ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02A371 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om anställningstrygghet i arbetslivet. Den arbetsrättsliga lagstiftning som tillämpas i är i grunden en skyddslagstiftning för de anställda. Lagen om anställningsskydd (LAS) innehåller regler som gäller vid bland annat uppsägningar. En brist som bör undanröjas är undantaget i turordningsreglerna för småföretag, det vill säga att förhandlingsskyldighet ska gälla samtliga anställda och två-personsundantaget slopas. En annan brist i LAS som blir uppmärksammad vid allt fler uppsägningsförhandlingar är tolkningen och därmed tillämpningen av de så kallade kvalifikationskriterierna i § 22 LAS. Det har blivit uppenbart att definitionen på kvalifikation och kompetens har vidgats på ett, för arbetstagarna, godtyckligt sätt. Vi kan läsa i medierna hur anställda som, efter att ha blivit arbetsskadade, jobbar deltid blir uppsagda på grund av kompetensbrist! Kort sagt, skadar man sig på jobbet så riskerar man jobbet! Det finns många fall där anställda som fått lämna jobbet, trots längre anställningstid än andra på arbetsplatsen, inte fått någon motivering till det vare sig från företag eller fack. Att LAS har blivit uppluckrad har fått till följd att otryggheten smyger sig in bland de anställda, vilket i sin tur leder till tystnad och sämre utveckling av arbetsplatserna. I LAS § 22 och dess förarbeten krävs inte att arbetstagaren fullt ut ska behärska nya arbetsuppgifter efter omplacering, utan arbetsgivaren måste acceptera en viss inlärningstid. I Arbetsdomstolens mål nr A 112/04 Dom nr 75/05 tilläts arbetsgivaren säga upp två anställda med 45 respektive anställningstid på grund av bristande kunskaper i engelska! Istället för att skicka dessa medarbetare på en veckas kurs i engelska så valde man att säga upp dem genom att åberopa kvalifikationsbrist. Domen innebär att arbetsgivaren inte har skyldighet att tillse att de anställda får tillräckliga kunskaper trots att det kan ske och till små kostnader. Detta är inte tillfredsställande. Ett sätt att stävja godtyckliga tolkningar och bedömningar av kvalifikationskriterierna kan vara att dessa alltid måste ske på förbundsnivå. Regeringen bör göra en utvärdering av LAS och därmed också av § 22 och redovisa för hur lagen kan förändras till förmån för objektivare tolkning och för att förhindra omotiverade uppsägningar.
mot · GT02A374 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en översyn av stöd till personligt biträde. Insatsen stöd till personligt biträde har en stor betydelse för bl.a. synskadade, för att de ska kunna utföra arbetet enligt uppsatta krav i arbetslivet. Det kan handla om läs- och skrivhjälp, ledsagning samt andra moment där synnedsättningen är ett hinder. Syftet är att kompensera den nedsättning i arbetsförmågan som finns hos funktionshindrade personer med arbetshandikapp och att stärka dessa personers möjligheter att få eller behålla ett arbete. Det handlar om att skapa likvärdiga förutsättningar för dem som söker arbete eller som måste utvecklas på sin anställning för att kunna behålla jobbet. Antalet personer som har stödinsatsen personligt biträde är något osäker, men det kan röra sig om drygt 10 000 personer. Enligt förordningen innebär stöd till personligt biträde ekonomiskt stöd till en arbetsgivare eller annan som har kostnader för ett personligt biträde åt en person som behöver ett biträde som anställd, som företagare eller för att kunna ta del av arbetsmarknadspolitiskt program eller praktisk arbetslivsorientering. För att lösa en del av arbetslöshetsproblemen, görs nu olika satsningar för att stimulera småföretagande. Det är en nisch som även borde lämpa sig väl för entreprenörintresserade personer med arbetshandikapp. Stöd till personligt biträde är i detta sammanhang ofta ett oundgängligt instrument. Stödet till personligt biträde lämnas med högst till arbetsgivaren eller till den som har kostnaden för biträdet. Till företagare som har arbetshandikapp som medför stora kommunikationssvårigheter får stöd lämnas med högst . Det nuvarande taket för bidraget har varit oförändrat . Detta innebär att effekten av bidraget har urholkats med ökade lönekostnader etc. Regeringen och har beslutat om en höjning av ett annat stödinstrument enligt samma förordning, lönebidraget. Detta är ett positivt steg för att öka möjligheten för människor med funktionshinder att få ett arbete. Emellertid, är människor med arbetshandikapp på grund av funktionsnedsättningar en mycket utsatt grupp på arbetsmarknaden. Som exempel kan nämnas, att av gruppen synskadade i förvärvsålder har ett arbete och att av dessa har ett heltidsarbete. En hårdnande konkurrens på arbetsmarknaden och därmed om lediga jobb samt en rad olika stödinsatser för gruppen arbetslösa i stort, kräver en utveckling och förstärkning av de stöd som avser arbetshandikappade personer. Därför är det hög tid för en översyn av stödet i syfte att förbättra villkoren för denna utsatta grupp på arbetsmarknaden.
mot · GT02A381 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en jämställd arbetsmarknadsutbildning. Trots år av jämställdhetssträvan har vi fortfarande ett könssegregerat arbetsliv. Män och kvinnor utför olika arbeten och dessa olika uppgifter värderas ekonomiskt och statusmässigt olika utifrån kön. För att få ett jämställt samhälle krävs jämställda villkor i arbetslivet. Arbetsmarknadsutbildning har skapats som ett av instrumenten i arbetsmarknadspolitiken. Ett instrument som tillkom när arbetare, männen, till mycket stor del arbetade inom industrin och då kvinnors sysselsättningsgrad var betydligt lägre än den är . Arbetsmarknadsutbildningarna skapades för att rusta den enskilde i lågkonjunkturen och minska flaskhalsarna i den privata sektorn, när konjunkturen var på väg upp. Detta arbetsmarknadspolitiska program har självklart varit värdefullt för som industrination. Systemet är emellertid djupt ojämställt, beroende på regelverket, omvandlingen sysselsättningsmässigt av från industri- till tjänstenation och den könsuppdelade arbetsmarknaden. I och i försiggår utvecklingen mot en alltmer kunskapsintensiv arbetsmarknad. I har vi bestämt oss för att kvinnor och män ska ha likvärdiga förutsättningar på arbetsmarknaden. Det innebär också samma möjligheter till utbildning. Kvinnors arbetsmarknad är till mycket stor del den offentliga sektorn. Kunskapshöjningen har här varit betydande från vårdbiträde till sjuksköterskor och från dagbarnvårdare till förskollärare. Kunskapshöjningen inom industrin har också varit betydande. Skillnaden är att den har skett genom återkommande arbetsmarknadsutbildningar, medan kvinnornas kunskapshöjning skett genom högskoleutbildningar. Hur våra gemensamma resurser inom olika områden fördelas på kvinnor och män är en viktig del att belysa för att nå en jämställd arbetsmarknad? Könssegregeringen som finns på arbetsmarknaden slår igenom kraftfullt även på hur vi fördelar våra medel inom arbetsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadsutbildningar är ett mycket viktigt instrument för att möta de förändringar som sker på arbetsmarknaden. En jämställdhetsstudie på AMS visar att nästan dubbelt så mycket pengar satsas på arbetsmarknadspolitiska program för män jämfört med för kvinnor. När det gäller lönebidrag och anställningsstöd, åtgärder som gör att den arbetslöse får en riktig anställning som subventioneras av staten, så är skillnaderna extra tydliga. kan man se att vi tänker på mannen som familjeförsörjare och det slår igenom som en tydlig förklaring till hur vi hanterar resurser i samhället. En genomlysning av arbetsmarknadspolitiken ur ett jämställdhetsperspektiv behöver göras.
mot · GT02A383 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om arbetsmarknadspraktik för tekniker. Det är glädjande att regeringen i årets budgetproposition har skapat ett utrymme för arbete och praktik för unga akademiker. Ungdomar som gör stora investeringar i utbildning måste känna att samhället uppskattar de insatser de gjort och tar till vara deras kunskaper. Det gäller inte minst de unga teknikerna. och byggdes antalet utbildningsplatser för tekniker ut kraftigt. Bakgrunden var den starka efterfrågan som tydliggjorts under högkonjunkturen och . har däremot alltför många av de ungdomar som examinerats från olika tekniska och naturvetenskapliga program tvingats in i dold eller öppen arbetslöshet. Situationen är inte unik. massarbetslöshet var andelen ingenjörer och civilingenjörer, som utbildades till arbetslöshet hög. Bland de tekniker som gått ut i arbetslöshet finns flera, som haft så svårt att etablera sig på arbetsmarknaden att deras utbildning inte gick att använda när konjunkturen vände. Det får inte upprepas. Från näringslivets sida görs bedömningen att har behov av en stor andel tekniker och naturvetare om vårt land ska kunna konkurrera med kunskap, och inte med låga löner. Det är då nödvändigt att ungdomarna känner att teknikområdet är ett framtidsområde och att det med stor sannolikhet leder till jobb. När nu regeringen gör en satsning på praktik för arbetslösa akademiker måste denna i hög utsträckning komma arbetslösa tekniker till del, dels för att behovet av tekniker med all sannolikhet kommer att öka långsiktigt, dels för att teknisk utbildning lätt blir en färskvara. De som inte får användning av sin utbildning i ganska direkt anknytning till examen kan få svårt att etablera sig inom sitt yrkesområde när arbetsmarknaden vänder. bör därför markera vikten av att arbetsmarknadsmyndigheterna, i samarbete med näringslivet och inom ramen för den satsning som görs på akademikerpraktik, uppmärksammas på vikten av praktikplatser för arbetslösa tekniker.
mot · GT02A384 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över möjligheterna för långtidsarbetslösa invandrare med svensk examen att praktisera inom sina utbildnings- och yrkesområden vid statliga och kommunala myndigheter. De utomnordiska invandrarna har en utsatt situation på arbetsmarknaden, mer utsatt än svenskars. Statistiken talar sitt tydliga språk. Visserligen är invandrare inte en homogen grupp, men deras problem på arbetsmarknaden är till stor del likartade. Många av våra invandrare har skaffat en svensk högskoleutbildning. Trots detta hittar de inget fäste på arbetsmarknaden. Ett problem med dagens arbetsmarknadsinsatser är att de är alltför kortsiktiga och alltför ensidiga för att passa den här gruppen arbetslösa. Många av dessa invandrare med högskoleutbildning har formell kompetens för arbete inom svensk förvaltning, alltså kommuner och statliga myndigheter. Men trösklarna fram till dessa arbeten är ofta högre för dem än för svenskfödda. Därför anser vi att invandrare med svensk högskoleutbildning bör få ett rekryteringsprogram inom AMS med praktikplatser inom kommunerna, på myndigheter och inom annan statlig förvaltning. Med ett sådant program i kombination med någon form av positiv särbehandling skulle man kunna bryta den onda cirkel som många invandrare med svensk högskoleutbildning hamnar i, då de med färdig examen inte får arbete eller inte ens kallas till anställningsintervju med hänvisning till brist på erfarenhet inom området. Våra förvaltningar och myndigheter behöver spegla det mångkulturella samhälle vi lever i och där är våra invandrare med svenska utbildningar en ovärderlig resurs. Ett särskilt ansvar bör de myndigheter ta som direkt arbetar med integrationsfrågor som t.ex. () och . Men även andra statliga myndigheter och kommunala förvaltningar borde ta till vara den kompetens som finns. Rezene Tesfazion (s)
mot · GT02A386 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätten att studera på deltid eller på distans som man uppbär a-kassa. Svensk arbetsmarknadspolitik skall ge nya möjligheter till människor som blivit arbetslösa. Den så kallade arbetslinjen har varit, och är, vägledande för samhällets insatser. Samhället har all anledning att uppmuntra och stödja arbetssökande som försöker ta tag i sin situation och på olika sätt arbetar för att arbetslöshetsperioden blir så kort som möjligt. Människor som uppbär a-kasseersättning och som försöker hitta nya vägar till jobb, som vill bygga på sin kunskap måste stödjas betydligt bättre . Situationen är att olika a-kassor och arbetsförmedlingar tolkar dagens regelverk olika. Enskilda arbetssökande upplever att de inte får stöd från arbetsförmedlingen när de försöker bredda sin kompetens för att kunna söka nya jobb. Under förutsättning att den arbetssökande står till arbetsmarknadens förfogande och aktivt söker jobb så måste det vara möjligt att kombinera a-kasseersättning med studier på deltid eller på distans. Dagens regelverk är inte tillräckligt klart här. Resultatet är att enskilda individers strävanden mot ny kompetens och nya jobb försvåras avsevärt. En likartad hantering hos alla a-kassor och arbetsförmedlingar är ett måste om vi skall gå från ord till handling beträffande det livslånga lärandet och arbetslinjen. Mot bakgrund av ovanstående ger regeringen i uppdrag att tydliggöra regelverket kring rätten att studera som man uppbär a-kasseersättning.
mot · GT02A388 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om roll i det förebyggande arbetsmiljöarbetet. försöker i första hand att få arbetsgivaren att rätta till eventuella brister i arbetsmiljön på frivillig väg när det upptäcks att något inte står rätt till. Om arbetsmiljöinspektörerna har uppmärksammat några brister i arbetsmiljön, så kommer dessa att beskrivas skriftligt i ett inspektionsmeddelande. Detta skrivs normalt efter besöket. I det uppmanas arbetsgivaren att till en viss tidpunkt redogöra för hur de beskrivna bristerna i arbetsmiljön ska åtgärdas samt redovisa hur kraven uppfyllts till . Inspektionsmeddelandet är inget formellt beslut utan ska ses som en uppmaning till arbetsgivaren att vidta åtgärder som kräver utifrån arbetsmiljölagstiftningen. Av denna anledning kan inspektionsmeddelandet inte överklagas. Om arbetsgivaren inte följer de krav som står i inspektionsmeddelandet kan meddela föreläggande eller förbud, det vill säga förbjuda viss hantering, viss verksamhet eller förelägga arbetsgivaren att rätta till brister i arbetsmiljön som beskrivits. Till ett sådant föreläggande eller förbud kan även sätta ut ett vitesbelopp. Enligt nuvarande regelverk ska inte inspektören delge ett föreläggande på plats. Inspektören måste dokumentera besöket eller inspektionen skriftligen på kontoret innan föreläggande kan delges. Dokumentationen av arbetsförhållandena är viktig när åklagarmyndigheten blir inblandad. Mycket talar för att inspektörernas arbete skulle bli mer effektivt om inspektören fick delge föreläggande på plats. Det har också påpekats att det behövs ändrade regler som gör det lättare att mer effektivt kunna utöva tillsyn i små företag. En del småföretag har när det med dagens system kommit till vitesföreläggande redan gått i konkurs. Det bör finnas större möjligheter till direktsanktioner. Ett förslag kan vara att använda samma system som vid p-böter. Tillämpas inte systematiskt arbetsmiljöarbete (kopplat till föreskrifter) så utfärdas en bot. På så vis ges utökade möjligheter till omedelbar sanktionsrätt. Beslutet ska kunna överklagas i efterhand.
mot · GT02A389 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om plusjobb i föreningslivet. Förslaget i budgetpropositionen om plusjobb är utomordentligt. Det förenar samhällets och vårt gemensamma behov av att få meningsfulla arbetsuppgifter utförda som långtidsarbetslösa får en möjlighet att komma tillbaka i arbetslivet i meningsfulla arbeten till avtalsenliga villkor. Det finns en lång rad arbetsuppgifter som väl passar in i den beskrivning som görs, arbeten som annars inte skulle blivit gjorda men som förbättrar samhällets funktioner och ger utrymme för mer tid för personlig omvårdnad. Plusjobben ska inrättas i kommuner, landsting och statliga myndigheter eftersom det är den sektorn som huvudsakligen ansvarar för välfärdsproduktionen i . Men en del av de arbetsuppgifter som kan förväntas passa för plusjobben bedrivs också i folkrörelser och föreningars regi. Det kan handla om stöd till äldre, vuxnas närvaro i skoldagen etc. som ofta engagerar ideella krafter. Sådana folkrörelser och föreningar borde också kunna komma ifråga för plusjobb om det sker i samarbete med kommunerna. Sådana konstruktioner, där olika arbetsmarknadsinsatser (statliga eller kommunala) administreras och sköts av kommunen men arbetet i huvudsak utförs i en förening är vanliga i många sammanhang och borde kunna tillämpas även för plusjobben. Jag anser därför att regelverket för plusjobben ska utformas så att möjligheten för kommunerna att erbjuda plusjobbare till föreningar och folkrörelser blir tydlig.
mot · GT02A391 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av att ta bort undantag från turordningen vid uppsägning i lagen om anställningsskydd. Turordningsreglerna i lagen om anställningsskydd, LAS, är skrivna så att det ges ett stort förhandlingsutrymme att göra lokala överenskommelser om den så kallade turordningslistan. infördes möjligheten att i företag med tio eller färre anställda undanta två stycken anställda från denna lista. Undantaget är tänkt att gälla för personer som har vissa kvalifikationer viktiga för företagets verksamhet. Denna möjlighet fanns i LAS även innan denna förändring om undantag kom till stånd. Man har kunnat påvisa att detta undantag missgynnar framförallt kvinnor i fertil ålder. Många har blivit förbigångna och därmed uppsagda trots att de haft de rätta kvalifikationerna men har varit i situationen att vara gravida eller har småbarn. Ur jämställdhetssynpunkt är detta helt förkastligt. Vi kan inte ha lagstiftningar som försvårar för kvinnor att ha ett fotfäste på arbetsmarknaden. I ett jämställt samhälle ska alla kunna förena utbildning, familj och arbete på ett bra och tryggt sätt och inte vara utsatta för godtycklighet och andra hinder. Därför bör möjligheten tas bort för arbetsgivare med färre anställda än tio att undanta två stycken anställda från turordningen i lagen om anställningsskydd.
mot · GT02A392 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att se över lagregel som innebär att ett föreläggande enligt arbetsmiljölagen mot en arbetsgivare faller om denne byter organisationsnummer. Det har hänt att större företag undanröjer föreläggande de fått rörande dålig arbetsmiljö genom byte av organisationsnummer, som en följd av interna omorganisationer i den egna koncernen. Efter omorganisation har det nya bolaget fortfarande samma verksamhet, samma vd och samma chefer och anställda. Verksamheten har även samma brister och arbetsmiljöriskerna kvarstår, men bolaget slipper föreläggande som de blivit ålagda. Arbetsmiljölagen behöver ses över, så att inte ett föreläggande faller även om arbetsgivaren byter organisationsnummer.
mot · GT02A393 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att skärpa arbetsmiljökraven i kollektivtrafiken. Hot och våld mot anställda i kollektivtrafiken är ett problem i hela , inte bara i storstadsregionerna. Hot och våld i kollektivtrafiken slår inte bara mot de anställda utan påverkar även resenärerna. Fackförbunden och har många medlemmar som arbetar inom trafiksektorn. Man har fått signaler om att våldet ökar inom kollektivtrafiken och många riskerar att bli utsatta för hot och våld på jobbet. som risken för hot och våld ökar för personalen ökar också hot- och våldsbilden för resenärerna. Undersökningen Hot och våld i kollektivtrafiken, som genomfördes bland de båda förbundens medlemmar , visar hur stora problemen är. av de tillfrågade anställda i kollektivtrafiken har blivit utsatta för våld under arbetstid . har blivit utsatta för hot. Nästan hälften, , uppger att de bär på en rädsla för att bli utsatta för hot eller våld under arbetstid. Medlemmarna vittnar om förekommande våld, knivhot, misshandel, okvädingsord och rasistiska angrepp. Arbetsskadeanmälningar och tillbudsrapportering ökar. Enligt Prevention ökade de anmälda arbetsskadorna markant . Under ökade även antalet rån. finns stora brister när det gäller omhändertagande av anställda och resenärer som utsatts för hot och våld. Vi konstaterar att problemen med hot och våld i trafiken är ett problem i hela , inte bara i storstadsregionen. Det är oacceptabelt att människor utsätts för hot och våld i sitt arbete. Ingen ska behöva bli nedslagen på sin arbetsplats och ingen ska behöva vara rädd att gå till sin arbetsplats. För att åstadkomma det krävs en rad skärpningar av arbetsmiljökraven i kollektivtrafiken, till exempel att all kontanthantering ska bort, fler vakter på fordon och i terminaler, dubbelbemanning på en rad arbetsuppgifter och fler övervakningskameror.
mot · GT02A394 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om hög kvalitet och effektivitet i arbetet att erbjuda arbetslösa arbeten. Den framtida utmaningen för är att matcha arbetslösa med rätt kompetens för det lediga arbetet. Att anvisa många arbetslösa att söka ett arbete de inte har kvalifikationer för får till konsekvens att arbetsgivare känner bristande förtroende för arbetsförmedlingen och får en massa merarbete med ansökningshandlingarna. Alltför många arbetslösa får än en gång höra att de inte duger. Kraftiga signaler om enbart ökad kontroll av regler riskerar att överrösta behovet av hög kvalitet i matchning samt uppföljning och åtgärder i brister hos de arbetssökande. Den efterlevnad av reglerna som är önskvärd inryms i det utvecklingsarbete som startat och fortfarande pågår inom . Utvecklingsarbetet bör fortsätta och ytterligare utvecklas. Men detta ryms inom ramen för normala kompetenshöjande insatser för anställda. Åtgärder från regeringen i syfte att åstadkomma skärpt regelefterlevnad och särskilda insatser för att följa upp denna kan ge missvisande signaler. Det är inte piska och sanktioner som de arbetslösa behöver. De arbetslösa behöver i stället tidigare hjälp och insatser för att snabbt återigen få ett arbete. Många arbetslösa har individuell brist på kompetens m.m. som måste identifieras och leda till en handlingsplan, vars syfte är att åtgärda dem så att han eller hon återigen får arbete. Den som varit arbetslös länge kan behöva både kompletterande utbildning för att aktualisera sin kompetens och stödinsatser för att på bästa sätt åter ta sin plats på arbetsmarknaden. Det är inte heller så att alla klarar att på egen hand söka arbete när de kommer som nya till arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingens personal måste därför ha kompetens att se individer och det individuella behovet av stöd och kompletterande utbildning.