mot · GT02MJ12 · 2005-11-29 00:00:00 — 4De mindre företagens situation4 4.1Småskalig livsmedelsförädling finns både i tätorter och på ren landsbygd4 4.2Småskalig produktion har andra förutsättningar än storskalig4 4.4Myndigheternas attityd till företagare6 5.1Nya regler för märkning6 5.2Mobila och gårdsnära slakterier6 5.3Avgifterna för livsmedels-, djur- och fodertillsynen7 6.1Dålig tillgång på utbildad arbetskraft9 6.3Tillvarata kompetensen om de utländska livsmedel som importeras till Sverige11 6.4Naturbruksgymnasierna har en viktig roll11 8.1Särskilda åtgärder för fäbodbruket12 9Det går långsamt fram13 10Miljö- och jordbruksutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp13 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att livsmedelsföretag ej bör särbehandlas utifrån sin postnummertillhörighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsynsavgifterna måste anpassas efter vad som är rimligt utifrån verksamhetens omsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Food from bör utvecklas till en samlande organisation som med minimerad byråkrati verkar för näringens intressen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en översyn bör göras i syfte att avskaffa hinder som kan försvåra ett gemensamt brukande av maskiner och annat realkapital. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det är angeläget att eventuella bestämmelser som försvårar för producenterna att ange ursprung eller produktionssätt eller andra mervärden undanröjs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att om slaktdjur transporterats längre än före slakt bör transporttiden anges på köttet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att satsningen på gårdsnära slakt bör genomföras än . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inspektioner som inte föranleds av anmärkningar ej bör avgiftsbeläggas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avgifterna för de förnyade inspektionerna bör fastställas på central nivå och ej skall överstiga kommunernas självkostnader för desamma. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lagstiftningen bör ses över i syfte att möjliggöra att levande renar kan transporteras till eller och vid slakt ha rätt till prisstöd på renkött. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att slaktade hjortar i hägn även fortsättningsvis skall kunna avlivas, flås, avblodas och besiktigas på plats i anslutning till hägnen och ej behöva transporteras till särskilda platser för besiktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av tydliga kriterier för godkännande av vilthanteringsanläggningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att systemet med kompetenscheckar bör utvidgas till att gälla hela landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att samma myndighet inte bör ansvara för både tillsyn/lagtolkning och rådgivning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en särskild kampanj i syfte att i större utsträckning ta till vara den befintliga livsmedelskompetensen och intresset bland de nya svenskarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör bevaka utvecklingen inom EU så att svenska undantag från tillåts även för sådana traditionella tillverkningsmetoder som inte används i , om detta kan ske utan att göra avkall på den höga livsmedelssäkerhet som kännetecknar svensk livsmedelshantering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om naturbruksgymnasiernas viktiga roll. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen, vid den närmare utformningen av LBU-programmet, skall fastslå att det skall finnas en koppling mellan inhemsk svensk primärproduktion och förädlingsstöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det är angeläget att fullt ut skjuter till nationell medfinansiering så att den svenska livsmedelsförädlingsbranschen kan komma i åtnjutande av maximalt EU-stöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nationellt centrum för fäbodbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör utreda möjligheterna att förbättra förutsättningarna för att bedriva verksamhet med bikupor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förenklingar i de administrativa regelverken bör genomföras utan dröjsmål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att miljö- och jordbruksutskottets uppföljning skall vara en utgångspunkt för regeringens fortsatta arbete med att förbättra förutsättningarna för småskalig livsmedelsproduktion. instämmer huvudsakligen i regeringens bedömning att det är företagarna själva som i samspel med marknaden har bäst förutsättningar för att utveckla sina företag och sin produktion. Statens roll bör vara att skapa goda förutsättningar för producenter och konsumenter. Små och medelstora företag kan gynna konsumenterna genom att bidra till en effektiv konkurrens. Det finns dock regler som drabbar små företag oproportionerligt. Lagstiftningen är komplex. Ett förenklat och tydligare regelverk är nödvändigt. välkomnar de ändringar som underlättar situationen för små företag. Det gäller bl.a. flexiblare krav på köttbesiktning, insatser för att underlätta gårdsnära slakt, minskade kontrollavgifter, samt insatser för vägledning och kompetensutveckling. På flera punkter anser dock att regeringens insatser är otillräckliga och att ambitionerna när det gäller regelförenkling är alltför låga. 4De mindre företagens situation Den småskaliga livsmedelsförädlingen lider i stor utsträckning av samma problem som andra mindre företag. Företagens sjuklöneansvar slår extra hårt mot mindre företag om en anställd skulle bli sjuk . Den höga arbetsgivaravgiften motverkar nyanställningar. Det är svårt att få finansiering för investeringar. Infrastrukturen är ett problem för mindre företag på landsbygden. Bristande kommunikationer gör det svårt för anställda att ta sig till och från jobbet och det blir svårare att transportera råvaror och produkter. 4.1Småskalig livsmedelsförädling finns både i tätorter och på ren landsbygd delar den uppfattning som framförts av bl.a. Livsmedelsföretagen att det inte är lämpligt att kategorisera företagen utifrån deras postnummerområde. Regeringens avsikter i detta avseende framgår inte klart av skrivelsen. Om insatserna ensidigt riktas mot företag på den rena landsbygden kan detta begränsa möjligheterna för företag lokaliserade i tätorter och i förlängningen innebära färre aktörer på marknaden. Därför bör livsmedelsföretag ej särbehandlas utifrån sin postnummertillhörighet. Detta bör ges regeringen till känna. 4.2Småskalig produktion har andra förutsättningar än storskalig Ett litet charkuteri kan inte jämföras med de stora koncernerna. Krav på avgifter och tillsyn måste anpassas till detta. Kostnaderna för tillsynsavgifter måste anpassas efter vad som är rimligt utifrån verksamhetens omsättning. Detta bör ges regeringen till känna. Även reglerna för exportgodkännande behöver förenklas för mindre företag. Detta bör ges regeringen till känna. Food From stöds och delfinansieras av staten och ska medverka till en ökad export av i förädlade livsmedel, främst baserade på svenska råvaror. Detta sker genom att i projektsamverkan underlätta för fler företag att börja exportera respektive öka sin export samt genom att stärka profilen för svenska livsmedel i utlandet. De mindre producenterna är dock dåligt representerade. Food from bör utvecklas till en samlande organisation som med minimerad byråkrati på ett bättre sätt verkar för hela näringens intressen så att också de mindre företagens intressen tas tillvara. Detta bör ges regeringen till känna. De möjligheter till investeringsstöd från EU som finns via LBU-programmet fyller en viktig funktion för näringsutvecklingen inom livsmedelssektorn. Det är viktigt att värna dessa möjligheter i det fortsatta arbetet med EU:s politik för regional utveckling. har inte kommit att fungera väl när det gäller att hjälpa mindre företag. Det är inte rimligt att skall ta ut en ränta på när diskontot ligger på . Dessutom bör även kunna ge riktiga lån, även när företagaren inte fått lån i någon bank. Dessa synpunkter på bör ges regeringen till känna. Den gemenskap och sammanhållning som ofta finns på landsbygden kan vara en resurs för att förbättra investeringsmöjligheterna för de småskaliga näringsidkarna. Samverkan mellan olika företagare kan därigenom vara en utvecklingsfaktor på landsbygden. Det kan handla om allt från gemensamma maskinparker till samverkan mellan branscher o.s.v. Detta bör från samhällets sida ses som något positivt och ges goda förutsättningar. Därför bör en översyn göras av skatteregler och liknande legala/fiskala hinder som kan försvåra ett gemensamt brukande av maskiner och annat realkapital. Detta bör ges regeringen till känna. Ett annat problem är den s.k. , som innebär att upptaxerar de företag som sparat pengar till investeringar för att slippa ta lån i bank. Enligt denna kontraproduktiva lag skall företagaren lämna in en investeringsplan till , varefter en handläggare skall bedöma om planen är rimlig och om det finns rimligt med pengar i bolaget. Om myndighetens handläggare gör en annan bedömning än företaget så måste företaget betala förmögenhetsskatt. Ett sätt att lösa detta problem är att avskaffa förmögenhetsskatten, vilket eftersträvar. De alarmerande rapporterna från bland annat ITPS () om att små- och medelstora företag inte får låna pengar i bankerna måste tas på största allvar. Enligt en undersökning som ITPS genomfört har av samtliga företag fått sina krediter prövade under 20042005 med resultatet att mer kapital eller ökad säkerhet krävts. Ungefär hälften av dessa företag uppgav att problematiken uppstått på grund av de ändrade förmånsrättsreglerna. En tredjedel av företagen uppgav också att man fått försämrade villkor eller sämre tillgång på krediter. uppgav att man fått öka sitt eget risktagande i form av personlig borgen eller privata pantsättningar. vill därför återställa bankernas förmånsrätt i företagsinteckningar till . Förslagen i denna del behandlas av i andra sammanhang. 4.4Myndigheternas attityd till företagare Myndigheternas attityder och bemötande av småföretagare har betydelse för etablering och expansion. Det är till exempel inte roligt att bli intagen för förhör om ekonomisk brottslighet, även sedan skattemyndigheten medgett att anmälan orsakats av missförstånd. Det är viktigt att myndigheterna tar på sig en mer tillmötesgående roll. Att exempelvis svara på frågor om vilka regler som gäller bör ingå i alla tillståndsgivande och kontrollerande myndigheters uppgifter. Lokala aktörer har erfarenheter av att myndigheter ibland vägrar att svara på frågor om vilka regler som gäller, med hänvisning till att företagaren är skyldig att känna till reglerna. 5.1Nya regler för märkning Skrivelsen säger inget om förändringar i reglerna för märkning av livsmedel. Det är angeläget att eventuella bestämmelser som försvårar för producenterna att ange ursprung eller produktionssätt eller andra mervärden undanröjs. Detta bör ges regeringen till känna. Konsumenterna är också intresserade av hur kött producerats. Det finns behov av någon form av märkning som ger upplysningar om alla moment i produktionsprocessen. Även relevanta omständigheter kring hur importerat kött producerats bör vägas in i märkningen av köttet. Om slaktdjur transporterats längre än före slakt bör transporttiden anges på köttet. Detta bör ges regeringen till känna. Ett gemensamt obligatoriskt märkningssystem för djurskyddshänsyn, byggt på mätbara kriterier, bör införas inom EU. bör driva på i den riktningen. 5.2Mobila och gårdsnära slakterier har motionerat i om det angelägna i att främja mindre slakterier med lokal förankring. finns i endast mobila slakterier i bruk för slakt av renar. I ett flertal länder finns dock intresse för mobil slakt. I slaktas gris och nötkreatur i mobil anläggning och fjäderfän storskaligt mobilt. I finns också förutom slakt av ren även slakt av lamm i mobilt slakteri på försök. Med mobilt slakteri avses en slakterianläggning som till sin helhet är mobil, dvs. Det mobila slakteriet kan antingen komma direkt till djurbesättningen eller till en uppsamlingsplats för flera närliggande besättningar. Ett mobilt slakteri skall klara alla moment som ingår vid slakt med undantag för styckning av djurkropparna. Med ett semimobilt slakteri avses en slakterianläggning som ställs upp på en plats i närheten av flera olika djurbesättningar. Anläggningen är inte i sin helhet mobil utan kräver tillgång till anslutande transport av slaktade djur. Ekologiska lantbrukare i har tagit fram rapporten slakt, som skisserar ett alternativ med stationära slakterier, där djuren slaktas och därefter transporteras till styckningsanläggning. I ett sådant system kan de enkla slakterierna vara lokaliserade till en gård med uppfödning av djur som också tar emot djur från gårdar i närheten. Flera sådana slakterier kan anlita en gemensam styckningsanläggning. I stället för att ha ett mobilt slakteri får slaktarna vara mobila och betjäna de mindre slakterierna. Ett sådant system minskar inte bara transporttiden för djuren, utan djuren kan också slaktas under mindre stress i en invand miljö. Systemet ger arbete i bygden, vilket framhålls i rapporten. delar utredningens åsikt att ekonomiska bidrag till mobila slakterier, gårdsnära slakterier, slaktbodar och andra lösningar som minskar djurtransporterna, bör införas inom befintligt regelsystem. Vid behandlingen av budgetproposition beslutade att skall tillföras för pilotprojekt rörande närslakt. stöder denna satsning men anser, i likhet med i , att de föreslagna insatserna inte är tillräckliga och att satsning behöver pågå än om den skall ge effekt. Rådgivningsinsatser och informationsspridning under uppbyggnadsfas av småskaliga slakterier bör ske . Därför bör satsningen på gårdsnära slakt genomföras än . Detta bör ges regeringen till känna. 5.3Avgifterna för livsmedels-, djur- och fodertillsynen vill värna den kommunala självstyrelsen. Detaljregleringen får inte bli för stor. Det behövs en balans som medför att föreskrifterna skapar en sådan harmonisering som upplägget av det lokala tillsynsarbetet kan anpassas efter lokala förhållanden. Näringarnas och enskilda företags egenkontrollprogram är en viktig del av kvalitetssäkringen i verksamheten. Branschorganisationernas möjligheter att bidra till effektiva lösningar på tillsynsfrågorna bör därför uppmärksammas. Ett exempel på ett lyckat försök med samordnad tillsyn, som LRF genomfört, är det s.k. . Konceptet med LRF:s och branschernas miljöhusesyn är ett annat instrument som ger underlag för såväl producenternas styrning som för myndigheternas tillsyn. Genom utvecklad samverkan med branschernas egna kontroller kan tillsynens kostnadseffektivitet förbättras. Bland svenska beslutsfattare och konsumenter finns en samsyn kring att skall ha höga ambitioner vad gäller livsmedelssäkerhet och djurskydd. Detta medför naturligtvis kostnader som måste betalas. konkurrerar svenska livsmedelsproducenter på en gemensam europeisk marknad. I attitydundersökningar brukar betalningsviljan vara hög att betala för de mervärden som finns i svenska livsmedel. I praktiken har emellertid konsumenten en klar tendens att välja det billigaste alternativet. En målsättning bör vara att myndighetsutövning i princip skall vara skattefinansierad. föreslår därför att endast förnyade inspektioner till följd av avvikelser från regelverket skall avgiftsbeläggas. Inspektioner som inte föranleds av anmärkningar bör inte avgiftsbeläggas, eftersom detta innebär att man straffar ett kollektiv där de flesta är skötsamma. Detta bör ges regeringen till känna. Avgifterna för de förnyade inspektionerna bör fastställas på central nivå och skall ej överstiga kommunernas självkostnader för desamma. Detta bör ges regeringen till känna. betalas pristillägg ut vid slakt. Detta ska ses som ett viktigt stöd till renskötselföretagaren för att öka möjligheten att kunna försörja sig på sitt renskötselföretag. Pristillägg lämnas endast för renkött som godkänts vid köttbesiktning enligt föreskrifter som meddelats med stöd av livsmedelslagen (1997:511). Har renar som tillhör en renägare som bedriver renskötsel i slaktats i eller lämnas dock pristillägg om köttet godkänts vid besiktning enligt de bestämmelser som gäller i landet i fråga. Detsamma gäller om en sådan renägare har sålt sina renar till slakt i eller . Pristillägg lämnas dock inte om renarna transporterats levande från . Problem uppstår när en renskötselföretagare vid slakttillfället befinner sig med sina renar nära gränsen till eller och närmaste slakteri finns i något av dessa länder. För att få del av prisstödet måste renägaren, enligt svensk lag, först avliva renen i och därefter transportera renen till detta slakteri, som på grund av närheten är det mest praktiska. Det borde vara möjligt att uppbära pristillägg på renar slaktade i eller även om renarna transporterats levande från över gränsen. Med transport menas här att renarna drivs och inte lastas. En sådan lösning skulle också gagna mobila slakterier. Lagstiftningen bör ses över i syfte att möjliggöra att levande renar kan transporteras till eller och vid slakt ha rätt till prisstöd på renkött. Detta bör ges regeringen till känna. Enligt EU-förordningen 853/2004 skall hägnade hjortar efter slakt transporteras till en godkänd vilthanteringsanläggning (VHA). Vilka dessa godkända anläggningar kommer vara är oklart. Till varje sådan godkänd VHA skall en godkänd officiell veterinär knytas och denne skall svara för alla besiktningar. Vilka dessa officiella veterinärer kommer att vara är ännu oklart. Kravet på att transportera slaktkropparna till sådana anläggningar förefaller onödigt med tanke på att det nuvarande systemet, där besiktningsveterinärerna på plats utför slaktkroppsbesiktning, fungerar bra. pågår ett arbete med att friförklara de svenska hjortarna från TBC. finns ett stort antal hjortar som inte deltagit i testprogram. På grund av att det skulle kräva ett betydligt större arbete att TBC-testa dessa än att slakta dem, så kommer ett stort antal hjortar slaktas i samband med TBC-friförklaringen. Om slakten allvarligt försvårades genom krav på transport till godkända platser, så uppstår risk för att omfattande svartslakt i stället sker, vilket skulle kunna äventyra TBC-friförklaringen. De flesta svenska hjortfarmer är småskaliga och kan ej klara kostnaderna för att bygga en VHA. Endast i en liten del av landet kommer det finnas tillräckligt antal godkända VHA inom rimligt avstånd från hjorthägnen. Det är därför angeläget att slaktade hjortar i hägn även fortsättningsvis skall kunna avlivas, flås, avblodas och besiktigas på plats i anslutning till hägnen och ej behöva transporteras till särskilda platser för besiktning. Detta bör ges regeringen till känna. Det råder oklarhet kring vilka krav som kommer ställa på de ovan nämnda VHA. För att förordningen skall kunna tillämpas är det viktigt att den som ansöker om att få en VHA godkänd på förhand känner till de krav som behöver uppfyllas för att anläggningen skall godkännas. En specificering av kraven kan ske antingen genom en regeringsförordning eller genom föreskrifter från , huvudsaken är att det finns tydliga kriterier. Detta bör ges regeringen till känna. 6.1Dålig tillgång på utbildad arbetskraft Det är svårt att få tag på utbildad arbetskraft inom livsmedelsberedning. Brist på utbildad arbetskraft utgör ett hinder för företaget att utöka antalet anställda. Denna brist beror i sin tur på att det finns för få utbildningsplatser. Många mindre företag skulle kunna fungera som utbildningsplatser för lärlingar inom olika beredningsinriktningar om kommunen eller annan aktör stod för en lärare, eftersom företagarna anser sig sakna tillräcklig kompetens att utbilda elever själva. Personalförsörjningen inom den småskaliga livsmedelsförädlingen skulle gynnas av förslag om ett nytt och särskilt lärlingsprogram med egen timplan inom gymnasieskolans ram. Det är viktigt för identitetsskapandet, att låta dagens gymnasieelever få vara stolta över sin kunskap och över det yrke som de har valt som sin framtid. Skolan och näringslivet behöver fasta former för samverkan där effektiva arbetsmetoder, kontinuitet och engagemang är grundpelare. Lärlingsutbildningen ska utformas i samarbete med arbetsmarknadens parter, med ett nationellt perspektiv för att skapa en god utbildning för hela samhället och den enskilde. Praktik bör varvas med teori redan första terminen. Eleven betraktas dock som elev . Skolan är alltså huvudman för hela utbildningen oavsett var den är förlagd. De teoretiska delarna ska knytas till praktik i möjligaste mån. Teorin ska ge goda generella baskunskaper. Fördelningen bör vara av teori respektive praktik . Skolan skall svara för handledning till kontaktpersonerna på företagen. Samarbetet byggs upp och utformas flexibelt efter lokala förutsättningar och strategier. Företagen bör få ersättning från skolan för utbildning/handledning. Det är viktigt för att också små företag ska kunna ta emot lärlingar. Företagen ska sträva efter att ge eleverna en så bred yrkeskompetens som möjligt. Företaget ska självfallet inte tvingas anställa eleven/lärlingen vid avslutad utbildning. Det troliga är dock att många kommer att erbjudas jobb efter avslutad utbildning. Eleven/lärlingen får som sådan en viss ersättning från företaget enligt lärlingsavtal i relation till den insats som görs i produktionen, förslagsvis . Utbildningen avslutas med ett yrkesprov och leder till en yrkesexamen. Alla elever med avslutad utbildning skall ha behörighet till fortsatt utbildning på yrkeshögskola och ha möjlighet att komplettera betygen för att meritera sig för akademisk högskoleutbildning. har föreslagit att ett sådant lärlingsprogram tas fram. Därutöver har föreslagit att yrkestekniska högskoleutbildningar etableras för att tillgodose de olika näringarnas behov av välutbildad arbetskraft. Härigenom kan också det viktiga forsknings- och utvecklingsarbetet initieras och spridas. Dessa förslag behandlas inom ramen för utbildningsutskottets ansvarsområde. Regeringen tar inte upp kompetenscheckar i sin bedömning, men redovisar att flera remissinstanser har kommenterat frågan. En kompetenscheck är en check för betalning av valfri kurs eller utbildning. Metoden prövas redan i , och och uppges ha givit gott utfall. anser att systemet med kompetenscheckar skall utvidgas till hela landet. Detta bör ges regeringen till känna. Ansvarig myndighet skall naturligtvis vara skyldig att lämna information om de regler vars efterlevnad den är satt att bevaka. anser dock att samma myndighet inte bör ansvara för tillsyn/lagtolkning och rådgivning som syftar till företagsutveckling. föreslår i stället att ansvaret för rådgivning inom småskalig livsmedelsförädling läggs på instanser som () samt på centrumbildningar, såsom LivsTek, läns (), Eldrimner och det i denna motion föreslagna centrumet för fäbodbruk. Detta bör ges regeringen till känna. 6.3Tillvarata kompetensen om de utländska livsmedel som importeras till I produceras en stor mängd livsmedel i liten skala med mer eller mindre traditionella metoder som på olika sätt hämtar kunskap och inspiration från tillverkning utomlands. Detta gäller inte minst osttillverkning och de närmare formerna för djuruppfödning. har en rad nya livsmedel etablerats i det svenska köket, både som en följd av invandringen och av att svenskarna reser mer utomlands.