mot · GS02So33 · 2005-05-10 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:145 Driftsformer för offentligt finansierade sjukhus avslår regeringens proposition 2004/05:145. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om förbud mot privata entreprenörer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om förbud mot att överlämna vård vid regionsjukhus. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om kommunalt självstyre. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en kontrollstation för primärvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att införa en startlag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om åtgärder för att stimulera non-profit-sektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att göra en översyn av lagen om offentlig upphandling. I propositionen Driftsformer för offentligt finansierade sjukhus (2004/05:145) föreslår regeringen ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) som innebär att landstingen måste driva minst ett sjukhus i det egna i egen regi. Vidare får driften av regionsjukhus eller regionkliniker inte överlämnas till någon annan. Överlämnar driften av andra sjukhus till någon annan måste det finnas villkor i avtalet som anger att verksamheten inte får drivas i syfte att ge vinst åt entreprenören och att vården uteslutande ska finansieras med offentliga medel och vårdavgifter. Regeringen föreslår att lagändringarna träder i kraft . Ett flertal remissinstanser har riktat kritik mot regeringens förslag om att privata entreprenörer skall förbjudas att bedriva sjukvård i sluten form. Förslagen avvisas helt eller delvis av bland andra , , , , , , , , , , , samt ett antal landsting. Hård kritik riktas också mot att lagen inskränker det kommunala självstyret. (, ) avvisar samtliga förslag och föreslår i stället en startlag som underlättar för sjukvård i alternativa driftsformer. Vår uppfattning är att regeringens stopplag är en lösning på ett problem som inte existerar. Det som däremot behövs är åtgärder för att stimulera privata, idéella och kooperativa vårdgivare att bidra till den svenska hälso- och sjukvårdens utveckling. Startlag, inte stopplag Svensk sjukvård är i många stycken imponerande. Där finns en kunnig och engagerad personal, liksom hög standard när det gäller medicin och teknik. Där utförs stordåd för människors liv och hälsa. Men sjukvården står inför stora utmaningar. I omvärlden genomförs förändringar som syftar till att ge medborgarna friare val av vårdgivare, men också bättre information om kvalitet och resultat i vården. Även om de flesta av oss har glädjen att leva friska och med hälsan i behåll infinner sig för oss alla tider i livet då vi är i behov av en väl fungerande sjukvård. För vissa av oss gäller detta mer eller oftare än för andra. Alla är vi emellertid beroende av att vården finns där, liksom att den kännetecknas av både trygghet och kvalitet. Hälso- och sjukvården utgör med detta en del av den svenska välfärdens kärna. Ändå finns mycket kvar att göra. upplever vi hur hälso- och sjukvården misslyckas i sitt trygghetsuppdrag. Trots goda förutsättningar tvingas människor vänta på operation eller behandling. Det är svårt att komma i kontakt med vården för något så enkelt som att boka eller konsultera en läkare. Personalen inom vården upplever därtill ofta att de har små eller obefintliga möjligheter att påverka sin arbetssituation till det bättre. Ofta hävdas att bristerna i vården enbart kan åtgärdas med mer skatteresurser. Det stämmer inte. Mycket kan bli bättre genom bättre förutsättningar för vårdpersonal att få utveckla verksamheten, för patienter att hävda sina rättigheter och med en sjukvårdspolitik som bättre förmår att nyttja de resurser som vården har till sitt förfogande. Vi i slår vakt om en väl fungerande solidariskt finansierad hälso- och sjukvård. Vi gör det utifrån övertygelsen att människor alltid skall kunna lita på att få vård då de behöver den. Ingen i vårt land skall behöva leva i otrygghet eller ovisshet om möjligheten att få hjälp vid sjukdom eller då hälsan sviker. Vi föreslår en startlag för sjukvården i stället för Socialdemokraternas, Vänsterns och förslag till stopplag. I hela och inte minst i bejakas och välkomnas privata vårdgivare. Man går mot partnerskap mellan offentlig finansiering och privat producerad vård. Socialdemokratiskt styrda länder som och arbetar aktivt för mångfald i vårdproduktionen. har förvärvat ett statligt universitetssjukhus i och NHS () låter i ökad utsträckning privata vårdföretag ansvara för att utföra offentligt finansierad sjukvård - för att nämna ett par exempel. Den privat drivna vården används som hävarm för vårdens utveckling. Alla dessa förändringar sker utan att man i något av länderna ruckar på principen om att vården skall finansieras solidariskt och vara tillgänglig för alla. Bilden av förändringarna i skulle vara entydig om det inte var för att ett europeiskt land rör sig i rakt motsatt riktning. Vänsterkartellen som regerar bekämpar alternativen i vården. Under falsk förespegling av att man vill skydda medborgarna från så kallade gräddfiler förbjuds privata entreprenörer med vinst att bedriva sjukvård på landstingens uppdrag. Men vänsterkartellen vill gå längre än så. I förslaget till stopplag föreslår regeringen att så kallad samordnad vård inte skall kunna bedrivas i annat än offentlig regi. Det kan tyckas som ett harmlöst förslag, men utgör en allvarlig inskränkning av landstingens möjligheter att organisera den högspecialiserade vården. I de flesta länder bedrivs denna vård av fristående stiftelser eller bolag som ägs av offentliga organ. Även om organisationsförändringar som gör att närmar sig andra länder i detta avseende ännu inte är aktuella, ter sig förslaget som ett försök att konservera en obsolet organisationsmodell. Den svenska vårdsektorn gick från en total dominans för offentliga vårdgivare till ökad mångfald. Privata, kooperativa och ideella vårdgivare har blivit vanligare på alla nivåer. Mångfalden bidrar till nya lösningar såväl i vårdens organisation som i det praktiska vårdarbetet. Denna gynnsamma utveckling vill regeringen och stödpartierna avbryta. Det är ett systemskifte som vrider klockan tillbaka. vill stoppa regeringens stopplag. Vi vill införa en startlag som garanterar medborgarna rätten att välja inom vården. Rätten att välja skall finnas på flera nivåer, exempelvis rätten att välja familjeläkare inom primärvården, rätten att välja specialist inom den öppna specialistvården och rätten att välja sjukhus inom den slutna vården. Startlagen skall också omfatta åtgärder på statlig och nivå som garanterar rätten för personal att lägga anbud på verksamhet inom vård och omsorg, så kallad avknoppningsrätt. Det handlar också om att pröva rätt för vårdentreprenörer och ideella organisationer att utmana offentlig verksamhet. Startlagen kan komma att omfatta förändringar av lagen om offentlig upphandling () som gör att denna lagstiftning blir bättre anpassad för mjuka sektorer, exempelvis vård och omsorg. Det bör göras tydligt att inte är tillämplig för så kallade kundvalssystem och det bör utredas om avknoppade verksamheter kan undantas från lagen. bör den ideella sektorn stimuleras. Det bör utredas om avdragsrätt ska införas för gåvor till ideella aktörer inom vård och omsorg. Även andra åtgärder kan förekomma, exempelvis ökat stöd till forskning om den ideella sektorn och ökat stöd till så kallade frivilligcentraler. Den första stopplagen initierades 1999 av dåvarande socialministern och beslutades av . Lagen var en reaktion på att det då borgerliga engagerade den privata företaget som driftsansvarigt för . Lagen, som var tidsbegränsad, förlängdes aldrig av regeringen, eftersom hotade att rösta mot förslaget tillsammans med de borgerliga partierna. Regeringen drog därför tillbaka sitt förslag om att förlänga förbudet . Regeringens egen utredare, , lade därefter fram utredningen för vården. Där föreslogs regleringar som inte var fullt lika långtgående som den tidigare stopplagen. föreslog att ett sjukhus i varje län skulle vara offentligt ägt, men i övrigt kunde man låta olika entreprenörer, vinstdrivande eller ej, sköta sjukhusen. befinner sig den svenska hälso- och sjukvården i något som kan kallas en förtroendekris. Landstingens skatteinkomster sviktar och stora neddragningar planeras. Köerna är ofta långa och rätten till vård respekteras inte. Regeringens tillgänglighetssatsning kritiseras av som "ett kravlöst resurstillskott till landstingen". Uppenbart är att alla goda krafter behövs och att något måste ske . Alltfler inser att förändring och förnyelse måste till för att sjukvården ska få möjlighet att utvecklas och klara sitt åtagande att ge alla människor en god hälso- och sjukvård. En viktig del i detta är att öppna för nytänkande och mångfald. Vi ser ökade möjligheter till vård och behandling genom den medicinska kunskapsutvecklingen tillsammans med ökade krav och förväntningar från befolkningen, vilket ställer krav påökad kostnadseffektivitet. blir medarbetarnas krav på såväl inflytande som delaktighet i arbetet allt viktigare att tillgodose. Stopplagen löser inte den svenska sjukvårdens problem. Stopplagen har inte efterfrågats av någon; varken av personalen i vården, patienterna eller någon annan. Lagen är ett politiskt försök att ställa valfrihet och mångfald mot trygghet och solidaritet. Men någon sådan konflikt finns inte, varken i eller i andra länder. I har och hans arbetarparti förstått att entreprenörskap behövs för att utveckla sjukvården. Där upphandlar man vård för att patienter skall slippa väntan i köer och för att stimulera till nytänkande inom vården. Socialdemokraterna i har valt en annan väg. Regeringens kamp mot förnyelsen av sjukvården har tagit sig flera uttryck. Ett är regeringens stopplagar som riktar sig mot vårdgivare med vinstsyfte. är ett landstingsägt bolag vars verksamhet framför allt omfattar vård av utländska patienter. Bolaget gör bedömningen att står sig väl i konkurrensen när det gäller t ex neurokirurgi, onkologi och benmärgstransplantationer. Inom dessa områden finns unik svensk kunskap som bör utvecklas så att fler utländska patienter kan tas emot. En stor portion dubbelmoral präglar Socialdemokraternas hållning i gräddfilsfrågor. Det landstingsägda Care skaffar och förmedlar försäkringspatienter från utlandet och gör en god vinst - åt . får däremot inte, i det avtal som tecknats, ta emot svenska försäkringspatienter, något som har skett i liten skala. Men det är fritt fram för , liksom för de landstingsägda sjukhusen, att ta emot utländska försäkringspatienter förmedlade av Care. Marknaden för privata försäkringslösningar inom sjukvården växer. köper försäkringar åt sina anställda för att de snabbt skall få tillgång till vård vid behov. omfattade den svenska försäkringsbranschen omkring 47 000 individuella försäkringar och 20 000 gruppförsäkringar för sjukvård. fanns det 127 000 individuella försäkringar och 77 000 gruppförsäkringar (Källa: ). Den offentliga vården klarar inte längre av att i tillräcklig omfattning möta medborgarnas och företagens krav på tillgänglighet. Utvecklingen går mot att fler och fler människor behöver sjukvårdsförsäkringar för att få vård . Motstånd mot privata initiativ inom den gemensamt finansierade vårdens ram och motstånd mot att resurser, kunskap och kapital från den privata sidan kommer den offentliga sektorn till del kan i förlängningen leda till att de som har råd vänder den offentligt finansierade vården ryggen, och att man söker vård på de helt privatfinansierade sjukhus som kan komma att uppstå till följd av regeringens stopplag. Dålig tillgänglighet till vård är det stora hotet mot vårdens solidariska finansiering. Stopplagen ställer patienterna i kö I Socialdemokraternas är det inte en självklarhet att alla får vård . För alla dem som väntar på operation eller behandling innebär det ökad oro, lidande och försämrad livskvalitet. I värsta fall förvärras tillståndet vilket inte bara leder till mer omfattande ingrepp, längre sjukhusvistelser och dyrare eftervård, utan också minskar möjligheterna till lyckad rehabilitering och att bli helt återställd. Många ser sitt liv grusas i köerna till vård. Särskilt allvarligt är det för äldre människor där , månad och år betyder så mycket, liksom för barn som till och med kan hämmas i sin utveckling. kommuner och landsting (SKL) noterade i en rapport om svensk sjukvård att är ett av de länder som utför flest kataraktoperationer per 1000 invånare. Antalet operationer har fördubblats . Förklaringen står till stor del att finna i ökningen av antalet privata entreprenörer på detta område. görs av alla kataraktoperationer av privata företag. Utan dessa skulle ha återfunnits bland de sämsta i denna kategori i . För att operera bort vårdköer krävs lösningar som förbättrar vårdens funktionssätt. Länge hade ett förhållandevis lågt antal kataraktoperationer. Med inträdet av privata aktörer i denna sektor har antalet åtgärder ökat betydligt. Ett annat område som SKL har undersökt är magnetröntgenundersökningar (MR). Även här placerar sig bra. Orsaken kan även här förmodas vara ökningen av antalet privata entreprenörer. Det är något som antyds av att antalet magnetröntgenundersökningar i per 1000 invånare är mer än dubbelt så stort som i andra landsting. Detta är exempel som antyder att privata utförare är viktiga om sjukvården skall kunna erbjuda vård . En vårdgaranti som inte kombineras med starka drivkrafter och möjlighet för patienterna att utkräva sin rätt kan aldrig bidra till att korta köerna. Det förutsätter emellertid alternativ. En vårdgaranti, som bygger på tydliga drivkrafter och en rätt att anlita andra vårdgivare efter garantitiden, förutsätter förekomsten även av privata eller alternativa vårdgivare för att skapa den konkurrens som gör garantin till en realitet. Svensk sjukvård behöver mer än enbart en vårdgaranti. Det behövs strukturreformer som bidrar till att förnya sjukvården. Fristående utförare måste få möjlighet att bidra till vårdens utveckling. Regeringens stopplag riskerar därmed att hamna i konflikt med rätten till vård . Lagen är möjligen en bidragande orsak till att endast tre landsting tror sig kunna uppfylla regeringens utlovade vårdgaranti när den införs detta år. Den föreslagna vårdgarantin är tandlös och regeringen har valt att inte skriva in rätten till vård i hälso- och sjukvårdslagen. Förklaringen är sannolikt att den inte hyser några förhoppningar om att vårdgarantin skall kunna infrias. har föreslagit en skarp vårdgaranti som skrivs in i hälso- och sjukvårdslagen som en tydlig rättighet för patienten. Vårdgivare och landsting som inte lyckas korta sina köer ska kunna utsättas för ekonomiska sanktioner. Vårt gemensamma förslag återfinns i de fyra borgerliga partiernas budgetmotioner. Förbud för privata entreprenörer att bedriva sjukhusvård Regeringen föreslår att en lag som begränsar privata entreprenörers möjlighet att bedriva vård vid sjukhus införs. Den exakta formuleringen lyder: Överlämnar till någon annan att bedriva hälso- och sjukvård som ges vid ett sjukhus skall avtalet innehålla villkor om att verksamheten skall drivas utan syfte att ge vinst åt ägare eller motsvarande intressent. Vi motsätter oss denna restriktion och menar att den kommer att få långtgående och negativa effekter för svensk sjukvård. Regeringens lagförslag innebär att privata entreprenörer som är företag med vinst ska förbjudas att bedriva sjukhus på uppdrag av landstingen. Lagstiftningen riktar sig mot landstingen genom att inskränka deras beslutanderätt. Vi menar att lagen kommer att få negativa konsekvenser för patienterna genom att de nekas tillgång till nya och bättre vårdkoncept. Den kommer att få negativa konsekvenser för vårdgivare och anställda i och med att populära arbetsgivare förhindras att bedriva sjukvård. Lagen kommer också att leda till ökade ekonomiska kostnader i samband med att konkurrensen minskar och därmed även drivkrafterna för att åstadkomma förbättringar och effektiviseringar. Den mest uppenbara konsekvensen för patienterna är att ett antal populära alternativ inom vården kommer att försvinna. bedrivs sjukhusvård i entreprenadform, bland annat vid , i och vid påÖsterlen. I bedriver vårdföretaget närsjukvård på uppdrag av . Dessa verksamheter hotas nu av regeringens stopplag. Den lagstiftning som föreslås gäller enbart sjukhusvård, men påverkar även andra delar av vårdkedjan. Det landsting som exempelvis vill bedriva vård enligt ett närvårdskoncept, med ett nära samarbete mellan den öppna sjukvården och sjukhus, har inte möjlighet att bedriva slutenvården i entreprenadform om entreprenören är ett privat företag. Detta riskerar att leda till samordningsproblem mellan den öppna och den slutna vården. Alltfler medicinska insatser kan göras inom primärvården och utanför storsjukhusen. Lättare akuta besvär kan behandlas avfamiljeläkare eller vid en "närakut"/"lättakut" inom primärvården. Många av dessa sjukfall krävde tidigare traditionell akutsjukvård. Tekniken och medicinen gör framsteg som för det positiva med sig att vården kan komma närmare människorna. Det finns landsting som har försökt återupprätta primärvården som en viktig del av sjukvården av socialdemokratiska misslyckanden. Försök att bygga en fungerande vårdkedja, ett närvårdskoncept, har bland annat gjorts påÖsterlen och i . Närvårdslösningarna utgör exempel på att privata vårdgivare mycket väl kan bidra till en bättre förebyggande hälsovård. skriver i sitt remissyttrande över regeringens stopplagsförslag: Vi ser allt fler patienter som behöver vårdkedjor som går både över specialitets- och huvudmannaskapsgränser. I detta förslag förstärks sjukhuset som organisatorisk enhet och därigenom förstärks också svårigheterna att uppnå effektiva och väl fungerande vårdkedjor. Vi instämmer i denna bedömning och beklagar att regeringen inte har tagit intryck av de synpunkter som företrädarna för en av sjukvårdens största yrkesgrupper har lämnat. Stopplagen kommer också att göra det svårare för sjukskrivna att få tillgång till medicinsk rehabilitering. har i en enkätstudie tillfrågat 1 467 företag och 18 Försäkringskassor om hur de uppfattar att en stopplag skulle påverka dem och deras anställda. av alla företag med färre än 100 anställda tror att effekten skulle bli negativ. tror att effekten blir positiv. Bland företag med fler än 100 anställda tror att effekten blir negativ, medan tror att lagen får en positiv effekt. Ett liknande mönster finns för de tillfrågade försäkringskassedirektörerna i undersökningen. tror att lagen får negativa effekter, medan ingen tror att effekten blir positiv. Bland personalcheferna på är det som tror på en negativ effekt och ingen som tror att lagen har en positiv effekt. av företagen och av direktörer anser att det är ett problem med långa vänte- och handläggningstider i primärvården. av företagen har anställda som väntar på behandling och operation. tror att alternativ i vården kan förkorta anställdas sjukfrånvaroperiod. Även om dålig tillgänglighet till vård inte är den enda förklaringen till det stora antalet sjukskrivna svenskar, ter det sig olämpligt att stifta lagar som enligt svenska företag riskerar att ytterligare förvärra problemen. Konsekvenser för vårdgivare och anställda En mångfald av vårdgivare ökar också möjligheterna för att säkra tillgången på kvalificerad personal. Arbetsgivare inom hälso- och sjukvården behöver skapa kortare beslutsvägar, öka inflytandet för de anställda och förbättra utvecklings- och karriärmöjligheterna för personalen. De privata vårdaktörerna kan ofta erbjuda förbättringar i detta avseende. Det är med mångfald som vårdyrkena kan attrahera nya medarbetare. Ett förbud mot privat driven sjukvård minskar de många vårdutbildade kvinnornas möjligheter att välja arbetsgivare och ta sig ur en ohälsosam "inlåsning". tillhör av bland annat detta skäl kritikerna av stopplagen. Vården behöver en mer småskalig, mindre hierarkisk arbetsorganisation. Det visar sig att de som har möjligheter att påverka sin arbetsmiljö och vardag är betydligt mindre sjukskrivna än de som arbetar på enheter med ett svagt ledarskap och otydliga mål. Det är dessutom - och detta är ett skäl för att avslå den nu aktuella propositionen - så att privata alternativ inom välfärdssektorn ofta får högre betyg av sina anställda än kommunala. Tidningen (numera Dagens Samhälle) har låtit genomföra en bearbetning av arbetskraftsundersökningar, och det framgick då att det finns en markant skillnad i sjukfrånvaro mellan landstingsdriven vård och privat vård. I den senare är den andel av arbetstiden som går förlorad genom sjukfrånvaro bara hälften så stor som hos landstingen. Vårdanställda borde också ha en arbetsmarknad där de har mer än en arbetsgivare att välja på. Framtidens vårdarbetsmarknad borde slippa den förstening och löneeftersläpning som förklaras av ålderdomliga hierarkier och obsoleta lönesystem som har levt kvar när arbetslivet snabbt förändrats. Då kan inte heller uppfattningen om manliga och kvinnliga yrken få prägla vården så som den länge har gjort. En sådan förändring av arbetsmarknaden förutsätter att den inte längre präglas av lokala monopol på arbetsgivarsidan. Stopplagen är mot denna bakgrund en signal av olyckligt slag, som visar på en statlig vilja att låsa fast arbetsmarknadsförhållandena vid det som har gett upphov till många av vårdens problem med personalförsörjningen. Det bör eftersträvas att beslut som berör landstingens - respektive kommunernas - invånare fattas nära medborgarna. Respekten för den kommunala självstyrelsen har stor betydelse då det gäller att upprätthålla förtroendet för den kommunala demokratin. Människor som går till val och utser och kommunfullmäktige måste kunna veta vilka som är ansvariga för besluten på den nivån och var ansvaret skall utkrävas. Den andra sidan av samma sak är att väljarnas val på lokal nivå, och de majoriteter som de ger upphov till, måste respekteras. Om detta har det länge rått samförstånd i svensk politik. De som har regeringsmakt har inte försökt att med lagstiftning ingripa för att hindra att andra slags majoriteter i kommuner eller landsting kan verka. Stopplagen saknar en grundläggande respekt för att de kommunala och landstingskommunala valutslagen bryts upp. Ingreppet i det kommunala självstyret är både långt gående och illa motiverat. Men lagens tillkomst visar dessutom på en ambition att börja använda statliga bestämmelser för att försvåra eller förhindra att partier som fått majoritet i allmänna val på regional nivå skall kunna genomföra sådant som de har stöd för i . Privata vårdföretag visar lika bra eller bättre vård, högre produktivitet, lägre kostnader samt nöjdare och friskare personal än offentligvården.1 Farhågorna om att ett privat drivet akutsjukhus skulle vara kostnadsdrivande har kommit på skam - ökade kostnaderna ungefär dubbelt så mycket i landstingen som på . Enligt en undersökning av varierar kostnaden för slutenvårdsingrepp kraftigt mellan olika delar av landet. Det framgår av figuren att landsting som i ringa utsträckning har konkurrensutsatt sin verksamhet eller har ett ringa inslag av privata entreprenörer också har höga kostnader för vården. Det går inte att förklara kostnadsskillnaderna med variationer i lönekostnader. Flera av de landsting som ligger lågt har ett högt löneläge, exempelvis . , som är det största entreprenadsjukhuset i , har en kostnadsnivå som ligger lägre än den genomsnittliga nivån i , vilket motsvarar en nivå på per producerat DRG-poäng. Det gör till det förmodligen mest kostnadseffektiva akutsjukhuset i . Om alla sjukhus nådde upp till samma effektivitet som skulle sjukvården spara . Det är resurser som skulle kunna läggas på att skapa förbättrad tillgänglighet och högre kvalitet. Stopplagen riskerar därmed att bli kostsam för svensk sjukvård.