urf · GSA5URF2 · 2005-01-01 00:00:00 — I uppdraget ingår att väga samman dessa frågeställningar och lämna förslag till regler för beräkning av förmånsbestämd ålderspension där kvalificeringstider m.m. avvägts. För vilka skall de nya bestämmelserna gälla? I uppdraget ingår också att utreda och lämna förslag till ikraftträdandebestämmelser med precisering av vilka som skall omfattas av de reviderade reglerna. Bakgrunden är dels att det nya pensionsavtalet gäller för den som är född eller senare, dels att den som omfattats av tidigare chefs- eller förordnandepensionsförordning och är född eller senare erbjudits möjlighet att välja att gå över till de nya reglerna. Denna valmöjlighet gäller endast och för den som väljer de nya reglerna gäller att de i så fall tillämpas med retroaktiv verkan fr.o.m. . Vilken samordning mellan olika ersättningsformer skall gälla? Rörligheten mellan olika typer av offentliga uppdrag har ökat vilket medfört att frågor om samordning mellan dessa ersättningsformer kommit i fokus. Mot den bakgrunden ges kommittén i uppdrag att jämföra de olika ersättningsformer som lämnas till f.d. förtroendevalda inom riksdag, regering, kommun och landsting och kartlägga vilka samordningsproblem som finns mellan dessa system. Kommittén skall studera såväl ersättningsformer som kan utges som de olika ålderspensionssystem som gäller för den som har rätt till ersättning från olika offentliga uppdrag. I detta arbete skall också ingå att överväga de synpunkter som lämnats i en skrivelse från och om dubbla ålderspensioner från offentliga uppdrag (bilaga 2 Här underbilaga 2, se s. 186). Kommittén skall särskilt följa upp och vid behov föreslå förändring av de samordningsregler som infördes och som reglerar samordningsförfarandet för hantering av inkomstsamordningen för inkomstgarantier och ersättningar till f.d. förtroendevalda inom kommun och landsting. Härutöver skall kommittén också behandla följande frågor. Författningsbestämmelser om den administrativa hanteringen beslutade om ändring i ersättningslagen som gällde nya administrativa rutiner för inkomstgarantier till ledamöter som avgått från (förs. 2001/02:RS3, 2002/03:KU14, rskr. 2002/03:91). Den administrativa handläggningen av ärenden om inkomstgaranti har överlämnats från riksdagsförvaltningen till () som möjligheterna att kontrollera att rätt belopp betalas ut inom ramen för systemet förbättras. Vissa av lagreglerna på området utformades i enlighet med vad Lagrådet förordat under ärendets behandling i . I betänkande 2002/03:KU14 s. 10 f. lämnas synpunkter av lagteknisk art som gäller otydlighet i författningstexten. Enligt Lagrådets uppfattning kunde det ifrågasättas om överföring av arbetsuppgifter genom avtal mellan riksdagsförvaltningen (RDF) och () är förenlig med de principer som ligger till grund för fördelningen av kompetens mellan myndigheter (a.a. s. 33). Lagrådet menade att övervägande skäl talar för att en ändring av fördelning av arbetsuppgifter mellan olika myndigheter bör ske genom generella föreskrifter i lag eller annan författning. förslag till riksdagsbeslut begränsades till vad som var nödvändigt för att uppnå syftet att möjliggöra överflyttningen av administrativa uppgifter till SPV och uppnå bättre kontroller inom systemets ram. Enligt utskottets mening skulle det dock vara av värde att i samband med den kommande översynen av ersättningslagen uppmärksamma den otydlighet som kan uppstå genom avtalsregleringen (a.a. s. 16). I uppdraget ingår därför att beakta och inarbeta de synpunkter som tar upp i betänkandet. Uppdraget omfattar dock inte de synpunkter som tas upp om besvärsnämnd. Denna fråga kommer att behandlas i annan ordning. Sammanhängande tid för inkomstgaranti För att en avgående ledamot skall ha rätt till inkomstgaranti krävs att tjänstgöringen varit sammanhängande . Om särskilda skäl föreligger får riksdagsförvaltningen medge att även tjänstgöringstid som inte är sammanhängande får tillgodoräknas. Detta har, så vitt är känt, skett i ett ärende. För rätt till ålderspension gäller att ledamoten vid avgången haft sammanlagt tjänstgöring och vid avgången fyllt . För ålderspensionen krävs således inte att tjänstgöringen skall ha varit sammanhängande. De ledamöter som i första hand berörts av inkomstgarantins regel om sammanhängande tjänstgöringstid är dels de som av olika skäl har sin tjänstgöring i bruten under en eller flera mandatperioder, dels de som har perioder som tjänstgörande ersättare inkluderade i sin tjänstgöringstid. De motiv som ligger till grund för att ersättningar lämnas vid avgången från finns anförda i förarbetena från förvaltningsstyrelse (förs. 1987/88:13 s. 4). Häri sägs bl.a. följande: Det ligger i sakens natur att uppdraget som riksdagsledamot är behäftat med osäkerhet. Det måste därför anses rimligt att de som tar på sig detta viktiga samhällsuppdrag får en trygghet i händelse av att de av det ena eller andra skälet lämnar uppdraget. Ett system som ger ett rimligt mått av trygghet är viktigt bl.a. av rekryteringsskäl och med hänsyn till behovet för ett parti att förändra personuppsättningen i . Med utgångspunkt från de motiv som ligger till grund för de ersättningar som lämnas vid avgången skall kommittén överväga om regelverket för inkomstgaranti bör stärkas för den grupp ledamöter som vid avgången fyllt och som har tjänstgöring i men där tjänstgöringen inte varit sammanhängande. Resulterar kommitténs förslag i att regelverket bör ändras skall kommittén särskilt redovisa om den nya ersättningen skall påverkas i de fall ersättning har lämnats vid en tidigare avgång. Övergångsregler för ålderspension och inkomstgaranti Ersättningslagen innehåller en omfattande övergångsreglering som behandlar ledamöter som är berättigade till förmåner enligt äldre bestämmelser. Om en ledamot med tidigare beslut om rätt till ersättning efter avgång återkommer till , skall i vissa fall den äldre lagstiftningen forfarande tillämpas. De övergångsregler som är gällande får i vissa situationer effekter som inte varit avsedda vid införandet av dessa p.g.a. att det skett förändringar av bl.a. arvodesnivån. Kommittén ges därför i uppdrag att belysa och i förekommande fall lämna förslag till ändring av de övergångsregler i ersättningslagen som fortfarande tillämpas för de ledamöter som avgår efter en förnyad tjänstgöring i . För de ledamöter som tjänstgjort i såväl som gäller företrädarlagens bestämmelser. Motsvarande behov av översyn av företrädarlagens övergångsregler torde f.n. inte föreligga. Skall lagstiftningen innehålla särskilda omprövningsregler? Ersättningslagen ger grunden för riksdagsförvaltningen att fatta olika typer av beslut om ersättningar m.m. Beslut fattas dels avseende rätten till viss ersättning, t.ex. inkomstgaranti och pension. Denna typ av beslut meddelas skriftligen till den enskilde tillsammans med en besvärshänvisning. fattar dels också olika typer av löpande utbetalningsbeslut som gäller arvoden, resekostnadsersättningar m.m. Dessa beslut dokumenteras i olika administrativa system. Är den enskilde inte nöjd med riksdagsförvaltningens beslut kan han/hon enligt bestämmelser i lagen (1989:186) om överklagande av administrativa beslut av riksdagsförvaltningen och myndigheter överklaga beslut som gäller ekonomisk förmån åt en ledamot eller f.d. ledamot. Om en myndighet (riksdagsförvaltningen) finner att ett beslut är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, skall myndigheten enligt 27 § förvaltningslagen (1986:223) ändra beslutet, om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part. När det gäller utbetalningsbeslut hanteras dessa generellt på det statligt lönereglerade avtalsområdet liksom på åtskilliga andra områden genom att betalning sker efter en preliminär beräkning. Bestämmelser om detta finns i allmänt löne- och förmånsavtal (ALFA) som gäller . En preliminär utbetalning förutsätter att eventuella korrigeringar görs vid ett senare utbetalningstillfälle dock får korrigeringen inte ske alltför efter utbetalningen. Vid utbetalningsbesluten tillämpas de regler som finns i skattelagstiftningen bl.a. skattebetalningslagen (1997:483) som bl.a. fastställer en arbetsgivares skyldighet att inbetala preliminärskatt på en ersättning som utbetalas. I skattelagstiftningen13 finns vissa regler som medför att omprövning får ske även om det innebär nackdel för enskild part. Vid tillämpningen av ersättningslagen/företrädarlagen fattar riksdagsförvaltningen löpande en rad beslut om ekonomiska villkor för rikdagens ledamöter respektive för företrädare i . Uppstår behov av att ompröva ett sådant beslut begränsas möjligheterna till detta av att förvaltningslagens omprövningsregler endast kan tillämpas om omprövningsbeslutet inte är till nackdel för den enskilde i det fall detta inte avser beräkning av skatt. Kommittén skall mot bakgrund av ovanstående beskrivning kartlägga behovet av en i ersättningslagen respektive företrädarlagen samlad lagstiftning som rör omprövning och överklagande av beslut. I uppdraget ingår att utreda behovet av och i förekommande fall föreslå införande av en specialregelreglering som innebär att omprövning av beslut får ske även om detta innebär nackdel för enskild part. I uppdraget ingår vidare att utreda hur omprövning till nackdel för enskild samt de införda återkravsreglerna i 13 kap. 21 § ersättningslagen samt 9 kap. 21 § företrädarlagen förhåller sig till varandra. 13 Lagen (2001:1227) om självdeklaration och kontrolluppgifter, skattebetalningslagen (1997:483) och socialavgiftslag (2000:980). Kommittén skall också lämna förslag till följdändringar i företrädarlagen i de delar som gäller motsvarande ersättningar till företrädare i . Inom riksdagsförvaltningen kommer att genomföras en utvärdering av riksdagsstyrelsens beslut om nytt betalsystem för ledamöternas tjänsteresor, vilket innebar en övergång till betalkort med personligt betalningsansvar. Med anledning av resultatet av denna utvärdering kan riksdagsstyrelsen eventuellt komma att lämna tilläggsdirektiv till kommittén. Det står i övrigt kommittén fritt att ta upp ytterligare frågor än dem som preciseras i direktiven som kan behöva övervägas inom ramen för utredningsuppdraget. Innebär kommitténs överväganden att författningsreglering eller ändring av gällande författningar bör ske skall förslag till sådan reglering eller ändring lämnas. Arbetets genomförande och tidplan Till kommittén knyts ett sekretariat samt experter. Kommittén skall till sina förslag lämna en kostnadsberäkning och andra konsekvensbeskrivningar som belyser vilka konsekvenser en ändring innebär. I ersättningslagen respektive företrädarlagen ges riksdagsförvaltningen (riksdagdagsstyrelsen) en rätt att meddela tillämpningsföreskrifter till lagen. Kommittén skall i sitt arbete beakta detta och redovisa när en lagregel bör kompletteras med en tillämpningsföreskrift. I de fall det erfordras tillämpningsföreskrifter till de nya bestämmelserna i ersättningslagen respektive företrädarlagen skall kommittén lämna förslag till sådana föreskrifter. Rådet för ledamotsnära frågor skall fungera som referensgrupp till kommittén i dess arbete. Kommittén skall i sitt arbete med pensioner och inkomstgarantier samråda med företrädare för och när det gäller samordningsregler för ersättningar till f.d. riksdagsledamöter och f.d. förtroendevalda och och när det gäller samordningsregler för ersättningar till f.d. riksdagsledamöter och f.d. uppdragstagare (statsråd) eller anställda inom statliga sektorn. Kommittén skall under utredningens gång lämna lägesrapporter till riksdagsstyrelsen. Kommittén skall lämna ett delbetänkande som avser avsnittet om egenpensionsförmåner, inkomstgaranti samt efterlevandeförmåner. Uppdraget skall slutredovisas . För att få en bild av f.d. ledamöters och nuvarande ledamöters ekonomiska situation har vi kartlagt deras taxerade inkomst före och samt i förekommande fall efter att de lämnat . Vidare har vi sammanställt de inkomstgarantier som betalats ut . Vi redovisar också vilka arvoderade uppdrag som finns inom . Vi har genomfört en kartläggning av ett antal ledamöters taxerade förvärvsinkomst före, efter och som riksdagsledamot. Det har dock inte varit möjligt att följa en enskild ledamot mer än i några fall. Det beror dels på att vissa av de ledamöter som ingår i kartläggningen fortfarande tjänstgör i , dels på begränsningar i tillgången på uppgifter hos . Vid kartläggningstillfället fanns uppgifter i register från taxeringsåren 19922002. I kartläggningen ingår sammanlagt 370 ledamöter och f.d. ledamöter. Le- damöterna har delats in i följande grupper: ledamöter som suttit minst två mandatperioder i och som slutade , ledamöter som suttit minst tre mandatperioder i och som slutade , ledamöter som började 1994 och slutade eller är ledamöter ledamöter som började 1998 och och är ledamöter. Grupperna har olikheter också inom sig. I varje grupp finns ledamöter som är födda olika år och har tjänstgjort i olika . Eftersom grupperna är olika försvåras jämförelserna dem emellan. Exempelvis kan det i en grupp finnas ett stort antal ledamöter födda som tjänstgjort i , medan det i en annan grupp kan finnas övervägande andel ledamöter födda med i . Ett annat förhållande som gör det svårt att jämföra grupperna är att tiden går mellan mandatperioderna. De som är födda på t.ex. är äldre i undersökningen när de tjänstgör 2002 än 50-talisterna var , något som kan påverka deras inkomster eftersom de har varit ute i förvärvslivet längre än . Några generella slutsatser om riksdagsledamöternas ekonomiska situation och är därför svåra att dra. Kartläggningen ger dock en bild av de ledamöter som varit invalda, eller är invalda, i . 2004/05:URF2 BILAGA 2 RIKSDAGSLEDAMÖTERNAS EKONOMISKA SITUATION Ledamöternas taxerade förvärvsinkomst har jämförts med det riksdagsarvode som varit aktuellt vid respektive tillfälle. De inkomstuppgifter som anges gäller inkomstår. Det är möjligt att ledamöterna i praktiken haft högre inkomst än arvodet, t.ex. genom annat arbete, tilläggsarvode eller arvode från någon av övriga myndigheter eller organ. Arvodet har dock bedömts vara den inkomstnivå som ledamoten med säkerhet har kunnat räkna med när han eller hon accepterat uppdraget som riksdagsledamot. Inkomster som skiljer sig , uppåt eller nedåt, i jämförelse med arvodet har räknats som lika i kartläggningen. Den inkomst som anges för f.d. ledamöter innehåller i förekommande fall även ersättning i form av inkomstgaranti. offentliga register över taxerad inkomst visar inte från vem inkomsten kommer och det har därför inte varit möjligt att ange vilken typ av inkomst det rör sig om och vem som har betalat ut den. Det skulle i och för sig vara möjligt att av beslut om utbetalning av inkomstgaranti se vilka ledamöter som erhållit garanti, men avsikten med kartläggningen har varit att få en bild av den ekonomiska situationen oavsett varifrån inkomsten kommer. En närmare redogörelse för beslutade och utbetalda inkomstgarantier följer i avsnitt 7. Ledamöternas taxerade förvärvsinkomst efter att de valts in i Ledamöternas taxerade förvärvsinkomst året innan de började i har kartlagts för ledamöter som valdes in i åren 1994, 1998 och 2002, sammanlagt 290 ledamöter. Inkomsten har avrundats till närmaste tusental. Denna inkomst har jämförts med det ledamotsarvode, även det avrundat, som var aktuellt vid respektive riksdagsval (dvs. 300 000, 360 000 respektive ). Av tabellen nedan framgår att medelinkomsten är högst bland de födda och lägst bland de som är födda . Vidare är andelen som tjänar mer än det aktuella arvodet också högre bland äldre ledamöter. I grupperna födda tjänade hälften av ledamöterna som började i mer än arvodet. Motsvarande andel för de födda uppgår till knappt en tredjedel. I tabellen nedan presenteras ledamöterna från de olika mandatperioderna tillsammans oavsett när de började eftersom endast små skillnader finns mellan åren. RIKSDAGSLEDAMÖTERNAS EKONOMISKA SITUATION BILAGA 2 2004/05:URF2 Ledamöter som börjat i 1994, 1998 och 2002. Ledamöternas medelinkomst året innan de började i samt antal och andel av ledamöterna som tjänade mer , lika med eller mindre än aktuellt arvode (antal och procent) Tjänar jämfört med arvodet (%) Uppgifterna i tabellen visar också att av dem som började i åren 1994, 1998 och 2002 tjänade mer året innan de började i , tjänade lika och mindre. Medianinkomsten var för dem som började 1994, för dem som började och för dem som började . Medianen följer i stort samma utveckling som medelinkomsten. En närmare studie har gjorts av inkomsterna för de riksdagsledamöter som tjänade mer än det aktuella arvodet när de började i . Syftet var att undersöka om den ledamot som förefaller ha sänkt sin taxerade förvärvsinkomst genom uppdraget i också sänkt den i praktiken. Ledamotens inkomst innan hon eller han valdes in i har därför jämförts med ledamotens inkomst efter inträdet i . Denna studie innefattar endast ledamöter som börjat 1994 och eftersom några uppgifter om de ledamöter som började 2002 vid kartläggningstillfället inte var möjliga att få genom register. Av de 32 ledamöter som tjänade mer än arvodet innan de började 1994 eller var det två personer som tjänade mindre i än vad han eller hon gjorde tidigare. En ledamot sänkte sin inkomst med . Denna sänkning bestod även . Den andra ledamoten sänkte sin inkomst med . Elva ledamöter tjänade lika mycket, medan övriga 19 höjde sin inkomst i . Eftersom den offentliga delen av register inte omfattar uppgifter om arbetsgivare är det inte möjligt att veta varifrån inkomsterna kommer. En ledamot kan t.ex. ha haft möjlighet att behålla någon del av sina tidigare inkomster genom att ha kvar uppdrag eller annat arbete från tiden innan han eller hon blev ledamot eller genom att arbeta då har uppehåll. En annan möjlighet är att ledamoten fått andra uppdrag som följer av uppdraget som ledamot och på så sätt kunnat kompensera för den lägre inkomsten. 2004/05:URF2 BILAGA 2 RIKSDAGSLEDAMÖTERNAS EKONOMISKA SITUATION I kartläggningen ingår 54 ledamöter som invalts i för minst två mandatperioder och som lämnade . Av dessa ledamöter hade två börjat i (båda födda ), 18 börjat (varav 13 födda och 5 ) samt 34 börjat (23 födda , 8 födda och 3 ). Samtliga åldersgrupper hade högre medelinkomst än den arvodesnivå som gällde då de slutade 1994. Framför allt de födda hade höjt sin genomsnittslön. Av de 54 ledamöterna som lämnade var det två tredjedelar som tjänade mer än det arvode som gällde när de slutade, och av dem som var födda var det tre fjärdedelar. Tabell 2 Ledamöter som lämnade 1994. Genomsnittlig taxerad inkomst 1997 Tjänar jämfört med arvodet 1994 Den genomsnittliga inkomsten för dem som tjänade mindre än arvodet var, beräknat för samtliga åldersgrupper, . utanför har lönenivåerna för de födda stigit för de flesta, medan utvecklingen är något mindre gynnsam för dem födda . I denna grupp ingår dock ett antal personer som förmodligen har gått i pension . Tabell 3 Ledamöter som lämnade 1994. Inkomst 2001 jämfört med Tjänar jämfört med arvodet 1997 (%) RIKSDAGSLEDAMÖTERNAS EKONOMISKA SITUATION BILAGA 2 2004/05:URF2 De 28 ledamöter som lämnade och som invalts för minst tre mandatperioder i uppvisar i stort sett samma utveckling som de som slutade . Medelinkomsten för samtliga är högre utanför än den arvodesnivå som var aktuell när de slutade. Andelen med högre inkomst efter att de slutat i uppgick för dem födda till två tredjedelar och för dem födda till fyra femtedelar. När det gäller de som är födda är det en lägre andel som tjänade mer än arvodet utanför än vad fallet var för dem som lämnade . Denna grupp är dock, liksom för dem som slutade , liten och det är därför svårt att dra några slutsatser. Tabell 4 Ledamöter som lämnade 1998. Genomsnittlig taxerad inkomst 2001 Tjänar jämfört med arvodet 1998 Den genomsnittliga inkomsten hos dem som tjänade mindre än arvodet var, beräknat för samtliga åldersgrupper, . Ledamöter i åren 19941998 Kartläggningen omfattar också 24 ledamöter som tjänstgjorde i åren 19941998, dvs. Gruppen består av två personer födda , åtta , fem , sju och två . För dessa ledamöter har inkomsten året innan de blev ledamöter och efter att de slutat i tagits fram. Kartläggningen visar att ledamöterna efter det att de avgått från höjt sin medelinkomst från året innan de valdes in i till efter att de lämnat . De flesta av de 24 ledamöterna har en högre taxerad förvärvsinkomst efter riksdagstiden. Endast ett fåtal har lägre. Det är inte möjligt att i kartläggningen dra några säkra slutsatser av materialet. Inget tyder dock på att tiden i hindrat utvecklingen av en civil karriär i någon högre grad. Hur förändras ledamöternas inkomster i förhållande till arvodet? Riksdagsarvodet skall bl.a. möjliggöra rekrytering av personer inom många olika samhällssektorer. Detta innebär att arvodet borde uppgå till en sådan nivå att personer med hög inkomst inte avstår från att bli riksdagsledamot. 2004/05:URF2 BILAGA 2 RIKSDAGSLEDAMÖTERNAS EKONOMISKA SITUATION För att få en indikation på om arvodeshöjningarna också har motsvarats av en högre inkomst för ledamöterna, har vi jämfört ledamöternas inkomster innan de valdes in i med riksdagsarvodet . En högre inkomst kan bero på flera saker, och i kartläggningen har bara de faktiska förhållandena undersökts. Arvodesnivåerna som använts i jämförelserna är för , för och för . De procentuella ökningarna är 20 respektive mellan åren. Ledamöter som valdes in tjänade i genomsnitt året innan, de som valdes in år och de som valdes in år . Ökningen mellan åren är här 15 respektive . Me- dianen har också utvecklats på ungefär samma sätt. Tabellen visar dels att genomsnittslönen hos ledamöterna är lägre än arvodet, dels att genomsnittslönen har ökat i lägre grad än arvodet. Syftet att attrahera alla grupper bland medborgarna, i detta fall de med högre inkomst, att bli riksdagsledamot förefaller dock vara uppnått. Tabell 5 Utveckling av medelinkomst och arvodesnivå