ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02Ju498 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om brottsskadeersättning till personer med riskfyllda arbeten, t.ex. poliser. I en departementspromemoria (Ds 1997:45) behandlades vissa frågor om brottsskadeersättning. I detta sammanhang behandlades även frågan om brottsskador som uppkommit i arbetet. Den fråga som aktualiserades i promemorian var huruvida arbetsskador skall undantas från BrL:s tillämpningsområde. I promemorian skrivs bland annat att arbetsgivarna bör åläggas en skyldighet att i samma utsträckning som föreskrivs i BrL utge ersättning för sådana brottsskador som är att bedöma som arbetsskador enligt lagen om arbetsskadeförsäkring. För att uppnå detta skulle arbetsgivarna bli tvungna att försäkra arbetstagarna mot de aktuella skadorna och se till att ersättning för kränkning ingår i försäkringsskyddet. Departementets slutsats i promemorian blev: Mot denna bakgrund bör frågan om arbetsskador skall undantas från BrL:s tillämpningsområde inte slutligt avgöras förrän utvecklingen beträffande kollektiva och privata försäkringar avvaktats . Arbetsmarknadens parter bör ges tid att komplettera trygghetsförsäkringarna och PSA, liksom de privata försäkringsbolagen bör ges tid att ta fram en försäkring som ingår eller kan knytas till företagsförsäkringarna. I fall förhoppningen om en frivillig lösning inte infrias, bör frågan om arbetsskador skall undantas från BrL:s tillämpningsområde tas upp på nytt. Det är nu departementspromemorian skrevs, och arbetsmarknadens parter har ännu ej hörsammat regeringens önskan om att teckna försäkringar som fullt ut kan täcka brottsskador som är att betrakta som arbetsskador. I stället växer antalet ansökningar om brottsskadeersättning och då främst kränkningsersättning för arbetsrelaterade skador som når . Ansökningarna kommer huvudsakligen från poliser, men också från personer verksamma inom kriminalvården. Enligt vår mening kan det inte vara rimligt att BrL skall omfatta de personer som har som yrke att utsätta sig för faror. Precis som det sägs i departementspromemorian bör ersättningen för dessa personers skador i tjänsten ersättas genom en av arbetsgivaren tecknad försäkring. Detta skulle leda till att anställda som skadas i tjänsten slapp att, som , vända sig till två instanser (och ) för att få sina rättigheter prövade.
mot · GT02Ju501 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra det till ett brott att filma individer utan deras vetskap. har vi i massmedierna kunnat läsa om fall där individer på ett djupt integritetskränkande sätt blivit filmade mot sin vilja. Enligt dagens lagstiftning är detta inte ett brott. Två enskilda fall har visat på denna orimliga lagstiftning. Det första fallet berörde en 58-årig fastighetsägare i som smygfilmade i badrummet hos en 18-årig kvinnlig hyresgäst. Trots att han genom detta ofredade flickan sexuellt kan han med nuvarande lagstiftning bara med stor sannolikhet ställas inför rätta för grovt hemfridsbrott. Därmed slipper han åtal för ofredande och sexuellt ofredande. Det andra fallet berör en ung flicka som först utan vetskap och sedan mot sin uttryckliga vilja filmades när hon hade sexuellt umgänge med sin pojkvän. Alla rättsliga instanser har påvisat hur flickan känt sig djupt kränkt och utnyttjad, men hovrätten hänvisade i sin friande dom till att det i svensk lag inte finns något uttryckligt förbud mot smygfilmning. Detta bör ändras.
mot · GT02Ju503 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skärpt straff för grova dopningsbrott. Dopning för ofta tankarna till elitidrott. Svensk idrott har bedrivit ett framgångsrikt arbete mot dopning framför allt i men även internationellt. Mycket få svenska idrottare har fällts för dopning och knappast någon elitidrottare. Tillhör man den yppersta eliten får man räkna med oanmälda tester i samband med träning och tävling . Tyvärr är dopning ett större problem utanför idrotten. De preparat som i första hand används är anabola androgena steroider förkortat AAS. Dessa preparat används av personer som tränar styrketräning för att få en snabb ökning av muskelmassan. Biverkningarna av AAS är allvarliga. Forskningsläget är inte helt klart men mycket tyder på psykiska bieffekter som depression men framför allt okontrollerat humör och aggressivitet. Flera av de senaste årens uppmärksammade övervåldsbrott där gärningsmannen varit besinningslös i sitt våldsutövande har begåtts av personer som missbrukat AAS. Flickvänner till AAS-missbrukare har också vittnat om rädslan för sin pojkväns humörsvängningar och våldsbenägenhet. AAS används av brottslingar för att tagga upp sig när de skall genomföra t.ex. grova rån där våld kan bli ett inslag i gärningen. Tillgången till AAS är stor. Medlen är lätta att få tag på genom Internet. I vissa länder kan man köpa AAS på apoteken utan recept. Förutom Internethandeln förekommer en omfattande smuggling ofta i samband med narkotikasmuggling. Problemen och riskerna med missbruk av AAS är att jämföra med narkotikaproblematiken. Den illegala handeln är mycket lönsam som riskerna för den som handlar med AAS är betydligt mindre än för dem som handlar med narkotika. Dopningsbrott borde jämställas med narkotikabrott eftersom det i grunden är samma problem. Minimistraffet för grovt dopningsbrott bör vara fängelse. Det ger flera fördelar. En sådan straffskärpning innebär att polisen kan bekämpa denna brottslighet på ett effektivare sätt genom t.ex. teknikspaning samt att kampen mot dopningsbrott prioriteras på samma sätt som narkotikabrottslighet. Dessutom borde en straffskärpning ha en viss avskräckande effekt. Minimistraffet för grovt dopningsbrott bör vara fängelse och maximistraffet fängelse.
mot · GT02Ju506 · 2005-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ökade kunskaper inom rättsväsendet om våld mot kvinnor. Rättsväsendet tillhör demokratins innersta kärna. Det är oerhört viktigt att alla aktörer på alla plan i rättskedjan agerar på ett jämställt sätt och inte bara pratar om det. Vissa formuleringar i domslut och de frågor som ställs till en kvinna när hon söker hjälp hos polisen eller uppträder som målsägande i en rättegång, speglar dock att kvinnor och män ibland behandlas olika. Ett kunskapslyft på området och en diskussion kring attityder och värderingar är angeläget eftersom det sätt som rättsväsendet bemöter den utsatta personen på kan vara avgörande för den fortsatta rättsprocessen. Ett fungerande samarbete mellan samtliga aktörer i hela rättskedjan är, i synnerhet när det gäller kvinnovåldsbrott, en nödvändighet. Polisen har i regel den första kontakten med brottsoffret. Utbildning angående kvinnovåldsbrott pågår inom närpolisområdena på många håll. Inom åklagarväsendet bör insatser göras så att fler kvinnovåldsbrott leder till åtal. Ett förbättrat beslutsunderlag i dessa brottmål kräver t.ex. att åklagaren agerar aktivt som förundersökningsledare gentemot polisen och att möjligheten till att förordna ett målsägandebiträde för kvinnan utnyttjas, eftersom detta innebär ytterligare stöd för kvinnan i samband med rättegång. Kunskapen hos de aktörer som kvinnan därefter möter i domstolsprocessen domare, nämndemän och advokater behöver också förbättras. Vi anser att utbildning i brottstypen bör vara ett återkommande inslag i de domar- och advokatutbildningar som anordnas av respektive samt att även nämndemannaorganisationen bör uppmuntras att genomföra egna utbildningar angående kvinnovåld. Vad som ovan anförts om behovet av ökade kunskaper i rättsväsendet, om våld mot kvinnor skall ges regeringen till känna.
mot · GT02Ju515 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nämndemännens villkor. Nämndemannakårens funktion i samhället är av stor betydelse för vårt rättsväsende och vår rättssäkerhet. Det har uppmärksammats att rekryteringen till nämndemannauppdraget måste stimuleras på olika sätt. Kåren behöver föryngras, rekryteringen breddas och jämställdheten öka. Nämndemannakommittèn lämnade en rad konstruktiva förslag i sitt betänkande Framtidens nämndemän (SOU2006: 61). Det är nödvändigt att rekryteringsarbetet liksom utbildnings- och fortbildningsfrågorna metodutvecklas och omsätts i praktiken. Helt avgörande för framtiden är också att nämndemännens arvodes- och ersättningsregler utformas så att ingen förlorar ekonomiskt på sitt uppdrag. Grundarvodet är och har inte ändrats . För att möjliggöra rekryteringen av nya nämndemän och för att upprätthålla kvalitet, status och rimliga villkor för nämndemannakåren behöver dessa frågor lösas.
mot · GT02Ju516 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stoppa barnpornografi. Efter en dom i kan polisen inte längre stoppa bilder och filmer, som man anser är uppenbart barnpornografiska. I ett uppmärksammat fall så visade det sig att om en trettonåring var hon fullt utvecklad och inte såg ut som en trettonåring blev det inte en barnpornografisk bild. Alltså, om en trettonåring ser mogen ut räknas det inte som barnporr. Därför har polisen tvingats att till en ny tolkning av vad som är barnporr efter den domen i . gjorde de en tolkning att om man visste om att ett barn var och var identifierat, då var bilden barnpornografisk. Så här får det inte gå till. Vår lagstiftning är inte till för mottagaren utan ett skydd för barnen att inte bli exploaterad, denna tolkning utgår från att kränkningen är relativ beroende på hur folk uppfattar åldern. Det är klart att domstolarna skall göra bedömningar om det fanns ett uppsåt eller inte och det kanske kan vara korrekt i ett sådant fall men vår lagstiftning måste kunna skydd barnen från fortsatt skydd från exploatering. Därför måste lagen ändras så att bilderna ändå kan beslagtas eller plockas bort från Internet och förstöras om man vet att personen på bilden är underårig oavsett hur andra uppfattar deras mognad. Här måste skyddet för den enskilde gå före.
mot · GT02Ju518 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om preskriptionstid vid alla barnpornografibrott, inte endast begränsat till grova. Barn som utsätts för barnpornografi blir inte bara utnyttjade vid brottstillfället utan varje gång som bilder/filmer visas. När brottet uppdagas började tidigare preskriptionstiden räknas; för brott som kan ge fängelse och för brott som kan ge längre tids fängelse. Hur kränkt barnet har känt sig kan vi bara ana. Barnet kan inte på egen hand väcka åtal eftersom det oftast inte är myndigt när preskriptionstiden utgår. Preskriptionstiden för dessa brott har i den nya lagstiftningen börjat räknas från den tid när barnet uppnått myndig ålder dvs. Dock gäller det vissa sexualbrott mot barn och därmed menas i huvudsak grova brott. Det är angeläget att utvidga preskriptionstiden till att gälla alla barnpornografibrott.
mot · GT02Ju519 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att uppmana till att utbilda sin personal och informera om trafficking. Trafficking och annan form av sexuell handel med barn och ungdomar är en brottslig verksamhet och ytterst polisens ansvar. Det innebär inte att övriga samhället kan luta sig tillbaka. Trafficking är ett samhällsproblem och bör behandlas som ett sådant. Det innebär att de personer, företag, myndigheter m.fl. som kan bidra till att stävja traffickingverksamheten har ett ansvar. Något annat vore att vända sexuellt utnyttjade av barn och ungdomar ryggen. I är problemets omfattning till stor del höljt i dunkel och utannonsering av sexuella tjänster sker främst via Internet. Verksamheten är mycket ljusskygg och drivs i regel av små brottsliga nätverk. Åldern för de som utsätts varierar från tonåren upp till vuxen ålder och vägen till kantas ofta av förnedring och våldtäkter för mellan 400 och 600 offer , både barn och vuxna. Trafficking existerar huvudsakligen av en anledning: att det finns personer som är beredda att betala för sexuella tjänster. Enligt polisens årsrapporter om människohandel är passagerarfärjorna ett av de vanligaste transportsätten för att föra traffickingoffer från till . Det är samma färjor som vi svenskar åker på helgkryssningar med. Tillsammans med offret finns ofta en hallick som håller ett vakande öga, eller som väntar i när offret stiger av. Det har till och med förekommit att offer sålts till kunder redan på färjan. Därför har ECPAT enträget försökt etablera ett samarbete med passagerarrederierna. Förslaget gäller ett branschåtagande där rederierna ställer upp på minimala krav: att arbetet mot trafficking sanktionerades av företagsledningen, att en timmes utbildning genomfördes för viss färjepersonal och att informationsmaterial tas fram. Informationsmaterialet är tänkt att bestå av affischer och foldrar som ECPAT erbjudit att ta fram kostnadsfritt. Informationen skulle rikta sig till resenärer med instruktioner om vad som bör göras vid misstanke om trafficking, men även information på flera språk till traffickingoffer. Intresset bland passagerarrederierna och deras branschorganisation har minst sagt varit svalt. ECPAT diskussioner med parterna har som mest resulterat i att rederierna hänvisat till branschorganisationen, som i sin tur hänvisar till rederierna. Vid ett av mötena stod värd, på initiativ av ECPAT , för inbjudan som gick ut till samtliga aktörer. Mötet resulterade i att en representant från ett rederi dök upp. Ytterligare ett svarade nej på inbjudan. Resten avhördes över huvud taget inte. har ett av rederierna påbörjat ett visst arbete i mindre skala. Det är förståeligt att ett företag till en början ryggar tillbaka för ett så fasansfullt ämne, speciellt när barn och ungdomar drabbas. Ämnet upplevs ofta som tungt och skrämmande, men bör mana till engagemang. Ett liknande arbete pågår bland researrangörer, bland annat charterföretag och resebyråer, för att motverka barnsexturism. Arbetet fokuserar på en särskild uppförandekod som ECPAT utarbetat.
mot · GT02Ju523 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta en polisexamen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förlänga polisutbildningen till . En utbildning ska förena människors begåvningar och intressen med samhällets behov av arbetskraft. På grund av de allt högre kraven inom snart sagt alla yrkesområden har tidigare specifika yrkesutbildningar blivit högskoleutbildningar. Det gäller t.ex. sjuksköterskeutbildningen, lärarutbildningen och fritidspedagogutbildningen. Det innebär inte att utbildningarna behöver bli mer teoretiska utan snarare att de bättre kan förena teori och praktik inom kunskapsområdet. I princip alla människovårdande utbildningar har en längd av och har högskolestatus. Den enda inommyndighetsutbildningen som fortfarande finns kvar är . Den är tvåårig, den ger inga högskolepoäng, vilket krävs för att den utbildade ska gå vidare till forskning, och den ger heller ingen examen. Detta är inte bra, varken för polisyrket som sådant, för blivande poliser eller för kunskapsutvecklingen inom yrket. Vi måste stärka yrkesprofessionen. Detta har redan genomförts internationellt, där högskoleutbildning för poliser är vanligt förekommande. I fick polisutbildningen högskolestatus och där är den treårig. Det är hög tid att inrätta en polisexamen och förlänga polisutbildningen till . Vi måste lyssna till polisernas uttalade behov av ökad kunskap och erbjuda dessa en högskoleutbildning. Såväl polisfacket, som ser detta som den rätta vägen för att höja kvaliteten och statusen på polisyrket. De blivande poliserna skulle erbjudas en större bredd på kunskapsutbudet, ett vetenskapligt förhållningssätt och högskolepoäng som ger dem möjlighet att längre fram i livet gå vidare till nya uppgifter eller ägna sig åt forskning. Polisutbildningen kan inte tillåtas vara en återvändsgränd för ambitiösa människor som vill ägna sig professionellt åt att förbättra tryggheten i samhället. Det måste finnas möjligheter för alla till omstart. Under nuvarande förhållanden är det svårt, eller i princip omöjligt, att kunna tillgodoräkna sig polisutbildningen när man startar en högskoleutbildning. Genom avsaknaden av grundläggande högskoleexamen, och därmed högskolepoäng, är vägen till forskarutbildning stängd. Härigenom hindras också kunskapsutvecklingen inom det polisiära fältet. Det är förvånansvärt att den socialdemokratiska regeringen inte tidigare uppmärksammat behovet av en fördjupad och breddad polisutbildning. Polisyrket och polisers befogenheter har debatterats . anser att rättsamhället överlag behöver stärkas. Att ge poliserna den utbildning de känner behov av, att stärka professionens status genom en polisexamen och att ge möjlighet till kunskapsutveckling genom forskning för poliser är några medel för att möta problemen. bör ge regeringen till känna polisernas behov av en bredare högskoleutbildning, inrätta en polisexamen och därmed förlänga polisutbildningen till .
mot · GT02Ju524 · 2005-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rekrytering av nämndemän. Nämndemännen har en betydelsefull funktion i rättssystemet. Det har dock blivit svårare att rekrytera nämndemän. Det är därför angeläget att överväga hur nämndemännens villkor kan förbättras. Rekryteringen måste vara allsidig så att nämndemännen är representativa för befolkningen när det gäller till exempel ålder, social och etnisk bakgrund. Möjligheterna till utbildning måste förbättras. I det långsiktiga arbetet att trygga rekryteringen av nämndemännen är självfallet också ersättningens storlek av betydelse.
mot · GT02Ju525 · 2005-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om transportörers och i synnerhet färjerederiers ansvar för att motverka trafficking. Passagerarfärjorna är ett av de vanligaste transportsätten vid trafficking och borde därför ha intresse av att motverka sådan kriminell verksamhet. bedrivs motsvarande arbete bland researrangörer, främst till chartermål. Enligt polisens årsrapporter om människohandel är passagerarfärjorna ett av de vanligaste transportsätten för att föra traffickingoffer från till . Det är samma färjor som lockar med populära helgkryssningar till ett billigt pris. Tillsammans med offret finns ofta en hallick som håller ett vakande öga, eller som väntar i när offret stiger av. Det är också vanligt förekommande att offer säljs till kunder redan på färjan. Trafficking är ett av de grövsta övergreppen på kvinnor och barn som oftast luras in i eller kidnappas till sexslavar. Självfallet är detta helt oacceptabelt och upprörande att färjerederierna inte gör något åt problemet. Det handlar inte om att rederierna ska ta över polisens roll utan agera kraftfullt med förebyggande insatser och aktiv kommunikation med polisen. Det är dags att färjerederierna nu tar sitt ansvar. Eftersom ECPAT bedriver ett aktivt och viktigt arbete i bl.a. frågor om trafficking och barnsexhandel bör regeringen i samarbete med ECPAT initiera en direkt kommunikation med rederierna. Jag anser att regeringen skyndsamt bör agera i frågan så att transportörer och i synnerhet rederierna medverkar till att ta ansvar och motverka trafficking. Detta bör som sin menig ge regeringen till känna.
mot · GT02Ju526 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om transpersoner i hetslagstiftningen. diskrimineras människor på grund av sin sexuella läggning. Det kan vi socialdemokrater aldrig acceptera. Alla människor har lika värde och ska bemötas med respekt. Vi vill skapa ett samhälle utan fördomar och diskriminering, ett samhälle där alla behövs och får plats där alla har samma rätt och samma värde. Bi-, homosexuella och transpersoner har länge utsatts för ett strukturellt förtryck som tagit sig uttryck i diskriminerande lagstiftning, osynliggörande samt ytterst psykiskt och fysiskt våld. Vi socialdemokrater vill på samhällslivets alla områden bekämpa kvarvarande orättvisor som drabbar dessa grupper. Vi anser att lagstiftningen fungerar som attitydsmarkering av var vi gemensamt har för grundläggande syn. Parallellt måste vi dock alla arbeta tillsammans för att förändra de attityder som finns runt omkring oss, på arbetsplatsen eller fritiden, i skolan och i hemmet. Mycket har gjorts på lagstiftningsområdet men vi slutar inte förrän vi nått hela vägen. Med begreppet HBT avser vi homosexuella, bisexuella och transpersoner. Det är en grupp som vi finner i alla samhällsklasser, på alla nivåer i samhället och i hela landet. Transpersoner är individer som av omgivningen uppfattas ha eller ge uttryck för en avvikande könsidentitet, till exempel genom att deras könsidentitetsuttryck eller alltid skiljer sig från för det kön som registrerats för dem vid födseln. Det är bland annat transsexuella, transvestiter, intersexuella och dragkings/queens. Transpersonsbegreppet som politisk term förutsätter inte att individen själv identifierar sig som transperson. Enligt 29 kap. 2 § 7 är det en försvårande omständighet om syftet med ett brott är att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. Däremot nämns inte transpersoner uttryckligen i denna paragraf, vilket vi anser är olyckligt med tanke på gruppens stora utsatthet för riktad brottslighet. Därför anser vi att begreppet könsidentitet skall ingå i uppräkningen i 29kap. 2 § 7 .
mot · GT02Ju527 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade befogenheter för tullare. är det endast tullmyndigheten som är närvarande vid en gränskontroll, trots att polis krävs för att vidta vissa åtgärder mot misstänkta. På grund av detta och eftersom tullpersonalen inte äger någon rätt att göra utandningsprov på en misstänkt händer det ibland att alkohol- eller drogpåverkade personer hinner avvika innan polis kan vara på plats. Bakgrunden till problemen handlar om att det finns olika regelverk, och tullen har begränsade möjligheter till handräckning åt polisen. Regelverken bör ses över så att även tullen får befogenheter att utföra utandningsprov.