urf · GSA5URF2 · 2005-01-01 00:00:00 — Om ledamoten avgått med ålderspension efter fyllda betalas efterlevandepension längst räknat från avgången. Beräkningsgrunden för efterlevandepension utgör för en efterlevande ett belopp motsvarande 1,2 prisbasbelopp och för varje berättigad därutöver ett belopp motsvarande 0,5 prisbasbelopp. Efterlevandepension betalas till en efterlevande med 1,2 prisbasbelopp. Till make och barn betalas pensionen med ett prisbasbelopp till maken och resterande pension i lika delar till barnen samt till mer än ett barn i lika delar till dem (5 och 6 §§). Kompletterande efterlevandepension från betalas under samma förutsättningar och till samma personkrets som efterlevandepension från . Pensionen till efterlevande make eller sambo betalas bara ut om äktenskapet eller samboförhållandet ingåtts senast den dag ledamoten fyllt (12 kap. 1 och 2 §§). Kompletterande efterlevandepension beräknas med tidsfaktorn tolv och med utgångspunkt i ett normalbelopp som grundar sig på underlaget för egenpensionsförmånerna (4 och 5 §§). Sådan pension betalas ut livsvarigt eller tills den efterlevande gifter om sig (6 §). Efterlevandepension enligt PA 03 utges till en efterlevande make eller registrerad partner som stadigvarande sammanbodde med arbetstagaren vid dennes död. Detsamma gäller även den som stadigvarande sammanbodde med ogift arbetstagare vid dennes död och som varit gift med eller registrerad partner eller har eller har haft eller vid dödsfallet väntade barn med arbetstagaren (27 §). Efterlevandepension till efterlevande make utges fr.o.m. månaden efter dödsfallet, dock längst till utgången av den månad då arbetstagaren (eller pensionären) skulle ha fyllt (28 §). Efterlevandepension till make utges enligt 28 § med ett belopp motsvarande 1,2 prisbasbelopp. Därtill utges ett belopp uttryckt i % av den del av pensionsunderlaget för förmånsbestämd ålderspension som överstiger 7,5 gånger inkomstbasbeloppet enligt följande. Mellan 7,5 och 20 inkomstbasbelopp uppgår andelen till för år 1 och för år 26. Andelen för pensionsunderlag som uppgår till 20 inkomstbasbelopp men inte 30 är för år 1 och för år 26. Procentberäkningen framgår av tabellerna nedan. Tabell 6.1 Efterlevandepension till make enligt PA 03 Mellan 7,5 och 20 inkomstbasbelopp Mellan 20 och 30 inkomstbasbelopp Om det inte finns någon efterlevande make tillfaller beloppen arvsberättigat barn till den månad barnet fyllt , dvs. såväl beloppet motsvarande 1,2 prisbasbelopp som beloppet som räknas fram med procentsatserna ovan. Belopp som är gemensamt för flera barn delas lika mellan dem. Efterlevandepension utges till arvsberättigat barn (29 §). Med arvsberättigat barn jämställs barn som har mottagits i adoptionssyfte. Efterlevandepension utges t.o.m. den månad barnet fyllt upp till 7,5 inkomstbasbelopp av pensionsunderlaget, mellan 7,5 och 20 inkomstbasbelopp och mellan 20 och 30 inkomstbasbelopp, Tabell 6.2 Efterlevandepension till barn enligt PA 03 7,520,0 20,030,0 Förändringar i reglerna om förmåner för efterlevande har i det allmänna systemet inneburit att förmånerna har gjorts mer tidsbegränsade och behovsinriktade än tidigare regler, t.ex. pension till efterlevande make (jfr prop. 1999/2000:91, bet. 1999/2000:SfU13, rskr. Motsvarande förändringar har gjorts i PA 03 vad gäller ekonomiskt stöd till efterlevande make. Vi menar att sådana förändringar även bör göras för ledamöternas efterlevande. Vi föreslår regler för efterlevandepension som motsvarar dem enligt PA 03. Efterlevandepension till make bör således utgå med ett högre belopp och med något lägre belopp . Utbetalningstiden för efterlevande barn bör vara lika som i PA 03, dvs. t.o.m. den månad som barnet fyller . De nya beräkningsgrunderna för efterlevandepension till barn innebär således förbättringar för den avlidnes barn. Följden av vårt förslag är att kompletterande efterlevandepension upphör som särskild förmån. Den ledamot som avgått när äldre bestämmelser gällde och som blir ledamot på nytt efter det att de nya bestämmelserna om efterlevandepension trätt i kraft, har dock kvar rätten till den intjänade kompletterande efterlevandepensionen. Närmare föreskrifter om detta kan meddelas i en tillämpningsföreskrift. Vi föreslår också att registrerad partner skall ingå i den personkrets som kan erhålla efterlevandepension samt att rätten till efterlevandepension inte skall upphöra när den efterlevande maken eller makan ingår nytt äktenskap. Kommitténs förslag i korthet Inkomstgarantin skall i huvudsak förbli som den är utformad . En portalparagraf och en jämkningsregel skall dock införas för att minska riskerna för missbruk av garantin när någon dömts för brott av allvarligare slag eller när någon förvärvsarbetar åt annan utan att uppbära ersättning för detta. Jämkningsregeln skall även kunna tillämpas i fall där någon handlar på ett sätt som uppenbarligen bryter mot syftet med inkomstgarantin. Inkomstgarantin skall endast beräknas på grundval av ledamotsarvodet. Kravet i eller i för att få rätt till varaktig inkomstgaranti skall ändras till en sammanlagd tid . I förslaget finns också en bestämmelse om när en ledamotsgaranti skall samordnas med avgångsersättningar för andra förtroendeuppdrag och chefsanställningar. Slutligen föreslås att även inkomster i form av kontanta förmåner som inte är pensionsgrundande samordnas med inkomstgarantin. Den särskilda talmanspensionen skall slopas, vilket innebär att samma regler om inkomstgaranti skall gälla för talmannen som för övriga ledamöter. Enligt bestämmelserna ersättningsstadga hade en avgången ledamot som fyllt och som tjänstgjort i rätt till visstidspension. Hel visstidspension betalades till den som innehaft sitt mandat och utgjorde av det gällande ledamotsarvodet, exklusive eventuella fasta tillägg. Pensionen reducerades efter en given skala till halva beloppet för den som varit ledamot . Visstidspensionen betalades ut t.o.m månaden innan ledamoten fyllde . Den som inte var berättigad till visstidspension men som tjänstgjort hade rätt till avgångsersättning. Ersättningen var sex månadsarvoden för den som varit ledamot i tre men inte och i övriga fall tolv månadsarvoden. Avgångsersättningen samordnades inte med andra inkomster. Det gjorde inte heller visstidspensionen i normalfallet. Det förekom dock, och förekommer fortfarande i en del fall, att visstidspensionen samordnas med inkomst från statlig anställning på så sätt att inkomsten reducerades med pensionsbeloppet (2 kap. 7 § Allmänt löne- och förmånsavtal, ALFA, [cirkulär 2002:A5]). Den statliga inkomstens bruttobelopp var, och är, emellertid pensionsgrundande. En ersättare jämställdes med en ledamot vid tillämpningen av bestämmelserna om visstidspension och avgångsersättning. 2004/05:URF2 7 INKOMSTGARANTI Det gamla systemet med visstidspension och avgångsersättning ersattes av inkomstgaranti när lagen (1988:589) om ersättning m.m. till ledamöter (ersättningslag) trädde i kraft . De som var ledamöter när ersättningslag trädde i kraft och vid avgången fyllt hade enligt övergångsbestämmelserna rätt att välja visstidspension. Den som valde denna ersättningsform kunde inte senare byta system. Några som är ledamöter har fortfarande denna möjlighet. uttalade i det förslag som föregick ersättningslagen att de motiv som anfördes vid införandet av bestämmelserna om visstidspension och avgångsersättning fortfarande hade bärkraft. Förvaltningsstyrelsen framhöll att uppdraget som riksdagsledamot var behäftat med osäkerhet och att det var rimligt att de som tog på sig ett sådant viktigt samhällsuppdrag fick en trygghet i händelse av att de av det ena eller andra skälet lämnade uppdraget. Ett system som gav ett rimligt mått av trygghet var enligt förvaltningsstyrelsen viktigt bl.a. av rekryteringsskäl och med hänsyn till behovet för ett parti att förändra personuppsättningen i . Av förvaltningsstyrelsens överväganden framgick också bl.a. att ett av flera syften med inkomstgarantin var att förbättra tryggheten för personer (förs. 1987/88:13). ansåg i det av godkända betänkandet att de skäl som förvaltningsstyrelsen anfört för att det dåvarande systemet med visstidspension och avgångsersättning skulle upphöra och ersättas av ett system med inkomstgaranti var väl grundade. Genom det nya systemet ansåg utskottet att tryggheten ökade väsentligt för ledamöter som tjänstgjort i men som när uppdraget upphör inte fyllt . Förslaget innebar också en anpassning till de regler som gällde för statsråd och verkschefer m.fl. och förtroendevalda i kommuner och landsting (bet. 1987/88:KU42, rskr. ersättningslag ersattes av lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (ersättningslagen). Reglerna om inkomstgaranti finns i lagens 13 kapitel. Där sägs i 1 § att en riksdagsledamot som lämnar sitt uppdrag sammanhängande tid i och som inte fyllt är berättigad till inkomstgaranti. För den som varit riksdagsledamot men än sex hela sammanhängande år gäller inkomstgarantin . Uppgår tiden i till mer än sex sammanhängande år gäller inkomstgarantin om riksdagsledamoten inte uppnått . Har ledamoten fyllt 40 men inte gäller inkomstgarantin . Om ledamoten tjänstgjort mer än sex sammanhängande år i och uppnått vid avgången gäller garantin till ingången av den månad då han eller hon fyller eller den tidigare tidpunkt då den f.d. ledamoten avlider. 7 INKOMSTGARANTI 2004/05:URF2 För ledamöter i gäller i stället bestämmelserna i 9 kap. i lagen (1996:304) om arvode m.m. till företrädare i (företrädarlagen). Enligt 3 § har en företrädare som lämnar sammanhängande tid i rätt till inkomstgaranti. Sådan rätt har också den som har varit både företrädare och riksdagsledamot och som lämnar eller efter sammanlagt sammanhängande tid i och . För att erhålla garanti krävs vidare en sammanlagd sammanhängande tid av minst sex i och i . Det sagda innebär i korthet att en ledamot som lämnar sammanhängande tid kan beviljas inkomstgaranti. Varaktigheten av garantin är beroende av ledamotens tid i och ålder vid avgången. För att nå kravet kan man inte räkna ihop från varandra fristående perioder. För en ledamot som går från till eller tvärtom innebär detta att han eller hon måste gå direkt utan uppehåll. En annan sak är att samtliga riksdagsår, utan att de är sammanhängande, kan medräknas vid bedömningen av hur stor inkomstgarantin skall bli. Vi redogör för det nedan. Övriga regler om inkomstgaranti är lika för riksdagsledamöter och ledamöter i . I fortsättningen beskrivs de regler som gäller för riksdagsledamöter enligt ersättningslagen eftersom samma bestämmelser finns i motsvarande paragrafer i företrädarlagen. I de fall paragrafhänvisningarna skiljer sig anges detta särskilt. Inkomstgaranti utgår med ett månadsbelopp som beräknas på ett s.k. garantiunderlag. I garantiunderlaget ingår enligt 7 § ledamotsarvodet, tilläggsarvodet och vissa fasta arvoden enligt lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Underlaget för garantin utgörs i princip av ledamotsarvodet vid avgångstillfället. Första året erhåller alla av garantiunderlaget (fr.o.m. nov. 2004 är det före avdrag för andra inkomster). Storleken på garantin är efter det första garantiåret relaterad till ledamotens tid i . Underlaget för beräkningen av garantibeloppet på årsbasis uppgår till högst 30 förhöjda prisbasbelopp (FPBB). Garantin beräknas efter olika procentsatser för den del av underlaget som uppgår till högst 1,67 förhöjda prisbasbelopp och för den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 förhöjda prisbasbelopp . Eftersom inkomstgarantin beräknas sker en avtrappning vid 1,67 (20/12) förhöjda prisbasbelopp (för ) och taket för beräkningsunderlaget för en månad är 2,5 (30/12) förhöjda prisbasbelopp (för ). 2004/05:URF2 7 INKOMSTGARANTI Tabell 7.1 Garantins storlek 1,672,5 FPBB För en ledamot med minst 12 riksdagsår betalas inkomstgaranti med 66 respektive av garantiunderlaget, med minst 11 riksdagsår 60,5 respektive av underlaget, med minst 10 riksdagsår 55 respektive av underlaget, med minst 9 riksdagsår 49,5 respektive av underlaget, med minst 8 riksdagsår 44 respektive av underlaget, med minst 7 riksdagsår 38,5 respektive av underlaget och med minst 6 riksdagsår 33 respektive av underlaget. Hel inkomstgaranti betalas alltså ut till den som varit ledamot och är 66 respektive av garantiunderlaget. är dock garantin, som redogjorts för ovan, alltid 80 respektive av garantiunderlaget (8 §). Inkomstgarantin minskas med inkomster av anställning m.m. om inkomsterna överstiger ett prisbasbelopp (). Sådana inkomster är pensionsgrundande förvärvsinkomster, pension och livränta. Sjuk- och aktivitetsersättning minskar också garantin. Kapitalinkomster påverkar dock inte garantibeloppets storlek. Minskningen skall ske med samma procentandel som bestämmer storleken av garantiunderlaget (9 och 11 §§). Detta innebär att t.ex. en ledamot som lämnar efter två mandatperioder () har rätt till en inkomstgaranti som efter avgången är av grundarvodet vid avgången. Alla inkomster som reducerar inkomstgarantin gör det av inkomsternas omfattning. jämställs inkomstgarantin med inkomst av anställning och är därmed ålderspensionsgrundande i det allmänna pensionssystemet. Utbetalningarna åren därefter är att anse som pension (3 § sista stycket). kan enligt dispensregeln i 5 § vid särskilda skäl förlänga den tid under vilken garantin gäller med högst eller medge att även tjänstgöringstid som inte är sammanhängande får tillgodoräknas. Garantibeloppet kan eventuellt sättas ned under den förlängda garantitiden. Ett efterlevandeskydd betalas till arvsberättigade barn som inte fyllt . Efterlevande make till f.d. ledamot som vid sin död var berättigad till en 7 INKOMSTGARANTI 2004/05:URF2 tvåårig respektive femårig inkomstgaranti kan efter särskild prövning erhålla ett efterlevandeskydd (13 och 14 §§ ). gör då en skälighetsprövning av den efterlevande makens försörjningssituation. För efterlevande till en f.d. ledamot som hade varaktig inkomstgaranti gäller de generella reglerna om efterlevandeförmåner (11 kap. 1 § och 12 kap. 1 § ersättningslagen resp. 7 kap. 1 § och 8 kap. 1 § företrädarlagen). I det fallet görs ingen särskild prövning. 7.1.2 Pensionssystem för statsråd m.fl. och kommunalt förtroendevalda beslutar om arvode och om avgångsersättning till statsråd enligt lagen (1993:1427) med instruktion för . Generaldirektörer, landshövdingar och vissa andra särskilt uppräknade myndighetschefer, som anställs genom beslut av regeringen med tidsbegränsade anställningar (nedan chefsanställda), omfattas inte av de trygghetsregler som gäller för andra arbetstagare hos staten. För dem finns särskilda regler i förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. Förordningen trädde i kraft men tillämpas fr.o.m . Statsråd får avgångsersättning när de avgår från sin befattning. Ersättningen motsvarar statsrådsarvodet och minskas med andra inkomster. Vid särskilda skäl kan ersättningen betalas eller begränsas i tiden. Avgångsersättningen är pensionsgrundande för den allmänna pensionen. En chefsanställd som anställning inte erbjuds fortsatt anställning och inte blir berättigad till inkomstgaranti har rätt till avgångsvederlag . Vederlaget motsvarar lönen och minskas med andra inkomster. Vid särskilda skäl kan regeringen besluta om andra villkor. Statsrådens regler för inkomstgaranti överensstämmer i stort sett med reglerna för chefsanställda. För rätt till inkomstgaranti måste ett statsråd innehaft sitt uppdrag i minst sammanlagt eller varit statsråd och haft en eller flera chefsanställningar eller tjänst som statssekreterare under sammanlagt i oavbruten följd. Här finns ingen åldersgräns. För chefsanställda gäller däremot att man måste ha fyllt och varit chefsanställd i oavbruten följd eller ha fyllt och varit chefsanställd i oavbruten följd och inte får förlängt förordnande. Om särskilda skäl föreligger kan regeringen besluta om inkomstgaranti trots att dessa villkor inte är uppfyllda. I övrigt överensstämmer reglerna för statsråd och chefsanställda. Hel inkomstgaranti erhåller man efter sammanlagt uppdragstid eller anställning. Hel inkomstgaranti är av medeltalet av de senaste fem prisbasbeloppsuppräknade årslönerna till den del detta medeltal svarar mot högst 20 inkomstbasbelopp () och därutöver för 2004/05:URF2 7 INKOMSTGARANTI lön mellan 20 och 30 (7 §). På lönedelar över 30 inkomstbasbelopp får man ingen inkomstgaranti. För den som inte har chefsanställning eller statsrådstid minskas inkomstgarantin för varje helt kvartal som fattas till . Garantin minskas dock aldrig med (8 §). Garantin minskas med andra inkomster av anställning eller annat förvärvsarbete. Förtroendevalda i kommuner och landsting Svenska Kommunförbundets och styrelser utfärdar rekommendationer om bl.a. pensioner och avgångsersättningar att antas i de enskilda kommunerna och landstingen. finns rekommendationerna i Bestämmelser om pension och avgångsersättning för förtroendevalda (PBF). Efter ansökan kan visstidspension utges till en förtroendevald som efter 50 men lämnar uppdraget vid mandatperiodens utgång eller, om uppdraget upphör , den förtroendevalde innehaft sitt uppdrag i minst 36 kalendermånader i kommunen eller i minst 48 kalendermånader i . Sådan rätt tillkommer också den som har kortare uppdragstid än 36 kalendermånader i kommunen eller 48 kalendermånader i , om uppdraget innehafts två på varandra följande mandatperioder. Visstidspension betalas från avgången, dock längst till . Fullmäktige kan utöver dessa regler besluta om visstidspension i särskilt fall. Visstidspension utgår av pensionsunderlaget upp till 20 prisbasbelopp och mellan 20 och 30 prisbasbelopp multiplicerat med den för visstidspensionen gällande tjänstetidsfaktorn. På högre underlag utgår ingen pension. För hel sådan pension fordras tolv uppdragsår. Har pensionstagaren efter avgången förvärvsinkomst skall visstidspensionen minskas av sådan inkomst multiplicerad med tjänstetidsfaktorn. Från minskningen undantas ett fribelopp som motsvarar x gånger prisbasbeloppet. Varje kommun och landsting bestämmer storleken på detta fribelopp. En förtroendevald som på grund av 50-årsvillkoret inte har rätt till visstidspension kan ansöka om avgångsersättning. Utbetalningstiden bestäms av uppdragstid och ålder vid avgången på visst angivet sätt och kan betalas mellan ett och högst . Underlaget för avgångsersättningen är den förtroendevaldes årsarvode vid avgången och nivån på ersättningen är under första utbetalningsåret av underlaget upp till 20 förhöjda prisbasbelopp (FPBB) och mellan 20 och 30 FPBB. Motsvarande nivåer för de andra utbetalningsåren är 70 respektive . Ersättningen skall samordnas med förvärvsinkomster på samma sätt som för visstidspension. Fullmäktige kan i vissa fall inskränka rätten till avgångsersättning. Avgångsersättningen är att jämställa med inkomst av tjänst och därmed förmånsgrundande för allmän pension. 7 INKOMSTGARANTI 2004/05:URF2 7.1.3 Parlamentariker i några andra länder En avgången ledamot erhåller avgångsersättning under minst en och högst . Vidare kan en ledamot som lämnat beviljas ventegodtgjørelse av pensionsstyret efter särskild prövning. Viktiga förutsättningar för att erhålla en sådan ersättning är att vederbörande har hög ålder och ingen rätt till pension samt svårigheter att återgå till yrkeslivet i . Ersättningen motsvarar av det fasta arvodet (eller 2004) och minskas i förhållande till antalet uppdragsår. i ger full ersättning, 2/3 och 1/3 (359 700, 240 000 resp. ). Den tid som ventegodtgjørelse utbetalas varierar från några månader till högst . Det vanligaste är att ersättningen utgår . Ersättningen minskas med annan inkomst som överstiger det fasta grundarvodet, dvs. Efter minst sju uppdragsår, oavsett ålder, har en riksdagsledamot rätt till en anpassningspension. Pensionen är varaktig och betalas med av riksdagsmannaarvodet och minskas med andra inkomster, dock inte mötesarvoden och kapitalinkomster. Hel pension får man i . Om en avgången ledamot fyllt och särskilda villkor föreligger kan denne erhålla en arbetslöshetspension. Det är mycket ovanligt med en sådan pension och förekom den endast i ett fall. Möjligheten att få denna pension kommer att helt försvinna. kanslikommission kan bevilja en extra pension vid exceptionellt svåra ekonomiska situationer. (enligt uppgift ) har den förekommit i endast två fall. Ett s.k. eftervederlag utgår mellan till avgången ledamot. Uppdragstiden är avgörande för hur länge ersättningen betalas. betalas den oavkortad (eller 2004), därefter tas hänsyn till andra inkomster. Andra kammarens ledamöter kan få ett slags ersättning när uppdraget som ledamot upphör om personen är . Ersättningen betalas ut som motsvarar den tid som ledamoten innehaft uppdraget, och högst . Är ledamotstiden kortare än , utgår ersättningen . Om den f.d. ledamoten är när uppdraget upp- 2004/05:URF2 7 INKOMSTGARANTI hör och denne varit ledamot av , utbetalas ersättningen fram till pensionsdagen (). Ersättningen är av det månadsarvode som ledamoten hade dagen innan han eller hon avgick. utgör ersättningen av månadsarvodet. Ersättningen minskas med förvärvsinkomster. Fram till var ordningen sådan att riksdagsförvaltningen beslutade om inkomstgaranti efter ansökan av en avgången ledamot. Enligt nu gällande regler fastställer förvaltningen automatiskt en f.d. ledamots rätt till inkomstgaranti. Den enskilde ansöker sedan om utbetalning av garantin (13 kap. 18 § ersättningslagen och 9 kap. 18 § företrädarlagen). 2002 fattade riksdagsförvaltningen 98 beslut om inkomstgaranti.1 Nedan följer en redogörelse för i vilken utsträckning f.d. ledamöter har tagit inkomstgarantin i anspråk. 57 f.d. ledamöter beviljades varaktig garanti. Av dessa är 10 s.k. vilande, dvs. de betalas inte ut eftersom garantitagarna har så höga inkomster att ingen inkomstgaranti kan komma i fråga. Vidare fick 36 ledamöter rätt till en ettårig inkomstgaranti, två till en tvåårig och tre till en femårig. Tabell 7.2 Beslut om inkomstgaranti 2002 Varaktig inkomstgaranti kan numera utgå under högst , dvs. från det att ledamoten fyllt fram till dess att han eller hon fyller . De 57 f.d. ledamöter som fick rätt till varaktig inkomstgaranti 2002 var födda . Detta innebär att inkomstgarantin kommer att betalas ut än i många fall, även om den f.d. ledamoten erhåller garanti han eller hon är berättigad till. Tabellen nedan visar t.ex. att endast två ledamöter kan få inkomstgaranti . 1 Antalet beslut är 96, men två ledamöter har valt att inte ansöka om att inkomstgaranti utbetalas p.g.a. för hög inkomst efter att de slutat i . De nya reglerna i ersättningslagen (SFS 2003:13) innebär dock att riksdagsförvaltningen med automatik skall fatta sådana beslut. För att ge en total bild av hur besluten om inkomstgarantin efter valet med dagens regler skulle utfalla räknas dessa f.d. ledamöter också in. 7 INKOMSTGARANTI 2004/05:URF2 Tabell 7.3 Utbetalning av inkomstgaranti efter beslut , möjliga antal år Nivån på inkomstgarantin, av garantiunderlaget, är olika beroende på hur länge garantitagaren har tjänstgjort i . De 57 med rätt till varaktig inkomstgaranti tjänstgjorde mellan sju och i . Antalet f.d. ledamöter med hel inkomstgaranti, dvs. med högsta möjliga garantibelopp efter tolv eller mer i , är 21 stycken. Antalet år som ligger till grund för den varaktiga inkomstgarantin är spridda enligt tabellen nedan. Tabell 7.4 Ledamöter med rätt till inkomstgaranti 2002, år som ligger till grund för beslutet samt inkomstgarantins storlek År som ligger till Andel av garantiunderlaget i I samband med val och nya mandatperioder ändras personuppsättningen i och flera ledamöter lämnar . Av tabellen nedan framgår 2004/05:URF2 7 INKOMSTGARANTI att efter de tre senaste valen beviljades ett hundratal avgångna ledamöter inkomstgaranti (eller visstidspension). Man kan också utläsa att av dessa fick ungefär hälften rätt till en varaktig garanti eller visstidspension enligt äldre bestämmelser. Tabell 7.5 Beviljade inkomstgarantier valen 1994, 1998 och 2002