rfr · GS0WRFR3 · 2005-01-01 00:00:00 — Kommittén noterar dock att lagarnas genomslag har varit begränsat och uppmuntrar myndigheterna att närmare undersöka grunderna till detta och att genomföra åtgärder för att öka allmänhetens medvetenhet om lagstiftningen. Kommittén konstaterar att lagarna gäller inom ett territoriellt begränsat område och att det inte går att utläsa vilka kriterier som har använts i valet av kommuner som omfattas av lagstiftningen. Kommittén anser att implementeringen av ramkonventionen skulle stärkas om förvaltningsområdena utvidgades till att gälla även kommuner som bebos av sydsamer och kommuner med sverigefinnar i och . Av utredningstjänstens kompletterande genomgång framgår att regeringen har beslutat om direktiv för en särskild utredare som skall analysera om det finns förutsättningar att ge enskilda rätt att använda finska språket i kontakt med myndigheter och domstolar i Stockholms- och Mälardalsregionen.14 En stor del av de finsktalande i bor i denna region, och det finns därför enligt regeringen skäl att utreda förutsättningarna för att utvidga den lagstiftning som gäller i norra till att gälla även i ett område inom Stockholms- och . Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . 13 Lagen (1999:1175) om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar samt lagen (1999:1176) om rätt att använda finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar. 14 Dir. 2004:6. Särskild utredare är riksdagsledamoten . EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 2004/05:RFR3 Frågan om en utvidgning av förvaltningsområdet för samiska har utretts av i och redovisats i en rapport till regeringen. Regeringen angav i budgetpropositionen att frågan om det samiska förvaltningsområdet bereds i . Från har därefter framförts att frågan om ett förvaltningsområde för sydsamiska sannolikt behöver utredas vidare. I budgetpropositionen anger regeringen att den har för avsikt att låta undersöka möjligheterna att utvidga det samiska förvaltningsområdet till att även gälla i det sydsamiska området.15 Parterna åtar sig att erkänna att den som tillhör en nationell minoritet har rätt att använda sitt efternamn (faders namn) och förnamn på minoritetsspråket och rätt till officiellt erkännande av dessa namn i enlighet med bestämmelserna i respektive parts rättssystem. Parterna åtar sig att erkänna att den som tillhör en nationell minoritet har rätt att på sitt minoritetsspråk sätta upp skyltar, anslag och annan information av privat natur, som kan ses av allmänheten. I områden som av hävd och i betydande antal bebos av personer som tillhör en nationell minoritet skall parterna sträva efter att, inom ramen för sina respektive rättssystem, innefattande, där det är lämpligt, överenskommelser med andra stater, och med beaktande av sina speciella förutsättningar, visa traditionella ortnamn, gatunamn och andra topografiska anvisningar avsedda för allmänheten även på minoritetsspråket, när det finns tillräcklig efterfrågan på sådana anvisningar. I den svenska rapporten framförs att enligt namnlagen (1982:670) måste ett nybildat efternamn ha ett uttal och stavning och sådan språklig form att det är lämpligt som efternamn i . Vid Patent- och registreringsverkets handläggning räknas samiskt och finskt språkbruk som en del av det inhemska språkbruket. Praxis ger dock övriga nationella minoriteter möjlighet att ändra eller återgå till tidigare namnformer. När det gäller ortnamn har beslutat att stor hänsyn måste tas till de samiska och finska minoriteterna i norra när namn på kartor fastställs och i samband med skyltning av vägar m.m. När ortnamn i flerspråkiga områden fastställs skall de återges på de språk som talas i området. Även det av minoriteterna tillämpade skrivsättet bör användas. kartor anger ortnamn även på samiska och finska. påbörjade arbetet med att successivt komplettera ortnamnsskyltar med samiska och finska namn i och . rådgivande kommitté anser att det bör övervägas om bestämmelser om ortnamn på svenska, samiska och finska i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. kan utvidgas till att även gälla meänkieli. Den har i sina kommentarer till rådgivande kommitténs rapport pekat på att meänkieli redan omfattas av kulturminneslagens bestämmelser, eftersom meänkieli enligt proposition 1998/99:114 innefattas i finska. 2004/05:1, utg.omr. EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 sas också till att geografiska namn på meänkieli tas fram på kartor över . Av utredningstjänstens kompletterande genomgång framgår att region har vidtagit insatser för skyltning på samiska och meänkieli. Skyltning med samiska ortnamn har gjorts från över , och mot norska gränsen. I huvudsak har skyltningen koncentrerats till vägarna 97, 95, 45 och 819 som går genom populära besöksområden för turister. I har vissa byar fått skyltning på meänkieli. har skyltar satts upp på ett sjuttiotal platser och kostnaden för detta har uppgått till . Enligt uppgift från har det förekommit att av verket uppsatta skyltar på minoritetsspråken försvunnit, i något fall . I dessa fall har fått ersätta med nya skyltar.16 Parterna skall, där det är lämpligt vidta åtgärder på utbildnings- och forskningsområdet för att främja kunskapen om sina nationella minoriteters liksom om majoritetens kultur, historia, språk och religion. I detta sammanhang skall parterna bland annat bereda lämpliga möjligheter till lärarutbildning och tillgång till läroböcker samt underlätta kontakter mellan studerande och lärare i olika befolkningsgrupper. Parterna åtar sig att främja lika möjligheter till tillträde till utbildning på alla nivåer för personer som tillhör nationella minoriteter. framför i sin rapport att skolans läroplaner (Lpo94 och Lpf94) har ändrats så att det framgår att kunskap skall ges om de nationella minoriteterna och minoritetsspråken. Också vid revidering av skolans kursplaner har minoriteterna uppmärksammats. Skolverket17 har i samarbete med de nationella minoriteterna tagit fram s.k. inspirationsmaterial för gymnasieskolan. har getts ett nationellt ansvar för att åstadkomma en helhetssyn när det gäller resurserna till s.k. småämnen. Det finns ett finsk-svenskt utbildningsråd som bl.a. skall underlätta utbildningssituationen för den sverigefinska minoriteten. har ett särskilt uppdrag att erbjuda grundskollärarutbildning i samiska, finska och meänkieli. Högskoleförordningen (1993:100) lämnar enligt utrymme för högskolan att undervisa lärarstudenterna om minoritetsspråk och de nationella minoriteterna. Enligt examensordningen skall de examinerade lärarna ha de kunskaper som behövs för att förverkliga skolans mål enligt läroplanerna. Regeringen framförde att bedriver projekt för att ta fram undervisningsmaterial och lexikon på språk där sådana saknas, bl.a. chib. I rapporten hänvisas till (SOU 2000:47) förslag om åtgärder för att bredda rekryteringen till högskolan och för att motverka 16Enligt muntliga uppgifter från , ,. 17År 2003 delades i Myndigheten för skolutveckling och . EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 2004/05:RFR3 bl.a. etnisk snedrekrytering. När det gäller vuxenutbildning har på regeringens uppdrag redovisat en rapport om nationella minoriteters deltagande i folkbildningen. rådgivande kommitté redovisar att de nationella minoriteternas representanter har framfört att ändringen av läroplanen för den obligatoriska skolan (Lpo94) inte har fått något genomslag i praktiken och att skolböcker inte innehåller adekvat information om de olika nationella minoriteterna i . Ansvarigt departement har framfört att valet av skolböcker ligger på enskilda skolor och kan inte styras av staten. Kommittén konstaterar att den höga graden av decentralisering begränsar de centrala myndigheternas möjlighet att följa implementeringen av ramkonventionen. Kommittén menar att det finns ett klart behov av att myndigheterna ökar sin vaksamhet inom området och att kontrollen förbättras. Kommittén tar även upp frågan om att särskilda klasser för romska elever har inrättats och gör bedömningen att en sådan utveckling riskerar att bli till nackdel för eleverna och att det skadar implementeringen av bl.a. ramkonventionens principer om interkulturell dialog. Kommittén anser att det är viktigt att myndigheterna analyserar situationen och vidtar åtgärder i syfte att göra det möjligt för romska elever att stanna i sina vanliga skolklasser. Kommittén lyfter även fram behovet av undervisningsmaterial på minoritetsspråk. Den har i sina kommentarer till rådgivande kommitténs rapport pekat på att läroböcker produceras på en öppen marknad och att det inte finns någon statlig kontroll eller statligt ansvar. Skolan ansvarar för att läromaterial av god kvalitet finns tillgängligt. Av utredningstjänstens kompletterande genomgång framgår att har fattat beslut om att universitet och högskolor aktivt skall främja och bredda rekryteringen till högskolan (prop. 2001/02:15, bet. 2001/02:UbU4). Vidare har på regeringens uppdrag gjort en översyn av språkämnen där omfattningen av utbildning vid universitet och högskolor är förhållandevis liten. Uppdraget har redovisats i en rapport18 där verket bl.a. föreslår att det bör övervägas att införa en utbildning i chib och jiddisch. Parterna skall inom ramen för sina utbildningssystem tillerkänna dem som tillhör en nationell minoritet rätt att inrätta och driva sina egna enskilda utbildningsinstitutioner. Utövandet av denna rätt skall inte medföra något ekonomiskt åtagande för parterna. framför i sin rapport att enligt skollagen (1985:1100) får skolplikten fullgöras i fristående skola om skolan är godkänd av . Elevernas hemkommuner är i regel skyldiga att lämna bidrag till godkända fristående skolor. Det finns ett antal friskolor med minoritetsinriktning, bl.a. åtta sverigefinska skolor, en judisk och en tornedalsk. För elever med samiskt ursprung finns statligt finansierade sameskolor där undervisning bedrivs 1 till 6. 18 Att vara eller inte vara? EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 rådgivande kommitté noterar att friskolorna har spelat en viktig roll för undervisning på minoritetsspråk. Parterna åtar sig att erkänna att den som tillhör en nationell minoritet har rätt att lära sig sitt minoritetsspråk. I områden som av hävd eller i betydande antal bebos av personer som tillhör nationella minoriteter skall parterna, om det finns tillräcklig efterfrågan, sträva efter att så långt möjligt och inom ramen för sina respektive utbildningssystem säkerställa att den som tillhör dessa minoriteter har tillfredsställande möjligheter till undervisning i minoritetsspråket eller till undervisning på detta språk. Punkt 2 i denna artikel skall genomföras utan att göra intrång på inlärningen av det officiella språket eller undervisningen på detta språk. betonar i sin rapport att reglerna om rätt till modersmålsundervisning gäller i hela landet och för alla språk förutom svenska. Det finns särskilda regler för de elever som tillhör de samiska, tornedalsfinska och romska minoriteterna. De är berättigade till undervisning även om elevantalet är lägre än fem eller om språket inte är dagligt umgängesspråk. Kommunen behöver inte anordna undervisning om det inte finns tillgång till lämplig lärare. Romska elever med utländsk bakgrund är som enda grupp berättigade till modersmålsundervisning i två språk om de behöver det. Regeringen anförde att har inlett en satsning på utbildning av personal för den romska minoriteten. Det förekommer ingen modersmålsundervisning i jiddisch. skall inom ramen för sin tillsyn särskilt följa utvecklingen av modersmålsundervisning och tvåspråkig undervisning för de nationella minoriteterna. I rapporten anges vidare att föräldrar som bor i förvaltningsområdena i har möjlighet att placera sina barn i förskoleverksamhet som bedrivs på samiska, finska eller meänkieli. Samers barn får fullgöra i sameskolan, där undervisning ges på samiska och svenska. Det finns sex sameskolor i , samtliga i och . rådgivande kommitté välkomnar att undervisning i och på samiska har utvecklats, men pekar också på att det finns utrymme för fortsatta förbättringar. Kommittén konstaterar att skolans modersmålsundervisning är den huvudsakliga insatsen för minoritetsspråken. Kommittén tar upp problemet att undervisningens genomförande enligt lagstiftningen görs avhängigt av tillgången till modersmålslärare och konstaterar att det dessutom råder brist på modersmålslärare i . Kommittén konstaterar vidare att modersmålsundervisningen är mycket begränsad (en till ) och att den ofta inte ges som en integrerad del i elevernas skolutbildning. I många fall ges undervisningen utanför reguljär skoltid och kräver att eleverna åker till andra skolor. Föräldrar och elever ges inte alltid adekvat information om sina rättigheter. Sammantaget verkar detta ha lett till att antalet elever som får modersmålsundervisning har minskat betydligt. EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 2004/05:RFR3 rådgivande kommitté tar även upp frågan om tvåspråkig undervisning och noterar att det finns en tydlig efterfrågan på detta bland nationella minoriteter. Kommittén konstaterar dock att det inte finns några garantier i lagstiftningen att en sådan undervisning kan erhållas, med undantag för samiska. Enligt skollagstiftningen kan tvåspråkig undervisning ges åren 16 och för finska även åren 79, men det finns inget krav på det. I praktiken har antalet tvåspråkiga klasser minskat kontinuerligt, och återstår endast ett fåtal tvåspråkiga klasser i . Kommittén anser att offentlig undervisning på minoritetsspråk borde få betydligt större uppmärksamhet både i lagstiftningen och i praktiken. Som exempel anges att kommittén beklagar att undervisning på andra minoritetsspråk än finska inte kan ges åren 79. Den har i sina kommentarer till rådgivande kommitténs rapport pekat på att den nya myndigheten för skolutveckling bl.a. har fått i uppdrag att hitta och sprida goda exempel på modersmålsundervisning samt att det finns en webbplats för information om modersmålsundervisning. Dessutom pågår ett fyraårsprojekt med tvåspråkig undervisning åren 79. Av utredningstjänstens kompletterande genomgång framgår att det pågår ett utvecklingsarbete inom skolområdet för att förbättra undervisningen för de nationella minoriteterna. Arbetet består dels av insatser för kompetensutveckling av pedagogisk personal i förskola och skola, dels av utveckling av läromedel och utarbetande av ordbaser och lexikon för de olika språken.19 Enligt uppgift från avser regeringen att ge i uppdrag att se över minoriteternas möjligheter på grundskolenivå. Vad gäller frågan om det skall finnas rätt till modersmålsundervisning i finska även om antalet elever är mindre än fem har ansvarig minister uttryckt att det är ett bra förslag, men att det inte kan finansieras. När det gäller tvåspråkig undervisning har tagit fram en förordning (2003:306) om försöksverksamhet med tvåspråkig undervisning i i vissa kommuner. En kommun som har beslutat att delta i försöksverksamheten skall anmäla detta till Myndigheten för skolutveckling.20 Parterna skall skapa nödvändiga förutsättningar för att den som tillhör nationella minoriteter effektivt skall kunna delta i det kulturella, sociala och ekonomiska livet samt i offentliga angelägenheter, särskilt sådana som berör dem. I den svenska rapporten framförs att det hålls regelbundna samrådsmöten med företrädare för regeringen och minoriteternas organisationer. Särskilda medel har också tilldelats organisationer som företräder nationella minoriteter för att öka deras möjligheter till inflytande i frågor som berör dem. 2004/05:1, utg.omr. 20Enligt uppgift från ämnesrådet , ,. 2004/05:RFR3 EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 är dessutom remissinstanser och är med i beslutsprocesser som berör dem, exempelvis i beredningen av propositioner till . En målsättning är att representanter för de nationella minoriteterna i möjligaste mån skall vara med i studier, utvärderingar och beslutsprocesser som får konsekvenser för dem. är en statlig förvaltningsmyndighet och ett representativt folkvalt organ som representerar samerna. , som inrättades 1993, bildades för att folkrätten ger stöd åt samerna att själva få bestämma över sin kulturella men också i viss mån sin närings kommersiella utveckling. tillsattes den romska arbetsgruppen. Urbefolkningsdelegationen består av enskilda samer och experter från kulturliv, forskarvärld och . Regeringen genomför en nationell informationssatsning om samer i och samisk kultur. I den svenska rapporten framförs slutligen att de nationella minoriteterna särskilt skall beaktas vid fördelningen av det statliga stödet till litteratur och kulturtidskrifter. För att möjliggöra detta ökades stöden med . fördelar bl.a. de statliga medel som anslås till samisk kultur. rådgivande kommitté anser att är en viktig aktör och att dess status och roll behöver utvecklas vidare. Kommittén konstaterar att det för övriga minoriteter inte finns några allmänna strukturer för överläggningar, men att enstaka och tillfälliga möten anordnas. Kommittén anser att regeringen borde överväga att bygga upp en struktur för sådana överläggningar och nämner romska rådet som ett gott exempel. Även behovet av överläggningar på lokal nivå lyfts fram av kommittén. Kommittén konstaterar vidare att ansvaret för minoritetsfrågor inom regeringen har flyttats och att detta har fått konsekvenser för delaktigheten. Av utredningstjänstens kompletterande genomgång framgår, som redan redovisats, att romska arbetsgruppen ombildades till ett råd för romska frågor inom . Regeringen har i budgetpropositionen angett att det är angeläget att rådets arbete fördjupas och utvecklas. Enligt uppgift från övervägs vissa förändringar i arbetsformerna. Inom finns även en informell arbetsgrupp för romska kvinnor. Gruppen planerar att genomföra ett seminarium om situationen för romska flickor och kvinnor. I budgetpropositionen aviseras även en satsning på unga romer. Vad gäller organisationsfrågor kan nämnas att ansvaret för de minoritetspolitiska frågorna flyttades från och mångfald (Ju/IM) till dess enhet för demokratiutveckling, mänskliga rättigheter, folkrörelsefrågor och idrott (Ju/D). Enligt uppgift från syftar omorganisationen till att tydliggöra att minoritetspolitiken inte är en del av integrationspolitiken, utan att frågan bättre hör hemma inom området demokrati och mänskliga rättigheter. Dessutom kan nämnas att frågan om myndighetsstrukturen inom minoritetsområdet diskute- EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 2004/05:RFR3 När det gäller frågan om en myndighet för minoritetsfrågor har bl.a. önskemål om någon form av ombudsman för minoritetsfrågor framförts.21 Staten ger bidrag till organisationer som företräder nationella minoriteter. Bidrag ges för att ge möjligheter till inflytande när myndigheter och andra beslutsorgan tar ställning till frågor som berör minoriteterna. Regeringens senaste bidragsfördelningsbeslut framgår av nedanstående tabell. TABELL 1: BIDRAG TILL ORGANISATIONER ÅR 2004 Sweblul Den nationella kommittén för minoritets- Summa (tkr) Källa: Pressmeddelande från , 1,5 miljoner till organisationer som företräder nationella minoriteter. Parterna skall avhålla sig från åtgärder som ändrar befolkningsproportionerna i områden som bebos av personer som tillhör nationella minoriteter och syftar till att inskränka de rättigheter och friheter som följer av principerna i denna ramkonvention. I den svenska rapporten framförs att bestämmelserna om förutsättningar för ändringar i den kommunala indelningen i lagen (1979:411) om ändringar i indelning i kommuner och landsting enligt regeringens mening är tillräckliga för att uppfylla ramkonventionens krav. rådgivande kommitté har inte framfört några särskilda synpunkter vad gäller redovisning för denna artikel. 21 Enligt uppgift från ämnesrådet , ,. EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 Parterna åtar sig att inte göra intrång på rätten för personer som tillhör nationella minoriteter att upprätta och upprätthålla fria och fredliga kontakter över gränserna med personer som lagligen vistas i andra stater, särskilt med sådana personer med vilka de delar en etnisk, kulturell, språklig eller religiös identitet eller ett gemensamt kulturarv. Parterna åtar sig att inte göra intrång på rätten för personer som tillhör nationella minoriteter att delta i verksamheter i frivilligorganisationer på det nationella och internationella planet. I den svenska rapporten framförs att regeringen värdesätter och uppmuntrar det arbete som bedrivs på frivillig basis på det nationella såväl som på det internationella planet. Minoritetsgrupperna anordnar och deltar i internationella utbyten och samarbete. Via finansieras bl.a. samarbete mellan samiska organisationer i och övriga nordiska länder. rådgivande kommitté har inte framfört några särskilda synpunkter vad gäller redovisning för denna artikel. Parterna skall sträva efter att där så är nödvändigt ingå bilaterala och multilaterala avtal med andra stater, särskilt med grannstater, i syfte att säkerställa skydd för personer som tillhör berörda nationella minoriteter. Parterna skall i tillämpliga fall vidta åtgärder för att främja samarbete över gränserna. samarbetar med övriga länder i och i flera frågor. Nordiskt samiskt institut har till uppgift att genom forskning och information förbättra den samiska minoritetens ställning. De nordiska länderna har ingått avtal om radiosändningar och produktion av TV- program på samiska. Genom och sker samarbete om bl.a. urbefolkningsfrågor. I utövas samarbete bl.a. genom och mellan gränsstäderna och . Det finns en arbetsgrupp för frågor rörande bl.a. finskans ställning i och svenskans ställning i . rådgivande kommitté välkomnar det regionala och bilaterala samarbetet kring minoritetsfrågor. Av utredningstjänstens kompletterande genomgång framgår följande. Sa- merna har status som observatörer i , och beslutades att den nordiska språkkonventionens tillämpningsområde skall omfatta även bl.a. samiska. Ändringen av konventionen har dock ännu inte trätt i kraft. En utvärdering av den nordiska språkkonventionen presenterades i maj 2004.22 Vad gäller det nordiska samarbetet på regeringstjänstemannanivå inom minoritetsområdet har enligt uppgift från ännu inte så mycket hänt efter minoritetspolitiska beslut, men har åtagit sig att kalla till ett möte. 22 Den nordiska språkkonventionen, 2004 (). EFTERLEVNAD AV EUROPARÅDSKONVENTIONERNA UNDERLAG TILL DELSTUDIE 1 2004/05:RFR3 3 Nr 148 Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (minoritetsspråkskonventionen) 3.1 Ratificering och ikraftträdande Den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk öppnades för undertecknande 1992 och trädde i kraft sedan den ratificerats av fem länder. undertecknade och ratificerade konventionen . Den trädde i kraft i förhållande till . har 17 stater ratificerat konventionen.23 3.2 Konventionens uppbyggnad och innehåll I inledningen till konventionen framhålls bl.a. att skydd och främjande av landsdels- eller minoritetsspråk i olika länder och regioner i utgör ett viktigt bidrag till uppbyggandet av ett som vilar på demokratiska principer och kulturell mångfald inom ramen för nationell suveränitet och territoriell integritet. Avsikten med minoritetsspråkskonventionen är inte att stödja minoritetsspråken på bekostnad av de officiella språken. Syftet är i stället att uppmuntra till kunskap om och i minoritetsspråken inom staterna. Minoritetsspråkskonventionen är uppbyggd så att de ratificerande staterna får en viss valfrihet att välja vilka av de 23 artiklarna i konventionen som man vill anta samt vilken ambitionsnivå man vill uppnå. Totalt måste varje ratificerande stat ha godtagit minst 35 punkter i konventionen. har åtagit sig att 46 punkter eller stycken i stadgans del III skall omfattas för samiska och finska samt 43 punkter eller stycken för meänkieli.