mot · GT02T602 · 2005-10-04 00:00:00 — anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 22 Kommunikationer enligt följande uppställning: Anslag (tkr) 36:1 : Administration, ramanslag 36:2 Väghållning och statsbidrag, ramanslag 36:3 : Administration, ramanslag 36:4 : Banhållning och sektorsuppgifter 36:6 Ersättning för fritidsbåtsändamål m.m. 36:12 Rikstrafiken: Trafikupphandling Nytt anslag: Infrastrukturbolag, räntekostnader Transportsystemet i skall medverka till tillväxt och företagande som det tar stor miljöhänsyn. vision om framtidens transportsystem bygger på att de olika transportslagen skall komplettera varandra, samverka och tillsammans utgöra en helhet som kan bidra till att skapa goda förutsättningar för utveckling i hela vårt land. vill se ett väl utvecklat transportsystem med säkra, miljövänliga och tillgängliga transporter där det övergripande målet skall vara att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgare och näringsliv i hela landet. Vi står alltså upp för det övergripande mål för transportpolitiken som slagit fast. Men det finns anledning att ha en hel del synpunkter om hur vi bäst arbetar för att nå detta mål och hur mycket pengar vi satsar på olika områden. Goda kommunikationsmöjligheter, både reella och digitala, är en grundförutsättning för att människor och företag skall kunna verka i hela landet. Utan en god infrastruktur försvåras utvecklingsmöjligheterna betydligt i landets regioner. Det är därför rimligt att planeringen av infrastruktur i större utsträckning sker i samverkan med den regionala nivån, som staten har ett ansvar för helheten för att fastställa mål och avsätta resurser. Risken är uppenbar att investeringar och nyetableringar uteblir i områden med dåliga kommunikationer. För att människor och företag skall våga investera i alla delar av landet krävs att de vet att infrastrukturen garanteras och säkras på såväl kort som lång sikt. En väl utvecklad infrastruktur är en förutsättning för tillväxt, ökad sysselsättning och bibehållen välfärd. anser att en belysning av infrastrukturen med ett underifrånperspektiv därför är viktigt av både ekonomiska och demokratiska skäl. Kostnaderna för att återhämta det eftersatta underhållet av det statliga vägnätet uppgår enligt senaste uppskattning till ca 17 miljarder. De medel som regeringen tillskjutit utgiftsområde 22 för ny- och ombyggnationer skulle därför behövas för att ta igen det eftersatta underhållet samt garantera drift och underhåll. Anslag 36:2 Väghållning och statsbidrag bör därför räknas upp med för att ytterligare möjliggöra att det eftersläpande underhållet börjar tas igen. För att kunna genomföra de nyinvesteringar som krävs förordar vi att alternativa finansieringslösningar (t.ex. s.k. PPP-lösningar) skall prövas på några större väl avvägda väg- och järnvägsprojekt. Genom att använda ur anslag 36:4 : Banhållning och sektorsuppgifter samt av tillskjutna medel täcks ränte- och amorteringskostnaderna. På detta sätt skulle offensiva och tillväxtfrämjande projekt kunna sjösättas . Det förutsätter givetvis noggranna uppföljningar av varje enskilt projekt för att inte spräcka kalkylerna. I budgetmotion räknar vi konsekvent med avskrivningstid och en kalkylränta motsvarande den 10-åriga statsobligationsräntan. För att inte riskera att överdriva de positiva effekterna använder vi oss av dessa försiktiga antaganden. De infrastruktursatsningar vi gör belastar utgiftsområde 22 efter annuitetsprincipen. Oförändrade statsbidrag i kombination med att staten kraftigt har höjt diesel- och fordonsskatterna, samt att kostnaderna för upphandling av trafiken ökar dramatiskt, leder till en drastisk neddragning av kollektivtrafiken runtom i landet. De ekonomiskt ansträngda kommunerna och landstingen har inga möjligheter att satsa de nödvändiga resurser som krävs när staten drar sig tillbaka. I många län minskar turtätheten och linjer läggs ned. Detta gäller även för Gotlandstrafiken där Rikstrafiken på grund av ökade kostnader för bunkerolja aviserat minskad turtäthet och 30-procentiga höjningar av biljettpriset. En sådan förändring av trafiken skulle få starkt negativa effekter för möjligheter att utvecklas. Effekterna av den snabba kostnadsutvecklingen för kollektivtrafiken måste förhindras, och anslår därför mer än regeringen under 36:12 Rikstrafiken: trafikupphandling. (36:1) och (36:3) upprättar vi effektiviserings- och besparingsmål om 65 respektive för . I samband med den förra IT-propositionen 1999/2000:86 Ett informationssamhälle för alla togs ett riksdagsbeslut som anslog till skattereduktion för höga anslutningskostnader för bredband. Denna summa minskades då fördes över till utbyggnad av IT-infrastruktur i eftersatta orter och områden. Av de 1,1 miljarder som fortfarande fanns kvar att ansöka om gör bedömningen, baserat på antalet ansökningar, att 200300 miljoner av dessa medel bör ha använts. Det bör därmed fortfarande finnas kvar ca av de ursprungliga 1,6 miljarderna. I årets budgetproposition skriver regeringen att det totala antalet beviljade ansökningar uppgick till 4869, vilket motsvarade . har 4 970 ansökningar beviljats, vilket motsvarar . Eftersom ansökningstiden för denna typ av avdrag sträcker sig till krävs det att ca 325 000 ansökningar ytterligare görs under de kommande16 månaderna för att de skall spenderas. Att detta skall ske är dock inte troligt. Därför anser att de resterande bör få användas av de kommuner där kommersiella intressenter inte finns och där bredbandsutbyggnaden ännu inte nått alla kommuninvånare.