mot · GS02Fi14 · 2005-05-02 00:00:00 — Vi förordar, som framgått, en rad förändringar av arbetsmarknadspolitik, integrationspolitik och vård- och rehabiliteringspolitik för att skapa betydligt bättre förutsättningar för stora grupper att kunna komma in i arbete. Vi förordar också en rad förslag på skärpta regelverk, skärpta kontroller och krav på deltagande i aktiviteter för att erhålla stöd. Men det behöver också bli mera lönsamt att förvärvsarbeta. Det måste bli lättare för människor att genom egna insatser påverka sin ekonomi, genom att marginaleffekter minskar. Genom att sänka inkomstskatten i form av ett förvärvsavdrag mot arbetsinkomst gör vi det relativt sett mera lönsamt att arbeta. Denna modell förordas av en rad forskare och debattörer vid sidan av partipolitiken, se t.ex. SNS konjunkturrådsrapport "Tid för en ny skattereform" (m.fl.) där man föreslår att den s.k. värnskatten tas bort och ett förvärvsavdrag införs, som i hög grad ersätter grundavdraget. Det är rimligt att den som tjänar mer också betalar mer i skatt och inte bara mer i kronor utan även större andel av sin inkomst. Men hälften räcker. vill föra tillbaka inkomstskatten till de principer som bestämdes vid skattereformen - att de flesta bara ska betala i skatt, och att de med höga inkomster ska betala på de högre delarna av sin inkomst. Därför vill vi sänka den högsta marginalskatten genom att ta bort den så kallade värnskatten som är . I detta förslag tas 1/3 av värnskatten bort. betalar alltför många medelinkomsttagare statlig skatt, det vill säga sammanlagt drygt hälften av en inkomstökning. Eftersom regeringen valt att inte flytta upp brytpunkten för statlig skatt i takt med löneutvecklingen så hamnar allt fler medelinkomsttagare ovanför brytpunkten. vill att brytpunkten för statlig skatt ska flyttas upp med den förväntade löneökningen . Vi vill framöver flytta upp brytpunkten med sikte på att nå det uppsatta målet, att inte fler än av de heltidsarbetande ska betala statlig inkomstskatt. Förvärvs/arbetsavdrag för alla arbetsinkomster För att sänka inkomstskatten och göra det mer lönande att arbeta för låg- och medelinkomsttagare vill vi införa ett förvärvsavdrag eller arbetsavdrag. Detta ska utformas så att det ersätter dagens grundavdrag för arbetsinkomster. Arbetsavdraget utformas så att det på inkomster utgör hela arbetsinkomsten, på inkomster uppgår det till , för arbetsinkomster uppgår det till 20 000 plus av arbetsinkomsten minus 34 000, för arbetsinkomster över 108 000 uppgår det till . förslag till arbetsavdrag och gällande grundavdrag På detta sätt elimineras de negativa marginaleffekterna av att dagens grundavdrag trappas ned för vanliga inkomstlägen. Inkomstskatten sänks för alla som har inkomster av arbete. Som framgår av diagram 3 "hyvlas" den nuvarande marginalskattepuckeln av för inkomster mellan drygt 120 000 och . Även för de allra lägsta inkomsterna sänks marginalskatten. En klar majoritet av de arbetande, ca 3 miljoner, beräknas få sänkt marginalskatt. Alla med arbetsinkomster får sänkt skatt, även de för vilka inte marginalskatten sänks. Förslaget, som är en skiss som vi kommer att arbeta vidare med, innebär en genomsnittlig skattesänkning för dem som har arbetsinkomster med ca . En person med ca i månadsinkomst får ca 5 000 i skattesänkning , eller . Marginalskatten sjunker med på inkomster . Marginalskatter med förslag jämfört med gällande regler Förslaget är som nämnts en skiss och ett antal tekniska frågor måste lösas, bl.a. sådana som har att göra med situationer när personer har både arbetsinkomster och transfereringsinkomster. Förslaget innebär följande inkomstökningar: Förändrad nettoinkomst med arbetsavdraget för personer med arbetsinkomst, 2006 Decilgränser, kronor (avser arbetsinkomst) Genomsnittlig förändring av nettoinkomsten, i kronor och i procent 0 - 21 800 40 (0,0) 21 801 - 67 600 900 (1,1) 67 601 - 128 000 2 600 (2,2) 128 001 - 182 300 3 800 (2,7) 182 301 - 219 800 4 800 (2,9) 219 801 - 250 700 5 500 (3,0) 250 701 - 281 700 6 400 (3,2) 281 701 - 323 100 7 100 (3,2) 323 101 - 403 800 7 200 (2,8) 7 200 (1,9) 4 500 (2,5) Barnfamiljernas ekonomi präglas ofta av små marginaler, men höga marginaleffekter. Detta kan inte förbättras enbart via skatterna. Marginaleffekterna blir besvärande höga även genom inkomstrelaterade bidrag såsom bostadsbidraget. Detta utgår främst till barnfamiljer där ensamförsörjande är de övervägande mottagarna. avser att i samband med höstens budgetförslag återkomma med förändringar av stöd till barnfamiljer. Höjd kompetens bland dem som arbetar är en viktig förutsättning för högre ekonomisk tillväxt. I ett dynamiskt arbetsliv är det viktigt för den enskildes frihet att kunna bestämma över sin egen kompetensutveckling och inte enbart vara beroende av att arbetsgivaren önskar satsa på fortbildning. Regeringen misslyckades med det kompetenssparande som infördes som ett led i den gröna skatteväxlingen, och istället för att använda pengarna till kompetensutveckling stoppade man dem i andra hål. anser att arbetstagarnas kompetensutveckling är alldeles för viktig för att behandlas så nonchalant. Vi vill att dagens pensionssparande utvidgas så att avdragsrätt för sparande medges upp till ett basbelopp, att sparandet kan tas ut för att finansiera kompetensutveckling och att ett kvarstående sparande kan tas ut vid pensionering. Sänk skatten på boendet Huvuddelen av de flesta svenskars sparande ligger i boendet. Den höga fastighetsskatten och, ofta därtill, förmögenhetsskatt gör att boendet blir orimligt högt beskattat och boendekostnaderna oöverkomliga. vill därför avskaffa fastighetsskatten . Fastighetsskatten måste reformeras ur rättvisesynpunkt. I avvaktan på att fastighetsskatten slopas behöver den dels sänkas för att pressa boendekostnaderna, dels reformeras så att de mest skadliga effekterna åtgärdas och miljöförbättrande investeringar inte bestraffas. Vi vill sänka fastighetsskatten till större del på bostäder vilket påverkar boendekalkylen positivt, inklusive hyresrätter. Den ökade sänkningen av procentsatsen på bostäder delfinansieras genom en ökad reavinstbeskattning. anser utöver detta att energibesparande investeringar, allt från att ersätta oljeeldning med exempelvis bergvärme till byte av energislösande fönster till miljövänliga treglasfönster, inte skall resultera i höjda taxeringsvärden. Vi vill istället uppmuntra sådana investeringar. 6 En politik mot utanförskapet Liberalism är optimism. Vi tror på utveckling och framsteg. I den mörka bild av som ingen kan förneka finns ljuspunkter. En vårdcentral i där man vägrar se sjukskrivning som lösningen på patienternas alla problem. Ett jobbcentrum i där den som inte hittat in på arbetsmarknaden kommer i sysselsättning. Försöksprojekt i där kommun, landsting och försäkringskassa jobbar gemensamt för att få tillbaks folk i arbete, i stället för att bevaka sina revir. Det finns lösningar, och med en liberal alliansregering kan de spridas till hela . Politik mot beroende av socialbidrag Avgörande för att lyckas minska bidragsberoendet är tillkomsten av många nya, riktiga jobb, främst privata. Om reformer av bidragssystem kan genomföras i en miljö av växande arbetsmarknad är utsikterna till framgång mycket stora. har föreslagit att en jobb- och utvecklingsgaranti införs. Den ska gälla för alla arbetsföra personer som på grund av brist på arbete söker socialbidrag. Detta betyder att senast efter ansökan om socialbidrag ska hon eller han börja att på heltid delta i jobbgarantin. Detta ska också omfatta nyanlända flyktingar och flyktinganhöriga som behöver ekonomiskt bistånd. Garantin ska bestå av samhällsnyttigt arbete kombinerat med jobbsökande och utvecklande aktiviteter. Jobbkravet kopplas till försörjningsstödet genom en ny skrivning av socialtjänstlagen som klargör att en fullt arbetsför person som utan godtagbar anledning vägrar att på heltid medverka i jobbgarantin inte är berättigad till att få ekonomiskt bistånd från det offentliga. Kommunerna ska å sin sida vara skyldiga att ställa sådana motprestationskrav för att ge socialhjälp åt arbetsföra personer som saknar arbete. Tanken med jobbgarantin är att den ska ge en ersättning som är högre än socialbidraget. Ersättningen bör överstiga socialbidragsnormen för en vuxen person men understiga nivån för de lägsta avtalsenliga lönerna på arbetsmarknaden. En sådan mellanliggande nivåär viktig för att markera dels att arbete och aktivitet lönar sig mer än passivt bidragstagande, dels att det handlar om en nödlösning som inte kan löna sig på samma sätt som ett vanligt arbete. Praktiskt kommer övergången till den ordinarie arbetsmarknaden att underlättas via så kallade nystartsjobb. Detta förslag redovisas i arbetsmarknadsavsnittet. har även presenterat ett förslag om att skapa så kallade solidaritetsbanker. Dessa solidaritetsbanker ska fungera som utlåningskontor och ska på förmånliga villkor låna ut och förmedla de ekonomiska och kunskapsmässiga resurser som utanförskapets behöver för att mobilisera de krafter som inifrån kan bryta utanförskapet. Dessa bankers huvuduppgift ska vara att kanalisera finansiella resurser till våra mest utsatta områden i form av riskkapital. Vi är övertygade om att kan bättre och att vi har en fungerande politik för att bryta utanförskapet. Men det behövs ett perspektivskifte som öppnar för en utvecklingspolitik baserad på arbete istället för bidrag. Det behövs en ny förmåga att våga ställa krav på att alla människor ska göra så mycket de förmår. Vi tror att den viktigaste åtgärden mot de höga sjuktalen är en ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Fler företag som skapar fler jobb ger möjligheter för folk att hitta en plats i livet där de trivs. Att sjukskrivningarna är särskilt höga i offentlig sektor kan bero på att de anställda där ofta inte har några alternativa arbetsgivare att gå till. Vi vill därför att en betydligt större del av verksamheten i offentlig sektor drivs av kooperativ, ideella organisationer och privata företag. Personalen mår bättre hos dessa arbetsgivare än i kommuner och landsting. Risken för långtidssjukskrivning är mellan tre och fem gånger större för kvinnor som inte bytt arbetsgivare under sitt yrkesliv. Eftersom stress och vantrivsel med livssituationen tycks ligga bakom mycket av ökningen av sjukskrivningarna vill vi ge folk större inflytande över sin tid. Vi vill ge möjligheter att köpa subventionerade hushållstjänster, som en avlastning i en tung vardag. Den femte semesterveckan, inarbetad semester och eventuella ytterligare lediga dagar som kan komma ska kunna läggas i en timbank, som får tas ut som till exempel kortare veckoarbetstid. Lägre skatter och ett barnkonto med pengar som man disponerar hur man vill ger större möjligheter att styra över sin tid som förälder. En jämställdhetsbonus i föräldraförsäkringen ska öka männens ansvarstagande i hemmet och därmed minska kvinnors arbetsbörda. Vi ser också ett problem med , arbetsförmedlingarnas och sjukvårdens bemötande av alla dem som drabbats av den nya ohälsan. Det finns inga självklara behandlingar för den som inte har en väldefinierad sjukdom. Värk i rygg och axlar som inte direkt hänger ihop med förslitningsskador blir man inte av med genom traditionell rehabilitering. Vi har föreslagit ytterligare till för mer, och mer verklighetsanpassad, rehabilitering. används ofta uttrycket att "sjukskriva sig". I skriften av och beskrivs hur sju av tio sjukskrivningar sker på beställning av patienten. Studier från visar att det finns många som tycker att det är rimligt att just sjukskriva sig för alla möjliga besvär, från trötthet till konflikt med chefen eller stängt på dagis. Det får inte vara så att patienten bestämmer om han eller hon ska ha rätt att försörjas av samhället. Då håller socialförsäkringssystemet inte för trycket. Därför måste fler läkare utbildas i försäkringsmedicin, så att de blir bättre på att hantera sjukskrivningar. bör sådan utbildning bli obligatorisk för att få sjukskriva. Flera studier visar att sjukskrivning i flera fall kan vara direkt skadligt för patienten. Sysslolöshet och minskad anknytning till arbetsmarknaden gör att patienten kommer längre och längre ifrån att må bra. Att läkaren avgör om det är lämpligt med sjukskrivning är precis lika självklart som när det gäller läkemedel eller operationer. Erfarenheterna från , och visar att tidiga insatser är viktiga för att undvika långtidssjukskrivning. Vi föreslår att också inför obligatoriskt läkarintyg tidigare, från fjärde sjukdagen. Den som är sjuk minst omfattas av en rehabiliteringsgaranti. Ger inte hemlandstinget vård får man rätt att ordna detta från annat landsting eller privat vårdgivare. De pengar som används till sjukpenning för dem som väntar på vård kan användas till att korta köerna. Under den borgerliga regeringens tid infördes detta med mycket goda resultat. Det måste tillåtas igen. Våra förslag om husläkare, vårdgaranti och en effektivare organisation genom vårdregioner redovisas i avsnitt 8. 7 En politik för fler i arbete Arbetsmarknadspolitiken kan inte - och ska inte heller - skapa reguljära arbeten, riktiga jobb. Arbetsmarknadspolitiken ska däremot, för det första, hjälpa till att matcha arbetssökande och lediga arbeten och, för det andra, hjälpa människor att flytta mellan yrken bl.a. genom kompetensuppbyggnad och genom att röra sig geografiskt om detta behövs. Socialdemokratiska politiker har länge berömt sig själva och för en aktiv arbetsmarknadspolitik. Man har angett den som ett föredöme för andra länder. Men börjar det bli allt mer uppenbart att detta självberöm saknar fog. En arbetsmarknadspolitik av klassiskt nordiskt snitt fungerar bara om det finns en underliggande dynamisk arbetsmarknad som når full sysselsättning i högkonjunkturer. är svensk arbetsmarknad en stagnerad marknad som inte når full sysselsättning med riktiga, reguljära, jobb ens i högkonjunktur. En stor andel av befolkningen i arbetsför ålder lever i offentligt finansierad frånvaro från arbetsmarknaden. Basen för välstånd bryts sönder av denna frånvaro. Dess syfte är förskjutet till att inför val dölja öppen arbetslöshet, d.v.s. snarare att lösa regeringspartiets problem än de arbetslösas och undersysselsatta medborgarnas problem. vill reformera arbetsmarknadspolitiken på följande punkter: Gör om arbetslöshetsförsäkringen till en verklig omställningsförsäkring. till intensifierade och mer individanpassade åtgärder. Minska omfattningen av AMS-åtgärder. Lägg ned dagens AMS. Öppna arbetsmarknadspolitiken för konkurrens mellan dels arbetsförmedlingar, dels anordnare av arbetsmarknadsåtgärder. Modernisera arbetsrätten för att göra det mera attraktivt att anställa nya medarbetare, och motverka dagens utanförskap för invandrare, kvinnor och ungdomar. En fungerande omställningsförsäkring skall ge en rimlig ersättning vid tillfälliga perioder av arbetslöshet, och den skall medverka till att människor blir tryggare och vågar prova nya jobb och uppgifter i arbetslivet. vill att arbetslöshetsförsäkringen skall vara allmän. Den skall omfatta alla som arbetat för att kvalificera sig till försäkringen. Ett villkor för att arbetslöshetsförsäkringen skall fungera som en omställningsförsäkring är att ersättning bara ges till dem som söker arbete aktivt. Den skall inte utgå till dem som tackar nej till erbjudna arbeten. Dagens regler är mycket strikta på den här punkten. Vi ser inget skäl till att ändra på detta. Dock, reglerna tillämpas inte på ett konsekvent sätt. vill att reglerna skall tillämpas konsekvent, och att arbetslöshetskassor som inte tillämpar reglerna korrekt skall förlora en del av sitt statsbidrag. Arbetslöshetsförsäkringen är i teorin tidsbegränsad . Men eftersom den övergår i den s.k. aktivitetsgarantin kan en person i praktiken vara arbetslös med oförändrad ersättning. Detta är ingen omställningsförsäkring eller politik för förändring i den enskilda arbetslösas liv. vill att arbetslöshetsförsäkringen åter skall bli en omställningsförsäkring. Den skall ha en tidsbegränsad ersättning, som trappas av . Ersättningen skall vara av den förlorade inkomsten . Därefter trappas ersättningen ned till . Efter sammanlagt 600 dagars arbetslöshet blir ersättningen lika för alla och utgår med grundbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen - motsvarande ca vid heltidsarbetslöshet. Lägg ned dagens AMS Internationella erfarenheter visar att arbetsmarknadspolitik kan bli effektivare om produktionen av servicetjänster kan handlas upp i konkurrens mellan olika utförare vars ersättning delvis beror på hur väl de lyckas med att hjälpa arbetssökande till varaktiga arbeten. Syftet med reform är att ge enskilda arbetssökande större möjligheter att välja och hitta en lämplig arbetsförmedling, och åtgärder som bättre passar den enskildes behov. Finansieringen sker genom en personlig omställningspeng som myndigheten fastställer men som den arbetssökande sedan förfogar över i samråd med sin arbetsförmedlare. Detta kommer att öka den arbetssökandes möjlighet att själv välja en åtgärd och en utförare som passar honom eller henne. vill lägga ned AMS, som bör ersättas med en myndighet vars främsta ansvar blir uppgifterna att utfärda föreskrifter, utredaoch utöva tillsyn. Den nya arbetsmarknadsmyndigheten ska se till att det finns en bra arbetsförmedling och skräddarsydda arbetsmarknadsåtgärder över hela landet. Myndigheten har ansvaret för att handla upp lämpliga tjänster från enskilda utförare, och när sådana inte finns tillsvidare själv bedriva verksamhet. Den tid när någon befinner sig i öppen arbetslöshet och på heltid kan söka arbete skall vara en mycket aktiv period. Utvärderingar och forskning visar att tidiga och intensiva insatser från den arbetssökandes sida, med stöd av en effektiv arbetsförmedling, är de bästa förutsättningarna för en arbetslös att snabbt kunna komma tillbaka i arbete. En förutsättning är, naturligtvis, att det finns en dynamisk arbetsmarknad i botten med jobb att söka. Den kritik som framförts mot arbetsförmedlingen visar att arbetsförmedlingens arbete behöver stramas upp. Det existerande regelverket bör följas bättre och mera konsekvent än . För att åstadkomma detta är konkurrens mellan olika förmedlare ett sätt. anser därför att det behövs alternativ till den statliga arbetsförmedlingen. Privata arbetsförmedlingar, branschvisa förmedlingar och bemanningsföretag bör komplettera den statliga arbetsförmedlingen. Olika specialinriktade förmedlingar bör också kunna öka effektiviteten i förmedlingsarbetet för arbetssökande med särskild kompetens. Akademikerna är en eftersatt grupp arbetslösa som bör ägnas betydligt större intresse och resurser än som görs i dagens arbetsförmedling. Internationellt finns det lyckade exempel på s.k. one-stop-shops som integrerar arbetsförmedling, socialtjänst och försäkringskassa för att arbeta med hela den arbetssökandes livssituation. För arbetslösa i som befinner sig längre ifrån arbetsmarknaden behövs ett nära samarbete mellan arbetsförmedlingen, kommunernas socialkontor och försäkringskassorna. Ända har - med undantag av några fåår - av den svenska arbetskraften stadigt varit registrerad i någon arbetsmarknadsåtgärd. har regeringen ökat antalet och andelen. Mer än en tredjedel av alla arbetslösa - 130 000 personer - befinner sig i någon åtgärd, d.v.s. av arbetskraften. Allt mer tyder på att arbetsmarknadsåtgärdernas positiva effekter är grovt överskattade så länge som den underliggande arbetsmarknaden präglas av stagnation. Arbetsmarknadsåtgärder kan bryta långa perioder av öppen arbetslöshet genom någon form av aktivitet och håller därmed formellt kvar människor på arbetsmarknaden. Men det blir tveksamt i vilken utsträckning som åtgärderna kan hjälpa människor till varaktiga arbeten. Utvärderingar pekar på att arbetsmarknadsåtgärder i många fall hämmar rörligheten på arbetsmarknaden och förlänger den faktiska tiden i arbetslöshet eftersom de i praktiken motverkar människor från att aktivt söka arbete. Arbetsmarknadspolitiken har en dyster baksida. Erfarenheter från tidigare perioder med många människor registrerade i arbetsmarknadsåtgärder visar att det blir sämre kvalitet på de utbildningar och den praktik de erbjuds. Den låga kvaliteten på aktivitetsgarantin som är obligatorisk för alla långtidsarbetslösa är ett viktigt exempel. De arbetssökandes motivation att engagera sig i de åtgärder de erbjuds minskar när de vet att sannolikheten är väldigt liten att åtgärden kommer att öka deras möjligheter att få ett riktigt arbete. Däremot finns det stöd i utvärderingar för att lönesubventioner för att anställa arbetslösa i reguljära arbeten ökar deras möjligheter att senare få ett riktigt arbete. Men även om subventionerade anställningar är mindre ineffektiva kommer man inte ifrån att det i botten måste finnas en dynamisk arbetsmarknad med anställningsbenägna arbetsgivare (i privat sektor). Lönesubventioner har dessutom negativa effekter. Den viktigaste invändningen mot dessa stöd är att de tränger undan reguljära arbeten. Undanträngningen blir större ju närmare den reguljära arbetsmarknaden individerna befinner sig. Därför är det ytterst viktigt att subventionerade anställningar bara används temporärt och i begränsad omfattning och kompletteras med starka incitament för att få en mera dynamisk arbetsmarknad och fler företag som vill anställa. Regeringen ökade anställningsstöden till långtidsarbetslösa kraftigt redan i höstens budget 2004. Den lägger nu i vårpropositionen 2005 in ytterligare en dryg miljard kronor för att skapa (brutto) ytterligare 10 000 (temporära) helårsplatser genom anställningsstöd. Netto torde antalet bli cirka hälften på grund av utträngningseffekter. Regeringen planerar nu att expandera denna typ av åtgärd till en sådan omfattning och till en sådan kostnad att den - eftersom den inte kompletteras med åtgärder på företagar- eller skattesidan för fler reguljära anställningar - riskerar att leda 10 000 arbetslösa in i en återvändsgränd. Javisst, 10 000 helårsplatser kanske skapas, men av dessa är ca 5 000 på bekostnad av personer som trängs ut från att få reguljära riktiga jobb. Eftersom det - utan åtgärder som stimulerar företag till fler reguljära, varaktiga anställningar - inte heller i slutändan av perioden torde finnas några nya 10 000 anställningar att gå till blir åtgärden en återvändsgränd istället för en väg in i arbetslivet. Om privat sektor varken växer som arbetsgivare eller som skattebas blir det inte heller fler anställningar i offentlig sektor (under antagande om oförändrade skatter och budgetunderskott). menar att fokus måste ligga mera på att skapa fler riktiga jobb. Vi går därför emot de ytterligare anställningsstöd som föreslås i regeringens budget. Arbetsmarknaden måste reformeras så att fler människor kommer i arbete. Det är särskilt viktigt att vidta åtgärder för ungdomar, så att de snabbt kommer in på arbetsmarknaden, och att underlätta för människor som har en svag förankring i arbetslivet att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Alliansen föreslår därför att nystartsjobb införs. Erfarenheter från andra länder och forskningen tyder på att en effektiv väg för att förbättra sysselsättningsläget för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden är att sänka arbetsgivaravgifterna. I flera europeiska länder med hög arbetslöshet och med betydande grupper som står utanför arbetsmarknaden har också olika typer av skatterabatter använts med gott resultat. Ett problem med riktade skattelättnader är s.k. undanträngningseffekter, som både innebär att anställningen skulle ha kommit till stånd ändå och att någon annan skulle ha fått jobbet om inte subventionen fanns. Studier som utvärderat olika skatterabatter visar att utformningen av stödet kan begränsa undanträngningseffekterna. inriktas på väl avgränsade grupper som befinner sig långt utanför arbetsmarknaden, inte vara inkomstrelaterade eller ge upphov till marginaleffekter, inriktas mot den privata sektorn, gälla löner enligt gängse avtal (inte understiga gällande minimilön) och kontrolleras och följas upp noggrant.