prop · GS03115 · 2005-04-01 00:00:00 — Lagrådet har i denna del föreslagit en lagtext vars lydelse innebär att det i lagen inte slås fast i vilka situationer förfarandet för verkställighet av beslagsbeslut eller förfarandet för verkställighet av kvarstadsbeslut skall tillämpas för att verkställa frysningsbeslut som har utfärdats i syfte att säkerställa bevismaterial eller förverkandebeslut. Enligt Lagrådet torde det inte föreligga någon tveksamhet om vilka regler som skall tillämpas i olika fall. Regeringen gör dock bedömningen att starka skäl talar för att det av lagen tydligt framgår om ett frysningsbeslut skall verkställas med tillämpning av bestämmelserna om verkställighet av beslag eller om verkställighet av beslut om kvarstad. Därigenom säkerställs att utländska tvångsmedelsbeslut verkställs enligt det förfarande och med tillämpning av de ytterligare tvångsmedel som kan vara nödvändiga, t.ex. husrannsakan, som hade kunnat användas för att verkställa ett motsvarande svenskt tvångsmedelsbeslut. Det bör av detta skäl, enligt regeringen, klart framgå av lagen att ett frysningsbeslut skall verkställas med tillämpning av bestämmelser om verkställighet av beslag, om frysningsbeslutet har utfärdats för att säkerställa ett bevisföremål eller verkställigheten av ett sakförverkande, och med tillämpning av bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad, om frysningsbeslutet utfärdats för att säkerställa verkställigheten av ett värdeförverkande. Enligt promemorians förslag borde åklagaren i verkställbarhets- förklaringen kunna ange föreskrifter som skall iakttas av den eller de myndigheter som skall verkställa frysningsbeslutet, dvs. kronofogde- myndighet samt polismyndighet, och . Åklagaren borde t.ex. kunna precisera var, när eller hur verkställighet får äga rum eller hur egendomen skall hanteras efter verkställigheten. och Föreningen har motsatt sig förslagen i denna del. har å andra sidan framhållit att en sådan föreskrift är nödvändig vid verkställigheten och har som exempel på det angett det fallet att åklagaren uppger för kronofogde- myndigheten att verkställighet skall ske på ett konto med visst nummer i en viss angiven bank. Regeringen konstaterar inledningsvis att det enligt 26 kap. 8 § finns en möjlighet för rätten att meddela närmare föreskrifter om verkställandet av ett kvarstadsbeslut som meddelats av rätten. En sådan föreskrift kan avse t.ex. vilken egendom som skall tas i anspråk eller hur egendomen skall omhändertas. Domstolen får i sådant fall samma befogenhet som annars tillkommer kronofogdemyndigheten (se m.fl. Utsökningsbalken En kommentar, tredje uppl. 1999 s. 632 ff.). Någon motsvarande föreskriftsmöjlighet finns av naturliga skäl inte till verkställigheten av ett beslut om beslag (jfr dock 10 kap. 6 § första stycket tryckfrihetsförordningen). Det är enligt regeringen inte självklart att jämställa en domstols föreskrifter till ett kvarstadsbeslut vilket regelmässigt föregåtts av en förhandling med en åklagares anvisningar till ett beslut om erkännande och verkställighet i av ett frysningsbeslut. Ett sådant synsätt vinner också stöd av att exekvaturlagstiftning på det civilrättsliga området inte innehåller någon möjlighet för den domstol i , som fattar beslut om verkställighet här av ett utländskt avgörande, att meddela föreskrifter om verkställigheten (se bl.a. lagen [2002:460] med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av vissa utländska avgöranden). I strikt mening skulle det i stället vara de föreskrifter som har meddelats av den andra statens myndighet som skulle vara att jämställa med en svensk domstols föreskrift. I rättspraxis har dock en sådan utländsk föreskrift ansetts inte omfattas av beslutet om erkännande och verkställighet i och har därför inte kunnat efterkommas (NJA 1995 s. 495). Den åklagare som prövar en begäran om erkännande och verkställighet i av ett frysningsbeslut som avser säkerställande av ett värdeförverkande torde endast undantagsvis ha anledning att anlägga synpunkter på hur verkställigheten skall gå till. I de fall ett frysnings- beslut skall verkställas som ett beslag kan det behovet antas vara något större. I båda dessa situationer är det naturligt att de verkställande myndigheterna iakttar de anvisningar åklagaren lämnat så långt detta är lagligen möjligt. Detta kräver dock inte någon lagreglering. Regeringen anser mot denna bakgrund att det inte bör införas en bestämmelse av det slag som föreslogs i promemorian rörande en åklagares rätt att meddela föreskrifter. Flera remissinstanser har påpekat vikten av samråd och informations- utbyte mellan åklagaren och den myndighet som verkställer ett frysningsbeslut eller som biträder vid verkställigheten. Regeringen ser inte något skäl att anta att samråd och informationsutbyte i praktiken skulle vålla de inblandade myndigheterna något problem. emellertid finnas anledning att underlätta myndigheternas samarbete Prop. 2004/05:115 genom förordningsregler. Tillämpning av ett visst förfarande vid verkställighet enligt beslagsreglerna Enligt artikel 5.1 i rambeslutet skall, i de fall frysningsbeslutet meddelats i syfte att säkra överlämnande av bevismaterial, den verkställande myndigheten följa de formaliteter och förfaranden som den utfärdande myndigheten har begärt, om det är möjligt att följa sådana önskemål utan att det strider mot grundläggande rättsprinciper i den verkställande staten. Bestämmelsen har sin förebild främst i artikel 4.1 i konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan EU:s medlemsstater. I 2 kap. 11 § lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål finns en bestämmelse som gör det möjligt för svenska åklagare och domstolar att i ärenden om rättslig hjälp i brottmål tillämpa ett särskilt förfarande om detta har begärts av den andra staten, om inte det begärda förfarandet strider mot grundläggande principer i den svenska rättsordningen. När bestämmelsen infördes motiverades den bl.a. med att en sådan möjlighet typiskt sett minskar de olägenheter som en bevisupptagning i en annan stat är förenad med (prop. 1999/2000:61 s. 99 f.). Syftet med bestämmelsen var således att så långt som möjligt skapa förutsättningar för en begärande stat att inhämta bevis i under sådana förutsättningar att beviset kommer att godtas i den begärande statens rättsliga förfaranden. Motsvarande hänsyn gör sig gällande vid verkställighet av frysningsbeslut. I likhet med vad som gäller vid rättslig hjälp enligt lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål, måste dock möjligheten att tillmötesgå den utfärdande myndighetens önskemål om att vissa formaliteter och förfaranden skall tillämpas begränsas till åtgärder som inte strider mot grundläggande principer i den svenska rättsordningen. Enligt regeringen bör det därför införas en bestämmelse i lag som ger åklagaren möjlighet att, när frysningsbeslutet syftar till att säkra bevisning, meddela anvisningar om att ett visst förfarande som den utfärdande myndigheten har begärt skall tillämpas vid verkställigheten. En förutsättning för att en sådan anvisning skall kunna meddelas är att den inte strider mot grundläggande principer i den svenska rättsordningen. Även detta bör framgå av den föreslagna bestämmelsen. 8.9Tidsfrist för och uppskjutande av verkställighet Regeringens förslag: Ett frysningsbeslut som är verkställbart i skall verkställas skyndsamt och om möjligt från det att åklagaren mottog beslutet och intyget. Åklagaren får skjuta upp verkställigheten av ett frysningsbeslut, om verkställigheten skulle kunna skada en pågående utredning om brott eller om frysningsbeslutet avser egendom som här är tagen i beslag eller belagd med kvarstad i ett annat straffrättsligt förfarande. Tiden för uppskjutandet får förlängas av åklagaren. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt promemorians förslag eller lämnat dem utan erinran. Hovrätten över och har ansett att skyndsamhetskravet i promemorians förslag är alltför långtgående och att tidsfristen inte bör sättas kortare än vad rambeslutet kräver. har pekat på svårigheterna med en alltför kort tidsfrist och föreslår därför att skyndsamhetskravet bör utformas så att det anges att ett frysningsbeslut som är verkställbart i skall verkställas skyndsamt och om möjligt från det att åklagaren mottog beslutet och intyget. Skälen för regeringens förslag En tidsfrist för verkställighet Enligt artikel 5.3 i rambeslutet skall behörig rättslig myndighet i den verkställande staten och, där det är praktiskt möjligt, från mottagandet av frysningsbeslutet, fatta beslut om verkställighet och underrätta den utfärdande myndigheten om beslutet. Det torde förutsätta att tidsfristen inte börjar löpa förrän frysningsbeslutet och ett korrekt ifyllt intyg har mottagits. Om kompletteringar krävs, får fristen anses börja löpa när framställningen är fullständig. Ärenden om verkställighet av beslut om frysning är till sin natur brådskande. Tidsfristen i rambeslutet är emellertid endast ett riktmärke och utgör inte något absolut krav. Det finns inte heller någon sanktion som inträder om tidsfristen överskrids. En förutsättning för att rambeslutet skall ge ett mervärde för de brottsutredande myndigheterna i medlemsstaterna är dock att de på grundval av principen om ömsesidigt erkännande snabbt och effektivt bistår varandra med de säkerhetsåtgärder som efterfrågas. Det är därför följdriktigt att en svensk åklagare utan dröjsmål skall pröva om det finns förutsättningar att i verkställa ett frysningsbeslut som översänts hit för verkställighet och att ett frysningsbeslut som förklarats verkställbart skall verkställas så snart det kan ske. Skyndsamhetskravet är centralt i förfarandet för erkännande och verkställighet i av ett frysningsbeslut. Regeringen anser därför att kravet bör lagregleras. Tidsfristen bör dock, till skillnad från vad rambeslutet föreskriver, anknyta till när frysningsbeslutet bör vara verkställt. Även om 24-timmarsfristen i rambeslutet inte är tvingande, finns det fördelar med att i lag ange inom vilken tid ett frysningsbeslut normalt skall vara verkställt. Dessutom torde en uttrycklig tidsfrist, som anknyter till när ett frysningsbeslut skall vara verkställt, underlätta för de verkställande myndigheterna, som därigenom bättre kan bedöma vilken tid de har på sig att genomföra verkställigheten. Regeringen anser därför att det, med utgångspunkt i förslag till lydelse, bör införas en bestämmelse i lag om att ett frysningsbeslut som är verkställ- bart i skall verkställas skyndsamt och om möjligt från det att åklagaren mottog beslutet och intyget. I praktiken kommer den tid som de verkställande myndigheterna har på sig att verkställa ett frysningsbeslut att vara avhängig av inom vilken tid åklagaren har prövat verkställbarheten. Detta fråntar inte de verkställande myndigheterna en skyldighet att beakta skyndsamhets- En snabb och smidig handläggning förutsätter samarbete och kontakter mellan åklagare och de verkställande myndigheterna. Åklagaren bör i detta syfte tidigt i ärendet underrätta sig om förutsättningarna för verkställighet och vid behov samråda med de verkställande myndigheterna i hur verkställigheten bäst genomförs. Formerna för detta samarbete kräver dock inte någon lagreglering, men bör tas in i en förordningsbestämmelse. Enligt artikel 5.1 skall ett frysningsbeslut erkännas och verkställas i den verkställande staten, såvida det inte föreligger skäl för avslag eller skäl att skjuta upp verkställigheten. I artikel 8 anges tre fall där den verkställande statens myndigheter får skjuta upp verkställigheten. Det torde förutsättas att den verkställande statens myndigheter först har erkänt frysningsbeslutet innan det fattas beslut om att skjuta upp verkställigheten. Det första fallet är att verkställigheten av ett frysningsbeslut skulle kunna skada en pågående brottsutredning i den verkställande staten (artikel 8.1 a). Verkställigheten får skjutas upp så länge den verkställande statens myndigheter anser det vara rimligt. Rambeslutet torde inte förutsätta att det görs någon mer omfattande utredning eller analys av risken för skada. Om det pågår en utredning om brott i eller utomlands bör det räcka att den åklagare som prövar frågan om verkställighet av frysningsbeslutet bedömer att det finns en sådan risk. Man skulle i och för sig kunna tänka sig en ordning där åklagaren alltid skall inhämta den ansvarige utredarens eller undersökningsledarens uppfattning i frågan om verkställigheten skulle kunna innebära skada för den brottsutredning som pågår. Med det skyndsamhetskrav som bör gälla för åklagarens prövning framstår dock en sådan ordning som otymplig. Det får i stället förutsättas att åklagaren så fort det är möjligt kontaktar den ansvarige utredaren eller undersökningsledaren och samråder med denne i frågan om verkställigheten av frysningsbeslutet bör ske eller om ett tidigare beslut om uppskjutandet av verkställigheten skall kvarstå. En möjlighet till uppskjutande bör även omfatta de utredningar som sker innan en förundersökning har inletts. Rambeslutet torde inte kräva att ett frysningsbeslut verkställs om verkställigheten skulle skada ett pågående spaningsarbete som polisen utför. En sådan tolkning vore inte rimlig. Det andra fallet är att egendomen eller bevismaterialet redan är föremål för ett frysningsbeslut i ett straffrättsligt förfarande (artikel 8.1 b). Verkställigheten får i sådant fall skjutas upp till dess att det första frysningsbeslutet har hävts. Beslut som i ett svenskt straffrättsligt förfarande skulle kunna motivera ett uppskjutande är beslag och kvarstad. Om ett sådant beslut har meddelats i fråga om egendom som avses i frysningsbeslutet, bör detta hindra verkställighet av frysnings- beslutet. Det tredje fallet avser frysningsbeslut som i ett straffrättsligt förfarande har utfärdats i syfte att säkra ett framtida förverkande. Verkställigheten av ett sådant frysningsbeslut får skjutas upp om det har meddelats en säkerhetsåtgärd i den verkställande staten i ett annat förfarande än ett straffrättsligt förfarande och en sådan åtgärd har företräde framför nationella beslut som motsvarar frysningsbeslutet (artikel 8.1 c). Det kan Prop. 2004/05:115 här vara fråga om t.ex. utmätningsåtgärder för en civilrättslig fordran som enligt en stats rättsordning har företräde framför ett beslut om beslag eller kvarstad som meddelats för att säkerställa en verkställighet av ett framtida beslut om sak- eller värdeförverkande. Om så är fallet är det enligt stadgandet möjligt att skjuta upp verkställigheten av frysningsbeslutet. De åtgärder som blir aktuella när ett frysningsbeslut skall verkställas i är vad som enligt svensk rätt motsvaras av kvarstad och beslag i syfte att säkerställa ett framtida förverkande. Om egendom som kan komma att förverkas även har blivit utmätt för en annan fordran, hindrar inte detta att samma egendom beläggs med kvarstad (se 16 kap. 15 § utsökningsbalken) eller tas i beslag (m.fl. Kap. 2538, s. 36:50). Det saknas därför anledning att införa särskilda regler om uppskjutande av verkställighet av frysningsbeslut för det fall att det har inletts ett utmätningsförfarande i avseende den egendom som är föremål för frysningsbeslutet. Sammanfattningsvis bör det enligt regeringen införas bestämmelser som gör det möjligt för åklagare att skjuta upp verkställighet av ett frysningsbeslut om verkställigheten skulle kunna skada en pågående utredning av brott eller om frysningsbeslutet avser egendom som är tagen i beslag eller belagd med kvarstad när det blir aktuellt att verkställa frysningsbeslutet. Uppskjutande bör ske som åklagaren anser vara behövlig. Detta får avgöras från fall till fall. Om utsatts och löper ut, bör åklagaren kunna besluta om förlängning. I övriga bestämmelser i artikel 8 regleras förfarandet när verk- ställigheten skjuts upp, bl.a. att underrättelser skall skickas. Dessa bestämmelser kräver inte någon lagreglering. Regeringens förslag: När ett frysningsbeslut skall verkställas med tillämpning av bestämmelserna om verkställighet av beslut om beslag får husrannsakan, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning företas enligt reglerna i 28 kap. . Om frysningsbeslutet avser en försändelse som väntas komma in till ett befordringsföretag, får försändelsen hållas kvar i avvaktan på att verkställighet sker. Husrannsakan och kvarhållande av en försändelse får vidtas utan hinder av att den gärning som frysningsbeslutet avser inte motsvarar brott enligt svensk lag, om det kan dömas till fängelse för gärningen i den andra medlemsstaten. När ett frysningsbeslut skall verkställas som ett kvarstadsbeslut i brottmål får åklagaren ta lös egendom i förvar i avvaktan på verkställigheten. , eller skall biträda åklagaren vid verkställighet av ett frysningsbeslut som skall verkställas med tillämpning av bestämmelserna om verkställighet av beslut om beslag och vid förvarstagande av egendom. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med Prop. 2004/05:115 regeringens. Promemorian innehöll dock inte något förslag till bestäm- melse om möjlighet att ta lös egendom i förvar i vissa fall. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt promemorians förslag och bedömning eller lämnat dem utan erinran. har ansett att åklagaren bör åläggas en skyldighet att samråda med kronofogdemyndigheten om hur verkställigheten av de frysningsbeslut som skall verkställas som kvarstadsbeslut i brottmål bäst kan genomföras. har också, liksom Hovrätten över och och Föreningen , ansett att det bör införas en möjlighet att ta lös egendom i förvar i avvaktan på verkställighet med tillämpning av kvarstadsbestämmelserna. Skälen för regeringens förslag Rambeslutet har som utgångspunkt att ett frysningsbeslut verkställs på samma sätt som ett nationellt frysningsbeslut (artikel 5.1). I avsnitt 8.8 föreslås att ett frysningsbeslut skall verkställas i med tillämpning av bestämmelserna om verkställighet av beslag, om frysningsbeslutet avser föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott eller som är på grund av brott förverkat, eller som ett kvarstadsbeslut i brottmål, om frysningsbeslutet avser värdet av förverkad egendom. I 27 kap. finns bestämmelser om verkställighet av beslagsbeslut. Enligt 26 kap. 8 § verkställs kvarstads- beslut med tillämpning av bestämmelser i utsökningsbalken. Enligt artikel 5.2 skall alla ytterligare beslut om tvångsåtgärder som blir nödvändiga för att verkställa frysningsbeslutet företas i enlighet med den verkställande statens förfaranderegler. Bestämmelsen är en konsekvens av att rambeslutet är begränsat till erkännande och verkställighet av frysningsbeslut i kvarstad och beslag och inte andra tvångsåtgärder. Rambeslutet stadgar att de åtgärder som kan komma att krävas enligt den verkställande statens lagstiftning för att komma åt den frysta egendomen prövas i den staten. Denna uppdelning är dock inte helt oproblematisk. Principen om ömsesidigt erkännande, som ligger till grund för erkännandet av ett frysningsbeslut, kan omintetgöras om den verkställande staten inte har möjlighet att verkställa beslutet eller om kraven för att vidta övriga tvångsåtgärder är så högt ställda att de i praktiken omöjliggör verkställighet. och andra EU-stater har ett gemensamt intresse av att rambeslutet blir ett effektivt redskap i brottsbekämpningen och att det också innebär en utveckling framåt i det rättsliga samarbetet. När är utfärdande stat är det den verkställande statens lagstiftning om sådana tvångsåtgärder som avgör om ett svenskt beslut om beslag eller kvarstad kan verkställas där. När är verkställande stat är det den svenska lagstiftningen med motsvarande villkor som avgör om ett frysningsbeslut kan verkställas här. I det följande lämnas förslag till hur ett utländskt frysningsbeslut kan verkställas i med tillämpning av vissa bestämmelser i 27 och 28 kap. . Tillämpning av bestämmelser i 27 och 28 kap. vid verkställighet av vissa frysningsbeslut När åklagaren i verkställbarhetsförklaringen anger att frysningsbeslutet skall verkställas med tillämpning av bestämmelserna om verkställighet av beslag blir vissa bestämmelser i 27 kap. tillämpliga. Egendomen skall tas i förvar (10 §), den från vilken beslag sker skall underrättas om beslaget (11 §) och över beslaget skall föras protokoll (13 §). Enligt 12 § får vissa handlingar, bl.a. post- eller telegraf- försändelser, inte granskas av andra än rätten, åklagare, förunder- sökningsledare eller sakkunnig som anlitats för utredningen. För att kunna verkställa ett frysningsbeslut i torde i allmänhet krävas att egendomen eftersöks. För eftersökandet kan komma att krävas att tvångsåtgärder tillgrips. Utgångspunkten för en eftersökning är den information som skall finnas i intyget (se avsnitt 8.3) och där det i ruta (f) bl.a. skall lämnas en detaljerad beskrivning av egendomen samt uppgift om var egendomen finns. Vidare skall det i ruta (g) i förekommande fall lämnas uppgifter om den person som misstänks för det aktuella brottet. De tvångsåtgärder som ligger närmast till hands för eftersökandet är husrannsakan, kroppsvisitation och kroppsbesiktning. Enligt lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål får beslag och husrannsakan företas i på begäran av en annan stat. Utgångspunkten är att sådana åtgärder företas under de förutsättningar som gäller för en motsvarande åtgärd under ett straffrättsligt förfarande i (2 kap. 1 §). Om en ansökan om rättslig hjälp i brottmål avser en gärning som inte motsvarar ett brott enligt svensk lag, får husrannsakan och beslag göras på begäran av en EU-stat eller eller , om det för gärningen kan dömas till fängelse i den ansökande staten (4 kap. 20 §). På motsvarande sätt bör husrannsakan kunna företas för att verkställa ett frysningsbeslut som verkställs med tillämpning av bestämmelserna om beslag. Den grundläggande förutsättningen för husrannsakan, att det skall förekomma anledning att brott har förövats, uppfylls redan av det förhållandet att ett frysningsbeslut beslutats i den andra staten och att beslutet översänts till för verkställighet. På motsvarande sätt anser regeringen att det i regleringen bör ges förutsättningar att tillämpa kroppsvisitation och kroppsbesiktning enligt 28 kap. vid verkställigheten av ett frysningsbeslut. Även en sådan åtgärd får företas på begäran av en annan stat enligt lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål (4 kap. 18 §). Det finns dock inte någon möjlighet att företa kroppsvisitation eller kroppsbesiktning enligt den lagen, om frysningsbeslutet anser en gärning som inte motsvarar brott i . När lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål infördes bedömde regeringen att det borde uppställas krav på dubbel straffbarhet för sådana åtgärder (prop. 1999/2000:61 s. 108). Det kan hävdas att avsaknaden av en möjlighet att i sådana fall företa kroppsvisitation eller kroppsbesiktning vid verkställighet av ett frysningsbeslut i kan motverka rambeslutets syften. Problemet bör dock inte överdrivas, eftersom det här torde vara fråga om en relativt ovanlig situation. Av detta skäl, och då det inte finns anledning att nu göra en annan bedömning än regeringen gjorde i det nyssnämnda lagstiftningsärendet, anser regeringen att det inte bör införas någon möjlighet att företa kroppsvisitation och kroppsbesiktning vid verkställighet av frysningsbeslut som avser gärningar som inte motsvarar brott enligt svensk lag. Enligt 27 kap. 9 § får rätten, på begäran av åklagare eller förundersökningsledare, förordna att en försändelse som får tas i beslag och som väntas komma in till ett befordringsföretag skall hållas kvar till dess att frågan om beslag har avgjorts. I ärenden om erkännande och verkställighet av frysningsbeslut är den fråga som motsvarar beslaget redan avgjord genom frysningsbeslutet.