ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02MJ288 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att farliga kemikalier måste ersättas med säkrare alternativ. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om vikten av kunskap om de långsiktiga effekterna av att små barn utsätts för farliga kemikalier. Ofödda barn utsätts redan i livmodern för potentiellt farliga kemikalier. Det har konstaterats i en rapport present for life, som presenterats av WWF och . Rapporten bygger på blodprovsanalyser från 42 mödrar ochfrån navelsträngen hos 27 nyfödda barn. Kemikalierna som hittades fanns i en lång rad vardagsprodukter. De kemiska produkterna från undersökningen finns i mängder av produkter, alltifrån konservburkar och elektriska produkter till ogräsmedel, deodoranter och tandkrämer. Vissa ämnen är hormonstörande, andra har i djurförsök gett inlärnings- och beteenderubbningar. Gränsvärden saknas oftast och kunskaperna om de långsiktiga effekterna är små. Forskarna vet mycket lite om vilken betydelse det har för barn när de utsätts för små koncentrationer av de här kemikalierna. Det är viktigt att vi i folkhälsoarbetet håller allmänhetens hälsointresse och vår miljö främst. Detta genom att försäkra oss om att de värsta kemikalierna identifieras och fasas ut, och genom att göra det obligatoriskt att ersätta farliga kemikalier med säkrare alternativ, den så kallade substitutionsprincipen.
mot · GT02MJ291 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förbjuda kastrering av smågrisar utan bedövning. I kastreras ca 1, 6 miljoner smågrisar rutinmässigt utan bedövning. Kastreringen utförs för att förhindra att en avvikande lukt, s.k. ornelukt utvecklas. Ornelukt förekommer endast hos vissa hangrisar och orsakas av förhöjda nivåer i fettet av framför allt två illaluktande substanser, skatol (som produceras av bakterier i tarmen) och androstenon (som syntetiseras i testiklarna). Kastreringen utförs regelmässigt på alla galtar trots att ornelukten endast märks av kött från av alla hangrisar, då köttet upphettas. Kastreringen går till så att grisen fixeras i en anordning så att bakdelen frigörs. Med en skalpell skärs huden igenom ovanför de under huden ytligt liggande testiklarna. Dessa dras ut och skärs loss. Såret sköljs med en desinficeringslösning varefter grisen släpps tillbaka till kullen. Ingreppet kan ta med vana händer. I argumentationen mot att behöva bedöva grisen före ingreppet har angivits att griskultingens skrik och försök att komma undan mer är ett utslag av att den hålls fast än en konsekvens av smärta i samband med ingreppet. Forskning vid bl.a. har visat att detta inte är fallet och att en bedövning före ingreppet innebär mindre smärta för grisen. Fram till att de är gamla är det i tillåtet att kastrera utan bedövning. Samma regel gäller även inom EU, även om flera länder i exempelvis , , och , regelmässigt ej kastrerar grisar. I har man däremot förbjudit kastrering av smågrisar utan bedövning. Man har också fattat beslut om att ett totalt förbud mot kastrering ska gälla . I en nyligen genomförd undersökning i konstateras att de flesta grisproducenter nu har accepterat förbudet och tycker att den nya ordningen fungerar bra. Många tycker också att det är skönt att slippa kastrera smågrisarna själva, det är ett arbetsmoment som inte har upplevts som speciellt trevligt. Att anlita veterinär för kastreringen innebär en extrakostnad på ca per kull. En farhåga innan förbudet trädde i kraft var att grisarna skulle kastreras alldeles . Men medelåldern ligger nu vid ingreppet, mer . Det faktum att kastrering av smågris inte förekommer i alla länder, att bedövning före ingreppet är en etablerad teknik i , att forskningen och avelsarbetet har kommit långt i att förebygga ornelukten samt att kastrering utan bedövning är förkastligt ur djurskyddssynpunkt är det nu dags för att förbjuda denna hantering. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02MJ293 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jakt på säl och skarv. Problemen med skador på fisket orsakade av säl och skarv är stora och minskar inte. Den stora tillväxten av gråsäl och vikare ger fisket bekymmer. Betydande skarvkolonier finns på den svenska kusten och knubbsälsbeståndet ökar starkt. Trots upprepade framställningar om att få avskjuta skarv och säl har endast mycket begränsade åtgärder vidtagits från statsmakternas sida. Den statliga ersättning som fiskare får motsvarar inte tillnärmelsevis de skador som säl och skarv åsamkar på redskap m.m. För att komma till rätta med detta för fisket stora problem föreslår vi att skyddsjakt på säl och skarv kommer till stånd för att minska bestånden av till svenska fiskets fromma.
mot · GT02MJ294 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör ompröva drivgarnsförbudet. fattade EU:s fiskeministrar ett beslut om att förbjuda laxfiske med drivgarn i . Man bestämde också att bottenstående garn och drivgarn i södra skall avge varningssignaler. Lagen innebär att s.k. pingers eller ljudskrämmor skall sättas fast i täta intervall i garnen. Syftet med lagen anges vara att hindra oavsiktlig fångst av valar vid fiske. De flesta fiskare och andra initierade har ingen som helst förståelse för beslutet. I de delar av där svenska laxfiskare fiskar har det, enligt en samstämmig fiskekår, inte förekommit tumlare på . Det saknas dessutom helt vetenskapliga undersökningar om tumlarens eventuella utbredning i . De tumlare som fanns tidigare, försvann definitivt under de stränga isvintrarna . Det saknas helt dokument som slår fast tumlarens utbredning och omfattning i . På ställer man sig tveksam till uppgifterna om förekomst av tumlare i . I (2004:8), Bifångst av säl, tumlare och fåglar i det svenska yrkesfisket, rapporteras att ingen tumlare fångats som bifångst i . Jag befarar att drivgarnsförbudet i tillkommit på mycket lösa grunder. var en aktiv nation hårda internationella reglering av drivgarnsfisket då drivgarn förbjöds i en del andra EU-vatten men med undantag för bl.a. . Då ett antal EU-länder drev fram beslutet om förbud mot drivgarn i förhöll sig den , enligt min uppfattning, passiv och ifrågasatte inte påståendena om bifångster av tumlare i . Rimligen borde en vetenskapligt korrekt undersökning ha legat till grund för ett så ingripande förbud. Dokument om tumlarens eventuella utbredning saknas. En berättigad fråga är varför inga DNA-undersökningar gjorts för att fastslå om det finns ett eget tumlarbestånd i eller de tumlare som påträffats tillhör Nordsjötumlare. Fångsterna av Östersjölax är goda. Återhämtningen av laxbeståndet har varit gott och laxfisket i borde vara ett av de fisken som har framtiden för sig. I stället tvingas dessa fiskare upp på land med bodarna fulla av redskap som gjorts värdelösa av ett EU-beslut som grundar sig på minst sagt tvivelaktiga forskningsresultat (i den mån det finns sådana). Det är rimligt att undersöka hur det svenska beslutet om drivgarnsförbud kom till. Ett yrkesförbud, som beslutet kan liknas vid, måste kunna motiveras av starka skäl och saklig grund och sakliga argument. Mot bakgrund av bristen på fakta som talar för att det finns ett separat bestånd av tumlare i eller ens besökande tumlare i stora delar av området anser jag att en oberoende granskning tillsätts som lägger fakta på bordet.
mot · GT02MJ298 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en utredning tillsätts för att titta närmare på hur man kan förbättra villkoren och konkurrenssituationen för svensk kycklingnäring. Den svenska kycklingnäringen lever under orättvisa konkurrensförhållanden. Importen från våra grannländer ökar stadigt och snart står den importerade kycklingen för nära en tredjedel av den totala svenska kycklingkonsumtionen. riskerar det svenska jordbruket att slås ut till följd av stränga regelverk och krav från myndighetshåll. Orsakerna till den orättvisa konkurrensen är flera. Först och främst handlar det om villkoren för svensk lantbruksproduktion. Kycklingnäringen omfattas inte direkt av EU:s gemensamma jordbrukspolitik men indirekt berörs dock näringen av de villkor som spannmålsodlarna har. Kycklingnäringen bidrar till exempel till att en åkerareal motsvarande halva yta hålls öppen för foderproduktion. Utöver detta påverkas näringen av den kraftigt ökande importen av beredda produkter. Regeringen har inte lyckats förhindra den utveckling som innebär att livsmedelsproducenter utomlands nu tillsätter saltlösning i kycklingen som innebär att man kan komma förbi den obligatoriska salmonellakontrollen. Genom att tillsätta saltlake så klassas kycklingen nämligen som en köttberedning och kan vid införsel till kringgå kravet på salmonellakontroll. Kycklingnäringen i har mycket stränga djurhållningsregler i fråga om antal kycklingar per kvadratmeter och krav på salmonellakontroll etc. Dessa regler är unika för och uppskattas av många människor i vårt land. Naturligtvis medför dock dessa regler högre kostnader för produktionen i än i de länder som vi importerar kyckling från. Att kryphål i lagstiftningen har öppnats för import av beredda produkter är något som många konsumenter inte känner till. Vid en jämförelse med vårt grannland ser man att de politiska beslutsfattarna där på ett helt annat sätt än i tillvaratagit landsbygdens och lantbrukets intressen i samband med EU-medlemskapet. Exemplet visar att det går att föra en nationell jordbrukspolitik inom EU-systemets ram där man värnar det egna landets konkurrensförmåga. De försämrade villkoren för svensk animalieproduktion medför att den mest miljövänliga och mest djuromsorgspräglade livsmedelsproduktionen i riskerar att slås ut till förmån för importerade produkter. Med den här bakgrunden är det oerhört viktigt att regeringen agerar och lägger fram konkreta åtgärder för att förbättra villkoren för svensk kycklingnäring och förhindra att den slås ut av importerad kyckling. Jag vill därför att regeringen tillsätter en utredning för att titta närmre på frågan i syfte att förbättra villkoren.
mot · GT02MJ299 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det vid köp av mobiltelefon skall vara obligatoriskt med information om de risker som användandet av mobiltelefon kan medföra. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den totala strålning som människor, särskilt barnen, utsätts för i vardagslivet riskbedöms. En irländsk läkargrupp, (), som består av 30 främsta läkare och arbetar i samarbete med WHO, menar att de fått fram bevis för hur strålning från mobiltelefoner påverkar människor. Enligt läkargruppen kan symtom såsom illamående, huvudvärk, yrsel, utmattning, förvirring, humörsvängningar, klumpighet, ringande ljud i öronen och stickningar i huvudet, visa sig. En EU-studie av tolv forskargrupper har fått fram att mobilstrålning orsakar skador på arvsmassan i form av DNA-brott. I har ett forskarteam publicerat en studie som fäster uppmärksamhet på ökad risk för hörselnervstumör. Mobiltelefoner kan således vara farliga för barn och föräldrar måste ta sitt ansvar. För att föräldrar ska kunna ta sitt ansvar måste information ges exempelvis i form av varningstext på mobiltelefonerna. () hävdar att mobilerna är ofarliga eftersom de ligger under de rekommendationsnivåer som, häpnadsväckande nog, industrin själv varit med och tagit fram. Staten genom miljöminister menar att en informationstext, men absolut inga varningstexter, bör följa med i paketet när man köper en ny mobiltelefon. WHO uppmanar alla länder att nationellt satsa på forskningsprogram om hur de elektromagnetiska fälten påverkar hälsan. Det finns en tendens till att inte lyssna på de varningssignaler som finns vilket jag tycker är oroande. Det går att dra en parallell till rökningen där de första varningsrapporterna som kom effektivt tystades, framför allt av industrin själv. är rökningens risker uppenbara för var och en av oss. Kanske kommer attityderna kring strålningens effekter från mobiltelefoner att gå samma väg till mötes. Uppenbart är att risker finns och att varningssignalerna måste tas på allvar. Inte för att försvåra för industrin och vara emot teknik utan för att konsumenterna ska vara medvetna om de risker som användande av mobiltelefon kan innebära och att föräldrar därmed ska kunna ta ansvar för sina barn. Därför vill jag se en lagstiftning som innebär att det vid köp av mobiltelefon blir obligatoriskt med information om de risker som finns samt att den strålning människor överlag utsätts för i vardagslivet riskbedöms.
mot · GT02MJ3 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen med anledning av slutbetänkande, SOU 2003:72, bör återkomma med konkreta förslag om åtgärder. har med förskräckelse följt havsmiljöns utveckling i allmänhet och utveckling i synnerhet. Vi har alla tagit del av larmrapport efter larmrapport om vårt sårbara innanhav. I olika sammanhang har vi lagt förslag om frågor som berör havet. Hoten mot är ett gemensamt problem för de angränsande länderna, men har ett särskilt stort ansvar och bör ta konsekvenserna av ett ohållbart brukande . vill se en förändring, vi vill rädda . Vi vill se en heltäckande forsknings- och aktionsplan för miljö, ökade forskningsinsatser, samt ett åtgärdspaket för att stärka samarbete som ska bidra till att alla länder kring arbetar tillsammans med direkta och snabba åtgärder. Vi kommer i vår miljömotion att närmare lyfta fram ytterligare förslag på åtgärder för att förbättra miljöpolitiken inom området. Havsmiljöns tillstånd kräver konkreta förslag och åtgärder. Tyvärr innehåller regeringens skrivelse nästintill uteslutande ytterligare utredningar. Detta trots att det har gått lade sitt slutbetänkande (SOU 2003:72). I vilket kommissionen konstaterade att dagens sätt att arbeta måste förändras i grunden. Det räcker inte med att lappa och laga i nuvarande system. Sättet att arbeta har fört oss till vägs ände. Dagens regelverk skyddar inte våra hav. Åtgärdsförslagen som framförts måste nu också genomföras. Det är allvar , och det är hög tid att agera! Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GT02MJ306 · 2005-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behov av organisation, finansiering och omfattning av viltgrupp i samband med eftersök av trafikskadat vilt. inträffar mer än 30 000 kollisioner med större vilt i trafiken både inom och utanför tätorter. Det innebär att varannan rapporterad trafikolycka i landet är en viltolycka och i vissa län så mycket som . Kostnaderna för viltolyckor beräknas uppgå till mellan 0,7 och 1,0 miljard. Problemen med viltolyckor är stora. Av de kollisioner som sker utgör 5000 olyckor s.k. statligt vilt medan resterande del består av rådjur, vildsvin m.fl. arter. I de grupper som omfattas av eftersök bör gruppen statligt vilt utökas, av humanitära skäl, att omfatta även arter som rådjur och vildsvin. Just vildsvinet har en markant utveckling och kan förutspås utgöra ett vanligt förekommande vilt vid kollisioner . Enligt 40a§ jaktförordningen får frilevande vilt avlivas om det är så skadat eller i sådan belägenhet att det av djurskyddsskäl bör avlivas. Högsta prioritet har således getts när det gäller att snabbast möjligt förkorta skadade djurs lidande. I 40§ jaktförordningen finns det reglerat en skyldighet för förare av motordrivet fordon att anmäla sammanstötningen med vissa större däggdjur samt örn till polisen. Föraren är också skyldig att märka ut olycksplatsen. ansvarar för att genom olika åtgärder förebygga trafikolyckor medan polisen ombesörjer att markägare och jakträttsinnehavare underrättas om en viltolycka. Polisen ansvarar för att de djur som är statens vilt spåras upp. Jägare och markägare har ingen författningsenlig skyldighet att delta i eftersök efter trafikskadat vilt, men har möjlighet att få ersättning för sina kostnader ur Viltvårdsfonden om de hjälper till med eftersök av statens vilt. Det pågår ett samarbete, Trafiksäkerhet och eftersök i samverkan, SES-gruppen, där , polisen och jägarorganisationerna m.fl. samverkar beträffande eftersök efter trafikskadat vilt och förebyggande viltolycksarbete. har uttalat att man utgår ifrån att regeringen ägnar detta projekt vederbörlig uppmärksamhet och vid behov vidtar de åtgärder som anses påkallade. Mot bakgrund av uttalande om SES-gruppen har jordbruksministern uttalat att organisation och finansiering av trafikskadat vilt vederbörligen kommer att uppmärksammas av regeringen. Jordbruksministern uttalade detta . Frågan förefaller befinna sig i en långbänk då ännu inget skett i ärendet. Då ansvaret för eftersök av trafikskadat vilt uppenbart hamnat mellan stolarna i bör en skyndsam översyn göras avseende organisation, kostnadsansvar och omfattning av eftersöksgrupp. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GT02MJ307 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att satsa på nya alternativa drivmedel. har regionalpolitiken åsidosatts och infrastruktursatsningar uteblivit. Utarmningen av landsbygden fortsätter och krisen blir alltmer permanent. har den socialdemokratiska regeringen med sina stödpartier också höjt bensin- och dieselskatterna, ett dråpslag mot glesbygdens folk. Bra kommunikationer är en förutsättning för att även inland ska kunna fortleva och utvecklas till nytta för hela landet. Kollektivtrafiken är inte tillgänglig på landsbygden och därmed inte heller något reellt alternativ för befolkningen i glesbygden. På de flesta håll är bilen det enda alternativet för resor till och från arbetsplatsen, skolan, serviceinrättningar och fritidsanläggningar. Ständigt höjda drivmedelsskatter är förkastligt. Som vanligt motiverar regeringen skattehöjningarna på drivmedel med att miljön kräver det. I stället borde användandet av ett miljövänligare bränsle vara en bättre väg att gå. Det är hög tid att regeringen tar vara på möjligheterna och stimulerar användandet av alternativa drivmedel. Att dessa möjligheter dras i långbänk med en regering som säger sig vilja gå i täten för ett ekologiskt hållbart samhälle är anmärkningsvärt. Satsningar på nya alternativa drivmedel är möjlig om viljan finns. Framställning av alternativa bränslen som etanol från skogsråvaror tillverkas redan men i begränsad omfattning. Ett annat alternativ är att tillverka miljövänlig svensk diesel, Eco-Par (TM), av stålindustrins processgaser. Processgaser från masugnarna vid i som bara facklas ut i luften till ingen nytta. Den miljövänliga Eco-Pardieseln går också att tillverka från skogsråvaror. Tyvärr lägger regeringen miljöklassningen som ett hinder för att satsa på Eco-Pardieseln. Gjorda undersökningar vid bland annat i har visat att Eco-Pardieseln på alla punkter har bättre miljöegenskaper än MK 1 dieseln.
mot · GT02MJ308 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att rädda vildlaxbeståndet i älvarna. Vattenkraftutbyggnaden på 19501960 talen satte stopp för produktion av laxyngel i många stora vildlaxälvar längs . Vattenkraftutbyggarna förpliktade sig dock att sätta ut det antal laxsmolt som motsvarade älvens egen produktion. Bland de större älvarna med Östersjölax är bara Kalix- och Torneälvarna outbyggda. Användningen av konstfiber vid tillverkning av fångstredskap startade ett effektivt havsfiske (drivnät och drivgarn). Laxfisket förflyttades från kusterna och älvarna till havet. av laxfångsten är havsfiske. Återstående fördelas mellan kustfiskarna (binäringsfiskarna) och älvsfiskarna. Denna fördelning är orimlig. På grund av effektivt havsfiske har allt färre avelsfiskar år kommit på lekvandring till älvarna. En begränsning av havsfisket är därför nödvändig för att rädda vildlaxbeståndet i älvarna. Enligt gjorda undersökningar skulle , som utgör gränsälv mot , kunna producera en halv miljon laxsmolt men på grund av det alltför stora havsfisket har alltför få lekande laxar kunnat återvända till älven vilket medfört att laxsmoltproduktionen blivit lägre. En undersökning som utfördes av pekar på att inkomsterna från laxfisket i vattensystem skulle kunna bli om Torne-, Lainio- och Muonioälvarnas naturresurser utnyttjas fullt ut. En utbyggnad av laxfisket skulle kunna medföra nya arbetstillfällen i en bygd som uppvisar de högsta arbetslöshetssiffrorna i landet. har i ett utredningsprojekt tillbaka till våra älvar beräknat att ett fullt utbyggd sportfiske i Norr- och älvar kan omsätta ca och utgöra underlag för ca 180 helårsarbeten. Som jämförelse kan nämnas att förstahandsvärdet av hela det svenska yrkesfisket efter Östersjölax uppgick till . Den återkommande frågan mellan havs-, kust- och älvsfiskarna om var och när laxfiske får bedrivas beror på en illa förd fiskepolitik i . Enligt min mening måste nya initiativ till en gemensam vildlaxpolitik tas med den finska regeringen för att rädda vildlaxen i våra älvar och få ett slut på de återkommande diskussionerna om var, när och hur laxfiske får bedrivas.
mot · GT02MJ310 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hela skall ha allmän jakttid på grågäss och kanadagäss och att samma datum för jaktstart skall gälla i hela landet. Under en lång rad av år har stammarna av framför allt grågäss och kanadagäss ökat i hela landet och även i norra . Ökningen har gått så långt att gässen i stora delar av landet utgör ett problem för jordbruket och en sanitär olägenhet. I landets södra delar beviljas schablonmässigt en omfattande skyddsjakt på bland annat grågäss och kanadagäss. Jägare i norra har däremot i praktiken mycket små möjligheter att jaga gäss. Jakten på kanadagäss inleds , att jämföra med i de södra delarna av landet. Detta trots att kanadagässen är väl utvecklade och börjat samlas för flytten söderut. De har då redan lämnat många områden i norr. Jakt på grågäss är i norra endast tillåten längs inom från havet med start . I är grågässen däremot tillåtna för jakt från . Till saken hör att grågässen i norr flyttar ännu tidigare än kanadagässen och i praktiken knappt jagas alls i uppväxtområdena i norr, för att senare utsättas för en mer eller mindre obegränsad skyddsjakt på övervintringsmarkerna, där de stämplas som ett problem. En tidigare jaktstart på gäss i hela norra skulle ge lokalbefolkningen en möjlighet att skatta gässen innan de flyttar. Dessutom skulle den medge jakt i ett område där gässen betraktas som ett värdefullt vilt och inte ett problem, vilket är jaktetiskt mera tilltalande.
mot · GT02MJ312 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att skall verka för en adekvat kvalitetsdeklaration av choklad i enlighet med vad som anförs i motionen. På chokladkakor deklareras hur mycket kakao som ingår och detta uppfattas nog rätt allmänt som en kvalitetsangivelse. Men hög kvalitet på choklad bör i stället anges i termer av kakaosmör om man förstår chokladexpertisen rätt. har EU genom ett direktiv bestämt att choklad får innehålla högst av andra vegetabiliska fetter än kakaosmör. Det här har varit tillåtet i . Om begreppet choklad på detta sätt förvanskas inbjuder det till missbruk, t.ex. för att öka lönsamheten hos vissa producenter. Man förbiser helt att kakaosmör är betydligt nyttigare än andra vegetabiliska fetter. Dessutom är det svårt att skilja ut hur stor del av det vegetabiliska fettet i choklad som verkligen är kakaosmör eller något annat. Det innebär att fusket med kakaosmör i choklad är, eller kan bli, omfattande. Det kan inte heller strida mot några svenska biståndsprinciper att se till producentländernas intressen. Det handlar ofta om länder med fattigdom och stor arbetslöshet. Eftersom tillverkarna inte behöver använda lika mycket kakaosmör i chokladen som tidigare riskerar de kakaoodlande länderna att exporten minskar och att världsmarknadspriset på kakao sjunker. Det är viktigt ur konsumentsynpunkt att choklad endast innehåller det vegetabiliska fettet kakaosmör och inget annat. Annars riskerar chokladen att utvecklas till att inte längre vara en kakaoprodukt.