rfr · GS0WRFR3 · 2005-01-01 00:00:00 — Konventionen innehåller fem delar: -Del I innehåller bl.a. en definition av landsdels- eller minoritetsspråk och territoriellt obundna språk24 samt uppgifter om praktiska åtgärder och vilka åtaganden som konventionsstaterna kan göra. Vad avser vart och ett av de språk som anges vid ratificeringen, godtagandet eller godkännandet i enlighet med artikel 3, förbinder sig parterna att tillämpa minst 35 punkter eller stycken utvalda bland bestämmelserna i del III i stadgan, däribland 23Europarådets webbplats samt . 24Med landsdels- eller minoritetsspråk avses språk som av hävd används i ett visst territorium inom en stat av medborgare i den staten som utgör en grupp som till antalet är mindre än resten av befolkningen i den staten, och som är annorlunda än det eller de officiella språken i den staten; det innefattar inte vare sig dialekter av det eller de officiella språken i staten, eller språk som talas av invandrare. Med territorium där landsdels- eller minoritetsspråket används avses det geografiska område inom vilket detta språk är uttrycksmedel för ett så stort antal personer att det motiverar de olika åtgärder för skydd och främjande som avses i denna stadga. Med territoriellt obundna språk avses språk som används av medborgare i en stat som avviker från det eller de språk som används av resten av befolkningen i den staten, men som, trots att de av hävd används inom den statens territorium, inte kan identifieras med en bestämd del av den. EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 minst tre från vardera artikel 8 och 12 och en från vardera artikel 9, 10, 11 och 13. Varje stat som undertecknar stadgan skall ange varje landsdelsel- ler minoritetsspråk och på vilket de utvalda punkterna skall tillämpas. -Del II innehåller de ratificerande staternas åtaganden, bl.a. övergripande mål och principer för samtliga språk som en stat bedömt vara minoritetsspråk. Del II gäller språk som inte har en klar historisk förankring till en viss region i landet utan har talats på många olika håll. Typiska exempel på sådana språk är och jiddisch. På denna nivå är bestämmelserna generella, och länderna måste uppfylla dem alla. Del II kräver t.ex. att beslutsamma åtgärder skall vidtas för att skydda och främja minoritetsspråken och att staterna skall underlätta och/eller uppmuntra användningen av minoritetsspråken i tal och skrift i det offentliga och privata livet. Staterna åtar sig också att tillhandahålla lämpliga former och medel för undervisning i och studium av minoritetsspråken på alla vederbörliga nivå- En viktig princip är att staterna skall ta hänsyn till de behov och önskemål som uttrycks av minoritetsgrupperna själva.25 -Del III innehåller mer detaljerade bestämmelser som varje stat kan välja att ratificera för de språk som har en historisk geografisk bas. Del III gäller de språk som kan sägas ha ett bestämt traditionellt territorium i landet. Denna del innehåller mycket detaljerade förpliktelser och där finns också möjlighet för landet att välja vilka av dem man vill åtaga sig att tillämpa. Staten måste välja ett minimum av 35 åtaganden av ett stort antal alternativ. Denna relativa valfrihet ger möjlighet att tillämpa minoritetsspråkskonventionen i länder som är mycket olika varandra.26 -Del IV innehåller bestämmelser för hur , dess medlemsstater och allmänheten skall kunna kontrollera på vilket sätt de stater som ratificerat konventionen uppfyller sina åtaganden enligt konventionen. -Del V innehåller bestämmelser om undertecknande och ratificering. 3.3 Övervakningsmekanismen för minoritetsspråkskonventionen Konventionens regelverk för övervakning av genomförandet Enligt minoritetsspråkskonventionens artikel 15 skall de stater som är part till konventionen periodiskt till generalsekreterare avge rapport om den politik de har följt i enlighet med del II av stadgan och om de åtgärder som de har vidtagit för att tillämpa de bestämmelser i del III som de har antagit. Den första rapporten skall avges efter stadgans ikraftträdande. De följande rapporterna avges med mellanrum efter den första rapporten. De rapporter som avges till generalsekreterare skall enligt artikel 16 granskas av en expertkommitté. Organ eller sammanslutningar lagligt upprättade i en part får fästa expertkommitténs uppmärksamhet på frågor som 25Huss, 2003. EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 2004/05:RFR3 hänför sig till de åtaganden som ifrågavarande part har gjort enligt del III i denna stadga. Efter samråd med den berörda parten får expertkommittén ta i beaktande dessa uppgifter när den sammanställer sin rapport. Dessa organ eller sammanslutningar får även avge yttranden om den politik som följs av en part i enlighet med del II. På grundval av dessa rapporter och uppgifter skall expertkommittén sammanställa en rapport till ministerkommittén. Denna rapport skall åtföljas av de kommentarer som parterna har ombetts att göra och får offentliggöras av ministerkommittén. Rapporten skall särskilt innehålla expertkommitténs förslag till ministerkommittén för beredning av dennas eventuella rekommendationer till en eller flera av parterna. generalsekreterare skall avge en detaljerad rapport till parlamentarikerförsamlingen om tillämpningen av stadgan. Enligt artikel 17 skall expertkommittén bestå av en medlem från varje part som förordnas av ministerkommittén från en av den berörda parten upprättad lista över personer med högsta integritet och erkänd sakkunskap i de frågor som stadgan avser. Medlemmarna av kommittén skall utses för av och skall kunna omväljas. Rapporterna från de olika länderna behandlas i tur och ordning av expertkommittén som samlas i omkring . granskar regeringsrapporterna, utarbetar vid behov tilläggsfrågor som skickas till regeringarna och besöker landet i fråga, både myndigheter och minoritetsorganisationer. På grundval av landsrapporten och den insamlade övriga informationen utarbetar expertkommittén en egen rapport som även innehåller rekommendationer om förbättringar. Denna rapport skickas sedan till regeringen för synpunkter. När staterna har fått expertkommitténs rapport och rekommendationer kan de inkomma med kommentarer som bifogas som en bilaga i kommittérapporten. Rapporten skickas sedan vidare till Europarå- dets ministerkommitté som beslutar om den. skall staterna skicka in en ny landsrapport.27 efter att konventionen trätt i kraft i förhållande till , , lämnades den första officiella rapporten från till . I förordet till rapporten anger det ansvariga statsrådet att den svenska minoritetspolitiken är ny och att regeringen är medveten om behovet av fortsatt utveckling. uppföljning av första rapport genomförde expertkommittén en uppföljning av tilllämpning av minoritetsspråkskonventionen. noterade bl.a. att de svenska myndigheterna har visat handlingskraft genom den införda lagstiftningen. Den nya lagstiftningen kan enligt kommittén fungera som en EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 bas för att vända de negativa trenderna som har observerats . konstaterade vidare att de nya språklagarna har en territoriell tillämpning, som begränsas till vissa kommuner i . För nord- och lulesamiska samt meänkieli är detta enligt kommittén tillfredsställande. Den territoriella tillämpningsramen är dock problematisk när det gäller finska, eftersom av de finsktalande i bor inom detta område. Kommittén noterade också att sydsamiska har sin traditionella bas utanför förvaltningsområdet. Sydsamiskan är enligt kommittén i en mycket utsatt situation, och det finns behov av särskilda åtgärder för att skydda och främja detta språk. Huvudproblemet när det gäller användningen av minoritetsspråk i kontakter med domstolar och offentlig förvaltning verkar enligt kommittén vara bristande kompetens i att producera skriftliga dokument på dessa språk. Muntlig kommunikation verkar fungera bra när det gäller finska och meänkieli, men inte tillfredsställande när det gäller samiska. Enligt kommitténs mening skulle myndigheterna kunna överväga möjligheten att inrätta ett permanent forum som skulle kunna tjäna som plattform för alla minoritetsspråk och där man kunde föra en fortlöpande dialog mellan dessa och myndigheterna. konstaterade också att det verkar finnas problem vad gäller undervisningen i , men att det har initierats ett samarbete mellan romerna och myndigheterna som bl.a. har medfört att undervisningsmaterial håller på att utvecklas och att kurser i lärarutbildning har introducerats. har pekat på att den praktiska tillämpningen av ett antal av stadgans förpliktelser är beroende av åtgärder som vidtas av regionala eller lokala myndigheter. Kommittén har noterat att bristen på sådana åtgärder i vissa fall har lett till att ett antal åtaganden inte fullföljts, trots att den rättsliga basen etablerats. Kommittén anser att detta är ett strukturellt problem som myndigheterna bör undersöka med syfte att säkra det praktiska genomförandet av åtagandena. Detta strukturella problem är särskilt tydligt på utbildningsområdet, och kommittén betonar därför behovet av särskilda åtgärder för att göra undervisningen i eller om de språk som täcks av den svenska ratificeringen mer tillgänglig. Enligt kommittén verkar också regelbunden kontroll samt produktion och publicering av periodiska rapporter om undervisningen i eller om minoritetsspråken saknas. När det gäller stödet för minoritetsspråken inom kulturområdet framhöll kommittén att svenska myndigheter fortsätter att befrämja detta. Vidare noterades att samarbetet över nationsgränserna är väl utvecklat på många områden och att användarna av minoritetsspråken har goda möjligheter att samarbeta på internationell nivå. Den lämnade sina kommentarer till expertkommittén . välkomnade kommitténs rapport som ett stöd för Sve- EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 2004/05:RFR3 riges ansträngningar att främja de nationella minoriteterna och minoritetsspråken. Vidare konstaterades att många av de frågor som tagits upp av kommittén överensstämmer med arbetet som utförs i . Utifrån expertkommitténs slutsatser lämnade rekommendationer angående tillämpning av den europeiska stadgan för regionala språk och minoritetsspråk. rekommenderade de svenska myndigheterna att beakta samtliga observationer som expertkommittén gjort samt att prioritera följande: -vidta omedelbara åtgärder för att förstärka tillgängligheten till utbildning i regionala språk och minoritetsspråk samt utveckla undervisningsmaterial och förbättra lärarutbildningen på alla utbildningsnivåer, -stödja användandet av samiska, finska och meänkieli vid kontakter med myndigheter och domstolar i förvaltningsområdena, -uppmuntra och/eller främja skapandet och/eller bevarandet av minst en tidning på samiska och meänkieli, -förbättra situationen för det finska språket i det offentliga livet utanför det finska förvaltningsområdet och då särskilt inom utbildningsområdet. andra rapport lämnades . När det gäller de åtgärder som vidtagit med anledning av de fyra rekommendationer som lämnades av ministerrådet på grundval av första rapport till sägs i rapporten bl.a. följande. Beträffande rekommendationen att vidta omedelbara åtgärder för att förstärka tillgängligheten till utbildning i regionala språk och minoritetsspråk samt utveckla undervisningsmaterial och förbättra lärarutbildningen på alla utbildningsnivåer konstateras att Myndigheten för skolutveckling har arbetat aktivt med lärarutbildning och med utvecklandet av undervisningsmaterial för de olika minoriteterna. Vidare har en fyraårig försöksverksamhet med tvåspråkig undervisning i inletts. I fråga om rekommendationen att stödja användandet av samiska, finska och meänkieli vid kontakter med myndigheter och domstolar i förvaltningsområdena sägs att i följer upp de problem och hinder som föreligger vid användandet av minoritetsspråken. Vidare arbetar aktuella kommuner med handlingsplaner för minoritetspolitiken. När det gäller rekommendationen att uppmuntra och/eller främja skapandet och/eller bevarandet av minst en tidning på samiska och meänkieli framhålls att en offentlig utredning skall tillsättas som skall göra en omfattande 2004/05:RFR3 EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 kartläggning av tidningspressen. I direktiven skall åtgärder för att förbättra situationen för nationella minoriteter ingå.28 Rekommendationen att förbättra situationen för det finska språket i det offentliga livet utanför det finska förvaltningsområdet, och då särskilt inom utbildningsområdet, behandlas av en särskild utredare. I direktivet ingår även att se över frågan om det finska förvaltningsområdet skall utökas till att omfatta även och Mälardalen.29 uppföljning av andra rapport andra rapport lämnades till . kommer att följa upp svar. Enligt uppgift kommer denna genomgång att påbörjas tidigast och därefter genomföras . En rapport från kommer eller hösten 2005.30 3.4 Genomgång av efterlevnad av minoritetsspråkskonventionen 3.4.1 Minoritetsspråkskonventionens del I Allmänna bestämmelser I första rapport betonas i förordet att den svenska minoritetspolitiken är ny och att regeringen är medveten om behovet av fortsatt utveckling. I rapporten görs en genomgång av de insatser som vidtagits efter ikraftträdandet . Regeringen redovisar i sin andra rapport till att de minoritetspolitiska insatserna skall fortsätta att utvecklas i överensstämmelse med målen för politikområdet. Statsministern har uttalat att de nationella minoriteternas inflytande skall öka, och det hänvisas till inrättandet av romska rådet som ett rådgivande organ till regeringen. I rapporten hänvisas även inledningsvis till att via har avsatts till kulturstöd till de nationella minoriteterna och att ett romskt kulturcentrum har inrättats i . I rapporten betonas att alla nivåer inom samhället skall ta hänsyn till de nationella minoriteternas behov och intressen. Det pekas på att åtgärder har vidtagits för att öka kunskapen om minoritetspolitiken och för att diskutera hur politiken kan implementeras på olika nivåer inom samhället. konstateras att kommunerna i har ett självstyre. Demokrati- och integrationsministern har deklarerat att det är av stor vikt att de lokala myndigheterna tar ansvar för minoritetspolitiken. 28 beslutade regeringen att tillsätta en parlamentarisk kommitté som bl.a. skall analysera behovet av presstöd till dagstidningar som riktar sig till nationella minoriteter. 29 Dir. 2004:6 Finska språket i Stockholms- och . 30 Enligt uppgift från , , . EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 2004/05:RFR3 samarbete med och tre regionala konferenser för att informera politiker och tjänstemän på lokal och regional nivå om minoriteternas rättigheter. Regeringen anger vidare bl.a. att det inte finns någon officiell statistik kring språk och etniska grupper i . har inte någon officiell definition på vem som är talare av ett landsdels- eller minoritetsspråk. 3.4.2 Minoritetsspråkskonventionens del II Mål och principer för minoritetsspråkskonventionen noterar i sin rapport att i ratifikationsinstrumentet för konventionen deklarerat att samiska, finska och meänkieli är landsdels- eller minoritetsspråk samt att chib och jiddisch är territoriellt obundna språk. Kommittén konstaterar vidare att substantiella delar av den sydsamiska och finskspråkiga befolkningen har lämnats utanför förvaltningsområdena i och därmed också skyddet under artiklarna i stadgans del III. Språken i dessa områden är dock skyddade under stadgans del II. Kommittén är dock särskilt oroad över sydsamiskan med anledning av dess allmänt osäkra situation och då hela varietetens traditionella utbredningsområde inte ingår i stadgans del III. Kommittén uttrycker dock förhoppningar om att noggrant skall se över situationen för sydsamiskan i syfte att säkerställa dess skydd och främjande. välkomnar vidare förslag från språket om att stärka lokala dialekter såsom skånska.31 I kommentar till expertkommitténs rapport anges att i har fått i uppdrag att undersöka konsekvenserna av en möjlig utökning av förvaltningsområdet för samiskan till att även omfatta vissa lokala myndigheter i de södra delarna av det traditionellt samiskspråkiga området det sydsamiska området. Artikel 7 Mål och principer I fråga om landsdels- eller minoritetsspråk inom de territorier där sådana språk används, och i enlighet med situationen för varje språk, skall parterna bygga sin politik, lagstiftning och praxis på följande mål och principer: a) erkännande av landsdels- eller minoritetsspråk som uttryck för kulturell rikedom, Regeringen redovisar i sina båda rapporter till att läroplanerna (Lpo94 och Lpf94) har ändrats så att det framgår att kunskap skall ges om de nationella minoriteterna och minoritetsspråken. Också vid revidering av skolans kursplaner har minoriteterna uppmärksammats. framförde inte några särskilda synpunkter vad gäller redovisning för denna artikel vid genomgången av första rapport. 31 Mål i mun - Förslag till handlingsprogram för svenska språket, SOU 2002:27. EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 b) respekt för det geografiska området för varje landsdels- eller minoritetsspråk för att trygga att gällande eller ny administrativ indelning inte utgör hinder mot främjande av ifrågavarande landsdels- eller minoritetsspråk, Regeringen redovisar i sina båda rapporter till att bestämmelserna om förutsättningar för ändringar i den kommunala indelningen i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting enligt regeringens mening är tillräckliga för att uppfylla konventionens krav. I den andra rapporten konstaterar regeringen att den nuvarande administrativa indelningen inte utgör något hinder för att stödja landsdels- eller minoritetsspråken i . framförde inte några särskilda synpunkter vad gäller redovisning för denna artikel vid genomgången av första rapport. c) behov av beslutsamma åtgärder för att främja landsdels- eller minoritetsspråk i syfte att skydda dem, Regeringen hänvisar i sina båda rapporter till till riksdagsbeslut om de nationella minoriteterna och att det numera finns en integrerad minoritetspolitik och att det finns ett ansvarigt statsråd för nationella minoriteter inom regeringen. De fem minoritetsspråken har fått en särskild status. I den andra rapporten redovisas att det finns en departementsövergripande arbetsgrupp för minoritetsfrågor inom , att en särskild utredare har tillsatts vad gäller finska språkets ställning i och samt att ett råd för romska frågor bildades . Rådet har en bred representation bland romerna, både bland kvinnor och män. konstaterade i sin rapport att de svenska myndigheterna har utvecklat en positiv praxis att främja och stärka situationen för landsdels- eller minoritetsspråk. Kommittén anser emellertid att de lagar som antagits och som garanterar användande av finska, meänkieli och samiska i domstolar och vid kontakter med myndigheter inte tillämpas fullt ut beroende på brist på information hos såväl brukare som hos domstolar och myndigheter. Kommittén framhåller vidare att staten för dessa tre språk har initierat en policy för kraftfulla åtgärder. Kommittén uppmuntrar en fortsättning av detta arbeta och ser fram emot resultat som reflekteras i nästa periodiska rapport. När det gäller chib anser kommittén att regeringen ännu inte har utarbetat en strukturerad policy som kan anses innebära resoluta åtgärder, men noterar att det förekommer samarbete mellan regeringen och representanter för språken. uppmanar myndigheterna att vidta resoluta åtgärder i samarbetet med representanter för romanispråken i syfte att medverka till bevarandet och främjandet av respektive språk. I kommentar till expertkommitténs rapport framhölls att regeringen har etablerat ett råd för romska frågor. Ordförande är ministern för minoritetsfrågor. Rådet har 16 permanenta medlemmar som representerar alla EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 2004/05:RFR3 större romska grupper i . Den huvudsakliga uppgiften för rådet är att ge regeringen rekommendationer inom olika områden och därigenom förbättra situationen för romerna på dessa områden. d) underlättande och/eller uppmuntran av användning av landsdels- eller minoritetsspråk i tal och skrift i det offentliga och privata livet, Regeringen redovisar i sina rapporter till att elever som har ett minoritetsspråk som modersmål är berättigade till modersmålsundervisning och att det finns särskilda regler för samiska, meänkieli och chib (bl.a. att språket inte behöver vara dagligt umgängesspråk och att undervisning skall anordnas även om antalet elever är mindre än fem). När det gäller medier hänvisas i rapporterna till att presstödet innefattar särskilda regler för stöd till minoritetstidningar och till att public service-bolagen skall sända TV- och radioprogram på minoritetsspråken. I den andra rapporten redovisas att avser att tillsätta en ny pressutredning. En bakgrund till utredningen är att behovet av tidningar på minoritetsspråk har ökat. I utredningen skall ingå att föreslå åtgärder för att förbättra situationen för minoritetsmedierna.32 I den andra rapporten framförs även att det minoritetspolitiska beslutet har haft en positiv inverkan på intresset för minoritetsspråken, både bland de nationella minoriteterna själva och bland allmänheten i stort. konstaterade i sin rapport att chib inte används i det offentliga livet samt att det finns ett tydligt behov av tolkar i . I kommentar till expertkommitténs rapport framhölls att en ettårig utbildning för tolkar i har startats. deltar 15 unga romer i utbildningen. e) upprätthållande och utveckling av förbindelser inom de områden som omfattas av denna stadga mellan grupper som använder ett landsdels- eller minoritetsspråk och andra grupper i samma stat som använder ett språk som brukas i identiskt samma eller liknande form, samt upprättande av kulturella förbindelser med andra grupper i staten som använder andra språk, I sin första rapport hänvisade regeringen till att de fem nationella minoriteterna arbetar inom ramen för den nationella kommittén för minoritetsspråk, Sweblul. Regeringen redovisar i sin senaste rapport till att de olika nationella minoritetsorganisationerna ger möjlighet för minoritetsrepresentanter från olika delar av att träffas och utbyta idéer och erfarenheter. uppmanade de svenska myndigheterna att främja en dialog mellan talare av de olika minoritetsspråken i . f) tillhandahållande av lämpliga former och medel för undervisning i och studier av landsdels- eller minoritetsspråk på alla vederbörliga nivåer, 32 beslutade regeringen om att tillsätta en parlamentarisk kommitté. EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 Regeringen redovisar i sina båda rapporter till att undervisning i och studier av minoritetsspråk finns på alla nivåer inom det svenska utbildningssystemet, dock inte i alla nationella minoritetsspråk. Förskoleaktiviteter på samiska, finska och meänkieli erbjuds inom förvaltningsområdena i , modersmålsundervisning erbjuds i grund- och gymnasieskolan, friskolor tillhandahåller undervisning på minoritetsspråk och sameskolan erbjuder samiska barn undervisning. Vidare redovisas att vuxenutbildning erbjuds på minoritetsspråk, dock inte på chib. Folkhögskolor tillhandahåller kurser och universiteten erbjuder utbildning och forskning i minoritetsspråk, utom i chib. konstaterade att när det gäller är situationen ganska allvarlig, eftersom det föreligger en allvarlig brist på lärare och undervisningsmaterial. Även om situationen har förbättrats föreligger fortfarande ett reellt behov av finansiellt och tekniskt stöd från såväl lokala som nationella myndigheter. Kommittén noterar även att romerna som grupp är ganska utspridd över territorium, vilket gör att behovet att vidta resoluta åtgärder föreligger på lokalnivå där dessa individer befinner sig.