ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02Fi21 · 2005-04-28 00:00:00 — med anledning av skr. 2004/05:101 Årsredovisning för staten tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utvecklingsarbetet för att i största möjliga utsträckning redovisa statsbudgeten på kostnadsmässig i stället för kassamässig grund. I skrivelsen (s. 241-243) beskrivs kortfattat det utvecklingsarbete som bedrivits i för att bl.a. åstadkomma en kostnadsmässig utformning av den statliga redovisningen. Jag anser att en sådan påtagligt skulle öka tillgängligheten och förståelsen av den statliga budgeten. Detta inte minst för oss i riksdagsarbetet som från alla andra sammanhang är vana vid och förtrogna med den redovisningstekniken. Att beskriva budgeten i kassamässiga termer är onekligen en föråldrad metod. Exempelvis övergav kommuner och landsting den redovisningsmetoden . Även sättet att redovisa investeringar kan få märkliga och icke avsedda effekter med den kassamässiga metoden. Det anges nu i skrivelsen att det i finns ett tämligen brett och djupt underlag som belyser möjligheten och lämpligheten av att i stor utsträckning utforma statsbudgeten på kostnadsmässig i stället för kassamässig grund. Efter en beskrivning av vad som gjorts - och där jag upplever att arbetet i viss mån gått i stå efter det aktiva arbetet med det s.k. - anges att något skall hända. Till detta gör regeringen sedan tillägget när steg i denna riktning bör tas får det ankomma på regeringen att hemställa att på ett visst område medger undantag. Det är onekligen konstigt att detta rimliga förändringsarbete skall behöva ta så . Trots att utvecklingsarbetet inleddes tycks det fortfarande återstå många överväganden att göra. Jag kan inte tolka detta på annat sätt än att arbetet haft mycket låg prioritet hos regeringen. har därför anledning att sätta tryck på regeringen att nu bättre prioritera detta arbete och för redovisa en ändamålsenlig tidsplan för förändringen. För förståelsen av statsbudgeten, dess struktur och uppbyggnad är den angivna förändringen betydelsefull.
mot · GS02Ju46 · 2005-04-07 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:135 Utökade möjligheter att förverka utbyte av och hjälpmedel vid brott m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall återkomma till med förslag avseende utvidgat förverkande. avlämnade sitt betänkande Effektivare förverkandelagstiftning (SOU 1999:147). Ett av de viktigaste förslagen var den nya förverkandeformen utvidgat förverkande. Emellertid föranledde förslag ingen proposition från regeringen sida. Därefter föreslog det danska ordförandeskapet i EU ett rambeslut om förverkande av , hjälpmedel och egendom som härrör från brott. Det danska förslaget ledde fram till en principöverenskommelse om innehållet i rambeslutet. presenterades rambeslutet för , som godkände utkastet . Under rambeslutsprocessen efterlyste vi moderater förslag avseende den följdlagstiftning som rambeslutet skulle komma att medföra. Trots att innehållet i rambeslutet till stora delar fanns utrett i betänkande valde regeringen att inte presentera förslag på följdlagstiftning i samband med rambeslutsprocessen. Regeringen återkommer till med delar av förslag. Men den viktigaste frågan avseende utvidgat förverkande lyser med sin frånvaro, trots att regeringen har haft till förfogande för att bereda ärendet. Det innebär att ytterligare propositioner avseende förverkandereglerna är att vänta . Vi moderater menar att denna ordning inte är tillfredsställande. Det är således angeläget att regeringen återkommer till med förslag på lagstiftning som lever upp till den lagstiftning som är påkallad på grund av det antagna rambeslutet. Dessutom är frågan om utvidgat förverkande angelägen för de rättsvårdande myndigheterna då det utgör ett viktigt verktyg i brottsbekämpningen.
mot · GS02Ju49 · 2005-04-07 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:143 Överskottsinformation vid användning av hemliga tvångsmedel m.m. avslår regeringens proposition 2004/05:143 om överskottsinformation vid användning av hemliga tvångsmedel m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda medborgarens möjligheter till effektiva rättsmedel vid användningen av överskottsinformation. uppmärksammades det att lämnar överskottsinformation i form av hemlig teleavlyssning till om en man som uppgett att han jobbat medan han inkasserat sjukersättning. Mannen var tidigare misstänkt för terrorism men friades från dessa misstankar. Denna situation uppmärksammar relevansen av att överskottsinformation används på ett icke integritetskränkande sätt och att rättssäkerheten inte sätts ur spel på grund av terroristmisstankar som personen i fråga friats från. delar uppfattningen att hanteringen av överskottsinformation bör anges i lag i enlighet med integritetsskyddet i regeringsformen och artikel 8 i och praxis. Vi ser dock med oro på den utveckling av bruket av överskottsinformation som sker i samband med EU:s nya terroristlagstiftning. Vi ser stora risker att överskottsinformationen används för syften och former som inte var tänkt. Även vid skriver i sitt remissvar: "Förslaget har en onödigt generell räckvidd och innefattar alltför stora risker för reducerad rättssäkerhet och integritetskränkningar." Denna risk måste utredas och ses i korrelation till terroristlagstiftningen och vilka konsekvenser det kan få för svensk rättssäkerhet och rättstryggheten för medborgarna. Rätten till effektiva rättsmedel Regeringen påtalar praxis avseende artikel 8 i . Bland annat berörs fallet mot där en man misstänkt för narkotikabrott fått privata samtal avlyssnade av polisen. I detta fall fann att kränkning av artiklarna 8 och 13 förelåg men inte att rättegången mot honom varit orättvis i strid med artikel 6. Regeringen har i propositionen inte fäst hänsyn vid den avgörande betydelse artikel 13 har i ljuset av rätten till privatliv enligt artikel 8. Enligt artikel 13 ska var och en tillerkännas rätten till effektiva rättsmedel. I fallet mot handlade det om att ha rätten att få teleavlyssningen prövad i lag enligt artikel 8(2) i konventionen. I fallet mot fastslog att rättsmedlen bör vara "as effective as can be". anser att i rättssäkerhetens namn bör de individer som blir föremål för hemliga tvångsmedel i efterhand ges rättsliga medel att kräva upprättelse. Vi anser att det av lagstiftningen bör framgå att medborgaren har rätt till ett ideellt skadestånd av substansiell mängd. Svensk lagstiftning och rättstillämpning måste uppnå krav på ett effektivt rättsmedel. Vi ser det särskilt angeläget vid användande av så integritetskränkande instrument som hemliga tvångsmedel. Vi vill därför att regeringen återkommer med ett förslag om lagstiftning för överskottsinformation där medborgaren tillförsäkras rättsmedel som är "as effective as can be" och är i enlighet med artikel 13 i .
mot · GS02Ju50 · 2005-04-11 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:144 Internationell rättslig hjälp i brottmål: Tillträde till m.m. tillkännager för regeringen som sin mening att , i enlighet med artikel 9.2 i tilläggsprotokollet till konvention om ömsesidig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater, skall kunna vägra att bistå med rättslig hjälp när det gäller politiska brott. När internationella konventioner om rättslig hjälp sluts finns det som regel ingen skyldighet för länder att bistå med rättslig hjälp om det brott som skall utredas kan betraktas som politiskt. Det är den anmodade (tillfrågade) staten själv som avgör ifall ett brott kan betraktas som sådant och om såär fallet kan rättslig hjälp vägras. Tilläggsprotokollet till konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål säger i artikel 9.1 att som huvudregel gäller att vid rättslig hjälp EU:s medlemsstater emellan får inga brott betraktas som politiska. Därmed får alltså rättslig hjälp inte vägras med just en sådan hänvisning. Vid vidare läsning i artikel 9.2 ser man dock att det lämnas en öppning till att göra avsteg från denna huvudregel. Ett land får anmäla att man vill kunna vägra att bistå med rättslig hjälp på grund av att man anser att ett brott är politiskt, så länge det inte rör sig om terrorism. Denna möjlighet vill inte regeringen utnyttja. menar att denna möjlighet måste utnyttjas. Politiska brott är handlingar som är straffbara enbart på grund av handlingens politiska innehåll. Ett egentligt brott har alltså inte begåtts utan kriminaliseringen syftar endast till att bekämpa en viss politisk åsikt. Enligt svensk lag får rättslig hjälp vid utredning av politiska brott inte medges och personer misstänkta för politiska brott får inte lämnas ut. Denna princip gäller dock inte inom EU eller när det gäller eller . Tanken bakom huvudregeln i artikel 9.1 - och bakom nuvarande svenska lagstiftning - är att vi inom EU ska ha så pass hög tilltro till varandras rättssystem och den politiska utvecklingen i alla EU-länder att vi kan vara säkra på att politiska handlingar och åsikter inte är eller kommer att bli kriminaliserade i dessa länder utöver vad som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. menar att detta är ett naivt och riskfyllt tänkande. Den lagstiftning som beslutar om skall kunna tillämpas även . Vi vill inte måla upp någon skräckbild av dagens , men världen förändras ständigt och ibland väldigt snabbt. Det finns ingen anledning att fastslå att det just inom EU aldrig mer kommer att inträffa politiska brott. De olika EU-ländernas strafflagstiftningar har för övrigt olika definitioner på vad som är politiska brott. Alltsåär vi inte heller med dagens lagstiftningar försäkrade om att det är den svenska definitionen av vad som är ett politiskt brott som kommer att tillämpas i . bör alltså kunna vägra att bistå med rättslig hjälp när det gäller politiska brott, i enlighet med artikel 9.2 i tilläggsprotokollet till konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GS02Ju51 · 2005-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:144 Internationell rättslig hjälp i brottmål: Tillträde till m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lagstiftning avseende skyddsidentitet och kontrollerade leveranser. föreliggande regeringsförslag ger de brottsbekämpande myndigheterna bättre möjligheter att bekämpa grov organiserad brottslighet. Genom det förenklade förfarande som regleras i förslaget och aktuella staters ömsesidiga erkännande av rättsliga beslut kommer slagkraften i det brottsbekämpande arbetet att öka avsevärt. För att kunna driva ett framgångsrikt arbete mot den grova organiserade brottsligheten måste samarbetet, främst inom EU, löpande fördjupas och förbättras. I ett med öppna gränser måste också det polisiära arbetet präglas av stor öppenhet och samarbetsvilja. Genom att tillträda konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål tas ett betydande steg i denna riktning. Vi moderater välkomnar därför förslaget. Emellertid är det inte utan viss förundran som det kan konstateras att regeringen med nu föreliggande förslag binder sig vid att biträda andra stater vid kontrollerade leveranser och även acceptera utländska tjänstemän som agerar under skyddsidentitet i . Även om detta sker efter överenskommelse med svenska myndigheter och på svenska villkor är det anmärkningsvärt då det saknas svensk lagreglering på området. Dessa arbetsmetoder är inte nya för det svenska rättsväsendet men då de är oreglerade kan gränsdragningsfrågor om vad som är tillåtet eller ej uppstå. De nu aktuella metoderna är föremål för ett annat lagstiftningsärende med anledning av SOU 2003:74 Ökad effektivitet och rättssäkerhet i brottsbekämpningen. Vi moderater menar att det är en stor brist att svensk lagstiftning på detta område inte presenteras i samband med nu föreliggande proposition. De rättsvårdande myndigheterna blir nu skyldiga att biträda annan stat men agerar i viss mån i blindo om hur detta biträde rent praktiskt skall gå till. Ansvariga tjänstemän kommer således att vara tvungna att agera efter bästa förmåga med risk att begå misstag som i slutändan kan leda till åtal för tjänstefel. Vi finner denna ordning oacceptabel. Regeringen bör återkomma till med förslag på lagstiftning.
mot · GS02L28 · 2005-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:136 Stärkt skydd för ensamkommande barn tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det måste finnas tillräcklig beredskap för att ensamkommande barn skall förses med en god man när de uppmärksammas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den som förordnar en god man skall kunna begära utdrag ur belastningsregister. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en god man inte skall ansvara för fler ensamkommande barn än som anses lämpligt med tanke på den extra uppmärksamhet de ensamkommande barnen kräver. Ensamkommande barn är beteckningen på de asylsökande barn som kommer till utan att vara i sällskap med sina föräldrar eller andra förmyndare. Det är lätt att förstå att dessa barn har ett stort behov av trygghet och hjälp när de kommer till . Det är därför av största vikt att det när de ensamkommande barnen uppmärksammas förordnas en god man för dem som har det yttersta ansvaret för att tillvarata deras intressen, ge dem trygghet samt hävda deras behov i olika sammanhang. I den här delen föreslår propositionen en mycket efterlängtad och välkommen förbättring av mottagandet av de ensamkommande barnen då man föreslår förordnande av en god man för barnen så snart det är möjligt. önskar dock att man i denna del hade varit ännu tydligare med att påpeka att inget ensamkommande barn skall en enda dag behöva vara utan en vuxen som tillvaratar hans eller hennes intressen. I och vill man att en företrädare för barnen skall förordnas efter att det ensamkommande barnet uppmärksammats. Det måste finnas beredskap i kommunerna, som det inom vissa kommuner lyckligtvis redan finns, att vid uppmärksammandet av ett ensamkommande barn utse en redan utvald lämplig god man. Detta bör ges regeringen till känna. Det är givetvis av yttersta vikt att den som förordnas till god man för ett ensamkommande barn är lämplig för uppgiften. Regeringen föreslår att överförmyndaren vid beslutet om vem som skall utses till god man för ensamkommande barn utöver de krav som normalt ställs på en god man i regler skall fästa särskild vikt vid den utsatta situation som barnet befinner sig i. menar att det därutöver borde vara en självklarhet vid förordnandet av en god man att det skall finnas en rätt att begära utdrag ur belastningsregister. Detta bör ges regeringen till känna. Ensamkommande barn har en särskilt utsatt situation och kräver mycket uppmärksamhet av den som skall ansvara för barnets omvårdnad, trygghet och uppfostran. När lämpligheten av en god man skall bedömas bör vidare beaktas att denne inte skall hantera fler ensamkommande barn än som är lämpligt med tanke på den extra uppmärksamhet de kräver. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GS02L29 · 2005-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:137 Assisterad befruktning och föräldraskap tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fastställande av föräldraskap för registrerad partner vid assisterad befruktning på klinik med donerade spermier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förenkling av de generella reglerna om fastställande av föräldraskap för sambor. välkomnar förslaget att avskaffa dagens förbud mot assisterad befruktning på klinik för kvinnor i samkönade förhållanden. När detta förbud nu avskaffas är det dock förvånande att regeringen föreslår att det införs nya regler som skiljer mellan makar och partner. Särbehandlingen gäller frågan om fastställandet av rättsligt föräldraskap. Dagens regler för gifta makar innebär att kvinnans man ska räknas som barnets förälder även i de fall befruktningen skett på klinik med donerade spermier. Makens föräldraskap presumeras automatiskt. Regeringens förslag innebär att föräldraskapet för en registrerad partner däremot måste fastställas genom bekräftelse eller dom. Förslaget skulle innebära att en särbehandling införs för registrerad partner i förhållande till make av motsatt kön. Några skäl för detta redovisas inte i propositionen, i synnerhet som lagförslaget inte ändrar på den nuvarande ordningen att den befruktade kvinnans livskamrat på förhand måste meddela sitt samtycke till den assisterade befruktningen för att kunna erkännas som rättslig förälder. anser alltså att samma regler om föräldraskapspresumtion vid assisterad befruktning på klinik med donerade spermier bör gälla för både make och partner. Det måste också understrykas att denna situation tar sikte på assisterad befruktning på klinik med donerade spermier, där det rättsliga föräldraskapet alltså fastställs inte på grund av biologiska band utan med utgångspunkt i barnets behov av att få juridiska band till båda de vuxna som barnet kommer att växa upp med. I sådana situationer har lagstiftaren ansett att det rättsliga föräldraskapet kan presumeras för makar, och det finns då ingen anledning att inte presumera det också för partner. När det gäller föräldraskapet för sambor vid assisterad befruktning innebär lagförslaget enhetliga bestämmelser för alla sambor, vilket stöder. De allmänna reglerna om erkännande av föräldraskap i samboförhållanden kan dock förenklas utan att detta kommer i konflikt med barnets rättigheter och intressen. Är föräldrarna inte gifta är det socialnämndens skyldighet att genomföra en utredning. Proceduren borde i de flesta fall kunna bli mindre byråkratisk, exempelvis genom att föräldrarna på ett enkelt sätt redan på sjukhuset eller i samband med de första kontakterna med borde kunna underteckna en gemensam försäkran med uppgivande om föräldraskap. Enbart om det finns särskilda skäl bör ett utredningsförfarande ske.
mot · GS02L31 · 2005-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:137 Assisterad befruktning och föräldraskap beslutar om en lagändring av innebörd att föräldraskap tillkommer genom närståendeadoption även i fall då barnet avlats genom insemination på sjukhus i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kostnaderna för assisterad befruktning på sjukhus. En människas sexuella läggning påverkar inte den personens lämplighet som förälder. Den som längtar efter barn, är beredd att anstränga sig för att överkomma eventuella hinder för att få barn, vill ta ansvar för barnets välmående, ge det kärlek och uppfostra det efter bästa förmåga kommer med största sannolikhet att bli en bra förälder. Eftersom det saknas regler för vad som utgör ett gott föräldraskap är det vanskligt att peka ut vissa människor som mindre lämpade att bli föräldrar. Mot denna bakgrund motsätter jag mig inte att det också för lesbiska kvinnor som lever i partnerskap öppnas en möjlighet till assisterad befruktning på sjukhus. Däremot bör inte den omständigheten att inseminationen utförs på sjukhus, enligt den nya lagstiftningen, leda till att den inseminerades partner automatiskt betraktas som förälder. Även i dessa fall bör partnerns föräldraskap tillkomma genom närståendeadoption. Det bör ankomma på utskottet att göra de förändringar i föreslagen lagtext som följer av detta. Spermadonatorn enligt lagarna om assisterad befruktning skall inte åläggas rättsligt faderskap. Däremot skall barnet ges möjlighet att eftersöka sitt biologiska ursprung när hon eller han uppnår tillräcklig mognad. När sjukhusen ger hormonbehandling och assisterad befruktning såär detta grundat i en medicinsk bedömning. Med den nya lagstiftningen utsträcks sjukvårdens uppgift till en verksamhet som inte är grundad i en sådan, utan som i stället beror på patientens sexuella läggning. När någon medicinsk indikation för behandlingen inte finns skall den heller inte skattefinansieras. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GS02So34 · 2005-05-10 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:145 Driftsformer för offentligt finansierade sjukhus avslår proposition 2004/05:145 i enlighet med vad som i motionen anförs. Frågan om en stopplag inom hälso- och sjukvården har varit föremål för debatt och utredning . Tänk så mycket tid, kraft, positiv energi, engagemang och glädje bland vårdens personal som förspillts! Vi kan konstatera att resultatet och syfte med den föreslagna lagstiftningen i grunden bara handlar om två värdeladdade budskap/begrepp nämligen "gräddfiler" och "aktieutdelning". Vi förvånas över att regeringen tillsammans med sina stödpartier lägger fram förslaget om driftformer för offentligt finansierade sjukhus, eftersom i en handlingsplan för hälso- och sjukvården beslutade att verka för att stimulera alternativa driftformer inom den öppna vården, oavsett vinstkrav eller ej. Var finns logiken att nu vilja säga nej beträffande den slutna vården? När det gäller sjukhuset i protesterade invånarna 1998 mot det socialdemokratiska förslaget att lägga ner sjukvården. Socialdemokraterna förlorade och befolkningen i blev vinnare. Vården blev inte bara kvar utan har utvecklats med hjälp av som arbetar för att bidra till en positiv utveckling av svensk hälso- och sjukvård. Nuvarande entreprenör NÖAB ansvarar för en framgångsrik och mycket uppskattad operationsverksamhet, vilken utvecklats från i princip noll kronor i intäkter till en årsomsättning om ca . Verksamheten Kirurgin sysselsätter 84 duktiga och kvalificerade medarbetare i - en verksamhet som vi är stolta över! Skånberg (kd)
mot · GS02So35 · 2005-05-12 00:00:00 — med anledning av skr. 2004/05:152 Insatser för narkotikabekämpning utifrån regeringens narkotikahandlingsplan tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen återkommer med en särskild resultatskrivelse som redovisar resultatet av insatser för narkotikabekämpning. I rubricerad skrivelse har regeringen redovisat de insatser som gjorts i narkotikabekämpande syfte . beslutade justitie- och socialutskotten om ett utvidgat samarbete som skall pågå hela innevarande valperiod. Utskotten har samarbetat kring olika arrangemang enligt en särskilt upprättad plan. Avsikten har varit att genomföra gemensamma studiebesök och utfrågningar samt att delta i konferenser. I planeringen för det utvidgade samarbetet ingick också att mot slutet av valperioden göra en gemensam bedömning av hur arbetet med narkotikabekämpningen fortskred. Som ett underlag för detta uppmanade man regeringen att avlämna en resultatskrivelse till över åtgärder mot narkotika som vidtagits. Resultatskrivelsen borde innehålla en redogörelse för utgångsläget vid redovisningsperiodens början, en beskrivning av vidtagna åtgärder och uppnådda resultat samt regeringens analys och bedömning. En sådan resultatskrivelse önskade utskotten att regeringen skulle avlämna till och omfatta tiden från till så nära avlämningstidpunkten som möjligt. Detta gav regeringen till känna. anser inte att den nu avlämnade skrivelsen innehåller den redogörelse som de båda utskotten avsåg. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.