urf · GSA5URF1 · 2005-01-01 00:00:00 — I Kommitté- handboken (Ds 2000:1) finns ett avsnitt om konsekvensanalyser för jämställdheten och en särskild checklista. Man kan inte utesluta att även riksdagsinterna utredningar har effekter för jämställdheten. Vi kan som exempel nämna frågor som avser ledamöternas ersättningar och andra förmåner. Just utformningen av ersättningsregler i samband med politiska uppdrag brukar anses som en viktig faktor för de faktiska möjligheterna för t.ex. småbarnsföräldrar att åta sig politiska förtroendeuppdrag. Ersättningsregler är också allmänt sett av den karaktären att det kan finnas anledning att analysera dem från jämställdhetssynpunkt. Vi anser att man mer konsekvent och systematiskt än bör överväga denna fråga innan ett utredningsuppdrag formuleras och, när så är befogat, be utredningen att analysera sina förslag från sådana utgångspunkter. Strävan bör vara att åstadkomma en jämn könsfördelning bland ledamöterna i utredningarna. Här bör det inom tillämpade systemet med dubbla nomineringar kunna prövas. Givetvis bör en jämn könsfördelning också eftersträvas i sekretariatet i enlighet med jämställdhetslagens regler. Vi anser också att hemsidan bör innehålla uppgifter om viktigare utredningar. Där bör det även finnas uppgifter om ledamöter och sekretariat uppdelade på kön. 2004/05:URF1 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG Vi har ovan framfört att vi anser att jämställdhetslagens regel om att det ska vara möjligt att förena förvärvsarbete med föräldraansvar bör gälla även för . Detta ser vi inte som någon kontroversiell princip heller för politikens del. Som ett exempel kan nämnas att kommunallagen numera ger deltidspolitiker möjlighet att få ekonomisk ersättning för barntillsyn. En stor andel av ledamöter har barn i skol- eller förskoleåldern. Detta är ett uttryck för att i sin sammansättning svarar mot väljarkåren. Det är ofrånkomligt att riksdagsuppdraget innebär privata uppoffringar med omfattande bortovaro från hemmet och hemorten. Det finns dock möjlighet att vara föräldraledig, och erbjuder i viss utsträckning plats på daghem i för ledamöternas barn. Att införa regler liknande dem som finns i riksdagsförvaltningens jämställdhetsavtal, att möten normalt inte ska sättas ut eller , ser vi inte som realistiskt . Kvällsaktiviteter lär förbli en del av ledamöternas vardag, även om det går i rätt riktning. En fråga om hur ledamöterna ser på de praktiska möjligheterna att förena riksdagsuppdraget med ansvaret för familj, hem och barn bör ingå i de undersökningar och enkäter som vi föreslår ovan. Vi anser att man allmänt sett ska ta så stor hänsyn som möjligt till ledamöternas familjesituation. Arbetsplaneringen i utskott m.m. Förslag: Ledamöternas familjesituation bör beaktas vid utskottens arbetsplanering. Vi i arbetsgruppen föreslår att man bl.a. vid arbetsplaneringen i utskotten beaktar ledamöternas familjesituation. Detta bör gälla utskottsaktiviteter över huvud taget, alltså varje arrangemang som sker i utskottens regi, t.ex. resor och seminarier. För ledamöter med föräldraansvar kan särskilt studieresorna till utlandet vara ett problem. De längre resorna kan pågå . Vår erfarenhet är att ledamöter med ansvar för mindre barn i ganska stor utsträckning avstår från att delta. Detta måste enligt vår mening respekteras, även om det är till nackdel både för utskottet som sådant och för den ledamot som måste tacka nej. Vi menar inte att utskottet ska avstå från resor av detta slag, men det är en faktor som bör vägas in vid planeringen. Ett sätt är att planera in både längre och kortare utrikes resor . Ett allmänt problem vid arbetsplaneringen är den konkurrens som finns såtillvida att ledamöterna gör resor, studiebesök m.m. i olika konstellationer. Ut- skotten är bara en av flera sådana konstellationer. Andra organ kan i och för 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG 2004/05:URF1 sig ha lika stora skäl att ta hänsyn till ledamöternas familjesituation. Bakgrunden till vårt förslag är utskottens centrala roll i riksdagsarbetet och att utskotten har en kontinuerligt pågående verksamhet som dessutom förutsätts bli mer långsiktigt planerad. Det ter sig enligt vår mening naturligt att man i arbetsplaneringen så långt det är möjligt lever upp till ambitionen att det ska gå att förena riksdagsuppdraget med föräldraskap. Vi har tidigare fört fram förslag om hur utskottens arbetsordningar skulle kunna användas för bemötandefrågorna. Vi anser att man i arbetsordningen också borde kunna föra in att hänsyn ska tas till faktorer av detta slag vid arbetsplaneringen. Det skulle kunna bli ett stöd för ledamöter som är föräldrar. Förslag: Internationella används för att uppmärksamma jämställdhetsfrågorna. Om det är möjligt kan för ändamålet lämpliga betänkanden behandlas i kammaren på eller i anslutning till . har på olika sätt uppmärksammat internationella . I den mån det varit möjligt har arbetsmarknadsutskottet, som enligt riksdagsordningen ansvarar för frågor om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet, överlämnat ett jämställdhetsbetänkande för behandling i kammaren denna dag. har det förekommit ceremonier i kammaren. Även i övrigt har uppmärksammats genom t.ex. föredrag. Många utskott behandlar frågor som har jämställdhetsaspekter. Vi utgår från att flera av dem också har ärenden med jämställdhetspolitiska frågeställningar som kan vara lämpliga att ge extra uppmärksamhet. Ett eller flera ärenden med sådana teman som behandlas skulle på ett pedagogiskt sätt kunna ge innehåll åt begreppet jämställdhetsintegrering. Rent praktiskt bör planeringen kunna ske genom ordförandekonferensen eller vid riksdagsdirektörens planeringsmöten med kanslicheferna. Självfallet går det inte att beordra fram ärenden. I stället tror vi på att väcka utskottens intresse för idén som sådan. Traditionen att uppmärksamma bör enligt vår mening leva vidare. Det kan gälla ceremonier, föreläsningar, seminarier, publicering av information m.m. Vi förutsätter att jämställdhetssamordnaren spelar en roll vid planering och genomförande. 2004/05:URF1 15 FÖRSLAG FÖR EN JÄMSTÄLLD RIKSDAG SCB:s lathund om jämställdhet i fickan Förslag: För att ge ledamöterna möjlighet att öka sina kunskaper delas SCB:s lathund om jämställdhet, På tal om kvinnor och män, ut vid lämpligt tillfälle. Enligt den svenska jämställdhetspolitiken ska ett jämställdhetsperspektiv läggas på alla politikområden. Det innebär att förslag och beslut måste analyseras ur ett jämställdhetsperspektiv. Möjliga konsekvenser för kvinnor och för män ska klarläggas på såväl central som regional och lokal nivå. För att det ska vara möjligt måste statistiken vara uppdelad på kön. I avsnittet Allmänt om metoder och framgångsfaktorer i jämställdhetsarbetet har vi redogjort för den officiella statistiken. SCB:s lathund är enligt vår uppfattning ett utmärkt och behändigt hjälpmedel när man vill öka kunskaperna om hur ser ut ur ett jämställdhetsperspektiv. I lathunden finns sifferfakta för en rad politikområden som hälsa, utbildning, barnomsorg, förvärvsarbete, kriminalitet, inflytande och makt. Lathunden finns också i en engelsk version. Ledamöter sköljs över av informationsmaterial. Det gäller att vara selektiv. Lathunden ryms i en ficka men innehåller en mängd nyttig information för en riksdagsledamot. Vi föreslår att vid lämpligt tillfälle förser ledamöterna med varsitt exemplar av denna publikation. Skrivelse med anledning av jämställdhetsarbete Det övergripande målet för svensk jämställdhetspolitik är att kvinnor och män ska ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom alla väsentliga delar av livet. Trots en lång historia av aktivt politiskt jämställdhetsarbete präglas vårt samhälle fortfarande av en könsmaktsordning. Kvinnor är fortfarande strukturellt underordnade och män strukturellt överordnade. Det är en angelägen politisk uppgift att bryta denna ordning i alla samhällsstrukturer, så också i . För att detta ska vara möjligt är det av avgörande betydelse att existerande strukturer synliggörs och medvetandegörs. Arbetet med att öka kvinnorepresentationen i beslutande organ har inte alltid inneburit att kvinnor får tillgång till reellt inflytande. Jämn fördelning mellan kvinnor och män i beslutande organ är fortfarande viktigt, men vi måste också inrikta oss på de strukturer som konstituerar makt och inflytande och som inte alltid leder till reell jämställdhet. Jämställdhetspolitiken ska därför genomsyra alla politikområden. På samma sätt behöver jämställdhetsperspektivet bli ett naturligt inslag i alla verksamhetsinsatser. Således bör jämställdhetsarbete inriktas på att all ordinarie verksamhet ska granskas utifrån ett jämställdhetsperspektiv. är numerärt världens näst mest jämställda parlament. Hur arbetet kring jämställdheten framskrider här, har en stor betydelse för det övriga samhället. Talmannens kvinnliga nätverk har tagit initiativ till ett PM, där det beskrivs och föreslås åtgärder för hur en jämställd arbetsmiljö i kan uppnås. Nätverket spelar en viktig roll internt i som opinionsbildare och kunskapsspridare kring jämställdhets- och genusfrågor. Men jämställdhetsfrågan är av så stor betydelse, att den för att nå vidast möjliga spridning, huvudsakligen måste mötas genom en integrering av ett jämställdhetsperspektiv i alla ordinarie verksamheter. Strävan efter jämställdhet måste synas i all politik och verksamhet och inte hanteras vid sidan av det ordinarie riksdagsarbetet. Därför bör handlingslinjen inriktas på att mobilisera existerande strukturer i jämställdhetsarbetet. Främst bör detta handla om utskotten och BILAG A SKRIVE LSE MED ANLEDN AV RIKSD AGEN S JÄM ST ÄLLDHETSARB ETE partigrupperna, vilka utgör de naturliga arbetsgemenskaperna för de flesta Partierna bör ges ansvar för att ge de enskilda ledamöterna stöd och utbildning samt utforma mentorprogram vid behov. De mest frekventa arbetsgrupperna för ledamoten finns inom ramen för partierna. I dessa arbetsgrupper, liksom i andra, finns förvisso problem och strukturer som behöver förändras. Men här finns också det förtroende som är en förutsättning, för att i en miljö som i övrigt präglas av partipolitisk konkurrens, meningsfullt kunna ventilera och åtgärda problem. Genom ett gemensamt åtagande bör det ankomma på var och en av partigrupperna att upprätta en handlingslinje för att åstadkomma lika möjligheter för kvinnor och män. eller (Talmannens kvinnliga nätverks) roll bör i detta arbete handla om att arrangera mötesplatser där partigrupperna ges möjlighet att utbyta erfarenheter och kunskap. arbete ska i alla delar präglas av lika villkor. Det finns därför all anledning att exempelvis granska kammarens arbetsformer utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Först och främst bör utskottens arbete stå i fokus, eftersom det mesta av riksdagsarbetet utförs här. Främst bör ledarskapet stå i centrum. Hur arbetet organiseras i utskotten och hur ledamöterna möts i utskottsarbetet är en viktig del av utskottsledningens ansvar. I syfte att skapa jämställda arbetsvillkor i utskotten bör därför insatser riktas gentemot utskottspresidierna och kanslicheferna. Genom sin ledningsposition kan och bör dessa bryta invanda mönster och outtalade regler som konserverar gamla ojämställda strukturer. Insatser bör också riktas gentemot personal, i syfte att vidga ansvaret för att skapa jämställda arbetsvillkor i utskottsarbetet. Vi måste fråga oss om det finns något i arbetsformer som segmenterar ojämställdhet. Detta innebär att vi behöver mer kunskap och insikt om patriarkala strukturer, outtalade regler, invanda mönster och brist på insikt. För att ge oss dessa kunskaper handlar en viktig del av jämställdhetsarbetet om att synliggöra och medvetandegöra. arbetsformer behöver således granskas på djupet för att vi ska få ökad kunskap. En sådan granskning måste baseras på kunskap om arbetsformer och insikt om vad det representativa uppdraget innebär. För att öka trovärdigheten i en sådan SKRIVE LSE MED AN LEDN AV RIKSD AGEN S JÄM ST ÄLLDHETSARBETE BILAG A 2004/05:URF1 granskning bör ta initiativ till att en oberoende och fri forskning genomförs kring arbetsformer ur ett genusperspektiv. Genom synliggörande ökar förståelsen för vidare insatser. Efter denna kartläggning bör överväga att fastställa mål och indikatorer för det fortsatta jämställdhetsarbetet. En ytterligare del av synliggörandet handlar om att tydliggöra frågan om representation. bör därför ges i uppdrag att sammanställa och offentliggöra val till riksdagsorgan utifrån kön och partitillhörighet. Jämställdhetsarbetet ska lyftas fram och vara en naturlig del av all verksamhet i . Arbetet bör i det första skedet koncentreras inom ramen för partigrupperna och utskotten. Partigrupperna ges det huvudsakliga ansvaret för jämställdhetsarbetet gentemot enskilda ledamöter och åtar sig därför att upprätta handlingslinjer för ökad jämställdhet. erbjuder mötesplatser för ansvariga inom partigrupperna för erfarenhets- och kunskapsutbyte. initierar insatser gentemot utskottens ledningar, presidier och kanslichefer, i syfte att skapa jämställda arbetsvillkor i samtliga utskott. tar som ett första steg initiativ till att en fri och oberoende forskning genomförs kring arbetsformerna ur ett genusperspektiv. sammanställer och offentliggör val till riksdagsorgan utifrån kön och partitillhörighet.