rfr · GS0WRFR3 · 2005-01-01 00:00:00 — I undersökningen av hur olika myndigheter har genomfört minoritetsspråkslagarna för samiska, finska och meänkieli i har en enkät skickat ut till samtliga berörda myndigheter på lokal, regional och nationell nivå. Sammanlagt 96 svar har kommit in, de är sammanställda av en person på varje myndighet. De slutsatser man kan dra ur de undersökningar som gjorts av myndigheternas egen bedömning av efterfrågan, är att efterfrågan bland de myndigheter som svarat på regional eller nationell nivå är mycket svag eller obefintlig. Lokalt har en svag ökning skett men resultatet varierar kraftigt. De största ökningarna har skett för meänkieli med ökning i kommun. En motsvarande ökning finns för finska bland av myndigheterna i och i . För samiska har en viss ökning noterats bland av myndigheterna, utom i kommun. Jämfört med har andelen myndigheter utan efterfrågan på minoritetsspråk minskat betydligt. Sammantaget har alltså efterfrågan på minoritetsspråk ökat något . av myndigheterna på lokal nivå uttrycker att språklagarna är ett nödvändigt stöd i verksamheten. På regional/central nivå är motsvarande andel . Mer än en tredjedel av myndigheterna både på lokal och regional/nationell nivå anser att minoritetsspråkslagarna är ett stöd för kunderna. Bland regionala/nationella myndigheter är det av myndigheterna som anger att de har samisktalande personal. Motsvarande andel för finska är och för meänkieli . Bland lokala myndigheter anger att de har personal som talar samiska. För finska och meänkieli uppger att de har personal som talar minoritetsspråket. Både bland lokala och regionala/nationella myndigheter verkar det finnas en viss uppmuntran till den personal som behärskar ett minoritetsspråk. Här skiljer sig inte heller mönstret mellan de lokala och regionala/nationella myndigheterna. Mellan 15-17,av myndigheterna uppger att det finns möjlighet till språkförkovran i tjänsten. En genomgång visar att av de lokala myndigheterna inom det samiska förvaltningsområdet kan ge muntligt besked på samiska. E-post från , , till , i . de andel i det sverigefinska/tornedalska förvaltningsområdet är för finska och för meänkieli. Myndigheterna bedömer att den egna kompetensen med nuvarande språkkompetens bland personalen är relativt hög på lokal nivå inom alla tre språken. Inom finska och meänkieli bedöms nivån vara relativt hög även på regional/nationell nivå. Trots en hel del brister i språkkompetens anser myndigheterna i stort sett att lagarna fungerar. Överlag är förmågan att motsvara lagens krav betydligt sämre gentemot den samiska språkgruppen än gentemot den tornedalska och sverigefinska språkgruppen. Myndigheternas positiva uppskattning av den egna kompetensen motsägs delvis av resultaten från den individuella enkäten bland kommunanställda i och där språkkompetens, servicegrad och effektivitet är mycket låg för samiska. Det framgår också att informationen om lagarna är mycket allmän och inte särskilt förekommande. Det är exempelvis anmärkningsvärt att av samtliga myndigheter anger att de informerar genom myndighetens/förvaltningens hemsida. Bland domstolarna har en viss ökad efterfrågan skett på finska, men inte i de andra språken, . Det framgår att muntligt besked på samiska kan ges vid av myndigheterna och på finska och meänkieli vid av domstolarna. En femtedel av domstolarna har ingen uppgift om förmågan till bemötande på samiska. Av svaren framgår att minoritetsspråkslagarna inte har förändrat myndighetsutövningen. En upplevd komplikation med lagen inom landstingsområdet är att lagarna fungerar olika inom olika myndigheters verksamhetsområden. Lagarna gäller exempelvis inom den kommunala barn och äldreomsorgen men inte inom hälso- och sjukvård. Efterfrågan är mycket liten och inom den löpande verksamheten hade ingen förfrågan om ekonomiskt bidrag kommit in för särskilt ändamål. Ett stort ansvar för lagarnas genomförande vilar på de enskilda kommunerna. Det hänger samman med den långsiktiga målsättning för bevarande av minoriteters språk och kultur som finns inbyggd i lagstiftningen. En sådan långsiktighet kan inte befrämjas av den enskilde myndigheten, utan måste ske inom politiska församlingar. Kommunerna inom förvaltningsområdena i har alltså att verka både för ett långsiktigt stöd och för ett bevarande av de nationella minoriteterna, samt att verka för ett genomförande av den särskilda lagstiftningen för minoritetsspråk. 4.4.1 Användning av statsanslaget till minoritetsspråk Kommunerna och har disponerat det fördelade statsbidraget på det sätt man funnit lämpligt utifrån gällande förordning om användning av statsbidraget. Användningen har därför skilt sig något mellan olika kommuner. 2004/05:RFR3 ETT UTHÅLLIGT SPRÅK Den viktigaste skillnaden är den tolkning man gjort av hur statsbidraget kan användas i den kommunala verksamheten utifrån direktiven i regleringsbrevet. Statsbidrag har utgått till , , , , , och kommuner. I beskrivningen nedan sker ingen detaljgenomgång av hur statsbidraget använts, utan i stället koncentrerar framställningen på principiella skillnader samt hur man lyckats genomföra lagstiftningen inom centrala områden som barn- och äldreomsorgen. En viss samverkan har skett mellan en del kommuner för att utveckla samarbetsformer och utbyta erfarenheter. Ett organiserat samarbete i minoritetsfrågor har skett inom () i en verksamhet med namnet Kraftfält Norr. Kraftfält Norr bildades som ett samarbetsprojekt mellan , , och kommuner. Målsättningen var att skapa en effektivare organisation och samverkan mellan kommunerna. Projektgrupper bildades inom 25 olika kommunala verksamheter där nationella minoriteter var ett område bland de många andra områdena. arrangerades ett seminarium i med information om den nya lagstiftningen. Det följdes upp med seminariet Individen i äldreomsorgen ur språkligt och kulturellt perspektiv tillsammans med kommuner och andra intressenter på samemuseet i . Verksamheten verkar ha varit vital med kontinuerlig information från projektledaren i form av veckobrev. En särskild projektperson var anställd inom Kraftfält Norr under finansieringen för verksamheten som Mål 1-projekt.194 Från lagstiftningens genomförande har en diskussion förts bland kommunerna inom förvaltningsområdena i om hur användningen av statsbidraget skulle tolkas. I stort sett utkristalliserades två tolkningar. Den ena, som följdes av exempelvis och , tolkade regleringsbrevet på ett något bredare sätt, som att statbidraget kunde användas till stöd för konst och kultur och inte bara till ren myndighetsutövning. Den andra tolkningen hade en mer strikt syn på användningen och menade att regleringsbrevet bara avsåg merkostnader för själva myndighetsutövningen. Till de sistnämnda hörde bl.a. och Gällivare.195 I den tidigare nämnda undersökningen av statsbidragets användning , som initierades av i , utreddes vilka insatser och kostnader kommunerna haft med anledning av minoritetsspråkslagarna, samt en undersökning av kommunernas kompetens i minoritetsspråken. Av svaren på frågorna framgår att policyn skilde sig något mellan kommunerna. Ett exempel på hur bidragen använts och fördelats är budgeten för för /04, som då hade ett rullande överskott på som överförts och tidigare. Med anslaget på var Kraftfält Norr Delrapport 000601-001231, Lägesrapport per samt Slutrapport per . 195 KU 2004. Primärmaterialet, Intervju med minoritetsansvarige vid i . de disponibla medlen vid budgetårets början . Av dessa användes enligt följande fördelning, se Tabell 28: FÖRDELNING AV STATSBIDRAGET I KOMMUN 2003/04 Av Tabell 28 framgår att av anslaget gått till utbildning, till en lulesamisk ordbok, fortbildning i lulesamiska på Bokenskolan och inköp av särskolematerial. Nästa stora post är äldreomsorgen där ett generellt bidrag gått in i den samiska äldreomsorgen. Kommunen har förutom detta prioriterat kulturområdet och där medvetna satsningar gjorts. Kommunens minoritetsansvarige menar att propositionen inte bara uppehåller sig vid språket utan diskuterar sambandet mellan språk, kultur och värderingar och då har vi tagit fasta på alla dom där bitarna: Passar det in i nåt av dom här sammanhangen så har vi använt minoritetsspråkspengarna till det. Huvudfåran är ju kommunala merkostnader men är det så att det främjar språket genom kulturen eller genom att man får andra värderingar och sånt där då har vi använt minoritetsspråkspengarna. Så vi har varit lite flexibla där. Enligt kommuns minoritetspolitiska program har inriktningen varit att använda statsbidraget till kommunala merkostnader för åtgärder i enlighet med lagen om minoritetsspråk. , alltså innan lagen trädde i kraft, ingick kommun i det tidigare beskrivna samarbetet inom . Deltagande kommuner var , , och . Ett av samverkansprojekten var att hitta samarbetsformer mellan kommunerna i genomförandet av minoritetsspråkslagen samt en enhetlig tillämpning när det gäller genomförandet.197 Primärmaterialet, Intervju med minoritetsansvarige vid kommun . Minoritetsspråk inom kommun. användning av statsbidraget kan jämföras med motsvarande fördelning i kommun. I det sistnämnda fallet gäller det stöd till finska och meänkieli i stället för samiska. Utifrån statsbidraget på lades följande förslag på budget enligt Tabell 29. FÖRDELNING AV STATSBIDRAGET I KOMMUN 2003 Jämförelse mellan och visar att lagt merparten av statsbidraget, , på äldreomsorg och förskoleverksamhet, med en övervikt på förskolan. Nästan en tredjedel går till utåtriktad verksamhet som information och kulturändamål. Inom informationsdelen ligger framtagningen av ett minoritetspolitiskt program, där har varit ledande bland kommunerna. Jämfört med lägger bara en marginell del på utbildning.198 Prioriteringen i har följt samma mönster och framåt. Den förre minoritetsanvarige för minoritetsfrågor vid kommun menar att kommunen prioriterat barnomsorgen och äldreomsorgen eftersom det följer prioriteringen i lagens innehåll. I början använde man en hel del medel för att informera i syfte att undanröja missförstånd, men också för att legitimera användningen av finska i myndighetsutövningen: och vad vi ville då, det här första året, var att gå ut och informera så att det inte ifrågasätts. Att det inte ifrågasätts att man kommer och, att nån kommer på finska och begär om en upplysning eller en service, och att man säger då att: Nej, men här finns inte nån som kan finska. Du får hämta nån som kan hjälpa dig eller att du får prata svenska. Eftersom den här lagen var väldigt klar med det: Vill man prata finska i så ska man få göra det när man besöker sin kommun.199 198Haparanda kommun, Kommunstyrelsens arbetsutskott. Förslag till budget för minoritetsspråksmedlen 2003, . Primärmaterialet, Intervju med förre minoritetsansvarige vid kommun . I användes av anslaget till ospecificerad administration, till förskoleverksamhet och till konsultköp. Kommunen har anställt en person som talar samiska. Denne ska även översätta handlingar till samiska ifall behov finns. Samråd med samebyar och sameföreningar sker . Kostnaderna för minoritetsspråksverksamheten är oförändrad.200 Minoritetsspråksansvariga skriver: En svårighet som finns är att samerna till största del pratar enbart svenska och att det samiska språket alltmer glöms bort eftersom få använder det i dagligt tal.201 kommuns fördelning av statsbidrag skiljer sig påtagligt från de föregående kommunerna. I har bara förbrukats av det totala statsbidraget på , se Tabell 30. Det betyder att det kvarstod i fonderade medel. FÖRDELNING AV STATSBIDRAGET I INOM KOMMUN Förskola/barnomsorg/kultur Tolkning/översättn./litteratur I har man betraktat minoritetsspråkslagarna som relaterade till efterfrågan. Eftersom man betraktat efterfrågan på att få använda minoritetsspråk som låg så har man anpassat omsättning efter detta. , minoritetsspråksansvarig i kommunen, hävdar att den största påverkan som minoritetsspråkslagen haft i är den mediala fokuseringen på hur kommunen använder, eller inte använder, de statliga medlen som är avsedda för nationella minoriteter.202 Han menar att tjänstemännen inte kan föregå politikerna i avsaknad av riktlinjer. Därför har man varit avvaktande i beviljning av medel. Den generellt restriktiva användningen av minoritetsmedel i motiveras även Odaterat svar från kommunstyrelsens ordförande i till fråga från i angående fördelning av statsbidrag till nationella minoritetsspråk för . 201Luleå tekniska universitet, CUFS. Brev från kommunsekreteraren i , , till , . Primärmaterialet, Skriftlig information från minoritetsspråksansvarige, informationschef , vid kommun . med att expansion kan medföra stor inflyttning av minoritetsgrupper, vilket gör att medel bör fonderas för att då garantera att lagarna om minoritetsspråk kan efterlevas. Som tidigare nämnts har en dialog förts mellan kommunerna och i om användningen av minoritetsmedlen. Detta tillsammans med mediedebatten har gett fart till minoritetspolitiken i , enligt . kommer en särskild person att anställas för att arbeta fram ett minoritetspolitiskt program. Kostnaden utgör under posten Information i Tabell 30. Den övriga delen under samma post används för att implementera minoritetsspråk i text- och ljudformat på den kommunala hemsidan. I de undersökningar man gjort internt i av antalet minoritetsspråksanvändare har man funnit att den sverigefinska gruppen är den största. Kommunen har därför utvecklat ett samarbete med bl.a. i samhället. Man har även erbjudit kommunanställda språklig förkovran i finska. Däremot har man inte satsat på meänkieli eftersom man ansett att det inte funnits ett sådant engagemang i frågan, som exempelvis i . Inte heller samiska nämns.203 I kommun har samma restriktiva linje praktiserats som i . användes totalt 268 541 av det statliga anslaget till minoritetsspråksverksamhet. Av detta användes till litteratur i utbildningsändamål inom och komvux, till informationsändamål, bl.a. en konsultverksamhet, och till utbildning av äldreomsorgspersonal. Inga minoritetsmedel användes till förskoleverksamhet. Kommunen argumenterar, precis som , att medel fonderats för att möta kommande efterfrågan inom bl.a. äldreomsorgen. Framtagning av ett samepolitiskt handlingsprogram förväntas öka efterfrågan på minoritetsspråksanvändning inom skilda verksamheter.204 De ovanstående exemplen visar på spännvidden i den kommunala tillämpningen av minoritetsspråkslagarna. En osäkerhet verkar ha funnits hos tjänstemännen hur man ska tolka den tvetydighet som finns i förordningen om statsbidragen mellan, å ena sidan strikta insatser för att täcka merkostnaderna som uppkommit på grund av lagen, å andra sidan målsättningen att verka för ett långsiktigt stöd för bevarande och utveckling av minoritetsspråken och minoriteternas kultur. Det har varit upp till de kommunala tjänstemännen att tolka var tyngdpunkten ska ligga. Minoritetspolitiskt program och minoriteternas synlighet Processen med att arbeta fram minoritetspolitiska program kan i sammanhanget betraktas som ett sätt att normera användningen av anslagen. Här har kommunerna kommit olika långt. Ett minoritetspolitiskt program fyller Primärmaterialet, Intervju med minoritetsspråksansvarige vid kommun . Kompletterande svar angående fördelning av statsbidrag. Dnr 004- 03-23. Bland kommunerna har kommit längst, som har antagit ett minoritetspolitiskt program som riktlinje för kommunens arbete med minoritetsfrågor. Även kommuns mångkulturella minoritetsprogram visar en vägriktning för minoritetspolitiken. Inriktningen är där att forma en gemensam plattform för de tre minoriteter som berörs av språklagarna; samer, sverigefinnar och tornedalingar. Utöver att vara en politisk vägledning bidrar även ett minoritetspolitiskt program till att synliggöra minoriteterna och deras språk. En sådan synlighet lyser än så länge med sin frånvaro på de flesta håll. Besök i olika kommuncentrum visar inga synliga bevis i den yttre miljön på att tre minoritetsspråk lever sida vid sida med det svenska språket. Samma sak är det när man kommer in i kommunala förvaltningsbyggnader, se närmare beskrivning av och nedan. 4.4.2 Service och omvårdnad inom ramen för äldreomsorgen Som framgått av tidigare undersökningar är det av stor vikt att äldre människor har möjlighet att uttrycka sig på sitt modersmål.205 Det är också en prioriterad målsättning i minoritetsspråkslagarna. Användningen av medel till äldreomsorgen följer i kommunerna samma generella huvudmönster som inom barnomsorgen. Vissa använder en mer strikt tolkning av lagarna med låg användning av statsanslaget. Andra använder en mer generös tolkning med beviljning av utgifter som i ett längre tidsperspektiv stöder de nationella minoriteternas språk och kultur. I kommun fanns i äldreomsorgen 167 personer. Det fanns ingen verksamhet som bedrevs vare sig helt eller delvis på samiska. Däremot förekom samiska i delar av verksamheten. Det handlar då om arjeplogssamiska och nordsamiska. Ingen ökad efterfrågan beräknades och kommunen ansåg sig klara verksamheten. Inga merkostnader angavs och inte heller att några medel från statsbidraget för minoritetsspråk hade använts inom äldreomsorgen. Kommunen har angett att en särskild informationsutredning pågår för att säkerställa att informationen om möjlighet till äldreomsorg på samiska når ut till medborgarna, likaså att planer finns på att utveckla äldreomsorgen på samiska.206 I kommun bedrevs samisktalande äldreomsorg med möjlighet till särskilt samiskt boende på Luojddo/Loaidu på Kaitumgården i . Verksamheten omfattade då sex platser. Samisktalande personal finns på avdelning och har getts möjlighet till fortbildning i samiska med finansiering av minoritetsspråksanslaget. Verksamheten vid Luojddo/Loaidu 205Socialstyrelsen, Äldreomsorg för finsktalande i (2001). Inkomna enkätsvar från kommunerna i förvaltningsområdena för minoritetsspråk 2003. Om inte annat anges bygger nedanstående beskrivning av äldre- och barnomsorgen på svaren från denna enkät. fanns redan innan minoritetsspråkslagens tillkomst. Informationsmaterial och blanketter som rör äldreomsorgen har översatts till lule- och nordsamiska.207 I kommun fanns i äldreomsorgen 835 personer. De tre minoritetsspråken var integrerade i verksamheten inom alla verksamhetsområden. Med samiska avses här lulesamiska. Det fanns ingen verksamhet som bedrevs enbart på ett minoritetsspråk och användningen av minoritetsspråk beskrevs som att den boende styr språket. Ingen särskild information gick ut till allmänheten om möjlighet till äldreomsorg på minoritetsspråk och information gavs om frågan togs upp av någon. fattade 2003 beslut om att se till att samisktalande personal även skulle finnas på demensboende och ett av sjukhemmen. Behovet från allmänheten ansågs vara täckt och kommunen ansåg sig inte se någon ökad efterfrågan på minoritetsspråken de närmaste åren.208 Ingen del av statsbidraget angavs ha använts till äldreomsorg . I kommun fanns i äldreomsorgen 273 personer i särskilt boende och 370 som har hemtjänst. Försök har gjorts med en samisk dagligstuga på samiska, men på grund av bristande efterfrågan lades verksamheten ned. Det fanns 2003 ingen verksamhet som bedrevs enbart på något av minoritetsspråken. Meänkieli- och finsktalande personal fanns inom samtliga verksamheter. Minoritetsspråken angavs därför förekomma naturligt som en del i verksamheten. Antalet minoritetsspråkstalande personal är störst i de östra kommundelarna. Samtliga informationsblad om de tjänster som socialförvaltningen erbjuder fanns översatta till samiska och finska. Den direkta informationen om möjligheten till minoritetsspråk i äldreomsorgen har mestadels gått ut muntligt. I det mångkulturella handlingsprogrammet som är under utarbetande tas frågan om en ökad efterfrågan på äldreomsorg med minoritetsspråk upp. I kommun erbjöds på alla orter äldreomsorg med meänkieli eller finska som naturligt ingående språk. Det omfattade alla verksamhetsformer. Däremot fanns ingen särskild verksamhet med enbart minoritetsspråk. Verksamheten beskrevs som att språken förekommer naturligt i verksamheten. Omkring 150 personer bodde i särskilt boende och 230 hade hemtjänst. Samtliga orter klarade efterfrågan på minoritetsspråk och ingen utökning förväntades. Information om äldreomsorg på minoritetsspråk har införts i och genom personalen. Merkostnaden beräknades till ca . I kommun talade de flesta boende i äldreomsorg antingen meänkieli eller finska. Andelen boende som enbart behärskade svenska Minoritetsspråk inom kommun. 208Prognosen om att ingen ökad efterfrågan på minoritetsspråk inom äldreomsorgen beräknas verkar ha svängt , se intervju med minoritetsansvarige i avsnittet Användning av statsanslaget till minoritetsspråk ovan. Där förväntas expansion medföra en ökad inflyttning av nationella minoriteter. var i minoritet. Det fanns ingen särskild enhet för enbart minoritetsspråkstalande. Inom äldreboenden fanns 122 boendeplatser och inom ca 200 vårdtagare. Meänkieli eller finska talades inom alla verksamheter i äldreomsorgen. av personalen behärskade 2003 något av dessa språk. I kommun fanns inom äldreomsorgen ca 450 personer. Kommunen har tvåspråkig personal inom hela verksamheten och hela eller delar av verksamheten bedrevs på meänkieli eller finska. Det fanns däremot ingen separat verksamhet på något av minoritetsspråken utan de integrerades i verksamheten. Som riktlinjer angavs den enskilde personens behov och att tvåspråkighet anses som naturligt i verksamheten. Efterfrågan på platser med minoritetsspråk angavs inte vara större än efterfrågan, däremot ökar enligt statistiken antalet äldre, vilket kan tänkas öka efterfrågan på minoritetsspråk. Ökad efterfrågan möts bl.a. genom utbildning av personalen. Efterfrågan på minoritetsspråk anses ha ökat i och med lagstiftningen för minoritetsspråk. Statsbidraget anses som nödvändigt för att kunna fullfölja lagstiftningens krav. 4.4.3 Plats i förskoleverksamhet skickades, på initiativ av minoritetsgrupp, en enkät ut till kommunerna i de två förvaltningsområdena. De svar som levererades visade att efterfrågan på barnomsorg på minoritetsspråket har lösts på lite olika sätt beroende på språkminoritetens traditioner, men också utifrån den geografiska belägenheten. I kommun fanns totalt 70 barn i förskola. Av dem ingick 50 barn i verksamhet som delvis bedrivs på samiska. finns information om möjligheten till barnomsorg på minoritetsspråk inlagd på ansökningsblanketten. Ungefär en tredjedel av statsbidraget används till barnomsorgen. Det används för att ersätta merkostnader för personal och material. I kommun fanns totalt 195 barn i förskola. Av dem gick 27 barn i förskolan som bedrivs helt på samiska. Både lule- och nordsamiska används i verksamheten. Skriftlig information finns på Giella om möjligheten till samisk förskoleverksamhet. Även muntlig information lämnas till föräldrarna, samt genom skolassistenter. Annonser har även lagts in i annonstidningen . Drygt en tredjedel av statsbidraget används inom förskolan. Det används till fortbildning av personalen, översättning av riktlinjer samt inköp av böcker, cd-skivor och annat kulturmaterial. I kommun fanns totalt 705 barn i förskola. Av dem gick 20 barn i den samiska förskolan . Den fanns innan språklagarna trädde i kraft och är alltså ingen nytillkommen verksamhet. Sverigefinnarna är en relativt stor grupp i och det användes finska i kommunens förskolor för omkring 10 barn . Efterfrågan på finskspråkig förskoleverksamhet bedöms som liten. Samiska förekommer på förskolan i 2004/05:RFR3 ETT UTHÅLLIGT SPRÅK och finska på förskolor i och . Meänkieli nämns däremot inte. Information om möjligheten till förskola på minoritetsspråk ges skriftligt i lokalt annonsblad samt på kommunens hemsida inför terminsstart. Dessutom ges information av samordnare och assistenter på respektive skola. Kommunen bedömer sig inte ha haft några direkta merkostnader förutom utbildningsinsatser i finska.209 I kommun fanns totalt 730 barn i förskola. Av dem fanns 139 barn i familjedaghem.