mot · GT02Ub557 · 2005-09-22 00:00:00 — 2004/05:162) behandlades enbart två frågor, nämligen den högre utbildningens internationalisering med en ny utbildnings- och examensstruktur i anslutning till Bolognaprocessen samt regler för tillträde till högre utbildning. I propositionen avspeglades kvalitetsperspektivet varken i de förslag som läggs eller i argumenteringen bakom förslagen. Ska ha en högre utbildning värd namnet, krävs kvalitetsfrämjande förslag och långsiktighet. Vi vill nu se en politik för att kvaliteten i den högre utbildningen ska förbättras och för att alltfler ska lyckas slutföra den utbildning som de påbörjat. Målet att minska den sociala snedrekryteringen till högre utbildning får inte leda till en gymnasifiering av den högre utbildningen. För att en ny examensstruktur och nya tillträdesregler ska stärka kvaliteten i den högre utbildningen, krävs att dimensioneringen och resurstilldelningen sker på ett sätt som främjar detta. De förslag som den socialdemokratiska regeringen och presenterar är otillräckliga för att åstadkomma nödvändiga kvalitetsförbättringar. Kraven är alltför lågt ställda, och förslagen läggs utan koppling till dimensionering och resurstilldelning. har inom ramen för tydligt markerat att kvaliteten i högskolan är ett viktigt område där åtgärder är nödvändiga efter den socialdemokratiska regeringens elvaåriga maktinnehav. 6.1Kvalitet i den högre utbildningen Den högre utbildningen har expanderat kraftigt . Nya högskolor har byggts upp, och antalet studenter har fördubblats. Genom denna utbyggnad har betydligt fler människor än tidigare kunnat skaffa sig en akademisk utbildning eller fortbildning på akademisk nivå. ser utvecklingen som positiv, men det har skett till priset av en försämrad kvalitet. Målen har i alltför stor utsträckning varit ensidigt kvantitativa, t.ex. att av en årskull ska påbörja en högskoleutbildning . Resurserna har också i alltför hög grad knutits till antalet studenter och genomströmningen, dvs. antalet producerade poäng och examina. har i sina granskningar av grundutbildningen vid universitet och högskolor pekat på kvalitetsbrister både inom olika ämnesområden och vid olika lärosäten. Även utländska bedömare har konstaterat att de svenska akademiska grundutbildningarna är både kortare och grundare än motsvarande utbildningar i andra länder. Det finns säkerligen flera orsaker till den sjunkande kvaliteten, exempelvis följande: Brister i grundskola och gymnasieskola medför att studenterna har allt sämre förkunskaper. Högskolorna måste därför använda en del av sina resurser till att reparera dessa brister, t.ex. genom att anordna preparandkurser. Alltfler högskolor har tvingats anordna nybörjarkurser i tyska, franska, spanska och italienska. Anslagen till grundutbildningen har under de senaste sex sju åren urholkats med , vilket har lett till att den lärarledda undervisningen och handledningen minskat kraftigt. Även andelen disputerade lärare har minskat kraftigt . Den naturliga kopplingen mellan grundutbildningen och forskningen har därmed reducerats. Det nuvarande resurssystemet gynnar kvantitet på bekostnad av kvalitet. Vi anser att förbättringar av den högre utbildningens kvalitet måste få högsta prioritet innan en fortsatt utbyggnad av grundutbildningen sker. De skärpta behörighets- och urvalskrav som vi föreslagit kommer säkerligen att höja kvaliteten i den högre utbildningen. Kurser som ges inom högskolan ska hålla akademisk standard, och enbart kurser som uppfyller akademisk standard ska ge akademiska poäng och ekonomiska resurser till lärosätet. Det betyder att rena nybörjarkurser i moderna språk samt repetitions- och preparandkurser, som är gymnasiala till innehållet, inte ska förekomma inom högre utbildning. De resurser som därigenom frigörs, ska kvarstanna inom högskoleväsendet och användas till att förstärka kvaliteten. anser, som övriga partier inom , att lärartätheten i grundutbildningen måste öka igen för att möjliggöra bättre undervisning och ökad handledning. Vidare bör andelen disputerade lärare öka för att möjliggöra en undervisning och handledning av hög kvalitet. Det innebär att även forskarutbildningen måste byggas ut, såsom vi föreslagit i vår forskningsmotion. Kvaliteten i den högre utbildningen måste utvärderas kontinuerligt. Vi anser att nuvarande uppdrag att kvalitetsgranska lärosätena och enskilda utbildningar bör utvidgas. En hög kvalitet på den högre utbildningen är avgörande för att ska kunna konkurrera på den globala kunskapsarenan. Svenska studenter ska vara internationellt konkurrenskraftiga, och måste kunna attrahera utländska studenter och forskare. Ett problem för många lärosäten är den hårt reglerade hyresmarknaden. Det statliga företaget är den huvudsakliga fastighetsägaren och hyresvärden för flertalet lärosäten. Det paradoxala inträffar att när ett lärosäte med medel från utbildningsområdet ska betala hyra går pengarna till en annan del av den statliga kassan medan det framstår som om pengarna används till ren utbildning. Självklart ska ett lärosäte betala för nyttjande av fastigheter. Men menar att det bör ses över hur fler lärosäten kan bli antingen sin egen fastighetsägare eller hur fastigheterna kan säljas till annan hyresvärd i syfte att luckra upp det faktiska monopol som Akademiska Hus har i många utbildningsstäder. För att ta till vara den kompetens och kunskap som människor skaffar sig i ett annat land eller utanför det traditionella utbildningssystemet är det nödvändigt att använda validering som en metod. inrättade regeringen en särskild delegation för att främja utvecklingen av legitimitet, kvalitet och metoder för validering utanför högskoleområdet . är kritiska till inflationen i inrättandet av myndigheter. Eftersom Valideringsdelegationen rent lokalmässigt är inhyst hos () avdelning i , hade Valideringsdelegationen kunnat fungera som en avdelning inom CFL. Vi utvecklar våra tankar om validering i en särskild motion om vuxnas lärande. 6.4Lägg ned små myndigheter Enligt ESV finns det just nu ca 270 myndigheter i . kom både () och Statskontoret, de specialmyndigheter som granskar statens effektivitet, till samma slutsats. De små myndigheterna ger onödigt stora administrationskostnader. Av motsvarande skäl lät den borgerliga danska regeringen skrota ett stort antal små myndigheter. På utbildningsområdet finns flera små myndigheter, t.ex. Nationellt centrum för flexibelt lärande, Valideringsdelegationen och Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning. anser att man så långt möjligt bör renodla myndighetsstrukturen och föra över uppdragen till . Vi anser att främsta uppgifter är kvalitetskontroll och tillsyn av högskolorna samt att företräda nationella intressen i en decentraliserad högskoleorganisation. De små myndigheterna bör föras in under andra myndigheter för att öka de ekonomiska och verksamhetsmässiga samordningseffekterna. I kunskapssamhället bör så långt som möjligt valfrihet och flexibilitet råda så att så många som möjligt kan få del av kunskapen. Det stämmer väl med den kristdemokratiska subsidiaritetsprincipen, vilken innebär att den gemenskapsnivå som berörs av beslut och som på ett ändamålsenligt sätt kan sköta en uppgift också ska få ansvar för den. De överordnade gemenskaperna har en skyldighet att stödja när så behövs och respektera enskilda människors rättigheter och gemenskapernas kompetensområden. I enlighet med subsidiaritetsprincipen ska universitet och högskolor ha stor frihet att utforma sin verksamhet. Också den enskilde studenten ska ges ett stort inflytande över sin utbildning, liksom forskaren och forskarlaget som ska ha stor frihet att bedriva den forskning de bedömer vara intressant. Statens uppgift är att stödja lärosäten, studenter och forskare. Det måste totalt sett finnas ett brett utbud av utbildningar så att människors olika begåvningar och förmågor kan tas till vara och utvecklas. Högskolans organisation måste vara öppen för olika former och kombinationer av utbildningar. Den högre utbildningen ska vara öppen för människor i olika åldrar och livssituationer. Det måste finnas plats för både utbildningsprogram och fristående kurser, beroende på om man vill ha ett färdigt studiepaket eller skapa sin egen utbildning. Det är ett stort resursslöseri när inte ambitioner, lämplighet och kunskaper är avgörande faktorer för hur studentsammansättningen ser ut. I ett kunskapssamhälle som utvecklas allt snabbare riskerar klyftorna mellan olika utbildningsgrupper att öka. hittar alla inte fram till högskolan: många av dem som gör det väljer att hoppa av eller slutför sina studier utan att ta examen. Den högre utbildningen måste bli bättre på att hantera studenterna som individer och inte som ett homogent kollektiv, kapabelt att klara av storföreläsningar. En studiemiljö med studenter av olika kön, bakgrund och erfarenheter höjer kvaliteten, eftersom fler perspektiv skapar mer kreativa diskussioner och höjer kunskapsnivån. En ökad individualisering av undervisningen är nödvändig. Kunskapssamhället ställer nya krav på utbildning och utbildningsanordnare. Kraven på att kunna studera och forska vad, var, när och i den takt man kan och vill kommer att växa från studenterna. Avstånd utgör ofta ett hinder för att skaffa sig högre utbildning. Om så är, måste utbildningen komma närmare studenterna eller ansträngningar göras för att kompensera det hinder avståndet utgör. är därför positivt till att högre utbildning ges via nya medier, såsom sker t.ex. genom Nätuniversitetet. Vi menar dock att det är lärosätena som ska ha ett lokalt och gemensamt ansvar för Nätuniversitetet. Lärosätena ska samarbeta för att möjliggöra t.ex. en sammanhållande nätportal för att göra Nätuniversitetet överblickbart för studenterna. Den separata myndigheten på området bör läggas ned. Uppgifterna kan överföras till högskolorna och . En viktig insats för högskoleutbildning på distans görs också vid de kommunala lärcentren. Denna verksamhet borde utökas för att göra högre utbildning tillgänglig för fler. Lärosätena bör få ett större ansvar för lärcentren, vilket staten bör reglera tydligare. Vi har motsvarande tankar för vuxenutbildningen i vår motion om vuxnas lärande. Nätuniversitetet har varit mer tilltalande för boende i glesbygd, för personer med arbetarbakgrund och för kvinnor. Invandrare är underrepresenterade. ser det som bekymmersamt att examinationsgraden är väsentligt lägre än annan högskoleutbildning. Nätuniversitetet är det enda tillgängliga alternativet för många som vill gå en högskoleutbildning. Därför är det angeläget att komma till rätta med problemen. Bristen på kontakt med lärare och studenter kan vara en faktor. Man bör t.ex. granska om utökad lärcenterverksamhet kan bidra med lösning på problemen. 7.4Avgifter för utländska studenter utanför EES anser att avgiftsfriheten för svenska studenter i högskolan ska ligga fast. Av detta följer att studenter inom EES också omfattas av avgiftsfrihet i svensk högskola. I SOU 2000:92 Advantage föreslås att högskoleförordningen ändras så att högskolorna får möjlighet och har skyldighet att ta ut avgift för högskoleutbildning av studenter och doktorander från länder utanför EES, som ej omfattas av utbytesavtal mellan universitet. Lärosätenas möjligheter att ta ut avgifter samt vilka skyldigheter som detta innebär gentemot de studenter som betalar avgifter bör regleras i en särskild förordning. Dimensioneringen ska vara lärosätets sak att avgöra, och lärosätet ska få behålla intäkterna. En högskola får dock inte åsidosätta det utbildningsuppdrag som statsmakterna har lagt fast. är positiva till förslaget. Det ökar omsättningen och det är berikande för högskolan att öka kontakterna med omvärlden. Det har visat sig att såväl enskilda lärosäten som företrädare för universitet och högskolor är intresserade av en sådan möjlighet. De ser detta bl.a. som ett sätt att kompensera urholkningen av fakultetsmedlen och en möjlighet att driva utvecklingen i högskolorna vidare också på internationell nivå. har drivit denna linje, vilket renderat kraftig kritik från utbildningsministern. har Socialdemokraterna gjort en helomvändning: För att rekrytera fler utländska studenter till master- och forskarutbildningarna bör universitet och högskolor kunna erbjuda studenter från länderna utanför EES utbildning mot betalning utan att avgiftsfriheten i övrigt hotas heter det i en debattartikel av utbildningsministern . lät regeringen meddela att en särskild utredare har tillsatts för att utreda avgifter i högskolan. Utredaren ska föreslå hur universitet och högskolor ska kunna ta ut avgifter av studenter och doktorander från länder utanför EU och EES. Uppdraget ska redovisas . utbildningsutskott har /05 konstaterat att avgiftsfriheten för svenska studenter är viktig att slå vakt om. Utskottet ansåg därför att frågan om eventuell reglering i lag av avgiftsfriheten för studenter från och övriga EES-området borde tillföras direktiven till den ovan nämnda utredningen. Därmed bifölls motion som innehöll just detta krav. Vi föreslår en översyn av högskoleförordningen för att möjliggöra en försäljning av utbildning till studenter utanför EES med start . Lärosätenas möjligheter att ta ut avgifter samt vilka skyldigheter detta innebär bör regleras i en särskild förordning. finns möjligheten att införa treterminssystem. Det har dock inte skett. Motivet bakom tanken på ett treterminssystem är att korta utbildningstiden, vilket kan öka genomströmningen, säkerställa försörjningen för studenterna under en större del av året, förenkla utbytet med utlandet samt förkorta utbildningstiderna. Man kan konstatera att de beskrivna bristerna har orsaker som kan avhjälpas med ett treterminssystem. Det finns även andra vägar att gå: höjd utbildningskvalitet skulle kunna öka genomströmningen, bättre avkastning på studier skulle kunna öka intresset för att ta en examen och höjda studiemedel kombinerat med slopat takbelopp för inkomster skulle kunna förbättra den studiesociala situationen. Lärosätena bör få i uppdrag att aktivt utveckla ett treterminssystem. är positivt men med den reservationen att treterminssystemet kan vara funktionellt för studenter men att det kan fungera sämre för doktorander. De arbetar inte med sina avhandlingar för att sedan ägna återstående till ferier och fritidssysselsättningar. Högskoleförordningen stadgar att en veckas studier motsvarar en poäng. Studiefinansiering utgår netto. har doktorandtjänsten lagreglerad semester, minst . Doktorander arbetar således betydligt . Att införa krav på 45 poäng per läsår skulle således öka pressen ytterligare på doktoranderna och faktiskt vara omöjligt att genomföra inom ramen för det befintliga poängräkningssystemet. Mångfald är en god kraft för utveckling och variation och måste uppmuntras. anser därför att de icke-statliga högskolorna är ett välkommet tillskott. Utvecklingen vid dessa högskolor har varit god. Ett exempel är de fria teologiska högskolorna. Med starka utbildningstraditioner från folkrörelsernas genombrottstid har de utgjort en värdefull del av den högre utbildningen i . Flera utvärderingar från visar att dessa högskolor håller en mycket god akademisk och pedagogisk nivå. Bland annat har de en hög andel forskarutbildade lärare. Under den borgerliga regeringen blev såväl som stiftelsedrivna. anser att fler fristående högskolor behövs. Regeringen bör aktivt pröva vilka högskolor som kan vara lämpliga att driva i denna form. 7.7Uteblivna satsningar på fria högskolor Regeringen har en tradition att missgynna högskolor som står utanför statens hägn. I höstens budgetproposition har mycket stora resurser anvisats för att bygga ut högskolans platsantal. Detta kommer emellertid inte de mindre enskilda utbildningsanordnarna till godo. , t.ex., hade bett om 111 platser för specifika nyskapande utbildningsuppdrag där de bl.a. presenterat helt nya utbildningsprogram. äskade högskolan pengar exempelvis för en helt ny tvåårig högskoleutbildning kallad äldrepedagogutbildning. Den ska sikta mot att skapa kompetens för att ta till vara det friska hos den åldrande människan. är, inte oväntat med tanke på regeringens satsning på kompetensutveckling inom äldreomsorgen, uttalat positivt till idén. Det handlar om 60 platser. I budgetpropositionen föreslås i stället få 10 platser för specialistsjuksköterskeexamen. Samma antal som och Sophiahemmets högskola föreslås få. anser att det är viktigt att ha olika driftsformer för högskolor, och att alla högskolor ska ha samma förutsättningar. Framöver är det angeläget att alla lärosäten ges samma förutsättningar. anser att det måste finnas en likvärdig kvalitet på lärosäten oavsett huvudmannaskap. Möjligheter att öka fördjupningen till forskarnivå bör uppmuntras. Detta bör ges regeringen till känna. En trygg vardag är en förutsättning för att studenter ska kunna fokusera på sina studier. utvecklar sin syn och sina förslag gällande studenters sociala situation i motionen Studenters trygghet. Tryggheten har dock flera dimensioner. Svenska studenter är enligt lag ålagda att vara medlemmar i studentkårerna vid sina lärosäten. Studenterna är tvungna att betala en obligatorisk avgift till kåren. Studentkårerna fyller en viktig funktion för att bevaka studenters rättigheter vad gäller utbildning och studiesociala frågor. Dock finns ingen klar definition av kårernas mandat. Det gör att kårer, finansierade av tvångsanslutna och icke tillfrågade studenter, via sina avgifter kan få betala arrangemang vars karaktär ligger fjärran från studentfrågorna. Evenemangen kan t.o.m. vara av partipolitisk eller annan kontroversiell karaktär. Det finns all anledning att så länge studenter är tvungna att tillhöra studentkårer klargöra vilket mandat studentkårerna har. Då är det också möjligt att se i vilka avseenden regelverket behöver förtydligas för att öka studenternas inflytande över utbildnings- och andra studentfrågor. Det finns en påtaglig risk att studentinflytandet är av låtsaskaraktär och inte reellt. Studenternas inflytande bör därför i särskild ordning stärkas. Kårobligatorium, som innebär att alla studenter tvångsansluts till en studentkår för att kunna få sina betyg, är principiellt felaktigt och bör därför i takt med att studenternas inflytande i övrigt ökar avskaffas. Även studenter bör själva få välja vilken förening de vill vara med i. För som tror på studenternas viktiga roll i utvecklandet av landets universitet och högskolor ter sig inte en verksamhet byggd på obligatorisk anslutning som en tilltalande lösning. Det finns dock en rad frågor som behöver lösas på vägen mot obligatoriets avskaffande och vi vill se en noggrann genomlysning av dessa. En nödvändig förutsättning för att driva kårer och nationer är att det finns en trygg och oberoende finansiering. Detta för att den verksamhet som kårer och nationer bedriver i form av studiebevakning och social verksamhet inte ska raseras. tillsatte regeringen en särskild utredare med uppgift att utreda hur kårobligatoriet ska kunna moderniseras, utan att undersöka om kårobligatoriet i sig ska avskaffas. anser att regeringens utredning inte är tillräcklig, utan menar att regeringen bör tillsätta en parlamentarisk utredning för att få en bredare förankring. Utredningen bör pröva hur studenternas inflytande ska kunna stärkas och om en reell föreningsfrihet kan genomföras. Lagen om likabehandling av studenter i högskolan är tandlös när det gäller sanktionsmöjligheter för lärosäten som inte uppfyller lagens krav. har presenterat sitt delbetänkande (SOU 2004:55). Förslagen innebär bl.a. att definitionen av sexuella trakasserier ändras och att trakasseribegreppet delas upp i trakasserier på grund av kön och sexuella trakasserier på samma sätt som i jämställdhetslagen. Undantaget från diskrimineringsförbudet för ett s.k. särskilt intresse upphävs. I stället införs ett undantag för positiv särbehandling på grund av kön. Repressalieförbudet utsträcks till att omfatta även påtalande av diskriminering samt den situationen att en högskola utsätter en student eller en sökande för repressalier på grund av att han eller hon anmält eller påtalat att högskolan inte följer någon av lagens bestämmelser om aktiva åtgärder. Förbudet mot direkt diskriminering föreslås inte gälla om behandlingen är ett led i strävanden att främja lika möjligheter till högskolestudier oavsett kön. Som synes finns få förslag som berör efterlevnad och sanktionsmöjligheter, och förväntar sig förslag om detta i slutbetänkandet . I budgetpropositionen finns ett sparbeting för på 2006. Enligt vad erfarit hotar besparingen program för att med sexårsintervall göra ämnes- och programutvärderingar. Likaså verkar internationella samarbete om utvärdering av högre utbildning hotas. ser allvarligt på detta förslag. Vi förväntar oss att regeringen ser till att varken ämnes- och programutvärderingarna eller det internationella samarbetet hotas.