mot · GT02Ju514 · 2005-10-05 00:00:00 — Det krävs att den årliga antagningen till ökar, att antalet civilanställda inom polisen ökar, att det sker en upprensning bland polisens arbetsuppgifter och att antalet anställda inom polisen med olika specialkompetenser ökar. Ett försvagat polisväsende som inte kan upprätthålla respekten för lagar och regler bidrar till att individer vill ta lagen i egna händer och till uppkomsten av s.k. medborgargarden. För att minska polisens utryckningstid och öka effektiviteten i framför allt glesbygden, bör poliser ges möjlighet till en mer flexibel stationering. Det ska finnas möjlighet att ta med sig polisbilen och delar av utrustningen hem, vilket skulle innebära att fler poliser kan finnas tillgängliga för snabb utryckning vid jourtjänstgöring. Poliser ska göra rätt saker Polisens arbete måste koncentreras på kärnverksamheten. Att resa runt i polislandet och ta del av vilka djur som man omhändertagit och administrerar är möjligtvis underhållande ur anekdotperspektiv, men det är för varje aktuell djurbesättning ett betydande slöseri med polisiära resurser. Därför är det viktigt att de förslag som redan finns om att renodla polisens arbete verkligen genomförs. Arbetsuppgifter som kan överföras till andra är t.ex. tillståndsärenden, parkeringsfrågor och hittegodshantering. På detta område saknas det varken långvarig debatt eller utredningar. Däremot saknas beslutskraft från regeringshåll. Upprättandet av fungerande medborgarkontor i kommunerna skulle kunna avlasta polisen en betydande del av mer rutinartade förfrågningar. Vidare bör arrangörer av kommersiella arrangemang som kräver stora polisinsatser åläggas att stå för en rimlig del av kostnaderna och en del av bevakningen vid statsbesök bör kunna övertas av militärpolis. Underhållningsidrotten och andra kommersiella arrangemang tär på polisens resurser. Arrangemangen kräver ofta stora polisinsatser för att upprätthålla ordningen. har idrottsklubbarnas verksamhet i allt större utsträckning kommit att bedrivas på kommersiella grunder. liberalerna menar att det mot den bakgrunden finns starka skäl att ålägga arrangören av sådana arrangemang att betala för polisens insatser. Härvid måste en tydlig åtskillnad göras mellan klubbar och föreningar som driver sin verksamhet på kommersiella grunder och de som gör det på ideella grunder. Massdatoriseringen av det svenska samhället startade på allvar . Att den inte lyckats samordna datasystemen mellan de 250 myndigheterna är allvarligt. Mest allvarligt är dock att man misslyckats så kapitalt när det gäller just blåljusmyndigheterna i allmänhet och polisen i synnerhet. Polisen har milt uttryckt varit långsam i starten. När svensk polis nu arbetar med att försöka ta fram ett nytt måluppföljningssystem så tar det åratal eftersom de respektive myndigheternas datasystem inte går att koppla samman. En stor del av polisens tid och resurser går åt till administrativt arbete. Ett enkelt ingripande medför oftast en stor mängd administrativt efterarbete. Polisens arbete måste dokumenteras noga. Detta är nödvändigt både från rättssäkerhetssynpunkt och för att en misstänkt person ska kunna fällas för brott i domstol. De administrativa åtgärderna som följer vid ett ingripande bör dock vara så okomplicerade som möjligt. Tekniken ska vara ett stöd i polisens arbete. Tekniken får inte utvecklas på ett sätt som gör arbetet mindre effektivt och polisen mindre motiverad att ingripa mot brott. Det finns en uppenbar risk att den uppsjö av administration som följer på ett ingripande minskar polisens benägenhet att ingripa mot brottslighet då risken att fastna i administrativt arbete är överhängande. Genom att minska avrapporteringstiderna , skulle man bara vid kunna få ut polisarbete som motsvarar ca . RPS är ärlig: Vi har ett bekymmer där överlag. När det gäller utvecklingen av svensk polis är den väldigt fokuserad på antal poliser. Väldigt stora resurser binds i personal. Men vi skulle behöva civila experter och kanske ytterligare teknik. Jag har för avsikt att öka investeringarna på det här området. Jag tycker att det är angeläget att vi får en bättre teknik och att vi utnyttjar den fullt ut. Det säger rikspolischefen (DN 11/6 2005). Det är dock regeringen som genom sitt regleringsbrev och sina prioriteringar kan styra polisen i denna balans mellan antal poliser, civilanställda och tekniska stödfunktioner. Polisen måste ha den bästa tekniken Polisen måste, förutom tillräcklig numerär och effektiv organisation, även ha tillgång till modern teknik. Polisens centrala systemmiljö är en blandning av äldre och moderna tillämpningar vissa med ursprung , vilket självklart leder till starkt skiftande möjligheter till en effektiv samordning. Polisens teknik ska vara sådan att den utgör ett kraftfullt hjälpmedel i arbetet. Polisens utrustning måste även förbättras. Polisen måste också få tillgång till bl.a. skyddade fordon för att kunna upplösa våldsamma folkmassor med så liten risk för skador som möjligt för både poliser och allmänheten. Ett bra exempel på hur en regering inte bör hantera en fråga är turerna kring polisens nya radiokommunikationssystem. Efter att ha skjutit upp besluten har man nu tvingats lägga sig på en betydligt lägre nivå inom ramen för (gemensam radiokommunikation för trygghet och säkerhet) med risk för bristande kommunikationsförmåga inte minst i glesbygden. I orter med mindre än 2 500 invånare kommer man inte att kunna ha kommunikation direkt från polisman till polisman. Det kommer i stället att vara nödvändigt med en särskild enhet, dvs. Detta förändrar och försämrar kraftigt möjligheterna för polisen att arbeta effektivt. Polisen måste ges chansen att tillsammans med andra s.k. blåljusmyndigheter få förfoga över ett modernt och kraftfullt kommunikationssystem över hela . Poliser ska inte utreda varandra Det är inte lämpligt att polisen själv utreder misstankar om brott begångna av poliser. Det får aldrig råda någon tvekan om att sådana brott utreds lika noggrant och opartiskt som andra brott. Det är grundläggande för tilltron till polisen att poliser som dömts för brott behandlas strikt. Exempelvis får det aldrig förekomma att poliser som dömts för misshandel sedan själva utreder sådana typer av brott. En fristående utredningsenhet bör inrättas för att utreda brott där poliser är misstänkta gärningsmän. Regeringen har satt i gång arbetet för att skapa en helt ny enhet. En tanke att lösa detta kan vara att Justitiekanslern tar ansvar för dessa prövningar. Detta bör prövas som ett alternativ till regeringens förslag om en helt ny egen utredningsmyndighet. För att begränsa den grova, gränsöverskridande brottsligheten krävs ett effektivt polissamarbete över nationsgränserna. Ett bra exempel där nationella polisinsatser inte förslår är den internationella handeln med kvinnor. De åtgärder som vidtas av EU är inte tillräckliga. För att effektivt bekämpa handeln med kvinnor, barn och narkotika och annan grov brottslighet krävs ett kraftfullt polissamarbete inom EU. Europol, den europeiska polisbyrån, bör därför kunna utvecklas till en operativ, gränsöverskridande polisorganisation. Parallellt bör åklagarsamarbetet inom Eurojust utvecklas i samma riktning. Dagens säkerhetspolis är en polisiär säkerhetstjänst som lyder under . Säkerhetspolisen () tillhör rättsväsendet och får därigenom en helt annan legitimitet än vad en eventuell civil myndighet lydande direkt under regeringen skulle få. har genomgått en omfattande organisationsförändring med tydlig övergång till mer av målstyrning. Den ökade öppenheten gentemot omvärlden är också lätt att välkomna. Säpos uppgifter är att bedriva polisverksamhet för att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet. Syftet är att skydda demokratin, medborgarnas grundläggande fri- och rättigheter, politiska oberoende och den nationella säkerheten. Framtidens hot mot rikets säkerhet kräver att samtliga svenska underrättelsetjänster samordnar sitt arbete. I detta spelar nuvarande en given roll. Den exakta myndighetsstrukturen kräver en fördjupad analys, men färdriktningen är klar. Dagens sektorisering hämmar effektiviteten i kampen mot terrorism eller grov organiserad brottslighet. liberalerna har förordat en lösning där Säkerhetspolisen och får en gemensam inramning. Vi menar att detta är en lösning som ger bäst möjligheter att lösa de delvis gemensamma arbetsuppgifterna. En central uppgift för är personskyddet. Livvaktsskyddet är en viktig funktion för att skydda offentliga företrädare. Det politiska våldet och hoten mot politiska företrädare är ett allvarligt hot mot vår demokrati. liberalerna har i tidigare partimotioner Politiskt våld framfört våra farhågor inför denna utveckling och ett antal förslag till värnandet av det öppna samhället. För att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet behöver säkerhetspolisen i sin säkerhetsunderrättelsetjänst skaffa sig underrättelser om förhållanden som kan vara av betydelse för rikets yttre och inre säkerhet samt för bekämpningen av terrorism. Den information som säkerhetsunderrättelsetjänsten inhämtar ska bearbetas och analyseras. En avgörande roll i detta arbete spelar en strategisk bedömning av de hot som föreligger mot rikets säkerhet. Dessa hotbildsanalyser ska uppdateras regelbundet och utgå från utvecklingen i och vår omvärld. Ytterst utgör dessa analyser också ett av underlagen för Säkerhetspolisens årliga verksamhetsplanering och dess budgetbehov. Säkerhetspolisen gör också fortlöpande hotbildsbedömningar på en operativ nivå i syfte att få underlag för beslut om att sätta in motåtgärder i form av personskydd eller andra säkerhetsskyddsåtgärder. Kvaliteten på hotbildsanalyserna och antalet livvakter har förbättrats efter mordet på utrikesminister . En växande arbetsuppgift för är arbetet med kontraterrorism. Det handlar om att bekämpa internationell terrorism, spridning av massförstörelsevapen till enskilda eller organisationer samt att hindra och avslöja flyktingspionage. Detta arbete är kunskapseffektivt och ställer särskilda krav på medarbetarnas kompetens. Det är på detta område också särskilt viktigt att fokus sätts på planering och uppföljning för att nå maximal effektivitet. Svårigheterna att hitta fungerande mål- och resultatuppföljningssystem kan inte underskattas, men måste övervinnas. har i olika sammanhang framställt behovet av nya verktyg i arbetet att förebygga brott mot rikets säkerhet. Det gäller möjligheter till utvidgade tvångsmedel i vissa fall samt övriga processuella frågor. Utöver anslagsförstärkningar är det viktigt att regeringen återkommer med förslag på detta område. Insynen i Säpos arbete måste förstärkas. Det är inte minst nödvändigt vid en utvidgning av möjligheterna till tvångsmedel. Skapandet av en parlamentarisk insynsgrupp kan med fördel samordnas med förbättrad tillsyn av andra myndigheters tvångsmedelsanvändning eller underrättelseinhämtning.