urf · GSA5URF1 · 2005-01-01 00:00:00 — Det som kommer fram genom frågor till panelen skulle kunna vara underlag bl.a. vid de seminarier som vi föreslår ovan. Underlaget skulle också kunna vara av intresse vid introduktionen för nya ledamöter. Vi återkommer till detta längre ned. Panelen kan sättas samman genom ett slumpmässigt urval ledamöter t.ex. med hjälp. För att vara hanterlig bör panelen begränsas till förslagsvis 35 personer, dvs. ungefär var tionde ledamot. Uppdraget att ingå i panelen bör vara frivilligt. Anonymitet bör förutsättas. I riksdagsförvaltningen finns sakkunskap på det statistiska området som bör kunna konsulteras vid sammansättningen av panelen och när frågor formuleras. Jämställdhetssamordnaren kan vara kontaktman i förhållande till panelen med skyldighet att iaktta diskretion. 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG 2004/05:URF1 Enkäter till och intervjuer med avgångna ledamöter Förslag: Det införs som rutin att i samband med att en ny riksdag samlas göra en enkät till avgångna ledamöter om hur de sett på riksdagsuppdraget i olika avseenden, bl.a. vad gäller organisation, formella och informella strukturer, arbetsformer, inflytande, sammanhållning och anledningen, i förekommande fall, till att de inte ställt upp till omval. En av våra utgångspunkter är att kunskapen bör öka om hur ledamöterna ser på uppdraget som ledamot och på sin egen roll i riksdagsarbetet. Kunskapen bör tas till vara för att förbättra arbetsformer m.m. från jämställdhetssynpunkt. Ovan har vi föreslagit olika metoder för att inhämta sådana kunskaper från personer som är verksamma i . Medan uppdraget löper kan ledamöterna känna sig bundna av olika lojaliteter. Vi utgår från att ledamöter som lämnat i allmänhet känner sig friare att lämna uppgifter. Genom de djupintervjuer som vi föreslår bör man kunna öka kunskapen om det informella arbetssättet i interna möten, smågrupper, korridorförhandlingar, formella och informella nätverk och vad man anser om tillgången till information etc. Försök görs att belysa de olika frågeställningarna ur ett könsperspektiv. En annan fråga som bör finnas med är möjligheterna att förena riksdagsuppdraget med föräldraskap och familjeliv i övrigt. Vi vill i sammanhanget uppmärksamma det forskningsprojekt som talman tog initiativ till med anledning av att flera unga kvinnliga ledamöter i valet bestämde sig för att inte kandidera för omval. Inom projektet representera folket: yrkesbana eller sidospår i karriären kartläggs bl.a. varför vissa kategorier av ledamöter väljer att lämna . Projektet genomförs av professor , fil.dr och docent . En delredovisning har lämnats vid ett seminarium i . Projektet är ännu inte avslutat. Enligt uppgift visar preliminära resultat att könstillhörighet tycks vara en viktig faktor för att förklara inställningen till arbetsformerna i . I sammanhanget bör man också uppmärksamma den undersökning som förutvarande kanslichefen i redovisat i boken i sin partigrupp (& 1999). Boken bygger på intervjuer med riksdagsveteraner och har som framgår av titeln riksdagsgruppen i fokus. En viktig del av denna attitydstudie var enligt författaren frågan om vilka personliga egenskaper som varit viktiga för anpassningen till gruppen och omvänt om det finns några egenskaper som medfört svårigheter att anpassa sig till gruppen. studie har visserligen ett annat syfte än de undersökningar vi föreslår, men vi utgår från att uppslag finns att hämta t.ex. när det gäller intervjufrågor. Vår tanke med enkäter till avgångna ledamöter som ett regelbundet inslag är att ge möjlighet att kontinuerligt följa utvecklingen bl.a. när det gäller jämställdheten. Det blir också ett sätt att mäta om de insatser som föreslås på detta område får några effekter. 2004/05:URF1 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG Jämställdhetssamordnaren bör få ansvar för att enkäter och intervjuer genomförs. Även här bör den statistiska expertis som finns i riksdagsförvaltningen kunna konsulteras om utformningen av frågor och svarsalternativ m.m. Vi utgår från att för ändamålet särskilt lämpade tjänstemän eller riksdagsstipendiater kan anlitas för att genomföra intervjuerna. Vi bedömer att varje intervju inte ska behöva ta mer än högst . Resultat bör, liksom det som kommer fram via ledamotspanelen, kunna användas vid seminarier och introduktionen för nya ledamöter. Förslag: Vi ansluter oss till de förslag om planerade åtgärder som lagts fram i den ovannämnda promemorian Riksdagsuppdraget i ett genusperspektiv. Det innebär bl.a. att det görs en sammanställning av befintlig forskning om ur ett genusperspektiv och att det hålls ett offentligt seminarium om arbete ur ett genusperspektiv. Detta öppna seminarium följs av interna seminarier för att göra det möjligt att utlysa ett forskningsprojekt. Frågan om modeller för initiativ och medel för riksdagsrelevant forskning bör övervägas. Seminarierna och den forskningssammanställning som ska göras bör inlemmas som en del i det jämställdhetsprogram för som vi förordat ovan. En kontinuerlig kontakt bör på lämpligt sätt hållas med forskarvärlden så att kan hållas informerad om aktuell och relevant forskning om där bl.a. genusaspekter blir belysta. Även detta kan vara en del av jämställdhetsprogrammet. Behovet av forskning om arbetsformer ur ett genusperspektiv är en av de punkter som tas upp i Socialdemokraternas skrivelse. Enligt skrivelsen bör initiera en oberoende och fri forskning om detta. I skrivelsen sägs att det behövs mer kunskap om patriarkala strukturer, outtalade regler, invanda mönster och brist på insikt. Vi instämmer i detta. Ökade kunskaper och ökad synlighet är en av förutsättningarna för förbättringar. Forskning är en väg. Seminarier och undersökningar riktade direkt till berörda är en annan väg som vi förordat ovan. Vi har ovan föreslagit återkommande seminarier riktade mot utskottspresidierna m.fl. Ett av dessa seminarier kan gärna ta sikte på utskottssammanträdena ur ett genusperspektiv i enlighet med förslaget i promemorian från sekretariat. Det är viktigt att det som framkommer vid seminariet dokumenteras i promemorian föreslås stenografiska uppteckningar så att resultatet kan användas i ett fortsatt utvecklingsarbete. Vår allmänna utgångspunkt är att insatser som görs för att förbättra jämställdheten i bör vara en del av ett kontinuerligt och planmässigt arbete. I enlighet med principen om jämställdhetsintegrering bör insatser i 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG 2004/05:URF1 form av seminarier m.m. ingå i ett vidare sammanhang som avser riksdagsarbetet i stort. Vi vill betona att genusperspektivet är intressant långt utöver det som rör själva sammanträdet och sammanträdestekniken. Verksamheten i pågår i både formella och informella forum. Vi utgår från att en panel med ledamöter och djupintervjuer som vi föreslagit ovan kan öka kunskapen om detta. Även forskningen skulle kunna bidra till ökade kunskaper. Hur ser dessa mekanismer ut ur ett könsperspektiv? Hur ser maktrelationerna ut? Ligger det något bakom tesen att när kvinnor kommer in, går makten ut. Vi anser att det vore värdefullt att t.ex. genom forskning få belyst hur kvinnors och mäns makt och inflytande i den politiska processen ser ut i realiteten. Även här behövs kontinuerliga insatser. Förhållandena kan förändras såväl strukturellt som individuellt. Så kan t.ex. personförändringar påverka en rådande kultur. Vi vill också peka på att även forskning som inte har ett uttryckligt genusperspektiv ändå kan ha intresse från sådana synpunkter. Som ett exempel på detta kan nämnas en studie av ledarskapskulturen inom partierna. Enligt Riksdagskommitténs promemoria bör man pröva om kan åta sig ansvaret för att utlysa forskningsprojekt. Vi instämmer i detta. bör i princip inte specificera forskningsuppdragen. Som sägs i Socialdemokraternas skrivelse bör det vara en fri och oberoende forskning. Ett samarbete med kan skapa förutsättningar för att forskningen bedrivs i enlighet med internationellt vedertagna principer för vad som är god forskning. bör enligt vår mening vara en aktiv avnämare av den riksdagsrelevanta forskningen. Ett sätt är att upprätthålla en fortlöpande kontakt med forskarsamhället. Vi anser att man bör överväga hur på ett bra sätt kontinuerligt kan följa vad som händer på forskningsområdet och förmedla information om detta till ledamöterna. Detta skulle kunna vara en del av jämställdhetsprogrammet. I detta sammanhang vill vi kommentera ett förslag som framförts i en av de ovan nämnda motionerna och även i diskussionerna, nämligen att en genusforskare skulle få i uppdrag att granska brister genom att filma och analysera utskottssammanträden och kammardebatter. Den metod vi vill förorda utgår från att negativa attityder, beteendemönster etc. bör påverkas genom ökad kunskap och självinsikt hos de berörda. Vad gäller utskottssammanträdena finns ett hinder redan i riksdagsordningen som föreskriver att sammanträden ska hållas inom stängda dörrar. Ett syfte med regeln får antas vara att möjliggöra förtroliga och prestigelösa diskussioner som syftar till politiska uppgörelser. Det kan kräva betydande erfarenhet för att på ett djupare plan förstå det som sker under ett sammanträde. Inte sällan finns det olika tolkningar bland deltagarna. Vi återkommer till det som motionerna säger om allt från missförstånd och subtiliteter till medvetet maktutövande. Man måste också beakta den risk som finns att ledamöterna medvetet eller omedvetet skulle anpassa sig till situationen. 2004/05:URF1 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG skulle helt enkelt inte bli sann. Vi utgår från att en granskning av detta slag måste pågå och omfatta flera utskott för att några säkra slutsatser skulle vara möjliga. Det finns däremot inget som hindrar att ett utskott som så finner lämpligt låter forskare närvara vid sammanträdet med stöd av den undantagsregel som medger att utomstående deltar om det finns särskilda skäl. Vid kammarsammanträdena förhåller det sig annorlunda. De är i princip offentliga. Vi utesluter inte att det kan vara intressant att studera dessa från olika jämställdhetssynpunkter. I linje med vår inställning att inte bör specificera forskningsuppdragen avstår vi dock från att föreslå en sådan granskning. Förslag: hemsida utvecklas när det gäller könsuppdelad statistik. finns lättillgänglig information på hemsida som är intressant från jämställdhetssynpunkt. Det finns könsuppdelad statistik om t.ex. ordinarie ledamöter i utskotten. Där finns också historisk statistik under rubriken i 19222002. I avsnittet Ett jämställt parlament i ett jämställt land har vi redovisat en del statistik om kvinnor och män i ur ett 30-årsperspektiv. Vi anser att statistik skulle kunna utvecklas ytterligare och kompletteras med procenttal. Könsuppdelad statistik borde redovisas när det gäller t.ex. viktigare riksdagsorgan som riksdagsstyrelsen och beträffande utskottens presidier. Detsamma gäller riksdagsinterna utredningar. När så kan ske bör uppgifterna även vara uppdelade efter parti. Även jämförelser över tiden bör finnas med när detta är möjligt. Det är då mönster kan skönjas. Genom sådan statistik skulle man t.ex. kunna belägga att männen även är överrepresenterade i de utskott som forskaren benämner statusutskotten, nämligen finans- konstitutions-, och utrikesutskotten (och möjligheter i riksdag; klassificeringen baseras på en undersökning 1994 då ledamöterna ombads att gradera varje enskilt utskott och då det framkom att dessa tre ansågs vara mest status- och prestigefyllda). Statistiken kan även ge underlag till andra intressanta studier. Ett bland flera problem med könsuppdelad statistik för så relativt små organ som t.ex. utskotten är att bilden lätt förändras. Det sker inte sällan personskiften under pågående mandatperiod. En godkänd sammansättning kan snabbt förbytas i en icke godkänd redan om en kvinna ersätts av en man eller vice versa. Statistiken kan också ge en skev bild genom att den t.ex. inte redovisar suppleanter som verkar aktivt i utskotten och som då kan ha ett betydande inflytande. 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG 2004/05:URF1 Uppdraget att ta fram förslag till lämpliga kriterier och även i övrigt utveckla statistiken, med beaktande av de problem som vi nu antytt, bör kunna läggas på jämställdhetssamordnaren. Insatser för enskilda ledamöter Stöd till ledamöter som anser sig negativt utsatta Förslag: ansvarar för att det finns en stödfunktion för ledamöter som anser sig utsatta för dålig behandling. Stödfunktionen ska kunna erbjuda professionellt samtalsstöd och rådgivning. Vi i arbetsgruppen har diskuterat på vilket sätt ledamöter som upplever problem ska kunna få råd och stöd. Inom riksdagsförvaltningen finns redan en stödgrupp mot sexuella trakasserier. Tanken är att personer som utsatts för sådant i största förtroende ska kunna vända sig till gruppen eller någon enskild person i gruppen för råd och stöd. Gruppen har inrättats i enlighet med riksdagsförvaltningens policy mot sexuella trakasserier. Policyn utgår från jämställdhetslagens krav på arbetsgivare i detta avseende. Det finns här skäl att upprepa att det rättsliga begreppet sexuella trakasserier även omfattar uppträdande som inte är av sexuell natur men som ändå är grundat på kön. Som utvecklats ovan avser jämställdhetslagen i första hand relationen mellan arbetsgivare och arbetstagare. Förhållandet riksdagsledamöterna emellan omfattas alltså inte av jämställdhetslagen och inte heller handlande av detta slag mellan ledamöter och tjänstemän. Sexuella trakasserier eller annat kränkande uppträdande från en icke anställd som riktas mot en anställd kan däremot anses som ett arbetsmiljöproblem som arbetsgivaren måste ingripa mot. Allvarliga fall av uppträdande av detta slag kan också vara straffbara. Vi utgår från att ledamöterna som har problem av detta eller liknande slag vanligen ser det som naturligt att vända sig till personer i gruppledningen eller i partikansliet. Vi utgår också från att den uppmärksamhet som dessa frågor fått bör öka beredskapen inom partigrupperna och partiorganisationen i övrigt att ta itu med de problem som kan finnas. är det inte svårt att föreställa sig att enskilda ledamöter kan dra sig för att tala om problemen. Det är allmänt känt att många som känner sig illa eller kränkande behandlade över huvud taget har svårt att tala om det och att analysera sin egen situation. Detta allmänna fenomen kan vara särskilt påtagligt för en politiker som nått ända till . Det kan inte uteslutas att en person kan vara rädd att det ska uppfattas som en svaghet inte bara att ha blivit illa behandlad och tagit vid sig utan också att inte kunna tackla problemet själv. Vid vår kontakt med journalisten i med anledning av enkäten framgick det att somliga av de kvinnliga ledamöterna tyckte att det var svårt att berätta om problem som de mött och att sätta ord på 2004/05:URF1 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG Några hade föredragit telefonsamtal med journalisten framför kontakt per e-post. Vi tror att möjligheten till ett konfidentiellt samtal med respekt och i en atmosfär av öppenhet och ärlighet kan vara betydelsefull. Den som känner sig utsatt ska kunna få hjälp att analysera sin situation och att sätta in den i ett sammanhang. Vi ser för oss att denna möjlighet kan vara särskilt betydelsefull för en person som av något skäl inte vill vända sig till sin partiledning och som inte heller har t.ex. någon riksdagskollega eller annan person som det är naturligt att kontakta. Detta kan inte minst gälla nya ledamöter. På motsvarande sätt som riksdagsförvaltningen erbjuder ett stöd för tjänstemännen bör enligt vår mening kunna erbjuda stöd för ledamöterna. I arbetsgruppen har vi diskuterat hur en stödfunktion av detta slag skulle kunna se ut. Vi tror att det bör vara en person med professionell förmåga att fungera som samtalspartner. Det är naturligtvis också önskvärt att stödpersonen har insikt om de särskilda förutsättningar som råder i det politiska livet. En stödfunktion av detta slag skulle kunna knytas till företagshälsovården. En sådan kontakt i förtroende kan gjuta mod i den som blivit illa behandlad att gå vidare på det ena eller andra sättet. Det är viktigt att det inte stannar helt i det fördolda att företeelser av detta slag kan förekomma. Det är naturligtvis också viktigt, när det är på sin plats, att den eller de personer som är upphov till problemen på lämpligt sätt görs medvetna om de reaktioner som ett visst beteende framkallar. För tydlighetens skull vill vi understryka att vi med detta inte menar att problem på individnivå ska ges offentlighet. Det främsta medlet att samla kunskap på detta område är emellertid de enkäter och intervjuer med ledamöter som vi också föreslår. Information om stödfunktionen bör ingå i det som förmedlas vid introduktionen för nya ledamöter. Introduktionen för nya ledamöter Förslag: Introduktionen för nya ledamöter med inriktning på informell kunskap utvecklas. Det introduktionsprogram för nyvalda ledamöter som erbjöds av efter valet var indelat i två steg och omfattade 14 olika avsnitt. Det innehöll både praktiskt inriktade moment som visning av hus, dataintroduktion och att hitta rätt i riksdagstrycket och mer teoretiska delar som budgetprocessen, kontrollmakten och internationella arbete. som utskotten, och internationella kansli var involverade. Som sista punkt ingick avsnittet Oskrivna regler i riksdagsarbetet. Enligt vår uppfattning är det viktigt att även informell kunskap kan förmedlas vid denna introduktion. Det kan avse oskrivna regler, kulturer inom olika delar av , informella strukturer och frågor om jämställdheten i . Vi är väl medvetna om den begränsade tid som står till förfogande 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG 2004/05:URF1 för den stora mängd viktig information som den nyvalda ledamoten behöver. Vi är också införstådda med att det är svårt att förmedla denna typ av information eftersom det i stora delar handlar om just dold kunskap vem eller vilka ska därmed betros uppgiften? Detta får inte innebära att man går förbi frågorna. Vi anser att man vid utformningen av introduktionsprogrammet efter nästa val noga överväger hur detta ska gå till. En del kunde bestå i det underlag som kommit fram genom enkäterna m.m. enligt ovan. Även information om den förslagna stödfunktionen och om jämställdhetsprogrammet i stort bör ingå. Förutom att ha ett särskilt avsnitt i programmet kan de som deltar t.ex. för utskottens räkning uppmuntras att på ett lämpligt sätt även förmedla det oskrivna. För övrigt antar vi att detta i stor utsträckning sker . För tydlighetens skull ska sägas att vårt förslag främst syftar på den introduktion som tillhandahålls av som sådan och som tjänstemännen till stor del ansvarar för. Även partierna har sitt ansvar i detta sammanhang. Socialdemokraterna anser i sin skrivelse att partierna bör ges ansvar för att ge de enskilda ledamöterna stöd och utbildning och utforma mentorsprogram vid behov. Vi instämmer i detta. Partierna har en viktig och självklar roll t.ex. vid introduktionen för nya ledamöter och för att ge stöd och utbildning. Vi anser att partigrupperna bör uppmuntras att utveckla arbetet med detta. Bemötandefrågor i arbetsordningar m.m. Förslag: Möjligheten övervägs att ta in frågor om bemötande m.m. i utskottens arbetsordningar. Som redovisats ovan finns det en bestämmelse i riksdagsordningen som förbjuder otillbörliga uttalanden, förolämpande uttryck eller dåligt uppträdande i övrigt vid kammarsammanträdena. Detta skulle kunna kallas en uppförandekod. Motsvarande uttryckliga regler finns inte för utskotten, även om det brukar anses att reglerna för kammaren i den utsträckning det är möjligt ska tillämpas analogt i utskotten. Bemötandefrågorna uppmärksammas i Socialdemokraternas skrivelse och har även i övrigt kommit upp i diskussionen om jämställdheten i . Insatser riktade till presidierna, som vi föreslagit ovan, är viktiga för att öka kunskaperna och insikterna. Så kallade härskartekniker, nedlåtande attityder och andra problem kan dock även förekomma ledamöter emellan. Praxis varierar i utskotten i fråga om bruket av arbetsordningar m.m. Somliga utskott har formellt fastställda arbetsordningar medan andra redogör för arbetsrutiner m.m. i en promemoria som anmäls för utskottet i början av mandatperioden. Praxis varierar även när det gäller innehållet. Dokumenten avser vanligen rena procedurfrågor, som tidpunkter för sammanträden, kallelser och utskick, protokollföring, anmälan av reservation m.m. I fråga om 2004/05:URF1 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG tystnadsplikt redovisas de regler som finns i riksdagsordningen, i vissa fall med tillägget att det förutsätts att återhållsamhet iakttas beträffande information i icke slutbehandlade ärenden eller liknande. Några utskott tar även upp ordningsfrågor som att förtäring eller rökning inte får förekomma eller att mobiltelefoner ska vara avstängda. Vi i arbetsgruppen ser för oss en möjlighet att i arbetsordningarna eller motsvarande även ta upp bemötandefrågor. Det skulle kunna fungera som en uppförandekod (code of conduct), motsvarande den som finns för kammarsammanträdena, och gälla för ledamöterna sinsemellan och för samarbetet mellan ledamöter och tjänstemän. Med uttryckliga regler som man enats om från början finns det stöd för att reagera om någon eller några uppträder på ett olämpligt sätt. Det kan även ge grund för en diskussion om attityder och förhållningssätt. En diskussion om möjligheten att föra in bemötandefrågor av detta slag i arbetsordningarna skulle kunna tas upp i samband med de seminarier som vi föreslår ovan. Förslag: ordnar mötesplatser för partigruppskanslierna för utbyte av erfarenheter och kunskaper om jämställdhetsfrågor. Även utskottskanslierna kan delta i vissa av dessa möten. Det förekommer att partigruppskanslier har möten sinsemellan för att diskutera frågor av gemensamt intresse. Inte heller förekommer det mer än undantagsvis att utskottskanslierna har kontakter under mer ordnade former med partigruppskanslierna, trots att det borde finnas många gemensamma beröringspunkter. Vi tror att återkommande möten som anordnas av riksdagsförvaltningen skulle kunna vara ett uppskattat inslag. Jämställdhetsfrågor kan vara lämpade att ta upp på sådana gemensamma möten. På motsvarande sätt som när det gäller de seminarier för utskottspresidierna som vi föreslagit under punkt 3 ovan kan sammankomster av detta slag även avse andra frågor av gemensamt intresse. Mötena skulle kunna bidra till en ökad ömsesidig kännedom och förståelse för arbetsförhållanden och liknande. Vi tänker oss att jämställdhetssamordnaren kan initiera frågorna i förhållande till partigruppskanslierna och också vara kontaktman mellan kanslierna. 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG 2004/05:URF1 Jämställdhetsdirektiv för riksdagsinterna utredningar m.m. Förslag: I samband med att uppdrag ges till riksdagsinterna utredningar bör det bestämmas om det ska göras konsekvensbeskrivningar för jämställdheten. I förekommande fall bör utredningarna ange eventuella konsekvenser för jämställdheten när uppdraget redovisas. Det bör alltid strävas efter att åstadkomma en jämn könsfördelning inom utredningarna. Detta bör gälla såväl ledamöterna som sekretariatet. Information om viktigare utredningar bör finnas på hemsidan. Ett antal interna utredningar brukar arbeta inom . De kan vara initierade av olika riksdagsorgan, och de kan vara sammansatta på olika sätt. Ut- redningarna kan avse både frågor med bäring på det konstitutionella och administrativa frågor. Kommittéförordningen (1998:1474) reglerar utredningar som tillsatts av regeringen. Enligt 15 § ska utredningarna ange konsekvenserna av sina förslag i olika avseenden när uppdraget redovisas. Detta gäller bl.a. om förslagen har konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Regeringen ska i utredningsuppdraget ange vilka konsekvensbeskrivningar som ska finnas med. Syftet är att skapa ett så fullödigt underlag som möjligt.