänga personer som gjort sig skyldiga till våldshandlingar i samband med fotbollsevenemang. I resolutionen uttalas vidare att medlemsstaterna bör integrera sådana bestämmelser om utestängning med regler om på- följder vid överträdelser för att säkerställa respekten för bestämmelserna. görs en sammanställning av medlemsstaternas regel- verk i detta avseende. Ett förslag till gemensam reglering av frågan kan inte förutses . Bestämmelser om avvisande och avlägsnande m.m. i Prop. polislagen (1984:387) Enligt polislagen (1984:387) får en polisman avvisa eller avlägsna en person från ett visst område eller utrymme om personen genom sitt upp- trädande stör den allmänna ordningen eller utgör en omedelbar fara för denna (13 §). Detsamma gäller om en person behöver avvisas eller av- lägsnas för att en straffbelagd gärning skall kunna avvärjas. Om ett avvi- sande eller avlägsnande är otillräckligt för att uppnå avsett resultat, kan personen tillfälligt omhändertas. Under vissa förutsättningar får polis- mannen använda våld i dessa situationer (10 § första stycket 4). En ord- ningsvakt har i princip samma befogenheter som en polisman. I de fall en person inte stör eller utgör en omedelbar fara för den all- männa ordningen eller det inte är fråga om att avvärja en straffbelagd gärning saknar sålunda polismän och ordningsvakter normalt möjlighet att avvisa eller avlägsna personen. Detta gäller även om personen har tagit sig in t.ex. på en idrottsanläggning trots att han eller hon har förbju- dits att göra det av den som förfogar över platsen. 4.3Lagen (1988:688) om besöksförbud I lagen (1988:688) om besöksförbud finns bestämmelser om förbud för en person att bl.a. besöka eller på annat sätt kontakta en annan person eller att följa efter den personen. Besöksförbud får meddelas om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken för- budet avses gälla kommer att begå brott mot, förfölja eller på annat sätt allvarligt trakassera den som förbudet avses skydda. Vid bedömningen skall särskilt beaktas om den mot vilken förbudet avses gälla har begått brott mot den andra personens liv, hälsa, frihet eller frid. Besöksförbud meddelas , högst , och får förlängas med maximalt i taget. Beslut om besöksförbud skall delges den mot vil- ken förbudet avses gälla. Besöksförbud meddelas av allmän åklagare. För förfarandet hos åkla- garen finns vissa bestämmelser i besöksförbudslagen.