urf · GSA5URF2 · 2005-01-01 00:00:00 — Däremot bör möjligheten att tjäna in en ålderspension efter fyllda tas bort. Detta är inte heller möjligt enligt bestämmelserna i 03. Vi utgår ifrån att dessa ledamöter i de flesta fall har tjänat in en ålderspension på annat håll än i . Vad avser åldersgränsen och en minsta uppdragstid för att vara berättigad till ålderspension i menar vi att dessa förutsättningar skall tas bort. Det finns enligt vår uppfattning inte längre skäl till någon sådan åldersgräns och kvalifikationstid för rätt till ålderspension, eftersom tanken är att ledamöternas pensionsvillkor i detta hänseende skall anpassas till vad som gäller för arbetstagare. Vi delar den uppfattning som konstitutionsutskott gav uttryck för, nämligen att utgångspunkten skall vara att verksamhetsår skall vara avgörande. Det innebär enligt vårt förslag att en ledamot måste ha ett helt uppdragsår, dvs. enligt lagen minst , i för att ha tjänat in en pensionsrätt. Ålderspensionsbestämmelserna bör även i detta avseende vara desamma för alla ledamöter oavsett vilken ålder de har när de avgår. Lika lite som det finns ett differentierat arvodessystem för ledamöterna, lika lite anser vi att det finns anledning att ha ett ålderspensionssystem som inte är lika för alla ledamöter. Enligt bestämmelserna i 03 fastställs tidsfaktorn på grundval av antalet tjänstemånader. För hel förmånsbestämd ålderspension fordras att den pensionsgrundande tjänstetiden är (17 §). Tjänstetidsfaktorn beräknas med den pensionsgrundande tjänstetiden angiven i hela och påbörjade månader i förhållande till talet 360, dock högst talet 1. Eftersom riksdagspensionen beräknas på grundval av år kan den pensionen bli något lägre eller högre än om den hade beräknats enligt bestämmelserna i 03. Vi har dock inte funnit anledning att ändra beräkningsgrunden för tidsfaktorn från hela uppdragsår till hela och påbörjade månader för ledamöterna. 4.4 Samordning med andra pensionssystem Kommitténs kommentar i korthet Vi har samrått med och Landstingsförbunden om att samordna ålderspension till förtroendevalda men det har inte funnits utrymme inom ramen för denna utredning att föreslå en ömsesidig lösning. Enligt 2 kap. 1 § kommunallagen får kommuner och landsting själva ha hand om sådana angelägenheter av allmänt intresse som har anknytning till kommunens eller område eller deras medlemmar och som inte handhas enbart av staten, en annan kommun, ett annat landsting eller någon annan. Inget hindrar staten från att genom lag ålägga kommunerna eller landstingen att svara för vissa uppgifter och också i lagen ge direktiv för hur dessa skall skötas. Den större delen av den kommunala verksamheten är reglerad genom sådana speciallagar. Enligt förordningen (1995:268) om samordning av statlig tjänstepension med vissa pensioner till ledamöter och företrädare i (samordningsförordningen) skall en riksdagsledamots respektive en företrädares egenpension samordnas med en statlig tjänstepension på visst sätt. Samordningen innebär att det bara kan utgå en hel statlig pension, den bästa. Däremot samordnas inte en tjänstepension som grundas på privat anställning med en statlig pension. Statsråden omfattas av det statliga tjänstepensionsavtalet PA 03 och anslutande bestämmelser (2 § förordningen [AgVFS 2003:1 B1] om inkomstgaranti och tjänstepension för statsråd). gäller det endast nytillträdda statsråd efter som är födda eller . Enligt samordningsförordningen minskas tjänstepensionen enligt PA 03 med riksdagspensionen om båda pensionerna är hela (4 §). Det betyder att riksdagspensionen alltid betalas ut ograverad. Om inte riksdagspensionen är hel men tjänstepensionen är det, minskas tjänstepensionen med det belopp som skulle utbetalats om beloppet beräknats med tillämpning av riksdagspensionens tjänstetidsfaktor. Minskningen får dock inte vara större än riksdagspensionen (5 §). Om däremot tjänstepensionen inte är hel, minskas den på visst beräknat sätt. Den minskningen får dock inte vara större än att summan av pensionerna uppgår till minst en hel tjänstepension (6 §). Således utgår alltid riksdagspensionen men den förutsätts samordnas med andra statliga pensioner. När det gäller samordning med en tjänstepension som inte är en nettopension, som beskrivs ovan, utan en bruttopension gäller andra regler (9 och 10 §§). Med bruttopension menas utfästa pensionsförmåner med lagstadgade socialförsäkringsförmåner som folkpension och ATP inräknade. Äldre ålderspensioner var oftast utformade som bruttopensioner. De kommunala pensionsavtalen innehåller också regler som samordnar inkomstgaranti och visstidspension för en riksdagsledamot med och lanstingskommunal tjänstepension. Alltså gäller också här, som för det statliga området, principen att endast en hel pension eller inkomstgaranti skall utgå. Detta utgör emellertid endast rekommendationer och den enskilda kommunen kan därför besluta om undantag, dvs. att samordning inte skall ske eller att samordningen inte skall ske fullt ut. Mellan olika förtroendevaldas utbetalade ålderspensioner finns inget reglerat samordningsförfarande. Riksdagspensionen samordnas alltså inte med kommunernas och landstingens ålderspensioner. För hel ålderspension fordras i bägge regelverken uppdragstid. Således är det möjligt att tjäna in och uppbära dubbla förmåner utan att dessa samordnas. 4.4.2 Samråd med och Vi har fört diskussioner med företrädare för och . De har också bjudits in att närvara vid ett av våra sammanträden. Vidare har förbunden beretts tillfälle att skriftligen lämna synpunkter på samordningsproblemen med utgångspunkt i våra förslag om ålderspension och inkomstgaranti för riksdagsledamöterna. är det möjligt att få en hel ålderspension från något av förbunden som man kan få en hel ålderspension från utan att pensionerna samordnas. I båda pensionssystemen fordras nämligen 12 uppdragsår för en hel ålderspension. Vårt förslag att det skall krävas för en hel förmånsbestämd ålderspension innebär enligt förbunden en viss begränsning, men är enligt deras uppfattning inte tillräckligt för att undvika att någon erhåller dubbla ålderspensioner. Förbunden tillägger att de rekommenderat sina medlemmar nya pensionsbestämmelser med ett oförändrat krav . Men oavsett vad förbunden rekommenderar så är det varje kommun och landsting som beslutar om innehållet i sitt reglemente. Förbunden anför att det finns exempel på kommuner som först nu frångår det reglemente som förbunden rekommenderade . Att föreslå att kommuner och landsting också skulle införa ett krav är enligt förbunden inte praktiskt genomförbart. Förbunden pekar på en alternativ lösning som finns i de kommunala pensionsreglementena. Enligt huvudregeln kan en person som uppbär visstidspension från en annan kommun eller ett annat landsting eller inkomstgaranti inte tjäna ytterligare pension i ett senare uppdrag. Det är dock möjligt för kommunen eller att besluta om pensionsrätt med särskilda villkor. Enligt förbundens uppfattning vore en lösning på problemet med dubbla ålderspensioner att införa en motsvarande begränsning för riksdagsledamöter. Förbunden anför vidare att man skulle kunna ge ett beslut om pensionsrätt med särskilda villkor i de fall den f.d. förtroendevalde inte tjänat in en hel ålderspension eller att ett senare uppdrag baseras på högre arvoden. Pensioner för statligt förtroendevalda och statliga tjänstemän regleras i den s.k. samordningsförordningen. Statsråden kommer framöver att i huvudsak ha samma pensionsbestämmelser som övriga statligt anställda. Det har under vår utredning inte kommit fram något som föranleder oss att föreslå några ändringar i samordningsförordningen. De ändringar vi föreslår när det gäller riksdagspensionen medför enligt vår mening inte heller något behov av att ändra dessa samordningsbestämmelser. Vi har samrått med och få till stånd ömsesidiga regler så att en avgången förtroendevald inte blir överkompenserad men ändå får rimliga förmåner. Intresse för att lösa dessa frågor finns hos alla parter, men av olika skäl har det inte varit möjligt att inom ramen för detta utredningsuppdrag gå vidare med denna fråga. Till bilden hör vidare att detta är en fråga för de enskilda kommunerna. Vårt förslag att ändra intjänandetiden för en hel riksdagspension till minskar möjligheten att som förtroendevald erhålla två hela ålderspensioner . Vi finner det därför inte angeläget att nu ur ett riksdagsperspektiv föreslå några andra samordningsregler mellan och kommunernas ålderspensionsbestämmelser. Vi konstaterar också att det i det statliga pensionsavtalet för tiden efter saknas samordningsbestämmelser. Kommitténs förslag i korthet Egenlivräntan skall ersättas med ålderspensionsfribrev. skall beräknas i huvudsak enligt reglerna för ålderspension och värdesäkras med prisbasbeloppet . Möjlighet till förtida respektive uppskjutet uttag av fribrevsbeloppet skall finnas. En ledamot som lämnar efter att ha fullgjort minst tre sammanhängande innan han eller hon fyller och som inte är berättigad till ålderspension har enligt 10 kap. i ersättningslagen rätt till egenlivränta. Livräntan betalas fr.o.m. den månad den berättigade fyller 65 t.o.m. den månad ledamoten avlider. Egenlivräntan beräknas på antalet hela uppdragsår i förhållande till med följande procentsatser på pensionsunderlaget: Tabell 4.3 Beräkning av egenlivränta enligt ersättningslagen Pensionsunderlaget i förhöjt prisbasbelopp 7,520,0 20,030,0 Livräntan värdesäkras med prisbasbeloppet året innan den betalas ut, dvs. innan den berättigade fyller . Om en arbetstagare slutar sin anställning och vid avgången inte har beviljats någon avtalsenlig pensionsförmån som sjukpension, pensionsersättning eller särskild pensionsersättning eller förmånsbestämd ålderspension, omvandlas den intjänade förmånsbestämda ålderspensionen till ett fribrev (31 §). Ett fribrev är ett dokument på intjänad avtalspensionsrätt. Fribrevsbeloppet är lika med det intjänade beloppet för den förmånsbestämda delen av ålderspensionen fram t.o.m. den sista anställningsdagen. Den avgiftsbestämda delen av ålderspensionen resulterar inte i fribrev. motsvarar de avgifter som arbetsgivaren betalat in till den förmånsbestämda ålderspensionen fr.o.m. eller senare samt eventuellt intjänat garantifribrev (se vidare avsnitt 12) som är omvandlad intjänad egenlivränta för tiden . beräknas efter försäkringstekniska regler. värde ökar eftersom det räknas upp med prisbasbeloppet. Beloppet betalas ut tidigast fr.o.m. den månad arbetstagaren fyller , och han eller hon kan välja att få pensionen utbetalad temporärt eller livsvarigt. är värdesäkrat och räknas upp med prisbasbeloppets förändringar från det prisbasbelopp som gäller sista anställningsdagen. Förtida uttag kan också göras utan pensioneringssyfte. Detta kan tidigast göras fr.o.m. den månad den berättigade fyller , antingen temporärt eller livsvarigt. Den intjänade förmånsbestämda ålderspensionen fram t.o.m. sista anställningsdagen omvandlas till fribrev. Arbetstagaren väljer när han eller hon vill ta ut fribrevet. Arbetstagaren kan sedan välja mellan att ta ut ålderspensionen eller fribrevet temporärt fram till eller livsvarigt. Vid temporärt uttag av ålderspension (förmånsbestämd och avgiftsbestämd) gäller att pensionens storlek får uppgå till högst en viss andel av den fasta lönen vid avgången. Pensionens storlek får uppgå till högst av den fasta lönen till den del den inte överstiger 7,5 inkomstbasbelopp, till den del den fasta lönen överstiger 7,5 inkomstbasbelopp men inte 20 och till den del den fasta lönen överstiger 20 inkomstbasbelopp men inte 30. 4 ÅLDERSPENSION 2004/05:URF2 Tabell 4.4 Förtida uttag av pension enligt PA 03 Fast lön i inkomstbasbelopp 7,520,0 20,030,0 Om arbetstagaren väljer att skjuta upp uttaget av ålderspension ökas pensionen för varje kalendermånad från den månad han eller hon fyller till den månad uttaget påbörjas (21 §). Uppskjutet uttag kan göras utan arbetsgivarens medgivande fram och med arbetsgivarens tillåtelse . Omräkning görs enligt de försäkringstekniska riktlinjerna för () . Bestämmelserna om egenlivränta enligt ersättningslagen skiljer sig från fribrevsreglerna i PA 03. Egenlivräntan har i huvudsak sitt ursprung i motsvarande bestämmelser om egenlivränta i PA-91. Beräkningsgrunderna för riksdagsledamöternas egenlivränta stämmer inte överens med de för ålderspension enligt ersättningslagen. Vidare värdesäkras egenlivräntan först året före utbetalningsåret medan fribrevet för statstjänstemännen enligt det nya pensionsavtalet värdesäkras . Vår uppfattning är att även riksdagsledamöternas egenlivränta skall värdesäkras . Vi finner också att det är lämpligt med samma beräkningsgrunder för ålderspension som för egenlivränta. Detta innebär en enhetligare handläggning av pensionsärendena. Vi föreslår också att egenlivräntan i fortsättningen benämns fribrev som i PA 03. I PA 03 tjänas den förmånsbestämda ålderspensionen in först i och med att tjänstemannen fyllt , dvs. i fribrevssammanhang räknas med en tidsfaktor (). I detta avseende skulle skillnaden jämfört med tjänstemän bli för stor om vi inte införde ett system som motsvarade detta. Vi föreslår därför att ålderspensionsfribrevet skall beräknas på det antal år som återstår till pensionsåldern , dock lägst , för unga ledamöter och som lämnar före pensionsåldern. Det innebär att en 25-åring som blir riksdagsledamot och innehar ett uppdrag under två mandatperioder är berättigad till ålderspensionsfribrev som beräknas på en tidsfaktor (), dvs. 8/40 (0,2 i tjänstetidsfaktor). För att närmare beskriva innebörden av detta kan man jämföra den nu gällande egenlivräntan med ålderspensionsfribrev beräknat på 30 respektive . Vi utgår i exemplet från att ledamoten börjar och avgår efter två mandatperioder () . Tabell 4.5 Beräkning av intjänad pensionsrätt beräknat kan framstå som sämre än egenlivräntan, men det är då viktigt att komma ihåg att fribrevet värdesäkras . Egenlivräntan däremot värdesäkras först året före utbetalningsåret. Vi menar därför att det är fribrevet som ändå framstår som det mest fördelaktiga alternativet. beräknat förefaller i stället bli mycket förmånligt. I vårt exempel har ju personen möjlighet att tjäna in ålderspension under resterande år till , dvs. Vi menar vidare att det skall vara möjligt även för ledamöter att göra förtida uttag av ålderspensionsfribrevet och också att skjuta upp uttaget. Det uppskjutna uttaget av fribrevet bör beräknas på samma sätt som uppskjutet uttag av ålderspensionen, dvs. pensionsbeloppet ökar för varje påbörjad uppskjuten kalendermånad fram till den månad uttaget sker (se avsnitt 4.1.3). Det förtida uttaget bör kunna göras tidigast från den månad personen fyller och senast t.o.m. den månad han eller hon fyller . Pensionsbeloppet minskas för varje påbörjad kalendermånad från tidpunkten för uttaget av ålderspensionsfribrevet till pensionsåldern . Vi har inte förslagit att man skall kunna göra ett förtida uttag av ålderspension av det skälet att vi inte anser det förenligt med riksdagsuppdraget att begära sitt entledigande för att bli pensionär (se avsnitt 4.1.3). Skillnaden mellan de båda fallen är att man vid uttaget av ålderspensionsfribrevet redan avgått från samt att man trots det förtida uttaget kan stå till arbetsmarknadens förfogande. Om vi utgår från värdet på ålderspensionsfribrevet beräknat enligt ovan, , med nuvarande (nov. 2004) månadsarvode på och ett inkomstbasbelopp på , kommer det förtida respektive uppskjutna uttaget enligt vårt förslag att se ut enligt tabellen nedan. Vi har här inte tagit hänsyn till några värdesäkringar. Tabell 4.6 Förtida respektive uppskjutet uttag av ålderspensionsfribrev enligt förslaget Fast procent/mån. Såvitt avser det förtida uttaget föreslår vi att man endast får göra det livsvarigt. Det bör, liksom för den allmänna pensionen, inte finnas någon möjlighet för avgångna ledamöter att göra temporära uttag. Det kan rent teoretiskt uppstå en situation där en f.d. ledamot begärt och påbörjat ett förtida uttag men där personen blir invald i igen. Eftersom man enligt 7 kap. 1 § andra stycket ersättningslagen inte kan erhålla pension med arvode så får det förtida uttaget stoppas och pensionen räknas om efter uppdragstidens slut. Vi tror dock att det inte kommer att bli så vanligt med förtida uttag eftersom många avgångna ledamöter också kan ha rätt till inkomstgaranti (se avsnitt 7). Det blir kanske de garantitagare som är berättigade till tvårespek- tive femårig inkomstgaranti och som vid garantitidens slut är i sådan ålder att de kan ansöka om förtida uttag, som kan finna det attraktivt med denna möjlighet. Enligt de uppgifter vi redovisat är det ingen som frågat efter ett förtida uttag. Däremot har det funnits ledamöter som finner det stötande att lyfta en riksdagspension när de har andra förvärvsinkomster och därför har velat göra ett uppskjutet uttag av sin pension. Kommitténs förslag i korthet Samma pensionsbestämmelser skall gälla för talmannen som för övriga riksdagsledamöter. Talamansarvodet skall dock utgöra underlaget för förmånerna. Talmannens ekonomiska villkor framgår av 2 kap. ersättningslagen. Arvodet skall motsvara arvodet för statsministern (1 §). Arvodet utgör pensionsgrundande arvode för den tid som talmannen innehaft sitt uppdrag samt underlag för inkomstgarantin (4 och 5 §§). Vidare erhåller talmannen en särskild pension, s.k. talmanspension. Talmanspensionen motsvarar den förordnandepension som tidigare gällde för statsråd. Den beräknas enligt pensionsavtalen för de statliga tjänstemännen och den numera upphävda förordningen (1995:1038) om statliga chefspensioner m.m. (3 §). Förutsättningarna för en talmanspension är att uppdragstiden varat eller att talmansuppdraget tillsammans med en eller flera statliga chefsanställningar innehafts under sammanlagt i oavbruten följd eller att personen varit talman och statsråd (8 §). Förmånsnivåerna för att beräkna talmanspensionen varierar beroende på om talmannen fyllt (9 §). Om inte förutsättningarna för en talmanspension är uppfyllda gäller de villkor för ålderspension, sjukpension, egenlivränta eller inkomstgaranti som råder för övriga ledamöter (3 § andra stycket). För att erhålla en hel ålderspension fordras i båda fallen en tjänstgöringstid . En talman kan inte uppbära en statlig egenpensionsförmån och talmansarvode eller avgångsersättning på grund av uppdrag som statsråd (11 §). Vi anser att talmannen bör ha samma pensionsvillkor som övriga ledamöter. har statsministern, statsråd och statligt chefsanställda i huvudsak samma villkor som övriga statligt anställda. Den chefspension som fanns har upphävts i och med de nya bestämmelserna. Vi föreslår därför att de tidigare särregleringarna för talmannen slopas. I praktiken innebär detta att en hel talmanspension enligt dagens regler skulle vara och efter . När det gäller talmanspensionen före så föreslår vi att den ersätts med de inkomstgarantiregler som gäller för övriga riksdagsledamöter (se vidare avsnitt 7). Med de föreslagna ålderspensionsreglerna blir den hela ålderspensionen i stället . I sammanhanget bör påpe- kas att den hela talmanspensionen är beräknad med en tjänstetidsfaktor om 12/12 medan den föreslagna hela ålderspensionen beräknas med 30/30. Enligt förslaget skulle 12/30 innebära en ålderspension för talmannen om . Det är egentligen detta belopp som bör ställas i relation till nuvarande talmanspension . Kommitténs förslag i korthet Tidsfaktorn för beräkning av sjukpension skall tas bort och prisbasbeloppet ligga till grund för beräkningen. Möjlighet till tillfällig sjukpension för en ledamot som uppbär tidsbegränsad hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning skall dessutom införas. En ledamot har enligt ersättningslagen rätt till sjukpension om han eller hon frånträder sitt uppdrag och får hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning. Sjuk- och aktivitetsersättning beslutas enligt 7 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring av försäkringskassa och ges till den som har varaktigt nedsatt eller nedsatt arbetsförmåga . Aktivitetsersättning kan betalas ut till en person med varaktigt nedsatt arbetsförmåga eller nedsatt arbetsförmåga , dock . Ak- tivitetsersättningen beviljas under längst i taget. Sjukersättning kan utgå till en person som är om arbetsförmågan är varaktigt nedsatt. För hel sjukpension fordras 12 i (9 kap. 3 § ersättningslagen). För en ledamot som inte fullgjort tillgodoräknas även de år som återstår fram till utgången av det kalenderår ledamoten fyller (9 kap. 2 §). Sjukpensionen utgör enligt 9 kap. 5 § tidsfaktorn multiplicerad med av den del av underlaget för egenpensionsförmånerna som inte överstiger 7,5 förhöjda prisbasbelopp, av den del som överstiger 7,5 men inte 20 förhöjda prisbasbelopp, och av den del som överstiger 20 men inte 30 förhöjda prisbasbelopp. Sjukpension betalas ut t.o.m. månaden före den månad ledamoten fyller . Därefter betalas ålderspension beräknad med samma tidsfaktor som för sjukpension. För en ledamot som avlider innan han eller hon fyller utbetalas sjukpension t.o.m. den månad dödsfallet inträffar (9 kap. 2 §). Tjänstemän inom staten kan erhålla sjukpension efter att ha beviljats hel sjukersättning som inte är tidsbegränsad (23 §). Enligt PA 03 är det dessutom möjligt att erhålla tillfällig sjukpension om arbetsförmågan i anställningen är nedsatt på grund av sjukdom och har beviljat arbetstagaren tidsbegränsad sjukersättning, partiell sjukersättning som inte är tidsbegränsad eller aktivitetsersättning (24 §). Den tillfälliga sjukpensionen motsvarar både i omfattning och det beslut som fattat. En annan skillnad jämfört med ersättningslagen är att ingen tidsfaktor används vid beräkningen. Vi anser att en ledamot som saknar förmåga att fullgöra sitt uppdrag i på grund av sjukdom, skall ha rätt till tillfällig sjukpension om han eller hon har beviljats tidsbegränsad hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning. Tillfällig sjukpension skall kunna utgå så länge ledamoten uppbär tidsbegränsad sjukersättning eller aktivitetsersättning. Ett bibehållande av tidsfaktorn skulle medföra att sjukpensionen kan bli lägre för en ledamot än vad den skulle ha blivit för en tjänsteman med samma tjänstgöringstid. Däremot skall de år som sjukpension betalats ut anses som uppdragsår när ålderspension beräknas. Slutligen anser vi att sjukpensionen skall beräknas med prisbasbeloppet när det gäller de olika intervallerna ( 7,5 resp. 7,520 resp. 2030) i stället för med det förhöjda prisbasbeloppet som gäller enligt ersättningslagen. Prisbasbeloppet används vid beräkning av sjukersättning och aktivitetsersättning i det allmänna systemet, liksom i PA 03. Kommitténs förslag i korthet Efterlevandepension till efterlevande make skall utges fr.o.m. månaden efter dödsfallet. Efterlevandepensionen skall utges dels med ett belopp motsvarande 1,2 prisbasbelopp, dels med ett belopp beräknat på pensionsunderlaget. Efterlevandepension till barn skall beräknas på pensionsunderlaget och utges fram t.o.m. den månad barnet fyller . Den kompletterande efterlevandepensionen skall tas bort som en speciell förmån. Efterlevandepension betalas enligt 11 kap. ersättningslagen efter den som vid sin död var ledamot av eller berättigad till ålderspension eller sjukpension enligt ersättningslagen (1 §). Rätt till efterlevandepension har efterlevande make samt eget arvsberättigat barn och adoptivbarn som inte fyllt . Med efterlevande make jämställs den som utan att vara gift, stadigvarande sammanbodde med en ogift ledamot vid dennes död och som varit gift med eller har eller har haft eller då väntade barn med denne (2 §). Rätten till efterlevandepension upphör för efterlevande make eller sammanboende som ingår äktenskap och annars vid utgången av den månad då den berättigade avlider (7 §). Efterlevandepensionen betalas fr.o.m. månaden efter dödsfallet (3 §). Om ledamoten avgått före fyllda betalas efterlevandepensionen längst till den tidpunkt då den avlidne skulle ha fyllt . Detsamma gäller om ledamoten avgått med ålderspension då denne fyllde .