mot · GT02So424 · 2005-09-30 00:00:00 — Detta i form av den mellannivå mellan finansiering, vårdgivare och den enskilde patienten som landstingen utgör. Landstingen är ett hinder för att skapa en bättre svensk sjukvård. För att lägga grund för en bättre sjukvård ter sig en övergång till en renodlad statlig finansiering som nödvändig. För medborgarna finns inget skäl att bygga politiska nivåer för en välfärdsverksamhet som, likt sjukvården, allt mindre har bäring på regional organisation, utan snarare på ett gränslöst och direkt möte mellan patient och vårdgivare. Följaktligen bör landstingens beskattningsrätt avskaffas. I stället föreslår vi, liksom , och flera andra organisationer, att en statlig finansiering ersätter dagens landstingsskatt. Statlig finansiering är en grundförutsättning för att garantera jämlik vård i hela landet. Som patient är man då inte längre utlämnad till den regionala landstingspolitikens prioriteringar. Med statlig finansiering följer en rad fördelar. Riskspridningen blir bättre och gränsen mellan högspecialiserad vård och länssjukvård kan hanteras smidigare utan att onödiga barriärer sätts upp. En centralisering öppnar i detta fall även för en betydande decentralisering. Med en statligt finansierad hälso- och sjukvård kan landstingen läggas ned, patienterna ges större valfrihet och vårdpersonalen större möjlighet att själva utforma sitt dagliga arbete. En statligt finansierad hälso- och sjukvård skapar därtill förutsättningar för att i större utsträckning samordna ersättningen för läkemedel och eventuellt delar av ansvaret för sjukpenningen. Därigenom kan de offentliga resurserna i samhället utnyttjas bättre. Förändringen av sjukvårdens finansieringssystem är en komplicerad process som måste bygga på en långsiktighet i det politiska arbetet. Eventuella övergångsproblem behöver noggrant belysas. Vägen till statlig finansiering behöver utredas, planeras och genomföras så att medborgarnas tillgång till en fullgod vård inte påverkas negativt under förändringen. 10.3Låt pengarna följa patienten Vårdgivarna måste få tydligare drivkrafter för att utforma sin verksamhet efter patienternas behov. För att lägga grunden till denna utveckling, med fokus på patienten, krävs förändringar även i finansieringssystemets nästa led, ersättningen till vårdgivarna. Vårdgarantin är ett värdefullt verktyg för att stärka patientens ställning inom dagens finansieringssystem. Nästa naturliga steg är att låta patienternas val av vårdgivare styra sjukvårdens resurser. Vår utgångspunkt är därför att sjukvårdens resurser i så stor utsträckning som möjligt skall följa patienten. Det är en naturlig följd av en politik för ökad valfrihet. En väg till detta mål är införandet av ett patientvalsystem, liknande de kundvalssystem som finns inom t.ex. skola och äldreomsorg. Detta innebär att pengarna skall utbetalas till den vårdgivare som patienten själv väljer. Ett patientvalssystem av detta slag skulle innebära ett maktskifte inom sjukvården, från politiker och byråkrater till den enskilde patienten. Även i vårdens nästa led, slutenvården och den högspecialiserade vård som utförs vid sjukhusen, kan ersättningssystemet utvecklas mot mer av patientstyrda ersättningar. Ett nationellt DRGsystem (), ett beskrivningssystem för slutenvården som i många länder och flera svenska landsting utgör basen för prestationsersättning till sjukhus, bör införas. Undersökningar visar att DRG leder till både förbättrad produktivitet och kvalitet. Vi vill införa kundvalssystem, samt ersättningssystem för mer av patientstyrda resurser inom vården. Med detta skulle patienten sättas i fokus. Varje enskild patient får frihet att välja den vårdgivare hon eller han önskar och vårdens resurser följer detta val. 10.4Rättvisa villkor för vårdgivare Alla system för att ersätta sjukvårdsproducenter brottas med för- och nackdelar. Ersättningssystem som bygger på att utförare får ersättning efter hur mycket som produceras leder till att många behandlingar vidtas, men kan också vålla stigande kostnader. De ersättningssystem som bygger på hög fast ersättning, exempelvis genom listning, riskerar att leda till dålig tillgänglighet, särskilt om konkurrensen mellan vårdgivarna är dålig. finns brister i ersättningen till vårdgivare som snedvrider konkurrensen till den landstingsdrivna vårdens fördel. I strävan efter politisk kontroll över såväl omfattningen av den vård som utförs som utbudet av vårdgivare missgynnar landstingen fristående vårdgivare. Detta trots att förekomsten av fristående vårdgivare har visat sig bidra till såväl nöjdare patienter och personal som bättre resursutnyttjande. Utgångspunkten för vårdens framtida ersättningssystem måste vara producentneutralitet och att alla vårdgivare ges ersättning efter fullgjord prestation. Detta oavsett om vårdgivarna är offentliga eller fristående. Ersättningssystemen måste förbättras och utformas så att de underlättar en önskvärd utveckling inom sjukvården. Utgångspunkten skall vara att systemen gynnar vård av god kvalitet. De skall också gynna den tekniska utveckling som leder till att alltfler åtgärder kan utföras inom den öppna vården. Ersättningssystemen skall vara ett verktyg för finansiären men upplevas som realistiska, transparenta och rättvisa mellan vårdgivarna. Dagens anslagsbudgetering bör ersättas med ersättning som utbetalas till följd av faktiskt utförd vård. Utgångspunkten skall vara att vårdgivaren får betalt efter fullgjord prestation, samt efter fullgjord vårdepisod, snarare än för varje enskilt patientbesök. Ordet prestation skall med detta alltså ses i bredare mening än bara patientbesök eller utförd operation. I största möjliga utsträckning är det resultat, snarare än aktivitet, som skall ersättas. Med nya synsätt och nya ersättningssystem som gör det lönsamt att ta helhetsansvar för patienter är det vår övertygelse att vården kan förbättras avsevärt för individen, som våra gemensamma resurser används effektivare. 10.5Vård i stället för bidrag Behovet av en bättre samordning mellan sjukförsäkringen, sjukvården, och äldreomsorgen är oomtvistat. Att människor hamnar mellan stolarna och blir utan stöd eller vård är vanligt. Det är lätt att peka på förekomsten av ineffektivt resursutnyttjande. Exempelvis är det inte ovanligt att sjukpenning betalas ut bara för att människor inte kan få vård . De blir därmed hänvisade till vad som riskerar bli en långvarig bidragsförsörjning, snarare än snabba insatser som skulle möjliggöra för dem att återvända till ett självständigt liv. De mänskliga tragedierna utgör den ena sidan av myntet. Det är svårare att kvantifiera den samlade förlusten i monetära termer. Det är ofta billigare att erbjuda rehabilitering än att låta människor vänta. Möjligheterna att på ett avgörande sätt minska de samlade kostnaderna för sjukskrivningar genom satsningar på sjukvård och rehabilitering är begränsade. Däremot finns förmodligen en möjlighet att hindra oönskad sjukskrivning. Det handlar dels om att läkaren skall kunna erbjuda alternativ till sjukskrivning, dels om att läkaren bör få stöd för att i vissa fall ifrågasätta sjukskrivning som initieras av patienten. I första hand bedömer vi att en generell samordningsmodell där sjukvården övertar en viss andel av kostnadsansvaret för sjukskrivningar är att föredra framför andra tänkbara alternativ. En utredning som har som uppgift att hitta en generell modell för finansiell samordning bör därför tillsättas efter ett borgerligt regeringstillträde. Den biomedicinska forskningen i håller hög internationell klass. Det visar såväl olika jämförande analyser och internationella utvärderingar som publikationsfrekvens i vetenskapliga tidskrifter. Vi har haft god förmåga att överföra vetenskapliga resultat till diagnostiska metoder och kommersiellt framgångsrika läkemedel. Inom läkemedel och bioteknik, dvs. biomedicin, befinner sig i den internationella forskningsfronten. Detta är också ett område som kan få helt epokgörande betydelse. finns behov av att stärka svensk medicinsk forskning i en värld med hårdnande konkurrens. Risken är annars att svensk forskning och sjukvård dräneras på goda idéer. Vi vill inte se en utveckling där svenska forskare, personal och företag söker sig från . I stället måste de nya utmaningarna mötas i en anda av öppenhet för nya idéer och nya aktörer. I detta spelar de statliga forskningsanslagen en viktig roll. Dessa bör inte styra forskningen inom hälso- och sjukvårdsområdet, eftersom forskning bäst bedrivs fri från politisk inblandning, utan fungera som en garanti för forskningens förutsättningar att utvecklas i . Svenska forskare är mycket framgångsrika när det gäller patentering av sina uppfinningar. Tyvärr ser det betydligt kärvare ut i nästa steg. Vi måste underlätta för forskare att kommersialisera sina innovationer, starta företag som kan växa både nationellt och internationellt och dessutom höja produktiviteten genom att höja kunskapsinnehållet i varor och tjänster. Det måste också finnas tillräckligt med riskvilligt kapital för forskningsinnovationer, för att kunna finansiera nya och växande företag. Att stötta forskning är ett av de viktigaste instrumenten för ökad tillväxt. Därför är det nödvändigt att stimulera till tätare samarbete mellan forskning och näringsliv. Forskning rörande biomedicin, hälso- och sjukvård, beteendevetenskap, social omsorg, samt arbetsmiljö har i huvudsak varit ämnesinriktad och projekten begränsade till sin inriktning och omfattning. Så är inte längre fallet. I takt med att nya metoder, nya vetenskapliga synsätt och arbetssätt växt fram och införts har de traditionella gränssnitten mellan biomedicin, social- och arbetsvetenskap, beteendevetenskap och humaniora blivit alltmer suddiga. De nya medicinska och tekniska landvinningarna inom hälso- och sjukvården ställer vidare krav på att beteendevetare och humanister knyts till projekten för att hantera svåra etiska frågeställningar och prioriteringar. Detta ställer krav på nya sätt att ytterligare underlätta samarbetet mellan olika forskningsdiscipliner, men även inom specifika forskningsområden behöver kopplingen mellan preklinisk och klinisk forskning stärkas. Lyckas vi med detta skulle en verklig synergieffekt kunna uppnås, både till gagn för den enskilda patienten och för svensk forskning i internationell konkurrens. För att på ett optimalt sätt kunna tillvarata den potential som finns fullt ut föreslår vi att de myndigheter som var och en för sig svarar för olika delar av denna forskning, integreras inom ramen för ett samlat institut. Genom detta och medicin skapas en forskningsfinansiär med ansvar för hela det samlade hälsovetenskapliga spektrumet. 12Det moderata uppdraget 2006 Moderat sjukvårdspolitik är en flerstegsraket. Utgångspunkten är den enskilda människan och hennes rätt till en god vård, med tillgänglighet och valfrihet. Vissa av våra förslag kan genomföras direkt efter ett regeringsskifte. Andra behöver utredas i syfte att finna en praktisk genomförandeprocess som uppnår uppsatta mål. I ett första steg handlar det om att införa en fullgod patienträttighetslag, som stärker patientens rättigheter i fråga om bemötande och tillgänglighet i vården. Till denna skall även fogas en lagstadgad rätt till valfrihet inom vården i och . En nationell vårdgaranti är även det något som snabbt behöver införas för att alla medborgare skall kunna tillförsäkras vård . För att valfriheten skall bli reell förutsätts en mångfald alternativ. Därför krävs ett målmedvetet arbete i landstingen som öppnar för en mångfald av vårdgivare inom sjukvårdens alla områden. Det handlar om att ge personal möjlighet att ta över verksamhet, samt att tillåta fler fristående alternativ inom vården i stort och att införa fri etablering. För att möjliggöra en sådan utveckling måste de förbud och stopplagar som förhindrar de fristående alternativen avskaffas. I stället vill vi införa utmaningsrätt, avknoppningsrätt och etableringsrätt för att öka mångfalden i den offentligt finansierade sektorn. Parallellt med detta behöver formerna för kvalitetsgranskning, tillsyn, ackreditering och rankning utredas, liksom möjligheterna till finansiell samordning. De första stegen mot mer av rättvisa och patientstyrda ersättningssystem kan tas i mindre skala, för att sedan allt eftersom ta plats inom sjukvården. Detta möjliggör i sin tur en ny utveckling för närvården, med mer av patientanpassad vård. Inom forskningsområdet stärks förutsättningar genom inrättandet av ett och medicin, som modernisering av vårdens IT-infrastruktur inleds. I något längre perspektiv tas de första stegen mot en statlig finansiering av sjukvården. Det sker först efter ett genomgripande utredningsarbete. Syftet är att nå ett fungerande och hållbart sjukvårdssystem, som bättre samlar resurserna, skapar bättre vårdmöjligheter för patienter och bryter ned dagens onödiga gränser inom vården. i (m)