urf · GSA5URF2 · 2005-01-01 00:00:00 — Det är inte möjligt för oss att ta fram exakta siffror på de kostnader som våra förslag kommer att medföra eftersom personuppsättningen i varierar under och mellan mandatperioderna och antalet pensions- och garantitagare förändras. Vi är därför hänvisade till att göra endast en ungefärlig uppskattning av kostnaderna. Ändringsförslagen när det gäller ålderspension med en övergång till 30 i stället för nuvarande 12 intjänandeår för hel riksdagspension innebär naturligtvis att kostnader för ålderspension kommer att minska även om kvalifikations- och åldersgränserna tas bort som föreslagits. Även förslaget att basbeloppsgränserna för pensionsunderlaget i fortsättningen bör beräknas med inkomstbasbeloppet medför en, om än marginell, minskning av kostnaderna. I pensionshänseende föreslår vi också att dagens egenlivränta ändras till ålderspensionsfribrev. Systemet med fribrev kommer att innebära en fördyring. Sammantaget bedömer vi ändå att ändringsförslagen när det gäller ålderspension och ålderspensionsfribrev kommer att minska utgifter. För att närmare belysa kostnaderna för ålderspension och fribrev enligt förslagen har vi gjort en beräkning på nuvarande ledamöter (). Vi har då utgått ifrån att alla skulle avgå 2006. Ledamöterna har delats in i två större grupper; under och . Därefter har de delats in efter tid i ; 4, 8 eller eller . Ledamöterna som ingår i beräkningen kan delas in enligt följande. 2004/05:URF2 14 KONSEKVENSER AV FÖRSLAGEN Tabell 14.1 Ledamöter som ingår i beräkningarna, ålder och antal år i För de ledamöter som inte fyllt är skillnaderna i kostnaderna små mellan nuvarande regler och de föreslagna då fribrevet fastställs. Detta beror på att egenlivräntan enligt nuvarande bestämmelser för ledamöter som avgår från beräknas , liksom fribrevet i vårt förslag. Skillnaderna beror på andra procentsatser och på att inkomstbasbeloppet i stället för det förhöjda prisbasbeloppet används vid beräkningarna enligt de föreslagna reglerna. Skillnaderna framgår av tabellen nedan. Tabell 14.2 Ledamöter som inte fyllt , kostnad Enligt kommitténs förslag skall det fribrev som beslutas då en ledamot under avgår från värdesäkras med prisbasbeloppet fram till dess att det betalas ut. Egenlivräntan däremot värdesäkras med prisbasbeloppet först året innan den betalas ut. I beräkningarna ovan har inte värdesäkringarna beaktats. I praktiken innebär de förslagna reglerna om värdesäkring av fribrevet en fördyring för . För de ledamöter som fyllt och tjänstgjort i innebär förslaget inte några större ekonomiska skillnader eftersom den som inte har tjänstgöringstid enligt nuvarande regler endast har rätt till egenlivränta som beräknas . För de ledamöter som tjänstgjort i i 8, 12 eller fler år blir skillnaderna betydligt större genom att pensionen enligt kommitténs förslag beräknas på 30 riksdagsår i stället för på 12. Till viss del beror skillnaderna på att vid nuvarande beräkningar används det 14 KONSEKVENSER AV FÖRSLAGEN förhöjda prisbasbeloppet, medan inkomstbasbeloppet används vid beräkningen enligt de föreslagna reglerna. Skillnaderna framgår av tabellen nedan. Tabell 14.3 Ledamöter som fyllt , kostnad Räknat på samtliga 349 ledamöter har vi kommit fram till att kostnaden skulle bli ca lägre med det nya systemet förutsatt att samtliga ledamöter avgår 2006. Gör man en sammanfattning av beräkningarna kan man konstatera: För 196 ledamöter som skulle få fribrev i stället för egenlivränta ökar utgifter med . För 60 ledamöter med i minskar utgifterna för ålderspension med . För 44 ledamöter och med i minskar utgifterna för ålderspension med . För 49 ledamöter och med i minskar utgifterna för ålderspension med . Pensionen betalas inte ut förrän riksdagsledamoten uppnått pensionsåldern. Därför kan den ovan beräknade kostnadsskillnaden mellan systemen minska eller växa beroende på hur pensionerna räknas om över tiden. En ytterligare kostnad för det nya systemet uppstår genom att egenlivräntan inte värdesäkras innan den ska betalas ut, medan däremot fribrevet knyts till prisbasbeloppet och värdesäkras . priser beräknas såväl fribrev som egenlivränta kosta ca . Uppräknat årlig inflation kommer fribrevet att ge pensioner på och medan däremot egenlivräntan kommer att ligga kvar på . När det gäller kostnaderna för sjukpension kommer de att bli högre för enligt vårt förslag eftersom sjukpensionens storlek inte längre beräknas med någon tidsfaktor samt en rätt till tillfällig sjukpension införs. Denna fördyring framstår ändå som marginell. De föreslagna bestämmelserna om efterlevandepension innebär att pensionen blir högre den betalas ut men begränsad i tiden jämfört med nuvarande regler om efterlevandepension och kompletterande efterlevandepension. Detta torde minska kostnaderna för . Förslaget om att inkomstgarantin skall beräknas på endast grundarvodet och att en jämkningsmöjlighet införs innebär även det minskade kostnader för . Den administrativa hantering som kan uppstå för riksdagsförvaltningen till följd av jämkningsregeln kan knappast beräknas bli av sådan omfattning att det finns skäl att från kostnadssynpunkt särskilt beakta detta. 14 KONSEKVENSER AV FÖRSLAGEN Förslaget att öka ersättningen för logi får inga administrativa kostnadseffekter men innebär en ökad kostnad för . Följderna av att kostnadsersättningen slopas blir avgörande av den föreslagna arvodeshöjningen och framtida kostnader för mobiltelefon och porto. Övriga smärre redaktionella och formella ändringsförslag är enligt vår uppfattning inte av sådan art att någon särskild redovisning är påkallad i detta sammanhang. De löpande utgifterna för dagens pensionssystem för riksdagsledamöter finansieras via statsmedel genom budgetanslag. arbetar med att skapa en databas för ledamöternas ålderspensioner m.m. I linje med detta borde rutinerna för finansieringen av pensionskostnaderna ses över så att man skapade ett system med pensionsavsättningar motsvarande de pensionskostnader som uppstår . Därmed åstadkommer man också en överblick över den utestående pensionsskulden. Enligt vår bedömning innebär förslagen en viss ökning av den administrativa hanteringen. Förslagen i pensionshänseende med enhetligare förmånsnivåer och tillämpning av samma basbelopp kommer att leda till en mer likformig hantering för riksdagsförvaltningen. 15.1 Förslaget till lag om ekonomiska villkor för ledamöter Enligt nuvarande ordning tillämpas bestämmelserna om pensioner och inkomstgaranti i företrädarlagen på de ledamöter som varit både riksdagsledamöter och ledamöter i , oavsett om avgången sker från eller . Enligt förslaget skall bestämmelserna i lagen (2006:000) om arvoden m.m. till ledamöter i tillämpas på den ledamot som lämnar , även om han eller hon har varit också riksdagsledamot. På motsvarande sätt skall bestämmelserna i lagen (2006:000) om ekonomiska villkor för ledamöter gälla för de ledamöter som avgår från , även om de tidigare varit Europaparlamentariker. Det innebär att reglerna i den lag gäller där ledamoten senast innehade sitt uppdrag. I sak är det ingen ändring eftersom regelverken om egenpensionsförmåner, efterlevandepension och inkomstgaranti i de båda lagarna motsvarar varandra. Den nya lagen som reglerar riksdagsledamöternas ekonomiska villkor motsvarar i stora delar lag. För en mer utförlig kommentar till de bestämmelser som inte ändrats i sak hänvisas till förarbetena huvudsakligen i försl. 1993/94:RFK4, bet. 1993/94:KU43, rskr. I flera paragrafer har vi gjort endast språkliga förändringar. Därutöver har vissa redaktionella ändringar gjorts. I övrigt hänvisar vi till våra överväganden eller till andra förarbeten. 1 § En riksdagsledamot har rätt till förmåner enligt denna lag. Om ledamoten har beviljats ledighet under minst en månad i följd, lämnas förmånerna endast om skälet är offentligt uppdrag, sjukdom eller annat förhållande som omfattas av bestämmelserna om rätt till ledighet för arbetstagare hos . Förmånerna lämnas inte för den tid då en ledamot är statsråd eller statssekreterare. För en ersättare gäller samma bestämmelser som för en ledamot, om inte annat sägs i denna lag. Bestämmelsen anger lagens tillämpningsområde och om förmånerna lämnas när en ledamot är ledig längre än en månad. Rätten att erhålla förmånerna vid militärtjänstgöring har tagits bort eftersom ledamoten får ersättning enligt lagen (1994:809) om totalförsvarsplikt och förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga (jfr nu gällande 1 kap. 1 §). Det tidigare fjärde stycket i paragrafen som reglerade när någon är ledamot i och har tagits bort. 2004/05:URF2 15 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR re vara ledamot i ett nationellt parlament och . Se vidare avsnitt 13. 2 § Bestämmelserna i 36 kap. och 13 kap. tillämpas från och med den dag då ledamoten tar plats i till och efter det att uppdraget att vara ledamot upphör. En ledamot har inte rätt till sådan ersättning för den tid då arvode på grund av uppdrag i betalas ut. För den som ersätter en annan ledamot än talmannen eller ett statsråd eller en statssekreterare tillämpas 36 kap. och 13 kap. endast för den tid som ersättaren enligt bevis från skall fullgöra uppdraget. Om uppdraget upphör tidigare tillämpas 36 kap. och 13 kap. till och efter den dag uppdraget upphör, dock längst till och med den dag som anges i beviset. Bestämmelsen talar om förmånerna skall utgå och motsvarar nu gällande 1 kap. 2 §. I första stycket regleras förhållandena för ledamöter och ersättare för talmannen, ett statsråd eller en statssekreterare. I andra stycket regleras förhållandena för s.k. korttidsersättare. I första stycket sista meningen har vi infört ett undantag från rätten till ersättning efter det att man lämnar . En ledamot som lämnar för att bli Europaparlamentariker skall inte ha rätt till någon ersättning när arvode för det nya uppdraget betalas. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 1998/99:RFK2, bet. KU1, rskr. 3 § får kompensera en ersättare för förlorad semester för den del av tjänstgöringen i som understiger . Bestämmelsen är ny och innebär att en ersättare under vissa förutsättningar kan få ersättning för förlorad semester. Se vidare avsnitt 10.2. 4 § Med offentligt uppdrag avses i denna lag annat offentligt uppdrag än tjänst. I bestämmelsen förklaras vad som menas med offentligt uppdrag. Bestämmelsen motsvarar nu gällande 1 kap. 4 §. 5 § Med avses i denna lag . Kan vid beräkning av antalet inte tillgodoräknas som helt år skall, om uppgår till minst , tiden anses som . I bestämmelsen redogörs för vad som i lagen menas med helt år. Bestämmelsen motsvarar nu gällande 1 kap. 3 §. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 1995/96:RFK5, bet. KU27, rskr. 6 § får meddela tillämpningsföreskrifter till denna lag. I betämmelsen ges riksdagsförvaltningen rätt att meddela tillämpningsföreskrifter till lagen. publiceras i författningssamling (RFS). 15 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 2004/05:URF2 1 § Talmannen får ett arvode som motsvarar arvodet till statsministern. Bestämmelsen anger vilket arvode talmannen skall ha och motsvarar nu gällande 2 kap. 1 §. 2 § Talmannen får egenpensionsförmåner enligt bestämmelserna i detta kapitel och 7-10 kap. i denna lag. Den tid talmannen haft sitt uppdrag jämställs med tid som ledamot. Här regleras rätten till egenpensionsförmåner för talmannen samt hur talmanstiden skall beaktas när förmånerna beräknas. Bestämmelsen motsvaras av nu gällande 2 kap. 3 § andra stycket. Rätten till s.k. talmanspension har tagits bort. Se avsnitten 4.6 och 7. 3 § Arvodet till talmannen utgör pensionsgrundande arvode för den tid talmansuppdraget innehafts. Bestämmelsen talar om att talmansarvodet är pensionsgrundande och motsvaras av nu gällande 2 kap. 4 §. 4 § Arvodet till talmannen vid avgångstillfället utgör underlag för inkomstgarantin. Här anges hur underlaget för inkomstgarantin för talmannens del beräknas. Bestämmelsen motsvaras av nu gällande 2 kap. 5 §. 5 § Talmannen har inte rätt att uppbära statlig egenpensionsförmån för tid då talmansarvode eller avgångsersättning på grund av uppdrag som statsråd betalas ut. Enligt bestämmelsen får talmannen inte uppbära någon statlig egenpensionsförmån med vissa andra ersättningar. Bestämmelsen motsvaras av den nu gällande 2 kap. 11 §. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 1996/97:RFK2. 1997/98:KU6, rskr. 6 § Efterlevandepensionsförmåner betalas till efterlevande till talmannen enligt vad som gäller för efterlevande till annan ledamot enligt 11 kap. denna lag. Bestämmelsen innehåller förmånsregler för efterlevande till talmannen och motsvaras av nu gällande 2 kap. 6 § andra stycket. 7 § Övriga bestämmelser i denna lag gäller även talmannen, om inte något annat framgår av sammanhanget. Enligt bestämmelsen är lagens övriga bestämmelser tillämpliga på talmannen. Bestämmelsen motsvaras i stort av den nu gällande 2 kap. 7 §. 2004/05:URF2 15 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR Kapitlet har inte ändrats i sak. 1 § Ledamotsarvode betalas med ett belopp som fastställer. Bestämmelsen anger hur ledamotsarvodet fastställs och överensstämmer med nu gällande 3 kap. 1 §. 2 § Tilläggsarvode betalas 1.till vice talman av ledamotsarvodet, 2.till ordförande i utskott av ledamotsarvodet, och 3.till vice ordförande i utskott av ledamotsarvodet. Bestämmelsen anger omfattningen av tilläggsarvodena och överensstämmer med nu gällande 3 kap. 2 §. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 1995/96:RFK3, bet. KU14, rskr. 3 § Ledamotsarvode och tilläggsarvode anses som inkomst av anställning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension och lagen (1991:1047) om sjuklön. En ledamot anses i detta sammanhang som en arbetstagare. Enligt bestämmelsen skall riksdagsarvodena i vissa avseenden anses som inkomst av anställning. Bestämmelsen överensstämmer i sak med nu gällande 3 kap. 3 §. 4 § Om en ledamot är ledig från sitt uppdrag på grund av sjukdom, skall avdrag göras från arvodet och tilläggsarvodet i enlighet med de bestämmelser om sjukavdrag som gäller för arbetstagare hos . Avdraget skall dock beräknas på grundval av arvodet och tilläggsarvodet delat med antalet kalenderdagar . Om en ledamot får föräldrapenning eller tillfällig föräldrapenning och får arvode och tilläggsarvode skall arvodet och tilläggsarvodet minskas i enlighet med de bestämmelser som gäller för arbetstagare hos . Bestämmelsen anger vilka avdrag som skall göras på ledamotsarvodet när en ledamot är sjuk eller får föräldrapenning och överensstämmer med nu gällande 3 kap. 4 §. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 1998/99:RFK2, bet. KU1, rskr. Bestämmelserna om resekostnadsersättning reformerades genom en lagändring som trädde i kraft efter förslag från en parlamentarisk beredningsgrupp (försl. 1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr 187). Härefter har vissa justeringar gjorts i bestämmelserna som trädde i kraft (försl. 2000/01:RS3, bet. KU25, rskr. 15 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 2004/05:URF2 1 § Med tjänsteresa avses en resa som en ledamot gör som ett led i utövandet av sitt uppdrag som riksdagsledamot. Ledamotens bostad på hemorten betraktas då som tjänsteställe. Bestämmelsen anger vad som är att anse som en tjänsteresa samt att ledamotens bostad på hemorten är att betrakta som tjänsteställe. Bestämmelsen överensstämmer med nu gällande 4 kap. 1 §. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr. 2 § En ledamot har rätt till ersättning för kostnader för tjänsteresor med belopp motsvarande den faktiska kostnaden. Kostnader för tjänsteresa med egen bil ersätts med de belopp som gäller för arbetstagare hos . Bestämmelsen reglerar vilka kostnader som ersätts i samband med en tjänsteresa. Bestämmelsen överensstämmer med nu gällande 4 kap. 2 §. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 2000/01:RS3, bet. KU25, rskr. 3 § Ledamoten skall efter avslutad tjänsteresa lämna en reseräkning till riksdagsförvaltningen , dock senast efter det att resan eller förrättningen avslutades. Av bestämmelsen framgår att en reseräkning skall lämnas till riksdagsförvaltningen efter avslutad tjänsteresa. Bestämmelsen överensstämmer med nu gällande 4 kap. 2 a §. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 2000/01:RS3, bet. KU25, rskr. 4 § Ledamoten beslutar själv om inrikes tjänsteresor och om lämpligt färdmedel med hänsyn tagen till kostnads- och tidsaspekter. meddelar närmare föreskrifter om användning av sådana färdmedel och resetjänster som riksdagsförvaltningen och en leverantör har träffat särskilt avtal om. Riksdagsstyrelsen eller den som riksdagsstyrelsen bestämmer fattar beslut om en riksdagsledamots utrikes tjänsteresa. Regler för utrikes tjänsteresa för utskott eller företrädare för utskott finns i riksdagsordningen samt för utrikes tjänsteresa på uppdrag av partigrupp i i lagen (1999:1209) om stöd till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i . Bestämmelsen reglerar vem som beslutar om en ledamots inrikes och utrikes tjänsteresor. I sak överensstämmer bestämmelsen med nu gällande 4 kap. 3 §. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 2000/01:RS3, bet. KU25, rskr. 5 kap. Traktamente m.m. Genom en lagändring som trädde i kraft infördes ett nytt traktamentssystem efter förslag från en parlamentarisk beredningsgrupp (försl. 1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr 187). Härefter har vissa justeringar gjorts i bestämmelserna som trädde i kraft (försl. 2000/01:RS3, bet. KU25, rskr. gällande bestämmelser i kapitlet har delats upp i flera paragrafer. 2004/05:URF2 15 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 1 § En ledamot har rätt till traktamente enligt 25 §§ om förutsättningarna för avdrag för ökade levnadskostnader är uppfyllda enligt 12 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229). Av bestämmelsen framgår att en ledamot har rätt till traktamente om förutsättningarna för ökade levnadsomkostnader är uppfyllda enligt 12 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229). Paragrafen överensstämmer med nu gällande 5 kap. 1 § första stycket. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 2000/01:RS3, bet. KU25, rskr. 2 § Dagtraktamente vid flerdygnsförrättning i betalas för varje hel dag som tagits i anspråk för förrättningen med ett belopp som motsvarar en etthundratjugondel av prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring avrundat till närmaste tiotal kronor. Har förrättning påbörjats eller senare avresedagen eller avslutats eller tidigare hemresedagen betalas halvt dagtraktamente. Har en ledamot fått en fri måltid under en tjänsteresa, skall traktamentet minskas med särskilt fastställt belopp, om inte måltiden obligatoriskt ingår i priset för transporten på allmänna transportmedel. Bestämmelsen reglerar dagtraktamente vid flerdygnsförrättning. I sak överensstämmer bestämmelsen med nu gällande 5 kap. 1 § andra stycket. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 2000/01:RS3, bet. KU25, rskr. 3 § Ersättning för logikostnad i (nattraktamente) betalas med belopp motsvarande visad kostnad upp till ett högsta belopp som riksdagsförvaltningen bestämmer. Vid särskild tjänsteförrättning i mer än från bostaden betalas dock ersättning för faktisk logikostnad som föranleds av förrättningen. Någon ersättning betalas dock inte vid sådan särskild förrättning som äger rum inom från om ersättning för logi betalas för annan bostad belägen inom denna 50-kilometersgräns. Oavsett vad som sägs i första och andra styckena betalas ersättning för faktisk logikostnad vid konferens med utskott, delegation, kommitté eller liknande inom samt vid konferens med partigrupp i . Bestämmelsen innehåller regler om rätt till ersättning för logikostnad i , s.k. nattraktamente. Den reglerar också ersättning för den faktiska logikostnaden vid särskild tjänsteförrättning. Här är endast bostaden utgångspunkt för 50-kilometersgränsen för den som inte får ersättning för logi i . Detta är en anpassning till det förhållandet att bostaden är tjänsteställe och att dubbla traktamenten inte bör kunna utgå. (Jfr nu gällande 5 kap. 1 § fjärde stycket.) Se avsnitten 9.2 , 9.3.2 och 9.3.3. 4 § Den som inte har haft några utgifter för logi eller inte styrker logikostnader får ersättning för hel natt med hälften av maximibeloppet enligt 12 kap. 15 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR 2004/05:URF2 11 § inkomstskattelagen (1999:1229). Sådan ersättning betalas inte när resenären tillbringat på tåg, fartyg eller flygplan och inte heller då fri logi tillhandahållits av en myndighet, ett trafikföretag eller motsvarande. Enligt bestämmelsen får en ledamot en schablonersättning om han eller hon inte haft några utgifter för logi eller inte kan styrka logikostnaderna. Bestämmelsen överensstämmer med nu gällande 5 kap. 1 § femte stycket. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 2000/01:RS3, bet. KU25, rskr. 5 § Vid förrättning utomlands betalas ersättning för ökade levnadskostnader enligt de villkor och med de belopp som gäller för arbetstagare hos . Bestämmelsen reglerar ersättning vid förrättning utomlands och överensstämmer med nu gällande 5 kap. 1 § sjätte stycket. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr. 6 § En ledamot som uppfyller förutsättningarna i 1 § för rätt till traktamente, utom när det gäller kravet på övernattning på förrättningsorten, har rätt till förrättningstillägg vid endagsförrättningar i mer än från bostaden, om förrättningen varar . Förrättningstillägg betalas med ett belopp som motsvarar en tvåhundrasjuttiofemtedel av prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring avrundat till närmaste tiotal kronor. Bestämmelsen reglerar rätten till förrättningstillägg vid endagarsförrättningar i . Bestämmelsen överensstämmer med nu gällande 5 kap. 2 § första stycket. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr. 7 § Har en ledamot fått en fri måltid under en tjänsteresa, skall förrättningstillägget minskas med särskilt fastställt belopp, om inte måltiden obligatoriskt ingår i priset för transporten på allmänna transportmedel. Enligt bestämmelsen skall förrättningstillägget minskas i vissa fall om en fri måltid ingått i tjänsteresan. Bestämmelsen överensstämmer i sak med nu gällande 5 kap. 2 § andra stycket. Med fastställt belopp avses de av fastställda beloppen. I övrigt hänvisas till förarbetena (försl. 1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr. Ersättning för logikostnad i vissa fall till ersättare 8 § Om en ersättare, som inte har kunnat få bostad i hus, har högre logikostnader än det högsta belopp som betalas enligt 3 §, får riksdagsförvaltningen betala högre ersättning bara om det finns särskilda skäl. Enligt bestämmelsen kan en ersättare i vissa fall få en högre ersättning för logikostnad än den som annars högst gäller enligt 3 §. 2004/05:URF2 15 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR ensstämmer med nu gällande 5 kap. 3 §. Såsom särskilda skäl har enligt förarbetena ansetts vara när t.ex. uppdraget avser en så begränsad tid att ersättaren inte har möjlighet att ordna sitt boende utan avsevärda merkostnader utöver den ersättning som lämnas för övernattningsbostad i . (Se vidare försl. 1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr. Ersättning för logikostnad vid ledighet 9 § Efter ledighet i betalas inte någon ersättning för logikostnad om det inte finns särskilda skäl. Enligt betämmelsen får en ledamot normalt ingen ersättning för logikostnad om han eller hon har varit ledig mer än sammanhängande . Bestämmelsen överensstämmer med nu gällande 5 kap. 4 §. Eftersom det kan finnas skäl för någon att behålla en bostad under en längre ledighet bör det, enligt vad som anförts i förarbetena, finnas utrymme att ändå betala ut sådan ersättning för övernattningsbostad i . Särskilda skäl för rätt till sådan logiersättning kan vara att den tid som ledigheten varar inte väsentligen överstiger den angivna . (Se vidare försl. 1995/96:RFK4, bet. KU26, rskr. Ersättning för bostad på folkbokföringsorten i vissa fall 10 § Om det finns synnerliga skäl får riksdagsförvaltningen, efter ansökan av ledamot, betala ersättning för kostnad som är förenad med den bostad där ledamoten är folkbokförd men där nattraktamente inte betalas för denna eller någon annan egen bostad.