mot · GT02A370 · 2005-10-04 00:00:00 — Jämställdhetsarbetet i skolan ska handla om att skapa respekt för och ta till vara olikheter, att ge utrymme och lika förutsättningar för flickor och pojkar. I LpO 94 står att skolan ska aktivt och medvetet främja kvinnors och mäns lika rätt och möjligheter. Det sätt på vilket flickor och pojkar bemöts och bedöms i skolan, och de krav och förväntningar som ställs på dem, bidrar till att forma vad som är kvinnligt och manligt. Skolan har ett ansvar att förstärka varje barns personliga styrka och förmåga, där de ska uppmuntras att utforska sin potential utan hänsyn till traditionella könsmönster. Detta uppdrag förutsätter att lärarpersonalen har kunskap på detta område så att de kan fungera stödjande i sin roll. Skolan har en viktig roll att som ett komplement till föräldrarna förmedla normer och värderingar. Det är viktigt att aktivt förmedla att den värdegrund som fastlagts i läroplanen har sitt ursprung i en etik som förvaltas av tradition och västerländsk humanism. Denna talar bland annat om alla människors lika, okränkbara värde, syskonskap och ansvar för sin nästa. I värdegrunden finns också basen för att aktivt bekämpa varje tendens till mobbning. menar att en nollvision mot mobbning måste införas. Alla barns rätt till en trygg skolgång och skolmiljö måste säkras. Den könsrelaterade mobbningen i form av könsord etcetera som är vanligt förekommande på skolgårdar är oacceptabel och kräver kraftfulla åtgärder. Varje skola bör mot dessa och liknande företeelser ha en åtgärdsplan. Skällsord som hora och bitch, vilka har en könsbunden konnotation, får inte accepteras som en del av en samtida ungdomskultur, utan bör av vuxenvärlden och korrekt identifieras som en kränkning av unga kvinnor. Att antalet flickor som drabbas av anorexi och bulimi ökat kraftigt bör generera åtgärder även inom skolväsendet. De skönhetsideal och utseendefixeringar som reklam och medier frammanar erfordrar insatser som sträcker sig bortom rent verbala adresseringar på värdegrundsnivå. har lyft frågan om skoluniform och möjligheten att för skolor, där klädmärkesstress och utseendefixering varit ett problem, införa enhetlig skolklädsel. var antalet registrerade personer vid universitet och högskolor 360000 och nära 20000 i forskarutbildning. Antalet som avlade sin första examen /04 var 38700, av vilka var män. Att andelen kvinnor i högskolans grundutbildning har ökat kraftigt , bör bland annat ses mot bakgrund av det vidgade högskolebegreppet i högskolereformen 1977, då antalet studenter steg kraftigt. De stora utbildningarna inom vård- och undervisningsområdet som då införlivades i högskolan var kraftigt kvinnodominerade. Vid de enskilda utbildningarna är dock könsfördelningen ojämn, och utvecklingen går på flera håll i fel riktning. På de utbildningar som har en majoritet kvinnor, vilket gäller alla stora utbildningar utom ingenjörsutbildningarna, ökar kvinnodominansen och på ingenjörsutbildningarna, där de flesta studenter är män, ökar andelen män igen efter en period då utvecklingen gått i utjämnande riktning. Exempelvis var andelen kvinnor i civilingenjörsutbildning och efter en tillfällig uppgång är andelen nu åter . Kvinnor fullföljer utbildningen och tar grundexamen i högre grad än män. Men könsuppdelningen är tydlig. av dem som tog examen /03 inom området undervisning var kvinnor. Men av dem som tog examen inom ämnesområdet teknik var kvinnor; har andelen män minskat vid lärarutbildningarna. genomförde JämO en granskning av 14 högskolor runt om i landet, vilka blivit anmälda av förenade studentkår för brister inom jämställdhetsområdet. Samtliga fick anmärkningar. Det brast i kargläggning, åtgärder och målsättning för till exempel föräldraskap och studier, antagningsrutiner och hur examinering ska göras könsneutral. Trots att flera högskolor har övergripande målsättningar saknar man konkreta åtgärder för att nå målen. Iakttagelserna är inte förvånande med tanke på hur jämställdhetsarbetet reduceras till opreciserade ambitioner, kanske rentav betraktade som ett nödvändigt ont. Följderna av dessa brister syns tydligt i statistiken där färre kvinnor söker sig till mansdominerade yrkesutbildningar. Det är tydligt att könsmaktstrukturerna är starka i den akademiska världen. Det är inte ovanligt att kvinnor som söker sig till forskarutbildningar blir tillfrågade ifall de tänker skaffa barn. Många kvinnliga doktorander betraktar det som uteslutet att bli gravida och få barn de går sin utbildning. Att bilda familj blir ett hinder i utbildningen för kvinnor, men anses inte utgöra något hinder för männen. Föräldraförsäkringens konstruktion där etablerande på arbetsmarknaden är en förutsättning för en rimlig ekonomi är en faktor som också påverkar förhållanden. 11.3Sexuella trakasserier i den akademiska världen I en avhandling som sociolog gjort om sexuella trakasserier bland kvinnliga doktorander () påtalar hon en allmänt given föreställning inom högskolor och universitet att den akademiska världen är jämställd. Där betraktas forskare som självständiga och målmedvetna och kön och sexualitet ska inte ha någon betydelse för arbetssammanhanget. Denna ofta outtalade föreställning leder också följdenligt till slutsatsen, även bland de kvinnliga doktoranderna själva, att sexuella trakasserier inte existerar. studier visade att trots erfarenheter där kvinnor tvingats begränsa sitt eget utrymme (undvikit manliga kolleger, slutat gå på jobbfester och av rädsla för konflikt valt att inte säga ifrån), kunde de själva inte identifiera sina upplevelser som sexuella trakasserier. De kvinnliga doktoranderna valde att bortförklara episoderna och tog också ofta på sig skulden själva, nämligen att något de gjort kunde ha lett fram till kränkningarna. De formella vägarna till att anmäla sexuella trakasserier behöver ses över, för att på så sätt skapa bättre förutsättningar för att komma till rätta med kränkningar mot kvinnor i universitetsvärlden. har också en viktig uppgift att se till att högskolornas jämställdhetsplaner är verksamma instrument i vardagen 11.4Kvinnliga professorer, doktorander och forskare Antalet anställda professorer uppgick till 3840. har detta antal ökat kraftigt, och jämfört med blir ökningen . Ökningen beror främst på möjligheten lärosätena har att själva befordra behöriga lektorer till professorer. Av dessa är emellertid kvinnor. Trots en dramatisk ökning av professorer har andelen kvinnliga professorer emellertid bara stigit . har andelen kvinnliga professorer och lektorer ökat med en procentenhet . Även tjänstekategorin lektorer domineras av män, två tredjedelar av lektorerna är män och andelen kvinnliga lektorer har enbart ökat med en procentenhet . Lägst andel kvinnliga lektorer återfinns, liksom bland professorerna, vid de tekniska högskolorna, KTH och . Andelen kvinnor bland den undervisande och forskande personalen uppgår till , vilket är en ökning jämfört med . Detta kan tyckas nedslående, men inom forskarutbildningen ser det mer hoppfullt ut. skedde visserligen endast en svag ökning av andelen kvinnor bland nybörjarna i forskarutbildning och var andelen kvinnor . Den stora ökningen skedde istället och utgjorde /03 . Antalet kvinnliga forskarstuderande var 2004, 47procent en ökning som bör avspegla sig i ett ökat antal kvinnliga professurer framöver. Det är positivt att antalet kvinnliga disputerande forskare och doktorander ökat markant . Många kvinnor har dessutom visat ett stort intresse för tvärvetenskaplig forskning, vilket är berikande för hela forskarvärlden. Att doktorera innebär alltför ofta att leva på utbildningsbidrag, stipendier eller till och med studiemedel. av doktoranderna saknar därför social trygghet och får inte bli sjuka, gravida eller arbetslösa. Utbildningsbidraget var en tillfällig, och för statsmakterna billig, lösning som permanentats. Utbildningsbidraget är visserligen pensionsgrundande för den allmänna pensionen men berättigar inte till statlig avtalspension och underlag för sjukpenning eller a-kassa. Utbildningsbidraget är skattepliktigt för den enskilde, men staten slipper arbetsgivaravgifter och andra sociala avgifter. Staten undandrar sig de kostnader som alla andra arbetsgivare är skyldiga att betala för sina anställda och som finansierar de sociala trygghetssystem som statsmakterna ansett att alla arbetstagare bör ha tillgång till. Stipendier för studiefinansiering tvingar den enskilde att leva på mycket, ofta oacceptabelt, låg nivå och ger inte någon rätt till ersättning vid till exempel sjukdom eller föräldraledighet. Som doktorand med utbildningsbidrag har man rätt att behålla detta i händelse av sjukdom eller graviditet. Så fungerar det dock inte i praktiken. Utbildningsbidraget finansieras av lärosätet eller externa finansiärer, såsom forskningsstiftelser och . Forskare ansöker således om dessa anslag för att kunna bedriva forskning, inte för att betala doktoranders föräldraledighet. Då bidragsgivarna förväntar sig en redovisning av hur medlen använts, ser inte forskningshandledare och kolleger med blida ögon på om en doktorand tar dessa medel, avsedda för forskning, i anspråk för exempelvis föräldraledighet. Det finns således ett visst motstånd från universitetens sida till att anta unga kvinnor med uttalade planer på att bilda familj. Detta förhållande medför att i synnerhet unga kvinnor måste välja mellan att antingen forska eller bilda familj, något som rimmar mycket illa med regeringens tidigare löften om att fler ska gå vidare till forskarutbildning och att villkoren för ensamstående och studerande föräldrar måste förbättras. Högskolan har en viktig uppgift när det gäller att skapa ett mer jämställt samhälle. Många av framtidens opinionsbildare och beslutsfattare inom både privat och offentlig sektor finns på våra högskolor. Högskolan har därför ett särskilt ansvar för att erbjuda studenterna de förutsättningar som krävs för att attityder och normer ska förändras. Studiestödet/studiefinansieringen måste ses över så att inte ensamstående med barn missgynnas i en studiesituation, utan att det är möjligt att fullfölja studierna i kombination med aktivt föräldraskap. 11.5Lika möjligheter för fritidsintressen Det är viktigt att kvinnor och män, pojkar och flickor ges likvärdiga möjligheter och förutsättningar att utöva aktiv idrottsverksamhet. Även om positiva tendenser kan skönjas, så tilldrar sig kvinnoidrotten fortfarande ett betydligt mindre intresse än motsvarande idrott för män. Det gäller såväl i massmedier som vid fördelning av anslag. Arbetet med att påskynda idrottens jämställdhetsarbete är mycket viktigt. Både mäns och kvinnors kunskaper, erfarenheter och värderingar bör tillvaratas och påverka idrottens utveckling. Inom Riksidrottsstyrelsen och i övriga centrala verksamma organ råder en jämn könsfördelning. Idrottsrörelsen bör särskilt uppmärksamma jämställdhetsaspekten vid fördelningen av det statliga stödet till idrotten på olika nivåer. Kommuner måste också beakta detta vid sin fördelning av bidrag till föreningar och organisationer. Det är uppenbart att ridskolorna/ridklubbarna, vars utövare till största delen är tjejer, oftast har svårare att hävda sina intressen gentemot de idrotter som av tradition haft fler manliga utövare; fotboll och ishockey är två tydliga exempel. Liknande problem finns givetvis för andra kvinnodominerade idrotter, till exempel simning. Trots klara direktiv från till specialidrottsförbunden finns det en uppenbar risk att de kvinnodominerade idrotterna missgynnas vid förbundens fördelning. En utredning gjord av visar att pojkar och män är kraftigt överrepresenterade i musiklivet, trots att båda könen uppenbart har samma intresse för både utövande och lyssnande på musik. Bland annat anges att ojämlikheter i fördelningen av kommunala stöd till fritidsverksamhet kan vara en av orsakerna till skillnaden. En oberoende utredning bör tillsättas som belyser verkligheten för hur de kvinnodominerade idrotterna ser ut i förhållande till grabbsporterna. 12Delat ansvar för barn och hem Åtta av tio svenskar anser att ansvaret för familjens uppehälle bör delas lika mellan makar/sambor. Den faktiska verkligheten är dock att endast i drygt var tionde familj delar paret lika på de tyngsta och mest tidskrävande sysslorna när det första barnet kommer. Den mest jämställda arbetsfördelningen finns bland unga par utan barn, men när barnen kommer ökar kvinnornas arbetsbelastning alltmer, och denna arbetsfördelning kvarstår när barnen flyttat hemifrån. För att få ett jämställt hemmaliv krävs att arbetet med hem och familj synliggörs och att mannen och kvinnan delar på ansvaret för det. Historiskt sett har det varit kvinnorna som utfört de flesta arbetsuppgifterna i hemmet som obetalt arbete. Samhället har inte värderat hemarbetet med pensionspoäng eller sjukförsäkringsförmåner. arbetar de flesta kvinnor utanför hemmet men utför ändå det mesta av hemarbetet. Enligt SCB:s tidsanvändningsundersökning ansvarar kvinnorna för av hemarbetet. Hemarbetet fördelas över dag- och samt . Att kvinnor ansvarar för den större delen av hemarbetet innebär därmed att gränsen mellan arbete och fritid suddas ut. Till skillnad från förvärvsarbetet har hemarbetet inga tydliga avgränsningar eller pauser. När jämställdhet inte mäts i timmar och minuter, utan mer hur det känns, blir resultatet lite annorlunda. Det visar en undersökning som sociologerna i har gjort av familjer med barn . En tredjedel av familjerna tycker att jämställdheten är helt naturlig och innebär ett delat ansvar, även om båda inte gör lika mycket. Den gruppen är mest nöjd. Minst nöjd är den tredjedel som har en mer traditionell uppdelning av hushållsarbetet. I den tredje gruppen pågår ständiga diskussioner och överenskommelser om vad som ska göras och vem som ska göra det. Kvinnorna är mest drivande i att leva upp till jämställdhetsnormen. Den gruppen tycker det fungerar halvdåligt. Undersökningen visar på vikten av att inte bara mäta kvantitet utan också kvalitetsaspekter för att få en heltäckande bild. Synen på jämställdhet börjar i hemmet, och barnen lär sig tidigt av sina föräldrars könsroller. Enligt forskarvolymen och ungdomars välfärd hjälper både döttrar och söner till mer i hemmet om pappan tar det största ansvaret för hushållet. Om mamman i sin tur tar det största ansvaret för reparations- och utomhusarbete hjälper döttrarna till mer med den typen av uppgifter. Detta påverkar i sin tur barnens syn på jämställdhet. För att jämställdhet ska uppnås är det alltså viktigt att både mans- och kvinnorollerna förändras och möter varandra i gemensamt arbete för hem, familj och samhälle. Opinionsbildning och politiska beslut kan främja en sådan utveckling genom att i alla sammanhang betona att hem, familj och samhälle är lika viktiga områden. Undersökningar visar att många mammor och pappor skulle vilja ägna mer tid åt barnen främst när de är små. Yngre män uttrycker att de ser framför sig ett liv där det ryms tid för både familj och yrkeskarriär. Unga människor söker hitta en livsrytm som trots ofta stressiga arbeten ger nödvändiga pauser för ett helhjärtat föräldraengagemang. Det är samhällets uppgift att stödja deras möjligheter till detta. En jämnare fördelning mellan förvärvsarbete och vård av barn skulle medföra många positiva effekter när det gäller ökad familjestabilitet, jämställdhet och inte minst när det gäller förbättrad kontakt mellan pappor och barn. Vidare visar statistik presenterad av , att unga pappor vill vara föräldralediga i större utsträckning, men att det lågt satta taket i föräldraförsäkringen försvårar ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen mellan föräldrarna då mannen oftast är den bäst avlönade och familjen därmed förlorar ekonomiskt på att pappan stannar hemma. Enligt en arbetsmarknadsundersökning skulle av männen vilja vara hemma . nöjer sig med att vara hemma under en pappamånad och lika få, vill inte alls vara pappalediga. Attitydförändringen bland männen vad gäller föräldraledigheten har gått snabbt, och framtidens pappor tycks vilja ta ett större delat ansvar för föräldraskapet än vad tidigare generationer gjort. hade exempelvis av papporna varit lediga mer än . För barnets utveckling är det viktigt att pappan tar ut mer av föräldraledigheten. Det är dock självklart att mamman och pappan själva ska besluta om vem som ska vara barnledig under vilken period. Familjers omständigheter ser olika ut, därför blir också uttaget av föräldraledigheten olika fördelat. Istället för att styra familjernas val med ekonomiska bestraffningar eller regleringar tror vi kristdemokrater på att undanröja de argument som finns för pappor att inte ta ut en större andel av föräldraledigheten. Ett sådant argument är det ekonomiska. Eftersom pappor i regel tjänar mer än mammor är det svårt för många familjer att låta pappan vara föräldraledig . Det är därför bra att regeringen äntligen föreslår en höjning av taket i föräldraförsäkringen till 10 basbelopp. anser att det bör vara 11 basbelopp. föreslår också att den lägsta ersättningen i föräldraförsäkringen ska höjas till . Att lagstadga om ytterligare en eller flera pappamånader är att frånta familjerna deras självbestämmande och ogiltigförklara deras förmåga att fatta de beslut som passar deras familjesituation bäst. En lösning passar inte alla. Målet måste vara att pappor ska vilja vara hemma med sina barn, inte att de ska tvingas ta ut delar av föräldraledigheten. Studier bör göras av det varierande uttaget av pappaledighet över landet för att identifiera stimulerande faktorer för ett ökat uttag. Som arbetsgivare bör den offentliga sektorn vara goda föredömen och gå före i arbetet att på olika sätt uppmuntra manliga anställda att ta ledigt med sina barn. Det förbättrar också kvinnors ställning på arbetsmarknaden om vård av barn verkligen blir båda föräldrarnas självklara val. Även efter avslutad föräldraledighet måste samhället betrakta det som en vinst att anställda lyckas förena arbetsliv och familjeliv på ett bra sätt med till exempel flexibla arbetstider. Fungerar familjelivet bra höjs också prestationsförmågan på jobbet, vilket är en vinst för såväl arbetsgivare som familj. Stat och kommun bör tillsammans med näringslivet och de fackliga organisationerna ta sin opinionsbildande roll på allvar för att kraftfullt förändra andelen föräldralediga pappor och synen på föräldraledighet. Detta kan göras genom en nationell kampanj. En sådan kampanj skulle, tillsammans med ett vidare opinionsarbete rörande familj och arbetsliv, kunna rymmas inom ramarna för EU:s handlingsprogram för jämställdhet där ett av de prioriterade temaområdena är Att förena arbete med familjeliv. Kvinnor jobbar ofta deltid när barnen är små. Endast var tjugonde man har av familjeskäl arbetat deltid mer än i följd. I en studie om svenska företags attityd till mannens föräldraledighet framkom det att en mycket stor del män motarbetas passivt eller aktivt av sina arbetsgivare. upplever de även en negativ attityd från arbetskamrater. Undersökningen visar vidare att av de företag som deltog i undersökningen är uttalat positiva till att pappan tar ut sin föräldraledighet. Här är det viktigt med ett opinionsbildande arbete för att arbetsgivare ska betrakta föräldraledighet som kompetenshöjande för individen och därmed uppmuntra densamma. Dessutom bidrar en positiv syn på föräldraledighet även till att arbetsgivaren får lojala och nöjda medarbetare. 12.2Rätten att välja barnomsorgsform När barnomsorg utanför hemmet behövs är det viktigt att föräldrarna har möjlighet att välja det som passar barnets och familjens behov bäst. En viktig jämställdhetsfråga är därför omfattningen och utformningen av stödet till barnfamiljerna. Ett stöd som utformas så att det blir ekonomiskt möjligt för såväl kvinnor som män att prioritera barnen är vad många föräldrar önskar. Därför behövs en familjepolitisk reform som skapar utrymme för mer tid för barnen. De lokala folkomröstningar som ett antal kommuner genomfört visar på ett stort gensvar för en mer rättvis fördelning av barnomsorgsstödet. anser att regeringen undergräver demokratin genom att inte ta till vara kraften i opinionsyttringarna och därför tillåta försöksverksamhet. Införandet av maxtaxan har förstärkt de ekonomiska skillnaderna mellan dem som nyttjar kommunalt finansierad barnomsorg och dem som väljer att lösa sin barnomsorg på egen hand. Dessutom har maxtaxan på många håll i landet lett till sämre kvalitet inom förskolan i form av större barngrupper. I praktiken innebär maxtaxan att alla andra val än daghem ur ekonomisk synvinkel starkt diskrimineras och barnens och föräldrarnas personliga behov sätts i bakgrunden. politik utgår, till skillnad från regeringens, från synen på barnen och föräldrarna som individer med olika behov och önskemål. Vi vet att många föräldrar känner stress över att inte hinna och önskar att de hade råd att jobba mindre och vara med barnen mer. vill ge den möjligheten till alla oavsett inkomst. Vi har därför förslag efter föräldraförsäkringens slut. Varje barndag är värd men kan också tas ut med högre dagsbelopp eller överlåtas till annan vuxen. De kan kombineras med deltidsarbete. Barndagar är ett verkligt flexibelt verktyg och ger alla föräldrar oavsett inkomst verklig valfrihet. När barndagarna är slut finns också ett kommunalt vårdnadsbidrag för den som vill fortsätta att prioritera barnomsorg i det egna hemmet. Hemarbete måste få ett meritvärde på arbetsmarknaden. Hemarbete ställer stora krav på organisation, simultankapacitet och ekonomisk planering. Hemarbete med barn måste betraktas som den viktiga samhällsinsats det faktiskt är. Ska fler män lockas att ta ett större ansvar för hemarbetet och omsorgen om barnen måste statusen för hemarbete höjas på olika sätt. Den negativa bild som getts av hemarbete är en viktig förklaring till mäns tidigare så svala intresse för att använda delar av föräldraledigheten. Ekonomiska beräkningsgrunder och teorier tar inte alltid hänsyn till oavlönat arbete trots att det utgör en stor samhällsinsats. BNP-måttet omfattar inte hemarbete. Därmed fångar det inte en väsentlig del av det arbete som utförs. bör ta initiativ till internationella överenskommelser som gör att hemarbete kan ingå i eller komplettera BNP-måttet. En speciell form av arbete i hemmet är anhörigvård. Detta arbete kan också ske i annans hem. Anhörigvård utförs oftare av kvinnor än män. Inte heller detta ofta mycket krävande arbete genererar pensionspoäng eller värderas som meritgrund. anser att detta måste förändras. Uppdraget som familjehem och fosterförälder måste godkännas som ett arbete med rätt till social, ekonomisk och rättslig trygghet. Arbetsdomstolen har slagit fast att familjehemmen inte presterar arbete för någon annans räkning, vilket är en generell utgångspunkt för ett anställningsförhållande. anser att familjehemmen utför en mycket viktig uppgift och att uppgiften som fosterförälder bör betraktas som förvärvsarbete. 12.4Att vara förälder ett livslångt projekt menar att jämställdhet inte bara är något som är bra för de vuxna utan självklart även för barnen. Båda föräldrarna har lika stort ansvar för barnens välbefinnande såväl som rätt och skyldighet att delta i barnens omvårdnad och fostran. Pappornas betydelse när det gäller barns uppväxt och fostran har länge undervärderats. Fäder måste uppmuntras till att ta aktiv del i sina barns liv. ser positivt på att kommuner och landsting erbjuder alla föräldrar föräldrautbildning, oavsett bostadsort. Mammor går i stor utsträckning på föräldrautbildning och det är därför viktigt att man vid inbjudan informerar om pappans viktiga roll. Utbildningen ska inte enbart omfatta tiden före födelsen och småbarnsåren, utan strävan bör vara att föräldragrupperna består . För blivande pappor och mammor som känner sig osäkra i sin nya roll kan en personlig i form av en erfaren förälder och tillika mogen vuxen erbjudas som samtalspartner. Såväl föräldrautbildning som mentorskap kan organiseras via ideella organisationer, landsting och/eller kommun.