rfr · GS0WRFR4 · 2005-01-01 00:00:00 — offentliga seminarium om skattekonkurrensen Riksdagstryckeriet, , 2005 anordnade ett öppet seminarium om internationell skattekonkurrens. Seminariet ingick som ett delarrangemang i projektet . Tanken med detta projekt var att alla utskott skulle möta forskare och andra experter inom sina respektive ansvarsområden för att få en vision av sakernas tillstånd () dvs. när de som föds blir myndiga. Seminariet leddes av utskottets ordförande (). Inbjudna talare var följande: Professor , nationalekonomiska institutionen, Ekonom , LO, tidigare sekreterare i Seminariet ägde rum i lokal L4-17 i ledamotshuset. Utskottet bedömer att vad som framfördes under seminariet är av allmänt intresse och bör göras tillgängligt för en vidare krets. Därför publiceras här en utskrift av seminariet. Stenografisk utskrift av skatteutskottets öppna seminarium om skattekonkurrensen Ordföranden: Jag hälsar alla hjärtligt välkomna till skatteutskottets seminarium. Det är en del av framtidsdagar. Alla utskott har sådana här utfrågningar, antingen för allmänhet och journalister samt utskottens ledamöter eller i form av slutna möten. I skatteutskottet har vi valt att ha ett öppet seminarium. Det är en mycket aktuell fråga som vi tar upp internationell skattekonkurrens. Till vår hjälp för att sätta i gång en rejäl diskussion om detta har vi professor från nationalekonomiska institutionen vid , docent från och ekonom från LO, tidigare sekreterare i . Dessa tre talare kommer, i den ordning jag presenterat dem, att ha var för sina anföranden. Efter en kortare kaffepaus är det sedan öppet för frågor och synpunkter på det vi tidigare hört. Jag vill återigen hälsa alla hjärtligt välkomna och överlämnar ordet först till professor . , : Jag vill börja med att tacka för inbjudan. Det är mycket trevligt att vara här. För mig är det första gången i detta vackra rum. Mitt föredrag har tre delar. Först ska jag ge en bakgrund och då försöka ge lite perspektiv på internationell skattekonkurrens men också på ett par grundläggande principer för beskattning. I den andra delen kommer jag att presentera det som jag tror är den fundamentala frågeställningen för skattepolitik . Den frågeställningen är kanske inte slutligt besvarad , men den är viktig för att kunna avgöra hur ska se ut . Därefter ska jag ge ett svar. Jag ska komma med en tes. Det är den tredje och sista delen. Det blir ett svar på frågan hur jag tror att det kommer att se ut. Jag börjar alltså med en bakgrund och ett citat: Båd stat och lagar oss förtrycka, vi under skatter digna ner. Den rike inga plikter trycka, den arme ingen rätt man ger. Länge nog som myndlingar vi böjt oss, jämlikheten ska nu bli lag. Med plikterna vi nöjt oss. taga vi vår rätt . Jag tror att många här vet varifrån dessa rader kommer. Det är alltså Internationalen, vers 4, översatt 1902. Det är en vers som inte sjungs särskilt ofta . Man kan fundera över varför det är så. Låt mig ge ytterligare ett citat: Om en större eller mindre del av folket ställer sig likgiltig eller rent av fientlig till den planerade statliga verksamheten, så kan jag för min del inte se annat än att denna verksamhet i och med detta kan hänföras till de kollektiva behoven i ordets egentliga mening, utan tills vidare, om den alls skall tolereras, bör överlåtas åt det privata initiativet. Det förefaller ju att vara en uppenbar orättvisa, om någon skulle nödgas medverka till finansieringen av åtgärder som inte gagnar hans välförstådda intressen, utan kanske rent av går stick i stäv mot dessa. Också detta är ett gammalt citat . , en av de mest betydelsefulla svenska nationalekonomerna, skrev detta i skriften Om en ny princip för rättvis beskattning. var en mycket radikal person. Han åkte runt och agiterade för barnbegränsning , satt i fängelse för hädelse och skrev en stor mängd artiklar i många tidningar. Dessa två citat tycker jag illustrerar hur beskattningen såg ut . Uppenbarligen återspeglar citaten människor som tycker att det finns stora grupper som beskattas utan att ha någon nytta av det. ska sägas att det senare citatet inte är skrivet på 1800-talssvenska. Rent faktiskt skrevs det på tyska och översattes till svenska först . Det skedde 1987, och det är intressant att notera att det är Ratio förlag, en underavdelning till , som gör det. var det plötsligt andra grupper i det svenska samhället som började diskutera principen om att människor ska ha nytta av de skattepengar de betalar. De två citaten visar på det som vi nationalekonomer brukar kalla intresseprincipen för beskattning. Man ska betala skatt i den utsträckning som man har nytta av de offentliga tjänster som dessa skatter finansierar. Det finns ett slags idé om prestation i form av skattebetalning och motprestation i form av någon service från det offentligas sida. Nyttjandet av det som skatterna finansierar blir på sätt och vis lika viktigt som skatterna i sig. Frågan om valuta för skattepengarna blir alltså väldigt viktig. Man kan naturligtvis diskutera vad som egentligen är en skatt och vad som är en avgift. Det kan vi ha långa juridiska diskussioner om, liksom frågan om prestation och motprestation och att förvandla en skatt till en avgift, men den långa diskussionen ska jag inte ge mig in i. Mot nyttoprincipen står en annan princip, nämligen förmågeprincipen. Den innebär att människor ska betala skatt efter bärkraft. Där har man en idé om att man ska uppoffra sig för det allmännas bästa och att alla i ett samhälle ska göra en lika stor uppoffring. Det kanske inte är fråga om den absoluta uppoffringen, utan man gör uppoffringen efter vilken förmåga man har att betala dessa skatter. Om vi ser på de två principerna som står mot varandra kan vi ställa oss frågan: Vad är höger och vad är vänster? Jag skulle vilja säga att avvägningen mellan nyttoprincipen och förmågeprincipen inte är en fråga där vänster står mot höger. Positionerna har skiftat . Det var vänstern som argumenterade för nyttoprincipen i slutet av 1800- och . Det var högern som tog upp tråden . Det varierar alltså . Det varierar också mellan olika politikområden. står vänstern för nyttoprincipen, ibland högern. Låt mig ge ett exempel. Låt oss ta socialförsäkringarna. Det är en motprestation till de skattepengar som vi betalar. Där har vi inkomstbortfallsprincipen. Om jag blir av med jobbet eller blir sjuk ersätts jag i förhållande till den inkomst jag haft. Då finns det alltså en koppling mellan min skattebetalning och vad jag får ut från systemen. Det är nyttoprincipen. Sedan har vi grundtrygghetsprincipen, att alla ska ha rätt till en viss grundtrygghet oavsett hur mycket de betalat. Det är egentligen den omvända förmågeprincipen. Det är behovsprincipen. Låt oss gå vidare på detta med socialförsäkringar. Vi har tak. Upp till taken i arbetslöshetsförsäkring och sjukförsäkring och upp till taken i pensionssystemet får jag ersättning i förhållande till hur mycket jag bidragit med. Men om jag passerar taken, så att mina bidrag till systemen är en ren beskattning utifrån min förmåga, har det ingenting att göra med vad jag får ut från systemen. Låt mig ge ytterligare ett par exempel. Progressiva inkomstskatter brukar vara ett tydligt uttryck för beskattning enligt förmågeprincipen. Här kan vi jämföra de progressiva inkomstskatterna med konsumtionsskatter. Konsumtionsskatter är visserligen inte direkta skatter enligt nyttoprincipen, men jag kan undvika dem genom att inte konsumera av min inkomst. Om min inkomst mäter min förmåga är valet av konsumtionsskatter ett första steg bort från förmågeprincipen. Fastighetsskatten, den omdebatterade, skulle jag vilja hävda är baserad på nyttoprincipen i den mån att skillnader i kommunalskatter och offentlig service över landet faktiskt kapitaliseras i skillnader i fastighetspriserna. Om en god offentlig service och låga kommunalskatter leder till att fastighetspriserna stiger och människor betalar fastighetsskatt så är ett sätt att tolka detta att man betalar skatt i förhållande till vilken nytta man har av de sakerna. Kvaliteten på den offentliga servicen och nivån på skatterna kapitaliseras i fastighetspriserna. har vi kommit till del två, och då blir min fråga: Hur kommer avvägningen mellan förmågeprincipen och nyttoprincipen att ändras när den svenska ekonomin blir alltmer integrerad i ett globalt sammanhang? Vi har en kombination , men kan denna kombination komma att ändras ? Ett sätt att börja besvara den frågan är att fundera över vad folk gör om de inte är nöjda säg att vi har missnöje. Den klassiska termen på engelska är voice or exit. Om jag inte är nöjd med det som skatterna ger mig kan jag protestera. Det kan vara första maj eller fjärde oktober; det är bara att välja ett lämpligt datum i almanackan. Men jag har också ett alternativ. Jag kan rösta med fötterna. Att rösta med fötterna och lämna landet är bara ett uttryck för att skattekonkurrens råder. Har vi ett race to the bottom? Leder skattekonkurrens till allt lägre skattesatser? Ja, skulle jag vilja säga, när det gäller bolagsskatten och andra skatter med mycket rörliga skattebaser. När det däremot gäller det totala skattetrycket är min läsning av statistiken den att vi har ett race to the top, det vill säga att länder runt under sin utvecklingsprocess, där de är på väg att komma i kapp oss i , höjer sitt skattetryck i stället för att sänka det. I den meningen tror jag att vi i det korta perspektivet inte har ett race to the bottom när det gäller det generella skattetrycket. Vi kan emellertid fråga oss: Kommer det att hålla ? är avsnitt två avslutat, och vi är på avsnitt tre. Min tes är följande: Den framtida skattekonkurrensen kommer att göra att människor blir mer benägna att rösta med fötterna. Om man inte är nöjd med den offentliga service som ges kommer man att flytta till ett annat land. Därför kommer en avgörande förutsättning för att ha en omfattande offentlig verksamhet att vara att skatterna och de offentliga utgifterna i så stor utsträckning som möjligt baseras på nyttoprincipen. Folk kommer att acceptera ett högt skattetryck om de tycker att de får valuta för skattepengarna. Om de däremot inte tycker att de får valuta för skattepengarna kommer de att dra. Så till frågan om prestation och motprestation. Jag tror att nyttoprincipen kommer att innebära att vi får se mer av avgiftsfinansiering på olika områden. Jag tänkte ge ett par exempel. Jag har försökt samla exemplen så att samtliga politiker, från olika partier, ska kunna bli upprörda över åtminstone ett exempel. När jag är färdig ska alltså alla vara arga på mig. Jag tror att vi inte kommer att ha några tak i socialförsäkringarna. De kommer att vara borta i a-kassorna, de kommer att vara borta i pensionssystemet, de kommer att vara borta i sjukförsäkringen. Jag tror att vi kommer att ha trängselavgifter. Motprestationen, att faktiskt kunna ta sig fram på gator och vägar, kommer trafikanterna att få betala. Och ärligt talat har jag svårt att bli särskilt upprörd över det. Om vi har P-avgifter kan vi väl också ha trängselavgifter. Men den diskussionen ska vi inte ha . Jag tror att vi kommer att ha avgifter för högre utbildning. Jag tror inte att universitetsutbildning kommer att vara gratis, utan de som går på universitet och högskola kommer att få betala för sig. Min ärliga uppfattning är den att om vi ser över de olika områdena där varor och tjänster tillhandahålls gratis från den offentliga sektorns sida är ett av de minst angelägna områdena. Det finns många viktigare områden där det gäller att se till att ha låga eller inga avgifter. Jag tror att vi kommer att ha en fastighetsskatt i stället för en inkomstskatt. Genom att utnyttja det faktum att god service kommer att kapitaliseras i fastighetspriser, och dålig service likaså, kan man få en koppling mellan servicenivå, servicekvalitet och skattebetalning. I detta sammanhang vill jag nämna att kapitalisering naturligtvis även sker vad gäller bostadsrätter. De ska därför givetvis också ingå i underlaget för den kommunala fastighetsskatten. På det här sättet kan jag hålla på, och ni ser säkert hur jag använder principerna. Men hela det här resonemanget bygger på förutsättningen att man vill ha en stor offentlig verksamhet i . Om det inte är målsättningen då ska den politiska strategin vara en helt annan. Det strategiska scenariot blir att den som vill ha en mindre omfattande offentlig verksamhet naturligtvis ska argumentera för förmågeprincipen. Det kommer nämligen att innebära att människor röstar med fötterna, lämnar landet, skattebaserna försvinner och konsekvensen blir att man måste minska den offentliga verksamheten. Här finns alltså ett politiskt val att göra. Det är emellertid inte min sak att göra valet mellan de två scenarierna, utan det valet är det upp till svenska folket att göra. Ordföranden: Det är väl en bra utgångspunkt hos en talare att reta alla, men jag tror nog att vi klarar av det. Då lämnar jag ordet till docent . , :* Jag vill tacka för möjligheten att få komma hit och bidra till diskussionen om internationell skattekonkurrens. Jag tänkte ta en annan utgångspunkt än den som hade. Det vore intressant att diskutera principerna, och möjligen skulle man kunna återkomma till ytterligare en princip. Jag vill börja med att presentera var vi står för att därigenom kunna få ett grepp om hur det kan se ut . Jag måste dock erkänna att jag inte kommer att ge något svar på hur det kommer att se ut . Jag anser mig inte riktigt klara av det. Den ekonomisk-politiska utmaningen är att få ökad sysselsättning, att få en ökad andel av befolkningen som faktiskt arbetar. Eftersom befolkningen växer är det en mycket stor utmaning som ligger framför oss. Den utveckling vi sett är att andelen ej sysselsatta ökat som befolkningen växt. Det är egentligen det politiska dilemma som diskuteras väldigt mycket, det vill säga dels den öppna arbetslösheten, dels hur vi ska kunna öka andelen sysselsatta. Om vi går tillbaka och ser på skatternas utveckling över tiden kan vi se att utvecklats på ett remarkabelt sätt. Vi har varit ett lågskatteland, och kanske inte bara haft diskussioner om principer, utan vi hade länge ett lägre skattetryck än många av våra konkurrentländer. höjde vi vår andel, eller kom i kapp, och hände något ganska drastiskt. Då höjdes det svenska skattetrycket mycket kraftigt, och vi fick också ganska stora problem med ekonomin. Vi hade problem med inflation och med tillväxt och fick återkommande devalveringar av den svenska kronan. Frågan är hur det kommer att gå med skattetrycket framöver. Jag är helt överens med om att det pågår en ganska omfattande internationell skattekonkurrens. Vi ser det kanske tydligast inom bolagsskatteområdet, där i stort sett alla länder sänkt sina bolagsskatter . Den processen fortgår. Man sänker alltså den formella bolagsskattesatsen. * Se bilaga 1. Overheadbilder som hänvisar till. I ett europeiskt perspektiv har det tillkommit tio nya medlemmar inom unionen, och många av dessa har mycket lägre skatt, inte bara på bolag och bolagsinkomster utan även på arbetsinkomster och på konsumtion. Dessutom har många av dessa länder planer på att ytterligare sänka sina skattesatser, vilket ledde till en intensiv debatt, inte minst med den tyske kanslern. Men även vår egen statsminister var med i den diskussionen och ansåg att det var ett inslag av unfair tax competition, orättfärdig skattekonkurrens, mellan länderna. De som såg Agenda noterade säkert att många länder valt att ha en platt skatt, alltså en helt proportionell skatt. Där har man samma skattesats oavsett inkomst, men man har också oftare samma skattesats på företag, på konsumtion i form av moms och på inkomster. Flera av de länder som har proportionell beskattning rakt av finns i vårt närområde; var det land som mest uppmärksammades i Agenda. Det har föranlett reaktioner i länder som och , där man gjort ganska ordentliga skattereformer till följd av den ökade konkurrensen. Det finns ett par frågor som är viktiga att belysa, nämligen: Vad menar vi egentligen med skattekonkurrens? Och varför sänker länderna sina skattesatser så mycket som de faktiskt gör? Här blir debatten ibland något märklig, för man får lätt intrycket att länderna försöker dela på en given kaka och roffa åt sig skatteinkomster från någon annan, och det är därför man sänker skattesatserna. Det finns ett sådant inslag, men jag vågar hävda att det är ett mycket litet inslag i ländernas skattesänkningsstrategier. Man sänker skatterna för att man vill göra fler investeringar lönsamma. Man vill minska skattekilar. För att få fler investeringsprojekt att bli lönsamma sänker man alltså skatterna. Därigenom får man fler inhemska investeringar och skapar fler jobb. Det tror jag är den helt drivande kraften bakom skattesänkningarna. Sedan finns det ett inslag av att man på marginalen kanske kan få lite mer att beskatta genom att få produktionen att flytta från ett land till ett annat. Jag tror inte att det är den drivande kraften bakom skattesänkningarna, men det är den vi ofta fokuserar på. Om man då ser på den samlade beskattningen på företagande, och alltså beaktar inte bara skatt som bolaget betalar utan även skatt som ägarna och företagarna i form av företagsledare i mindre fåmansbolag betalar, ligger vi ungefär dubbelt så högt som snittet inom EU-15, trots att vi har en förhållandevis låg bolagsskattesats. Detta är ett uttryck för att vi har mycket högre skatt på ägarna än vad man har i andra länder. En annan utveckling som vi sett en ganska förfärlig bild är att många huvudkontor är mycket lättrörliga över gränserna. Om vi studerar de 250 största företagen i kan vi se att av dem flyttat huvudkontoret från , ofta från . Det är en mycket dramatisk utveckling när det gäller huvudkontoren eftersom med detta ofta följer forskning och utveckling, finanscentrumen ja, en hel del kringtjänster som ofta har ett högt mervärde och också ger ett ganska betydande skatteunderlag. Här har vi alltså ytterligare en mobil skattebas som det finns anledning att uppmärksamma. Vi har också sett en ökad internationalisering i form av att väldigt många företag köps upp. Alltfler i arbetar nu i företag som ägs från utlandet. Svenska kapitalister, eller kapitalägare, har i väldigt stor utsträckning ersatts av internationella kapitalister som äger företagen. Här har det varit en mycket remarkabel utveckling . Jag tror att det finns anledning att räkna med att den utvecklingen kommer att fortsätta fram , som är det perspektiv vi har . Vi var inne på att bolagsskattesatserna sänks. Vi var tidigt ute med skattekonkurrens när det gäller bolagsskattesatsen. Vi sänkte den tidigt till . Men sedan har vi legat stilla på . Många andra länder har försökt att upprepa samma trick som vi gjorde och har sänkt sina bolagsskattesatser. Här delar jag bedömning att det finns ett väldigt tryck på bolagsskattesatserna. De kommer säkert att vara väsentligt lägre. Frågan är om det över huvud taget kommer att finnas en bolagsskatt . Det förs en diskussion i om detta. Skulle bestämma sig för att avskaffa bolagsskatten kommer säkert att följa samma väg. De mindre företagen har länge ansetts vara mindre rörliga och inte alls lika mobila som de stora. Huvudkontoren flyttar inte, och de har varit mer inhemskt orienterade. De har mycket riktigt också en högre skattebelastning i än vad stora bolag har. Det stämmer med teorin att det som är mindre rörligt beskattar vi hårdare. har även småföretagen blivit alltmer internationellt konkurrensutsatta. De flyttar kanske inte, men de flyttar produktion till andra länder. Vi har sett att andelen varor som importeras i produktionen, insatsvarorna, har stigit. Den är nu uppe i . Väldigt mycket av det vi sedan exporterar och säljer i har producerats någon annanstans. Det är en mycket högre andel än inom andra EU-länder. Det är en mycket snabb uppgång i . Jag tror att skatten på småföretag är en viktig anledning till att vi har sett en så snabb utveckling på det området. Jag ber om ursäkt för att bilden jag nu visar är på engelska. En annan effekt av höga skatter på småföretag är att vi har väldigt få småföretag och nystartade företag i . Den utvecklingen är något som vi måste vända om det ska bli en bra utveckling . Fler måste starta företag eftersom många av de stora inte kommer att expandera sin verksamhet speciellt mycket i . Vi har frågat underleverantörer till bilindustrin, som har varit mycket i fokus, om de har investerat utomlands och om de tänker investera utomlands. Det är väldigt många som har investerat utomlands . Det är ännu fler som avser att öka sina investeringar utomlands de kommande fem åren. Det representeras här på bilden av det gröna och det ljusgröna fältet. Mer än hälften kommer att investera utomlands. För att kunna investera behövs kapital. Undersökningen här handlar om underleverantörer till bilindustrin. Här har man behov av externt kapital för att kunna expandera. Men man upplever problem med att få tillgång till det externa kapitalet. Vi har ofta en syn att bolag och företag har möjlighet att finansiera sig på den internationella kapitalmarknaden och att det är lätt att få tillgång till kapital. Men de företag som är underleverantörer till bilindustrin, som ändå är väldigt internationella, upplever att de trots sin storlek och internationalisering har svårigheter att få tillgång till riskkapital. Det är en tredjedel som anser att det är svårt att få kapital även från institutioner. Här finns naturligtvis ett problem. (Röst från salen: Vi förstår inte riktigt bilden, .) anser att de har väldigt svårt att få tag på kapital. Av dessa , det vill säga underleverantörer i bilindustrin, säger : Större institutionella finansiärer har svårt att bedöma vår verksamhet. De är därför tveksamma att låna ut pengarna till underleverantörerna. Det är lite förvånande med tanke på att det är ganska stora företag. De borde ha relativt god tillgång till kapital på institutionella marknader och till institutionell finansiering. Sedan har de också många andra problem att förklara och därmed få kapital till sina investeringar. Bilden belyser egentligen att det är viktigt med en välutvecklad kapitalmarknad där det finns många aktörer som kan gå in med olika delar i finansieringen. Även stora bolag har svårt att få tillgång till kapital. Då kan man tänka sig hur det är för de riktigt små. (: Här talar du om kapital genom lånefinansiering och inte genom emittering av aktier?) : Det är en kombination. Det handlar om att få tillgång till kapital. Jag anser att allt detta pekar på ett reformbehov när det gäller skattesystemet. Jag tror att vi kommer att få se en omfattande reformering av skattesystemet . En princip som inte nämnde var kapitalimportneutralitet och kapitalexportneutralitet. Det svenska skattesystemet har haft som en bärande princip likabehandling oavsett var man investerar, om man investerar i eller i ett annat land. Om en svensk investerar i ett annat land ska skatten bli lika. Det är kapitalexportneutralitet. Den principen är väldigt svår att upprätthålla i en ekonomisk union. Då får man inte lika beskattning. I en ekonomisk union har man kapitalimportneutralitet. Det är samma skatt oavsett var kapitalet kommer ifrån. Det systemet har vi inom landet. Oavsett om det är en skåning eller en värmlänning som finansierar en investering är det samma skatt. Jag kanske som skåning tycker att det borde vara lite lägre för skåningar, men det är det ingen annan som tycker. Det är samma skatt. Däremot är det skillnad om det är en tysk som investerar i eller om det är en svensk som investerar i . Det blir väldigt svårt att upprätthålla i den ekonomiska unionen. Här ser vi en mycket snabb utveckling, och vi kommer att se en ännu snabbare utveckling. Vi går från kapitalexportneutralitet till kapitalimportneutralitet. Vad innebär det? Det innebär i konkreta termer att vi kommer att sänka skattesatser, eftersom vi har högre skattesatser än andra länder. Det syns till exempel på kapitalinkomstskatteområdet eller för kapitalvinster.