mot · GT02N442 · 2005-10-04 00:00:00 — Regeringen anger i sin skrivelse 2004/05:120 att man tydliggjort statens motiv till ägandet i de enskilda bolagen, det är en grov överdrift, det finns en ytterst kort sammanfattning över bolagens huvudsakliga sysselsättning och en kort historik om bolagen. Något motiv för ägandet i sig finns inte. Rimligen borde bevisbördan ligga på regeringen. Vi föreslår att regeringen i den årliga redogörelsen, i anslutning till varje bolag med statlig ägarinblandning, skall motivera varför staten även fortsättningsvis skall upprätthålla ägandet. 11Mutor och politiska utnämningar Regeringen framhåller gärna att de statliga företagen skall tjäna som goda föredömen. Det kan lätt konstateras att flera företag misslyckats grundligt i detta uppsåt. Det tydligaste exemplet är mutskandalerna inom och V & S . När företrädare för ett statligt företag systematiskt mutar företrädare för ett annat har gränsen för vad som kan betraktas som enstaka beklagansvärda händelser överskridits. Det som hänt i dessa företag tyder på ett systemfel. Regeringen utnyttjar också i hög grad statliga företag för att ge förläningar till dem som tjänat det socialdemokratiska partiet. En oproportionerligt stor andel av styrelseledamöterna i de statliga företagen är tidigare socialdemokratiska politiker. Risken är uppenbar att regeringen blir ovillig att ingripa mot ledningen i statliga företag när den består av gamla kompisar. 12Anpassa det statliga ägandet Eftersom det inte kan uteslutas att offentliga aktörer snedvrider konkurrensen bör det finnas konkurrensrättsliga regler, som syftar till att motverka sådana tendenser. De offentliga aktörernas annorlunda målsättningar och deras tillgång till skattemedel och andra fördelar innebär att konkurrenslagstiftningen måste ställa hårdare krav på dem än på privata företag. Existerande regelverk och frivilliga lösningar har uppenbarligen inte varit tillräckligt för att lösa problemen. Sannolikt skulle problemen vara mindre om de offentliga aktörerna följde befintliga riktlinjer och lagar. Alla problem kan däremot inte lösas genom att verksamheten bedrivs i enlighet med gällande lagstiftning och riktlinjer. Inte heller konkurrensrättslig lagstiftning är tillräcklig för att avhjälpa problemen. En utvärdering av yttranden visar att dessa endast i ett fåtal fall har följts. En studie visar också att offentliga spelare endast undantagsvis antagit interna styrdokument för att tillförsäkra att den egna näringsverksamheten inte snedvrider konkurrensen. Vi anser att statens roll skall renodlas. Staten skall ange spelreglerna och de legala förutsättningarna för näringsverksamhet men inte agera som en stor aktör på marknaden. För att förbättra konkurrenssituationen, säkerställa en god utveckling i de berörda företagen och se till att skattebetalarnas kapital används på bästa sätt bör en genomgång göras av det statliga företagsägandet. Sättet att bredda ägandet måste ske på ett ansvarsfullt sätt och så att företagens framtidsförutsättningar stärks. Politikernas och departementstjänstemännens inflytande över kommersiella beslut måste bort. Det är också av stor betydelse att hänsyn tas till läget på de finansiella marknaderna. Omfattande utförsäljningar av statliga företag kan få effekter både på näringslivets riskkapitalförsörjning och på tillgångsprisutvecklingen. Försäljningar skall därför ske i en takt och på ett sådant sätt att det inte får negativa återverkningar på de finansiella marknaderna. Eftersom många av de statliga företagen har en dominerande ställning på den marknad där de verkar är det dessutom viktigt att beakta en fungerande marknad med konkurrens vid en försäljning. Ett aktiebolag är en juridisk person. Formerna för att styra ett statligt aktiebolag skiljer sig inte från hur privata aktiebolag styrs. Regeringen lyder under samma regler som andra aktieägare i sin egenskap av företrädare för statens ägande av bolag. Bolagsstämman är bolagets högsta beslutande organ och aktieägarnas forum för att fatta beslut om bolagets angelägenheter. Granskningen visar att för några bolag har den person som representerar staten på bolagsstämman överlämnat s.k. ägardirektiv till representant för bolaget utan att regeringen har beslutat om dessa direktiv. Dessa direktiv har inte heller beslutats av bolagsstämman och har därmed inte uppfyllt det aktiebolagsrättsliga kravet för en giltig stämmoanvisning. Detta förfarande skapar en otydlighet om vem som bär ansvaret för direktiven. Mycket talar för att det bolag som följer direktiv som inte formellt fastställts riskerar att i praktiken bli ensamt ansvarigt. Regeringen har beslutat om riktlinjer för de statliga bolagen. Dessa riktlinjer, t.ex. regeringens riktlinjer för anställningsvillkor i statligt ägda företag och regeringens riktlinjer för den externa ekonomiska rapporteringen, har överlämnats till bolagen utan att formellt fastställas på bolagsstämmorna. Det betyder att riktlinjerna saknar aktiebolagsrättslig giltighet. Det föreligger därför risk att bolagen självständigt prövar i vad mån och när de ska följa riktlinjerna. Granskningen visar vidare att frågor om bolagens strategiska inriktning inte beslutats på bolagsstämmorna. Styrning vid sidan av bolagsstämman sker således genom regeringsbeslut om riktlinjer för de statliga bolagen och i vissa fall genom s.k. ägardirektiv. Sammantaget konstaterar i sin granskning att bolagsstämmorna för de sex bolagen har nyttjats i ytterst begränsad utsträckning för styrningen av bolagen. Det innebär att närvaro vid bolagsstämma ger en dålig insyn i verksamheten och hur bolagen faktiskt styrs av regeringen som ägarföreträdare. Ett viktigt ärende för bolagsstämman är beslut om utdelning efter förslag från styrelsen. beredning av bolagsstyrelsernas förslag till ordinarie utdelning från bolagen har för flera bolag skett utan dokumentation. har i sin granskning konstaterat att departementen valt olika lösningar vid förvaltningen av de bolag som de ansvarar för. Vid sköter bolagsförvaltarna den löpande bolagsförvaltningen. De är dessutom en del av bolaget eftersom de är styrelseledamöter i respektive bolag som de är satta att förvalta. Man skriver vidare: konstaterar att den styrelseledamot som är anställd som bolagsförvaltare vid har en närmare relation till regeringen än andra i styrelsen. Bolagsförvaltaren deltar i egenskap av styrelseledamot i det strategiska beslutsfattandet i bolaget. Därtill deltar bolagsförvaltarna i regeringens och handläggning av bolagets ärenden, även utvärdering av och nominering till de bolagsstyrelser där dessa själva ingår eller kan komma att ingå. Risken för jäv och dubbla lojaliteter med det nuvarande systemet beskrivs enligt följande: I och med att bolaget lyder under aktiebolagslagens regelverk, så är bolagsförvaltaren i egenskap av styrelseledamot, även syssloman enligt denna lag. Frågan kan uppstå hos vilken uppdragsgivare den primära lojaliteten ligger när departementets och bolagets intresse inte sammanfaller. Därmed skulle tvivel på opartiskhet kunna uppkomma. Bolagsförvaltaren får såväl styrelsearvode från bolaget som lön från . Arvodena varierar i dessa fall mellan 100000 till . Detta är en fullständigt orimlig ordning som måste upphöra för trovärdigheten för såväl departement som de berörda bolagen. Detta bör ges regeringen tillkänna. I om (RiR 2004:18) konstateras att [d]en s.k. formlösa styrningen av , dvs. utbytet av information mellan bolaget och ägarförvaltningen som inte dokumenteras i alla delar, har begränsat riksrevisorns möjligheter att bedöma hur den interna kontrollen av beredningsprocessen mellan bolag och ägarförvaltning varit utformad. Vidare konstaterar riksrevisorn att det inte varit möjligt att få tillgång till information om i , på grund av det tyska minoritetsskyddets utformning. I praktiken kan inte rätt och skyldighet att granska rikets styrelse och förvaltning uppfyllas vad avser de statliga företagen. En grundläggande princip för det svenska folkstyret är en långtgående öppenhet. Var och en skall ha tillgång till offentliga dokument. Medborgarna skall så långt det är möjligt ha rätt att granska hur rikets förvaltning av våra gemensamma tillgångar sköts. Ytterst vilar ansvaret för denna granskning på folkets valda ombud i . Inskränkningar i offentlighetsprincipen regleras omsorgsfullt i lag. är det uppenbart att samma öppenhet inte kan råda i ett företag som verkar på en konkurrensutsatt marknad som i en offentlig förvaltning. Att tillåta alltför stor öppenhet i ett statligt företag skulle ge konkurrenterna orimliga konkurrensfördelar, och därigenom innebära att skattebetalarnas tillgångar i onödan förslösas. Detta pekar på en i praktiken olöslig motsättning mellan folkstyrets grundläggande principer och rimliga krav på skydd av konfidentiell information i statliga företag. Detta är ytterligare ett argument för att det statliga ägandet måste avvecklas. Det är helt enkelt inte möjligt att garantera den grad av öppenhet, och de möjligheter till demokratisk kontroll, som vi har rätt att kräva i en offentlig verksamhet, och rimliga villkor för de berörda företagen. Statligt ägande innebär ofrånkomligen att man måste offra antingen lönsamhet eller offentlighet. Så länge betydande belopp av skattebetalarnas pengar är uppbundna i företagsverksamhet, måste öppenheten i de statliga företagen öka. Allmänhet och journalister måste ges en ovillkorlig rätt att närvara vid bolagsstämmor och dagordningar måste självklart vara utan hemligstämplar. Underlag för större beslut på bolagsstämmorna måste även de vara offentliga. Vi anser vidare att offentlighetsprincipen skall gälla i statligt ägda företag om inte beslutar annat. Det är orimligt att offentlighetsprincipen kan sättas ur spel genom att en statlig verksamhet bolagiseras. Självfallet måste sekretess råda om sådant som av affärsmässiga skäl inte bör vara offentligt. Undantag från offentlighetsprincipen i statliga bolag skall dock regleras i lag. Dagens situation, där företagen i praktiken själva kan besluta om huruvida deras verksamhet skall omfattas av offentlighetsprincipen eller inte, är uppenbart orimlig. Vid genomgång av de sex bolagens styrelsesammansättning 2003 visade det sig att anställda vid ingick i alla styrelserna. I Systembolaget AB:s, respektive AB Svenska Spels styrelser fanns en statssekreterare. fanns en statssekreterare och bolagsförvaltaren vid . I V & S Vin & Sprit fanns också en statssekreterare och bolagsförvaltaren från . som är ett bolag med särskilt samhällsintresse finansieras delvis genom anslag. I styrelsen 2003 fanns en representant från departementstjänstemannen som förvaltar bolaget. konstaterar att i alla sex bolagsstyrelser fanns personer anställda vid . De flesta bolags styrelser i denna granskning har utvärderats av styrelsens ordförande och av departementen. Ingen av styrelserna har utvärderats av en part som är fristående från bolagets ledning och styrelse. De anställda vid som också sitter i bolagets styrelse är även delaktiga i utvärderingen av styrelsen. Departementstjänstemännen deltar således i utvärderingen av det egna arbetet i styrelsen. De anställda är likaså engagerade i nomineringen inom av styrelseledamöter och har till uppgift att föreslå ledamöter, dvs. de deltar i beredningen i frågan om att lämna förslag till styrelse i vilka de själva ingår eller kan komma att ingå. har föreslagit tillsättandet av nomineringskommittéer på samma sätt som vid tillsättande av styrelser i de bolag där staten har en minoritetspost. Detta är en ordning som kan ge ett större förtroende för nomineringsprocessen än den nuvarande. Regeringens skrivelse (2004/05:120): Företag med statligt ägande. (2004:4): Myndigheter och marknader tydligare gräns mellan offentligt och privat. Statskontoret (2000:16): Staten som kommersiell aktör. (2004:4): Myndigheter och marknader tydligare gräns mellan offentligt och privat. Statskontoret (2002:24): Samhällsintresset och konkurrensen Ägarpolicy för styrning och tillväxt. (2004:4): Myndigheter och marknader tydligare gräns mellan offentligt och privat. (2000/01:2): , fordonskontrollen och trafiksäkerheten. SOU 2004:47; Näringslivet och förtroendet. SOU 2000:117, Konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. (2004:28): Regeringens förvaltning och styrning av sex statliga bolag.