rfr · GS0WRFR4 · 2005-01-01 00:00:00 — Vi har skatt medan andra har kanske eller eller ännu lägre skattesats. Ska man ha kapitalimportneutralitet och likabehandling kan inte vår skattesats avvika från vad andra länder har. Här tror jag att vi kommer att få se en utveckling med sänkta skattesatser. pekar mycket på att arbetskraften kan flytta. Man kan rösta med fötterna. Det är naturligtvis helt riktigt. Ett tecken på att länder anpassar sig på detta område är att den högsta marginalskatten sänks i väldigt många länder. har det varit mycket kraftiga sänkningar i , och . Även snittet på EU-15 har sänkt högsta marginalskatt. Det är den grupp som är mest mobil och rörlig, och där har man sänkt skattesatserna. Den situationen är kanske speciell i , eftersom man når högsta marginalskatt vid en väldigt låg inkomst jämfört med andra länder. Den här bilden visar hur många industriarbetarlöner man kan ha innan man når högsta marginalskatt. I är det ungefär dubbelt upp på en genomsnittlig industriarbetarlön för att man ska nå högsta skattesatsen. I kan man ha 12 ½ industriarbetarlön innan man når högsta marginalskatt. I väldigt många länder i vår närhet är det tre eller fyra genomsnittliga industriarbetarlöner innan man når högsta marginalskattesatsen. Vår problematik är att det är fler som berörs av den höga marginalskatten i än vad det är i de andra länderna. Det understryker den problematik som tog upp. Vi har höga ambitioner i välfärden. Det tror jag att vi kommer att fortsätta att ha oavsett om det blir förmågeprincip eller någon annan princip som är vägledande. Av våra offentliga välfärdsutgifter går till vård, skola och omsorg. Där ligger vi högt jämfört med andra länder. Vi lägger en stor andel av våra offentliga utgifter på vård, skola och omsorg. Men totalt i kronor eller omräknat i gemensam valuta blir det ändå inte speciellt mycket. Vi utmärker oss inte för en exceptionellt hög välfärd jämfört med andra länder, eftersom vår kaka är mindre. Värdet av den svenska produktionen är mindre än i många av våra jämförbara länder. Därför blir det totala beloppet som man lägger på sjukhusutrustning, vård och omsorg inte speciellt högt i jämfört med andra länder. Det här kan man beskriva som ett glapp mellan vad man betalar och vad det blir i välfärd. Här är den viktigaste faktorn att få tillväxt i ekonomin så att det skapas mer resurser till vård, skola och omsorg och att det betalas mer skatt. Jag tror att det är en väldigt viktig uppgift att se till att det betalas mer skatt. Sättet att få mer skatt är via sänkta skattesatser. Jag vill avsluta med en bild på investeringsutvecklingen. Den är också väldigt viktig för om man ska få den här tillväxten. Här måste vi få en förändring så att investeringsandelen av ekonomin ökar igen. Vi ligger här på en väldigt låg nivå. En del av detta är bostadsinvesteringar. Men det är också ett bekymmer att det byggs så få bostäder. Det kan skapa alla möjliga flaskproblem vid en expansion. Men investeringstakten är för låg. Mycket av investeringarna sker i andra länder. Det finns all anledning att hoppas att man får en ganska snabb omsvängning i den utvecklingen så att tillväxten kan öka och att man därmed får mer till vård, skola och omsorg. Jag tror att jag slutar där. Ordföranden: Jag tackar från och överlämnar ordet till från LO. : Till att börja med vill jag tacka för att ha blivit inbjuden till framtidsdagar. Det är väldigt spännande att fundera i det ganska långa 18-årsperspektivet. Det är också ungefär vid den tid då mina egna barn börjar bli vuxna. är det självklart väldigt svårt. Ingen kan egentligen sia om hur det kommer att se ut . Någonting vi är ganska säkra på, som vi vet och som man kan göra ganska bra prognoser på, är hur befolkningssammansättningen kommer att se ut och även ännu längre fram. Jag har på bilden märkt ut , som är det 18-årsperspektiv som vi har. Det vi ser är att vi då har hamnat i en befolkningssammansättning med en betydligt större andel äldre. Andelen äldre i befolkningen ökar medan andelen för den arbetande befolkningen ligger förhållandevis . Om vi ska klara att försörja den framtida välfärden framåt i tiden krävs det att vi har en mycket god utveckling av antalet arbetade timmar i ekonomin, det vill säga att sysselsättningen och arbetsutbudet ökar. Det krävs också att vi har en positiv produktivitetsutveckling i offentlig sektor och försöker åstadkomma effektivisering inom offentlig sektor för att klara försörjningssituationen. I och med det kommer också frågan upp om man kan göra förändringar i skattesystemet för att det inte ska finnas skatteregler som förhindrar exempelvis arbetsutbud och annat. Även om vi klarar ett ökat arbetsutbud och en ökad produktivitetsutveckling i offentlig sektor kan den svenska befolkningen i takt med att vi i blir rikare också efterfråga en högre kvalitet i vård och omsorg. Då ska vi också ha med oss att det måste vara möjligt att höja skatterna. De skattehöjningarna måste man betrakta både ur ett nationellt och ur ett internationellt perspektiv. Det är det internationella perspektivet vi talar mest om . Jag har tagit fasta på några av frågorna som ni har ställt inför framtidsdagarna. Hur ska man se på företeelsen internationell skattekonkurrens? Hur definierar man de olika typer av konkurrens som vi utsätts för i , i andra EU-länder och så klart också i övriga världen? I , där jag var sekreterare, gjorde vi ett försök att reda ut begreppen kring internationell rörlighet av skattebasen. Till en början delade vi upp det i naturlig och skattebetingad rörlighet. talar jag bara om den internationella delen. Den naturliga rörligheten är naturlig migration och strukturomvandling. Man kanske inte tänker på det primärt som en skattefråga. Men det är väldigt viktigt också mot bakgrund av den bild jag visar här att skattesystemet inte bromsar strukturomvandlingen, människors vilja att flytta till andra länder och företags behov av att allokera sig i andra länder. Om man har ett sådant skattesystem lider samhällsekonomin stora ekonomiska förluster på grund av att skatterna förändrar eller snedvrider ekonomiska incitament. Man måste konstruera ett skattesystem som inte förhindrar att företag eller arbetskraft flyttar mellan länder. Det här kanske verkar självklart. Men det är väldigt viktigt att bära med sig det. Vi talar primärt om den skattebetingade internationella rörligheten. Den får vi när skattebaser flyttar med anledning av skillnader i beskattning. Man har skillnader som i stället för att hindra faktiskt främjar flytt eller skapar en rörlighet. I delade vi upp den typen av skattebetingad rörlighet på tre olika områden. Det första var legal konkurrens, det andra illojal konkurrens och det tredje illegal konkurrens, det vill säga rent fusk. Jag ska kortfattat beskriva de olika begreppen. Legal skattekonkurrens innefattar konkurrens på området mobila skattebaser. Det gäller framför allt produktion, arbetskraft och konkurrens på bolagsskatteområdet. En annan form av den typen av konkurrens är konkurrensen när svenskar flyttar sin konsumtion till utlandet. Den här typen av konkurrens sker under helt legala och tillåtna former. Frågan är om den typen av konkurrens ska ses som ett problem eller en möjlighet. Det återkommer jag till . Sedan har vi nästa typ, den illojala konkurrensen. Med det menar man när länder mer eller mindre medvetet utformar sina skattesystem på ett sådant sätt att de får fördelar genom att undergräva andra länders skattesystem. Ett tydligt exempel på den här formen av illojal skattekonkurrens är skatteparadisen. De utnyttjar sina förhållanden till att locka till sig andra länders kapitalinkomster. De kan inte locka till sig real produktion som kräver stora realkapitalinvesteringar, stor markyta, naturresurser eller mycket arbetskraft. De lockar till sig finansiella investeringar och finansiella företag. Genom att man i stort sett inte har någon inkomstskatt för vissa bolag lockar man till sig den här typen av kapital. Sedan tar man kanske ut en symbolisk avgift och får i stället stora inkomster på grund av den stora volymen bolag. Ett annat exempel på illojal skattekonkurrens som har förekommit och som är väldigt tydligt är det tidigare regelverket på . Där hade man särskilda skatteregler för företag som etablerades på och bedrev export. kurrerade aldrig med de inhemska företagen men väl genom en lägre bolagsskatt med övriga länders företag. Det här regelverket finns inte kvar längre. Den här typen av regelverk, som kallas ring fencing, kan man i stort sett se som ett mindre problem, och det kommer att vara ett mindre problem framöver. Man bedriver ett omfattande internationellt arbete för att förhindra den här typen av skadlig skattekonkurrens. Möjligheterna att skapa nya sådana system inom EU eller för den delen inom är i stort sett stängda. Det gäller inom EU också med anledning av EU:s uppförandekod för företagsbeskattning. Det är inte bara skatteparadisen som används för att bedriva illojal skattekonkurrens. Företag och arbetstagare kan också genom skatteplanering undvika skatt genom att man utnyttjar luckor i avtal mellan länder eller luckor i den nationella lagstiftningen i olika länder. Den här frågan kanske har blivit än mer aktuell i med anledning av att företag och arbetskraft från de nya EU-länderna kommer till och bedriver tillfällig verksamhet här. Då uppkommer frågan om vilka anställningsförhållanden som ska gälla. Ska man vara egenföretagare och få F-skatt- sedel, eller ska man vara eller anses som anställd i företaget? Frågan om var skatt ska betalas är inte heller alltid självklar. Här är det väldigt viktigt inte bara för utan för alla länder inom EU att när företag eller arbetskraft kommer, om än bara tillfälligt, måste en konkurrensneutralitet upprätthållas gentemot den inhemska verksamheten. Nästa dimension är den illegala konkurrensen. Det är konkurrens om skattebaser från rent illegala verksamheter, det vill säga fusk och skatteundandraganden. Fusk är alltid skadligt. Det är ett free rider-problem där medborgaren tillgodogör sig fördelarna av den lägre skatten men inte är villig att vara med och betala till socialförsäkringssystem eller konsumtion av tjänster. I vissa fall är fusket så omfattande, som exempelvis på momsområdet, att individer faktiskt tillskansar sig skattemedel ur statskassan. Man manipulerar alltså med momsåterbäringen. Fusk snedvrider konkurrensen på samma sätt som illojal skattekonkurrens eftersom det innebär att olika former av inkomster beskattas olika beroende på var de uppkommer eller att samma inkomst beskattas olika till och med hos olika individer. Att personer dessutom har olika möjligheter att manipulera systemet leder självklart också till orättvisor i inkomstbeskattningen. Det leder till ett minskat förtroende för skattesystemet och för myndigheter och undergräver i övrigt det demokratiska systemet. Exempel på illegal konkurrens är när det skapas möjligheter för personer i att flytta sina inkomster utomlands för att undgå skatt på kapitalavkastningen eller när företagen förlägger sina verksamheter till erkända skatteparadis för att undslippa skatt och också göra så att ägarna inte behöver betala skatt på den utdelning som kommer från företagen. Skatteparadisen utövar inte bara en illojal skattekonkurrens utan de erbjuder även företagen ett anonymitetsskydd som gör det svårt för svenska myndigheter att få reda på vilka inkomster som uppkommer i de geografiska områdena. Ett annat känt fuskområde som jag vill nämna är internationella momsupplägg. När det gäller fusket och dess omfattning beräknar att det internationella fusket kanske inte uppgår till mer än en fjärdedel av det totala skattefusket. Det är fortfarande det inhemska skattefusket, det vill säga svartarbete och fusk när egenföretagare inte redovisar sina inkomster riktigt, som är det stora. Sannolikt är det så att det är det internationella skattefusket som är på framgång. Det är mot det internationella fusket som skattemyndigheterna mycket riktar sina ögon . Vi kan konkret gå in på det svenska skattesystemet och se var de rörliga skattebaserna finns . Jag tänkte ge en liten översiktlig bild av vilka baser som påverkas och hur de påverkas. Vilken form av skattebetingad rörlighet och konkurrens som de olika baserna utsätts för är också avgörande för vilka åtgärder man sedan sätter in mot detta. Den legala skattekonkurrensen ska behandlas på ett annat sätt än fusket. Om jag ska göra en prognos i likhet med och ligger det stora problemet i den legala skattekonkurrensen, det vill säga när produktion och framför allt konsumtion flyttar över gränserna. Det är där som de stora åtgärderna i länderna måste göras. Möjligheten att bedriva illojal skattekonkurrens kommer att vara relativt begränsad just med anledning av det intensiva arbete som pågår på området. När det gäller fusket finns regelverket för att förhindra fusk. Det finns i den svenska lagstiftningen och också i lagstiftningen i andra länder. Vi har dessutom ett gemensamt direktiv på EU-nivå. Det handlar om att implementera det regelverk man har och få tillgång till information om svenskars inkomster från andra länder för att kunna beskatta dem riktigt. Där tror inte jag att de stora problemen ligger . Dessutom säger man att ny teknik används för att möjliggöra också nya upplägg. Men den nya tekniken kan också användas av myndigheter i olika länder för att utbyta information snabbare än . Man kan dela upp det svenska skattesystemet i tre olika baser. Den första basen är all produktion som sker i . Den andra basen är alla inkomster som betalas ut till hushållen. Den tredje basen är all konsumtion. Vi beskattar precis som andra länder alla de tre baserna. I ett marknadsekonomiskt system styrs produktionen självklart till det land där nettovinsten är högst och inte där den totala vinsten är högst. Därför är det så, som också och säger, att bolagsskatten har stor betydelse för den internationella rörligheten hos produktionsskattebasen. Det betyder att om vi har en för hög bolagsskatt kan det leda till såväl en felaktig strukturomvandling som till att den inhemska produktionen blir för liten på grund av att företag flyttar till andra länder. har en rationellt utformad bolagsskatt. Så länge som vi har den positionen är det svårt att se något reellt hot mot produktionsskattebasen som är betingad av bolagsskatten. Sedan är det också det som tog upp nu har vi fått en rad nya medlemmar i . har då hamnat i en något annorlunda situation. Några av de nya medlemsländerna exempelvis , och har markant lägre bolagsskattesats än . Deras konkurrensfördel är framför allt att de konkurrerar med markant lägre arbetskraftskostnader. Det är inte primärt på grund av en lägre bolagsskattesats som företagen flyttar dit. Det finns också viss möjlighet att fuska med bolagsskattesatser och bolagsbeskattningen för multinationella företag. Det handlar om att man överför vinster mellan olika länder. Man tar fram dem för beskattning i det land som har lägst skatt. Detta har vi haft relativt lite problem med i på grund av att vi har haft en fördelaktig bolagsskattesats. Men möjligen kan också det problemet accentueras. Bolagsskatten utgör en ganska liten del av samhällets totala skatteinkomster. Därför har vi också valt att ha en låg bolagsskattesats. Det har varit rationellt. Vi vill ju ha ett ekonomiskt och internationellt väl fungerande skattesystem. Den andra stora delen av produktionsskattebaserna är lönekostnaderna. Man kan konstatera att det kan finnas skattebetingad internationell rörlighet även där. Det är i första hand i form av migration. Men migrationen och rörligheten inom EU har varit väldigt låg . Den överväldigande delen av den migration som ändå existerar beror inte framför allt på skillnader i skatteregler. Den här rörligheten utgör alltså inget stort samhällsekonomiskt problem. I och med EU-utvidgningen har vi snarare varit oroliga för att migrationsströmmarna ska gå åt andra hållet, det vill säga inte från utan till de gamla EU-länderna. Ett annat problem, som är marginellt i ett samhällsekonomiskt perspektiv men ändå stort i vissa regioner, är när man har gränsgångar som går mellan olika länder och bor i ett land och arbetar i ett annat. Där har vi exempelvis haft stora problem mellan och på grund av att vi har väldiga skillnader i konstruktionen av skattesystemen. Men det här kan man självfallet lösa via avtal mellan länderna. Nästa bas är inkomstskattebasen, det vill säga när inkomsterna tillfaller hushållen. Det är samma sak där om människor flyttar så kan vi givetvis inte beskatta deras inkomster. Men som jag nämnde så är det inget stort problem. Man kan ändå tro att det finns en viss utflyttning på grund av att man vill undkomma förmögenhetsskatt. Det är inte några jättestora totala belopp, men i enskilda fall kan det så klart vara betydande. Om man ska anlägga 18-årsperspektivet så kan utflyttning bli ett växande fenomen om rörligheten av arbetskraft inom EU ökar. har man pratat om att man har sett ett ökat studentutbyte mellan länderna inom EU. Ett ökat sådant utbyte skulle mycket väl kunna leda till att alltfler personer söker arbete i andra länder och att man även väljer att stanna kvar. Men fusket dominerar när det gäller personliga inkomster. Det gäller alltså de fall då man på grund av att man vill undvika kapitalinkomstskatt flyttar sina inkomster till andra länder och inte uppger för de svenska skattemyndigheterna att man har inkomster där. Den sista skattebasen är konsumtionsskattebasen. Där har vi ett reglerat system inom EU när det gäller moms och punktskatter. Men regleringarna är endast i form av en miniminivå. Därför skiljer sig beskattningen kraftigt åt mellan de olika länderna. När avviker uppåt på de här områdena blir vi också utsatta för den legala formen av konkurrens, som är gränshandel. Man kan bedöma att gränshandeln är omfattande när det gäller alkohol och tobak. Men den förekommer även för att man vill betala lägre moms. I vissa fall går den också över till att bli illegal. Fusket på båda områdena är också omfattande. Konsumtionsskattebasen påverkas alltså både av legal och av illegal konkurrens. Ser vi då framför oss ett race to the bottom? Precis som tror inte jag på något race to the bottom i stort. Först och främst så är det inte möjligt på ett bredare plan. Länderna behöver sina skatteinkomster, för de finansierar den offentliga konsumtionen och de offentliga investeringarna. Den demografiska utvecklingen ser dessutom liknande ut för många länder. Det gäller även de nya medlemsländerna inom EU. På många områden är utmaningarna för välfärdspolitiken alltså liknande för de europeiska länderna. är alltså inte ensamt om att stå inför en ökad försörjningsbörda . står flertalet länder i inför en kraftigare anpassning än . Av det kan man dra slutsatsen att inte står inför ett ökat internationellt tryck beträffande det generella skatteuttaget. Precis som också antydde så kanske snarare hamnar i en bättre relativ position om andra länder står för behovet att öka sin finansiering mer än vad gör. Det avgörande här blir vilken väg de olika länderna väljer för sina välfärdssystem om de väljer offentliga välfärdssystem eller privata lösningar. Om större länder inom EU väljer att slå in på en ny väg och minska de offentliga åtagandena så kan man få en större skattekonkurrens också när det gäller det generella skatteuttaget. Mot den bakgrunden är det så klart viktigt för att fortsätta att bedriva en politik som främjar ett ökat arbetsutbud för alla grupper på arbetsmarknaden så att vi får ett så litet tryck på skattehöjningar som möjligt. måste man också följa utvecklingen i andra länder för att se hur de väljer att organisera sina välfärdssystem. När det gäller de nya EU-länderna pratar man mycket om exempelvis . Det är ett land som har en BNP som hade , har en skattekvot på . Det hade också . Det är alltså ganska troligt att när flertalet av de nya EU-länderna växer och blir rikare, och när befolkningen blir rikare, så kommer det att uppstå ökade krav på förbättringar i välfärdssystemen. I takt med det behöver de också höja sitt skatteuttag. Jag tycker inte att man ska se den legala konkurrensen som något negativt om den sker på samma villkor konkurrenterna emellan. I exemplet har man valt att anlägga ett helt platt skattesystem där man har på personliga inkomster, moms och bolagsskatt tror jag. I och med det har man valt en skattenivå, och man måste ju få konkurrera med det skattesystem som man har valt. Däremot kan man tycka att det blir mer tveksamt om länderna väljer ut en skattebas som de vet är exceptionellt rörlig och lägger sig lågt med den skatten. Jag tycker att man kan betrakta de nya EU- medlemsländerna lite grann i det perspektivet. Så länge man håller sig till den legala skattekonkurrensen tycker jag att man kan vända den till en fördel för ett land, precis som också var inne på lite grann. Att man konkurrerar så leder till att man har incitament för att skapa en rationell struktur för uttag av skatt. Man månar då också om att tydliggöra medlemmarnas nytta av gemensamma offentliga investeringar och det välfärdssystem som man har valt. Det skapar en press på varje land att konkurrera även när det gäller utformningen av välfärdssystemet, och det är ju ett odelat positivt resultat av den här typen av konkurrens. Det grundläggande synsätt som jag tycker att man bör ha är att det ska vara varje persons eget val i vilket välfärdssystem man vill leva. Det gäller också företagen och den infrastruktur och de tillgångar som de utnyttjar. från den utgångspunkten är det rimligt att produktion och arbetskraft lokaliseras där det är mest rationellt sett i individens eller företagens perspektiv. Jag ska avrunda detta med att säga att när det gäller framtiden så tror jag att det krävs stort politiskt mod och stor politisk kraft för att anpassa det svenska skattesystemet till de nya internationella kraven. Jag tror dessutom att man bör driva på kraftigt i det arbete som sker inom EU och . Exempelvis tror jag att måste överväga att driva frågan om att man inte har enhällighet när det gäller alla beslut på skatteområdet, utan att man övergår till beslut med kvalificerad majoritet på vissa områden där det råder stor rörlighet och där det finns ett stort behov av att enas om gemensamma basberäkningar och minimiskattenivåer. Ordföranden: , ! Vi tar en kaffepaus och samlas här igen . : Låt mig först säga att det var intressanta föredragningar. Jag tycker att man fick en bra bild av hur det ser ut i . Däremot fick man kanske inte så många svar på hur det kommer att se ut och vad man ska göra för att få en bra utveckling. Låt mig göra en kort repetition. Det är fler och fler som lämnar . Tyvärr lämnar även forskningen och kommer efter. Det är ju inte ointressant vilka som lämnar . Det är inte låginkomsttagare utan oftast högutbildade med högre inkomster. har vi ca 1,3 miljoner svenskar i arbetsför ålder som inte går till något jobb . Sedan har vi befolkningsutvecklingen som är glädjande där vi får fler äldre äldre. Men kontentan av detta är ju att utarmas som fler människor ska försörjas. Jag har idéer om detta själv, men jag vill ställa en fråga till er alla tre. Vad ska man göra för att klara en positiv utveckling i ? sade ungefär så här: Man måste föra en politik så att det blir så litet tryck på skattehöjningar som möjligt. Eftersom det är en sådan konkurrens från övriga EU-länder blir min fråga: Räcker detta? Är det lösningen att vi ska behålla vårt höga skattetryck men inte höja det alltför mycket? : När det gäller skattesystemets betydelse för ett ökat arbetsutbud är inte jag av den uppfattningen att det är där de stora lösningarna finns att hämta. Men man ska självfallet rigga skattesystemet på så breda baser som möjligt så att vi kan hålla nere marginalskatterna så mycket som möjligt.