mot · GT02Ju376 · 2005-09-30 00:00:00 — Domstolsväsendet en central del av den svenska rättsstaten3 Avvakta med förändringarna i tingsrättsorganisationen4 Ett oberoende och öppet domstolsväsende8 Ett öppnare förfarande vid tillsättningen av domare8 Rätt till prövning i två instanser10 En enda högsta domstolsinstans11 Avskaffa de partssammansatta domstolarna11 Brottsregisterkontroll även för domstolsanställda13 Stärk åklagarnas roll i förundersökningar16 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändringarna i tingsrättsorganisationen och övriga domstolsväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om redovisning av de ekonomiska konsekvenserna av förändringarna i tingsrättsorganisationen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en parlamentariskt tillsatt utredning av hela den framtida domstolsorganisationen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda ställning och funktion för att åstadkomma ett mer oberoende domstolsväsende. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett öppnare förfarande vid tillsättningen av domare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att värna rätten till prövning i två instanser och att noggrant följa upp och utvärdera hur hovrätterna tillämpar de nya villkoren för prövningstillstånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning gällande en enda högsta domstolsinstans. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa de partssammansatta domstolarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vittnesstödssamordnare och vittnesstödsrum. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om säkerheten i domstolarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om brottsregisterkontroll av domstolsanställda. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ersättningsnivåer för nämndemän. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökad specialisering inom åklagarväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fler särskilda samverkande enheter med åklagare och poliser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om oberoende tillsyn gällande åklagar- och polisväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om intensifierat internationellt åklagarsamarbete. Domstolsväsendet en central del av den svenska rättsstaten Ett starkt, oberoende och rättssäkert domstolsväsendet utgör en central del av en rättsstat. har en kompetent och engagerad domarkår som dock tvingas arbeta under hårt tryck och ansträngd ekonomi av socialdemokratiskt styre. liberalerna anser det vara av särskild vikt att det svenska domstolsväsendet ges realistiska förutsättningar att arbeta oberoende, effektivt och rättssäkert. Inom det borgerliga samarbetet, , lyfter vi fram en rad förslag för att stärka det svenska domstolsväsendet. Vi vill bland annat tillsätta en parlamentarisk utredning om den framtida domstolsorganisationen, avbryta sammanslagningarna och nedläggningarna av tingsrätter runt om i landet, säkerställa att domstolslokalerna har särskilda inrättade lokaler för vittnen och brottsoffer samt garantera domstolarnas oberoende genom att skall vara fristående från regeringen. Vi är också överens om att domarnas lönesättning inte ska göras om till ett individuellt prestationsbaserat system, vilket vi menar skulle kunna äventyra rättssäkerheten. Efter det att arbetet om förslag till en ny organisation för domstolsväsendet havererat 1998, påbörjade regeringen en successiv reformering av den yttre tingsrättsorganisationen. Ett led i denna reform var att genom nedläggningar och sammanläggningar av tingsrätter skapa större domstolar. Ett annat led var att samlokalisera tingsrätter med länsrätter och att även göra dessa till en enda administrativ enhet, bl.a. genom att ha samma chef. genomfördes omfattande sammanläggningar av tingsrätter runt om i , liksom . I betänkandet Förändringar i tingsrättsorganisationen, en utvärdering av sammanläggningar av tingsrätter 1999-2001 (SOU 2003:5), sammanfattade utredaren sina synpunkter med att uttala att arbetet med att öka storleken på tingsrätterna och därmed skapa mindre sårbara tingsrätter bör fortsätta, även om de mål som regeringen har satt upp endast delvis hade uppfyllts. Generaldirektören för kom, i en skiss över ett reformerat domstolsväsende (PM den 22/8 2003), fram till en domstolsorganisation med 37 underrätter, sex överrätter och en högsta domstol. Förutom de massiva sammanslagningarna av tingsrätter innehåller skissen en sammanslagning av de allmänna domstolarna med förvaltningsdomstolarna, integrering av hyres- och arrendenämnderna, ett mindre antal överrätter och förslag om hur prövningarna i andra instans ytterligare skall begränsas. Denna skiss från verkar ha tillkommit i huvudsak av ekonomiska skäl och antaganden om att rättsväsendet inte kommer att tillföras tillräckliga resurser. Det kan också noteras att är väl medveten om att några samlade överväganden av reformarbetet inte har gjorts, beroende på att detta som uttrycker sig tett sig meningslöst med hänsyn till det hårdnackade motstånd till reformer som finns i den politiska världen. Ändå kom till slutsatsen att planen för den fortsatta organisatoriska reformeringen av domstolsväsendet borde läggas fast. Avvakta med förändringarna i tingsrättsorganisationen liberalerna har vid ett flertal tillfällen krävt att det genomförs en samlad översyn av domstolarnas och speciellt tingsrätternas framtida organisation. De förslag till enligt vår mening godtyckliga nedläggningar och sammanslagningar av tingsrätter som regeringen har presenterat är inte tillfredsställande. Vi kan konstatera att de av regeringen uppställda målen med bibehållen tillgänglighet och utrymme för en beredningsorganisation, specialisering, rekrytering och kompetensutveckling samt samordning med rättsväsendets övriga myndigheter endast delvis uppnåtts. De har därför inte utgjort tillräckliga skäl för de sammanslagningar och nedläggningar av tingsrätter som regeringen genomfört. liberalerna menar att en reformering av tingsrättsorganisationen är angelägen både gällande lokalisering med eventuella sammanslagningar som följd och avseende den inre organisationen med rekrytering, kompetensutveckling och specialisering. Tillgängligheten för medborgarna oavsett om dessa bor i en region med långa eller korta avstånd är central. Medborgarna måste ha tillgång till en domstol i den region de bor i eller i en närliggande region. Tillgängligheten till åklagare, polis och häkten på ett rimligt avstånd för en bättre helhet genom rättskedjan. Detta förutsätter samordning mellan tingsrätternas, åklagarmyndigheternas och polismyndigheternas geografiska ansvarsområden. Utökad samverkan mellan de rättsvårdande myndigheterna är viktigt för effektiviteten i hela rättskedjan. liberalerna anser inte att regeringens form för reformering av tingsrättsorganisationen tillgodoser tillgängligheten för medborgarna och det saknas en heltäckande analys av hur reformen påverkar medborgarna i de orter som berörs. planer om sammanslagningar av de allmänna domstolarna med förvaltningsdomstolarna kräver också noggranna överväganden liksom frågorna kring överrätternas framtida organisation. Om en sammanslagning av de allmänna domstolarna skall göras med förvaltningsdomstolarna måste detta självfallet beaktas vid beslut om framtida lokaliseringar. Det kan inte vara en absolut förutsättning att detta skulle medföra en domstol i varje län utan den situationen kan mycket väl tänkas att en länsrätts nuvarande verksamhet delas upp och att det på så vis blir fördelaktigt med flera domstolar i varje län. Med andra ord kan flera av de nedläggningshotade tingsrätterna bli tillräckligt stora om de tillförs delar av länsrätternas nuvarande verksamhet. Det är som själva angett hög tid att skapa en helhetssyn på hela den framtida domstolsorganisationen. Någon sådan har dock varken eller regeringen presenterat. Det främsta målet för en reformering av domstolsorganisationen måste vara att inte bara bibehålla utan öka rättssäkerheten och effektiviteten i den dömande verksamheten. Detta kan uppnås genom att bibehålla en lokal förankring och satsa tillgängliga resurser på att effektivisera det inre arbetet i domstolarna. Det går att skapa flexibla lösningar när det gäller domarkarriären och att kompetensutveckla såväl domare som annan personal utan att skapa stora ohanterliga enheter. För att domstolspersonalen ska kunna verka effektivt och rättssäkert behöver de dock tydliga mål och långsiktighet. Personalen i domstolsorganisationen måste få tillgång till bra kompetensutveckling och en process mot ökad specialisering inom olika rättsområden bör ske för att utveckla kompetensen hos domarkåren. Domarkarriären måste bli mer flexibel och attraktiv så att fler stannar kvar inom domstolsväsendet efter fullgjord notarietjänstgöring. Rekryteringen måste breddas så att fler personer från olika delar av samhället och med utländsk bakgrund anställs. Detta gäller också arbetet med jämställdhet bland ordinarie domare och domstolschefer är männen fortfarande i majoritet. Valet av nämndemän måste också på ett bättre sätt representera befolkningen i landet. Domstolarnas personella sammansättning måste spegla det samhälle vi lever i, vilket är långt ifrån dagens situation i de svenska domstolarna. De förändringar i tingsrätts- och domstolsorganisationen som regeringen fått igenom tillsammans med sina stödpartier, har inte innehållit någon redovisning av de ekonomiska konsekvenserna av åtgärderna. I skrivelsen 2002/03:126 föreslog regeringen exempelvis en ny organisation för tingsrätterna i och gav i uppdrag att, utifrån en i skrivelsen angiven inriktning, lämna förslag till närmare lokalisering av och domkretsindelning för de tingsrätter som berörs av omorganisationen. Målsättningen är att förändringarna i tingsrättsorganisationen skall vara genomförda . I justitieutskottets betänkande (2003/04:JuU4) över skrivelsen påpekades att gör ingen närmare analys eller bedömning av kostnaderna för lokaler m.m. i samband med att verket tar fram förslag till förändringar i tingsrättsorganisationen. Däremot följer verket i efterhand upp effekterna av förändringarna. liberalerna anser att de beräknade ekonomiska konsekvenserna av de genomgripande förändringar i tingsrättsorganisationen som regeringen föreslår noga skulle ha redovisats innan förändringarna genomförs. Sammanslagningarna av tingsrätterna medför rimligtvis kostnader för nya lokaler, ombyggnad av befintliga lokaler, dubbla lokalhyror , flyttkostnader, kostnader för förlorad arbetstid och torde som helhet ta resurser från den dömande verksamheten. Kostnaderna för de planerade förändringarna i form av nya domstolsbyggnader borde granskas särskilt liksom naturligtvis även de kostnadsbesparingar som en omorganisation förväntas medföra. liberalerna har inte kunnat acceptera att ett så här väsentligt och ingripande reformarbete av tingsrättsorganisationen, som i högsta grad berör medborgarna, fortgår utan tillräcklig politisk insyn och debatt. I synnerhet när man från regeringens och sida varit väl medvetna om att det inte bara finns stor tveksamhet, utan även ett direkt motstånd till i vart fall vissa av de föreslagna förändringarna. Det verkar som om varken regeringen eller har haft förståelse för vilket oerhört symbolvärde för hela rättsväsendet och rättssamhället som de lokalt verksamma domstolarna har. För demokratins skull borde därför frågan belysas i ett större perspektiv. Vi har krävt och kräver fortfarande, att detta bör ske genom en parlamentariskt tillsatt utredning av hela den framtida domstolsorganisationen. Vi vill att en sådan utredning även bör omfatta de ekonomiska konsekvenserna av omorganisationer för domstolsväsendet och rättsväsendet som helhet samt belysa följderna för de orter som drabbas av eventuella ned- och sammanläggningar. I avvaktan på arbetet i den parlamentariska utredning som liberalerna vill ha till stånd, har vi krävt att de vidare framtagna förslagen om ytterligare sammanläggningar av tingsrätter skulle skjutas (liberalernas riksdagsmotioner 2004/05:Ju339, 2003/04:Ju477, 2003/04:Ju465 och 2002/03:Ju23). I regeringens budgetproposition konstateras att verksamhetsmålen är oförändrade i förhållande innan. Regeringen konstaterar att stora målökningar och stora historiska balanser försvårar möjligheterna att uppnå verksamhetsmålen. Enligt har målökningen pågått . ökade antalet inkomna mål med drygt 4000 eller i förhållande till 2003. Situationen vid miljödomstolarna fortfarande oroande, antalet inkomna ärenden till tingsrätterna ökade 2004 i förhållande till 2003 och för länsrätternas del var ökningen . Regeringen konstaterar själv att trenden med en kraftig ökning av antalet inkomna mål till länsrätterna har pågått . har måltillströmningen till länsrätterna ökat med sammanlagt . Regeringen konstaterar i budgetpropositionen att tingsrätterna gemensamt inte uppnått något av de nio verksamhetsmål som avser balanserade mål. Andelen tingsrätter som klarar verksamhetsmålen avseende balanserade mål har minskat för fem av nio verksamhetsmål. Resultaten varierar stort mellan de enskilda tingsrätterna och vid vissa tingsätter ligger resultaten långt ifrån målen. Domstolarna befinner sig således alltjämt i en svår situation att brottas med både den ekonomiska verkligheten och den ökande måltillströmningen. Vi anser att regeringen har svultit ut domstolarna med följden att risken för minskad rättssäkerhet i den dömande verksamheten ökar och att handläggningstiderna blir orimligt långa. Att regeringen konstaterar att så stor del av tingsrätterna inte uppfyller verksamhetsmålen, är ett misslyckande just för samma regering som faktiskt har det yttersta ansvaret för rättsväsendet och domstolarna. generaldirektör uttryckte sin oro för domstolarnas situation (skrivelse till 16/8 2004, dnr 975-2004): Domstolarna har haft krav på nedskärningar och ytterligare besparingskrav har lagts ut . Det finns ingen möjlighet att fördela om resurserna i den takt som krävs, vilket bl.a. sammanhänger med de ordinarie domarnas anställningsförhållanden och det faktum att målfördelningen mellan domstolarna är låst genom forumreglerna. Dessa förhållanden innebär att det måste finnas medelsreserver, vilka saknas. liberalerna tar medborgarnas behov av en effektiv, snabb och rättssäker domstolsprocess på största allvar. Det är nödvändigt att politiska beslut som påverkar rättsväsendet och de dömande instanserna följs upp med motsvarande kostnadsberäkningar och således motsvarande anslag. För domstolsväsendets del har den socialdemokratiska regeringens politik dock inneburit stora hål i budgeten med en verksamhet som avstannar i viktig vidareutbildning av personalen och i flera fall inte kan leva upp till rimliga handläggningstider. liberalerna vill säkra kvaliteten i den dömande verksamheten och ge domstolarna förutsättningar att kunna möta den ökande måltillströmningen utan att medborgarna kommer i kläm. För att kunna uppnå detta är det nödvändigt med utökade resurser. I vår motion med budgetförslag för rättsväsendet, Liberala satsningar på rättsväsendet (2005/06), framgår vilka ytterligare satsningar vi vill göra på domstolsväsendet. Domare ställs ofta inför många olika svåra och komplexa rättsfrågor. Även inom domstolsväsendet torde det finnas ett behov av specialistkompetens inom vissa områden. Detta gäller både vid svåra tekniska eller ekonomiska mål och i mål som kräver särskild kunskap i bakomliggande psykologiska mekanismer, t.ex. brottsofferpsykologi, våldsprocessen gällande våld mot kvinnor i nära relationer och i mål om tvångsomhändertagande av barn och missbrukare. Det pågående arbetet med att vidareutbilda polis och åklagare särskilt inom vissa områden, t.ex. gällande ekonomisk brottslighet, sexualbrott mot barn och våld mot kvinnor i nära relationer, borde även inbegripa de dömande instanserna. Det är naturligt att jurister som advokater och åklagare specialiserar sig inom något eller några avgränsade områden inom juridiken just på grund av det komplexa system de arbetar med. Domarna arbetar naturligtvis på ett annat sätt och kan inte avgränsa sitt arbetsområde på det vis en advokat kan. För att garantera en bibehållen rättssäkerhet, bättre kvalitet i domskäl och domslut samt ett bättre bemötande av parterna framför allt av brottsoffren i vissa typer av brottmål, ungdomsbrottslingar och i familjerättsmål torde det dock vara viktigt med specialistkompetens även inom domstolsväsendet. Flera år av socialdemokratisk rättspolitik har som ovan sagts urholkat de svenska domstolarnas ekonomi. En av följderna är också att flera viktiga utbildningsinsatser har lagts på is. liberalerna menar därför att utökade resurser till domstolsväsendet är nödvändigt också för att säkerställa att utbildningsinsatser kan genomföras. Ett oberoende och öppet domstolsväsende En grundläggande princip i ett demokratiskt rättssamhälle är rättsväsendets och domstolarnas oberoende ställning. Vi anser att den centrala domstolsorganisationen inte bör utformas på ett sätt som äventyrar ett oberoende domstolsväsende. Den nuvarande konstruktionen med underställt regeringen ger regeringen ett allt för starkt grepp om domstolsorganisationen. Det visar inte minst förfarandet gällande de senaste årens nedläggningar och sammanslagningar av tingsrätter. liberalerna menar att det finns skäl att överväga en annan ordning. Om servicen till domstolarna sköttes utan att regeringen hade inflytande över domstolarna skulle också domstolarnas självständighet förstärkas. I detta sammanhang vill vi därför peka på ett alternativ, nämligen det danska systemet. I har man en domstolsmyndighet som ligger under motsvarande och vars verksamhet regleras i lag. En annan lösning skulle också kunna vara att föra över uppgifter till domstolarna. Vi anser att regeringen bör få i uppdrag att utreda frågan om ställning och funktion i förhållande till domstolarna utifrån ovan anförda resonemang. Ett öppnare förfarande vid tillsättningen av domare I utses de högsta domartjänsterna av regeringen, ofta med lång tjänstgöring inom som bakgrund. Det är också endast domare eller f.d. domare i de högsta instanserna som kan förordnas till Lagrådet. Detta innebär att regeringen indirekt även utser juristerna i Lagrådet. Det rådande systemet, där regeringen direkt och indirekt utser domarna i de högsta instanserna och det högsta juridiska rådgivande organet, är inte acceptabelt i ett demokratiskt samhälle där domstolarna har ett grundlagsbefäst oberoende gentemot staten. Utnämningen av domare borde präglas av en större öppenhet . Medborgarnas förtroende för domstolsväsendet och rättstillämpningen förutsätter också att utnämningsförfarandet präglas av större insyn. Dagens system med det s.k. kallelseförfarandet får därför i allt väsentligt anses ha spelat ut sin roll. Domare till de högsta instanserna borde i stället tillsättas genom ett öppnare ansökningsförfarande. arbetar med regeringens goda minne för en prestationsstyrd lön som domarkåren och facket oroar sig för att det kan leda till mindre självständighet gentemot den politiska makten. Drivkraften mot prestationsstyrda löner har varit utvecklingen inom den privata sektorn, vilken i olika avtal överförts på den offentliga arbetsmarknaden. Ur statens synvinkel är det ju billigare att belöna ett fåtal än att lyfta ett kollektiv av befattningshavare. Tanken har officiellt varit att skicklighet ska premieras för att främja framtida rekrytering och leda till kvalitetshöjning. Ur konstitutionell synvinkel anser dock och de övriga borgerliga partierna inom , att en prestationsbaserad lönesättning för domare är svårförenlig med strävan att stärka domarnas självständighet och oberoende. , en förvaltningsmyndighet under regeringen, är formellt arbetsgivarpart och skulle därmed ytterst avgöra hur och var skicklighetskriteriet skulle tillämpas. Det ligger i sakens natur att en skicklighetsfaktor inte låter sig kristalliseras annat än i mera allmän mening och det är alltså i praktiken fråga om en rent skönsmässig bedömning. Redan den möjliga misstanken att lönebelöningar ges för att främja lojalitet i viss riktning är förödande för tilltron till domarnas integritet och opartiskhet. Ett överförande av en skicklighetsprincip också för de högsta domarna, exempelvis justitieråd och regeringsråd, medför att systemet med prestationsstyrda löner skulle bli märkligt. finns förslag i en statlig utredning (SOU 2000:99) om att öppna och formalisera tillsättningen av de högsta domartjänsterna, vilka nu helt beslutas av regeringen. Förslaget har dock blivit liggande på departementet. Vi anser att tillsättningen av domare och deras avlöning bör vara en fråga om institutionell tilltro och inte en tillämpning av kollektivavtal. Önskar man i ett begränsat perspektiv differentiera lönesättningen, bör endast tjänster (befattningar) komma ifråga, vilka kan sökas och besättas efter en öppen prövning. Den arbetsrättsliga strukturen bör allmänt för domarnas del underordnas konstitutionella hänsyn. I länder, vilka vi anser som förebilder i rättsstatssammanhang, är också varje tanke på en prestationsbaserad lönesättning för domare helt otänkbar. Att Internationella Domarunionen sett sig tvungen att intervenera till förmån för den svenska domarkåren är helt utan motstycke och riskerar att leda till en mindre smickrande uppmärksamhet för vårt lands del. Vi anser således att en utveckling mot individuella, prestationsinriktade löner för domarkåren är olämplig. En författningsdomstol bör inrättas för att stärka domstolsprövningen av statsmakternas lagstiftning. Författningsdomstolen ska kunna pröva om en lag är förenlig med tillämpliga grundlagar. Enligt nu gällande system har Lagrådet en granskande och rådgivande funktion, främst till regeringen men efter begäran även till . På begäran av regeringen eller ett riksdagsutskott ska yttrande från lagrådet inhämtas. Eftersom lagrådets yttrande endast är rådgivande har detta lett till att dess synpunkter allt oftare har negligerats. Detta förhållande är olyckligt och visar på ett behov av en förändring. liberalerna anser att statsmakterna alltför lätt kan stifta lagar vars förenlighet med författningen i högsta grad är diskutabel. Den statliga utredningen, En uthållig demokrati (SOU 2001:1), pekade också på behovet av att utveckla säkrare system för extern tillsyn och domstolskontroll till skydd för medborgarnas rättigheter och integritet. Den nu pågående arbetar bland annat med frågan om en författningsdomstol och vi inväntar utredningens förslag. Men vi vill dock ändå tydliggöra att vi anser att en övergripande reform av lagprövningssystemet är nödvändig och där inrättandet av en författningsdomstol utgör en central del. Rätt till prövning i två instanser Rätten till prövning i två instanser måste värnas. Under en följd av år har denna rätt successivt kommit att inskränkas. Detta har skett dels genom att alltfler avgöranden inte kan överklagas över huvud taget, dels genom att prövningstillstånd för prövning i andra instans har införts i alltfler situationer. med denna utveckling har förenklingar i underrättsförfarandet införts. Delgivningsförfarandet har förenklats och blivit mer summariskt. Möjligheterna att avgöra mål med ensamdomare eller utan huvudförhandling har ökat. Rättssäkerheten främjas inte av att prövningen i första instans blir enklare och mer summarisk som möjligheten att få till stånd en andra prövning minskar. Vid rationaliseringar i domstolsförfarandet kan en av dessa vägar väljas men inte båda.