ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02So588 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av en översyn och uppdatering av de nationella beredskapsplanerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att skyndsamt utreda frågan om företag kan få möjlighet att köpa in antivirala mediciner till sina anställda. Översyn och uppdatering av de nationella beredskapsplanerna för pandemi har på uppdrag av regeringen och i samarbete med , och utarbetat en beredskapsplan för pandemi. Vi är glada att har en beredskapsplan men ser också att den bör gås igenom dels med tanke på att förtydliga den ursprungliga texten, dels mot bakgrund av ny kunskap som tillkommit i ämnet. Det är av största vikt att vår beredskap är aktuell och baseras på de senaste rönen samt att underlaget är tydligt formulerat och därmed användbart. Produktionsbortfall vid en pandemi Enligt beräkningar följer att av befolkning kommer att få tillgång till antivirala mediciner vid en eventuell influensapandemi. De beslutade inköpen av antivirala mediciner motsvarar en något större andel av befolkningen. Mot bakgrund av att det största hotet, fågelinfluensaviruset (H5N1), visat sig vara högst dödligt och därför svårt att hitta vaccin mot är detta faktum oroande. Likaså måste förbereda sig på att produktionstiden för vaccin är lång samt att inte har någon egen produktion och därmed heller ingen garanti för leverans det finns vaccin att tillgå. Dels är det oroande då en stor del av vår befolkning riskerar att dö, inte nödvändigtvis av influensan men av komplikationer som följer av influensaviruset, dels för att detta faktum hotar den svenska produktionen. Om en stor del av befolkningen står utan skydd kommer fler att insjukna, och fler kommer att stanna hemma från jobbet. En del stannar antagligen hemma på grund av rädsla för att själva bli smittade, inte för att de själva de facto är smittade. Andra stannar hemma för att vårda anhöriga, barn eller respektive, som insjuknat. Resultatet blir ett stort produktionsbortfall som kan få konsekvenser långt efter det att pandemin dött ut och vaccin finns tillgängligt. Vi menar att detta bör motverkas och förhindras så långt som möjligt. Staten eller landstingen kan i detta läge inte anstränga statsbudgeten för att beställa in fler doser med antivirala läkemedel än som redan gjorts. Däremot bör regeringen ålägga den sittande pandemigruppen att skyndsamt utreda huruvida företag skulle kunna få möjlighet att själva köpa in antivirala mediciner till sina anställda. Ett sådant förfarande skulle minska belastningen på de offentliga medlen som en större del av befolkningen skyddas med de enda tillgängliga medicinerna. Dessutom förebygger och minskar en sådan möjlighet smittspridning i hela samhället. Vi har förstått att förmånsbeskattningen i det här sammanhanget kan vara ett problem.
mot · GT02So589 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att beslut om indraget serveringstillstånd och indragen rätt att sälja tobak och alkohol skall fattas av annan instans än socialnämnden. Hur utbrett problemet med krogar och restauranger som missköter sitt serveringstillstånd eller sina ekonomiska angelägenheter är vet vi inte men att det är förhållandevis utbrett finns det goda belägg för. Många socialnämnder får ofta upp ärenden på sina bord med näringsidkare inom krog- och restaurangbranschen som misskött sina åtaganden och ställs inför frågan huruvida de ska få sina serveringstillstånd indragna eller inte. Problemet med att det ligger på politikers ansvar i socialnämnderna att fatta beslut är att risken är stor att frågan inte ses utifrån ett strikt juridiskt perspektiv utan att andra avväganden vägs in. Närmar det sig en valrörelse kan det tänkas att en del av politikerna drar sig för att dra in tillståndet från en populär krog av rädsla för att göra sig impopulär, även om ett indragande av tillståndet skulle vara solklart strikt juridiskt. Samma problem kan också uppkomma när frågan om butikers rätt att sälja tobak och folköl ska dras in. Det finns då en uppenbar risk att andra hänsyn tas in i bilden när beslut ska fattas. För att slippa att avväganden som inte är juridiska ska spela in när beslut om indraget serveringstillstånd, eller indragen rätt att sälja tobak och folköl, ska fattas bör frågan beslutas av annan instans än socialnämnderna. Exempel på sådana instanser skulle kunna vara Polisstyrelsen eller Länsrätten.
mot · GT02So594 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tilläggsdirektiv som medger att sjuksköterska med formell kompetens har rätt att använda sin förskrivningsrätt även vid anställning inom skolhälsovård. infördes en generell förskrivningsrätt för distriktssköterskor som uppfyllde vissa särskilt uppställda kunskapskrav i farmakologi och sjukdomslära. uppföljning av denna reform visade att förskrivningsrätten bidrog till en enklare och effektivare handläggning, till exempel genom att distriktssköterskan fått en bättre överblick för uppkomna läkemedelsproblem. Andra positiva effekter var att andra behandlingsmetoder än läkemedel valts i ökad omfattning eller att man avvaktat läkemedelsbehandling. Framför allt hade den också medfört ett mervärde för patienten i form av bättre omvårdnad. Mot bakgrund av de positiva resultat som såg i samband med sin uppföljning föreslog man att det skulle göras en utvidgning av förskrivningsrätten så att även andra sjuksköterskekategorier skulle få förskriva läkemedel. Mot den bakgrunden gav regeringen styrelsen i uppdrag att, i samråd med , bl.a. överväga en utvidgning av förskrivningsrätten. Med beaktande av förslag föreslog regeringen att rätten att förskriva läkemedel skulle omfatta fler sjuksköterskor. Med hänvisning till utvecklingen mot alltmer öppen vård, framför allt i regi, föreslog regeringen att sjuksköterskor som uppfyller vissa uppräknade utbildningskrav, och som dessutom arbetar som distriktssköterska vid vårdcentral eller motsvarande, inom hälso- och sjukvård för äldre och funktionshindrade eller inom hemsjukvård bör ges förskrivningsrätt. Verksamheten där arbetet sker ska bedrivas av landsting, kommun eller av annan offentligt finansierad vårdgivare. Trots att man successivt har utökat antalet inriktningar för sjuksköterskor med förskrivningsrätt, så finns det en grupp som hamnat i en märklig situation. Det är formellt behöriga distriktssköterskor och sjuksköterskor med annan specialistutbildning, med anställning inom skolhälsovård. Även om de uppfyller de formella kompetenskraven får de med nuvarande bestämmelser inte använda sin förskrivningsrätt. Det kan inte vara rimligt att det är arbetsplatsen som är avgörande för om en sjuksköterska ska få använda sin formella kompetens. Jag hemställer därför att regeringen gör det möjligt för sjuksköterska med formell kompetens att använda sin förskrivningsrätt även vid anställning inom skolhälsovård.
mot · GT02So603 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge FHI, och andra berörda myndigheter i uppdrag att öka medvetandet kring sömnapnésyndrom. Snarkning och andningsuppehåll är något som många drabbas av och som kan leda till uttalad trötthet, utbrändhet, ökad risk för högt blodtryck, hjärtinfarkt, stroke och sockersjuka. Det är sjukdomar som skapar stort lidande och utslagning från arbetslivet och stora kostnader för samhället. Resurserna för att identifiera snarkning och andningsuppehåll och behandla dessa problem är dock mycket ojämnt fördelade inom . Snarkning definieras som ett oljud vid inandning som orsakas av att den övre delen av luftvägen faller ihop. Vid så kallade obstruktiva andningsuppehåll eller apnéer avtar luftflödet eller upphör helt på grund av att den övre luftvägen täpps till. Diagnosen obstruktivt sömnapnésyndrom däremot innebär att patienten har påvisbara andningsstörningar eller andningsstop under sömnen, att patienten snarkar och att patienten som resultat av den störda nattsömnen är mycket trött . I samband med andningsuppehållen påverkas puls och blodtryck vilket, om det fortsätter , kan leda till andra sjukdomar. Grundorsak till sömnapnésyndrom är ogynnsamma förhållanden i övre luftvägarna i kombination med försämrad muskelkontroll i halsen under sömnen. Vanligaste riskfaktorn är övervikt. Övervikt förekommer hos av patienter med svårt sömnapnésyndrom, likaså ökar rökning och alkohol riskerna liksom förändringar i luftvägarna såsom förstorade halsmandlar, förändringar i näshålan etc. Sovpositionen kan vara avgörande där oftast ryggläge ökar besvären. Behandlingen går ut på att identifiera patienterna och ge allmänna råd i form av försök till viktminskning, sluta röka, och att undvika ryggläge. Vid behov får patienten behandling med en snarkskena (underkäken skjuts fram med hjälp av en skena, vilken minskar möjligheten att svalget faller ihop), eller utrustning för övertrycksandning som gör att luftvägen inte faller ihop. I vissa fall kan en operation i svalget hjälpa. Den långsiktiga målsättningen med behandlingen måste vara att risken för trafik- och andra yrkesrelaterade olyckor, resurskrävande och plågsamma sjukdomar och för tidig död minskar som livskvaliteten både höjs hos patienter och deras omgivning. I är vi väldigt bra på att bilda opinion kring folkhälsofrågor och detta är både ett folkhälsoproblem och ett medicinskt problem. Därför måste vi från statligt håll bilda opinion så att människor får medvetenhet om att det går att göra något åt det. Det kan vara myndigheter som , m.fl. Men vi måste nu gå ut och uppmärksamma detta då många kan lida i onödan.
mot · GT02So605 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kompletterande uppdrag till i syfte att kvalitetssäkra det sociala arbetet. Nya arbetsuppgifter och nya metoder att utföra dem på, ställer också nya krav på en kunskapsbaserad socialtjänst. har det gjorts många stora utredningar om utan att frågan om personalens kompetens ens berörts. Detta beror troligen på antagandet att interkontrollen inom olika verksamheter är stor och att klientsäkerheten därmed garanteras. Utredning och bedömning av behov är kärnan i socialt arbete. Detta måste utföras professionellt och i samverkan med klienten. Det är utmärkt att nu arbetar fram nya allmänna råd om vilken kompetens som krävs för att arbeta med myndighetsutövning. kan detta arbete leda fram till att socionomernas behörighet blir statligt reglerad genom utfärdande av legitimation. Det klientarbete som utförs på traditionellt sätt, alltså att handläggare arbetar tätt i grupp med handledning och arbetsledning blir kvalitetssäkrat så gott som . I vart fall garanteras en likabehandling av klienterna. Men allt fler socionomer öppnar eget och jobbar uppdragsbaserat gentemot . Dessa uppdrag föranleder täta klientkontakter. Trots detta bedrivs arbetet oftast högst självständigt och långt ifrån uppdragsgivarens tillsyn. Extern handledning är en utgift för uppdragstagaren. Den kostar både tid och pengar och prioriteras långt ifrån alltid. Även direkt behandlingsarbete sker utan fortlöpande insyn. Det kan till exempel gälla familjerådgivning på entreprenad eller öppenvårdsarbete med människor med missbruksproblem. Den lokala finns i bakgrunden men har ingen möjlighet att kvalitetskontrollera verksamheterna. I detta sammanhang är det viktigt att komma ihåg att de personer som blir föremål för insatser från oftast är oerhört sårbara och befinner sig i beroendeställning. Enligt vår uppfattning är det bråttom att kvalitetssäkra det sociala arbetet genom att statligt reglera socionomyrket. Det bör övervägas om pågående uppdrag med framtagande av allmänna råd kan kompletteras med uppdraget att undersöka förutsättningarna för ett införande av legitimation.
mot · GT02So610 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om äldres hälsa och om hjälp i hemmet. Vad menas egentligen med service i hemmet hos äldre personer? Dagens debatt handlar mest om städning av bostaden. De äldres behov och livssituation måste få större betydelse utifrån ett livskvalitéperspektiv. Äldre människor är inte en homogen grupp som har identiska behov, vilket gör att socialt välbefinnande kan vara svårt att generellt fastställa av utomstående personer. Menar vi allvar med att äldre ska få känna trygghet och tillfredsställelse på ålderns höst så behöver hemtjänstbegreppet få en mycket vidare tolkning. Servicekraven i hemmet är också olika vid olika åldrar. Men vi vet att en generös tillgång till service i hemmet är förebyggande och därmed förhindras mer omfattande vård och omsorg i ett senare skede. De samhällsförändringar som skett under ett antal decennier, såsom kvinnors tillträde på arbetsmarknaden, borttagandet av sambeskattning och inte minst att man som gammal ska kunna bo kvar i sitt hem, medför helt naturligt förändrade förhållanden och andra krav på servicetjänster i hemmet hos behövande. Socialtjänstlagens bestämmelser ger medborgaren rätt till bistånd vid behov som inte kan tillgodoses på annat sätt. Biståndsbedömare i kommunerna utreder och beslutar om berättigad levnadsstandard och har lagstiftning och tillämpning av kommunala riktlinjer att följa. Ekonomiska och personella resurser måste stå i paritet med vad som erfordras av lag och riktlinjer. Kunskap om vilka effekter tillgången till service i hemmet hos äldre har är helt förbisedd, särskilt rörande hälsoeffekten. Samhället står inför en ökande mängd äldre, som kommer att bo kvar i sina hem . Det finns inga analyser eller uppföljningar som kan visa på att en generös servicetjänst har verkan på äldres hälsa och behov av vård . Det finns alltså ett stort behov av ökad kunskap om hur den enskildes hälsa och behov av vård och omsorg påverkas av tidig generös tillgång till servicetjänster.
mot · GT02So615 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett sammanhållet högkostnadsskydd. Avgifter för sjukvård, läkemedel, tandvård och hjälpmedel har under ökat successivt. Lägger man till detta även andra kostnadsökningar och försämrade förmåner blir kostnadstrycket på de grupper som mest behöver samhällets stöd och omvårdnad mycket hårt. Alltfler människor tvingas av kostnadsskäl att avstå från att söka vård och serviceinstanser. Detta ger ett större tryck på anhöriga, men leder framför allt till försämrad livskvalitet för den enskilde. Människor avstår från att ta ut medicin, lånar av släkt och vänner eller ändrar helt enkelt själva ordinationen så att medicinen räcker längre. Enligt FN: s standardregler för funktionshindrade, regel nr 4, ska personer med funktionsnedsättning garanteras tillgång till stöd och service, inbegripet sådana hjälpmedel som bidrar till att de blir mer oberoende i det dagliga livet. Utvecklingen på hjälpmedelssidan har i stället gått åt det hållet att den enskilde får betala mer och mer av sina hjälpmedelskostnader själv. För den som har en låg inkomst i form av förtidspension blir det ofta en prioriteringsfråga att skaffa nödvändiga hjälpmedel. Variationen i regler mellan olika kommuner är också stor vilket innebär att det kan bli stora kostnader för den enskilde brukaren i en kommun medan grannkommunen erbjuder hjälpmedel utan egenavgift. Det är den totala kostnaden som är avgörande för den enskilde. Varje höjning av en enskild utgift innebär stora påfrestningar för en redan ansträngd ekonomi. Förutsättningarna för ett sammanhållet högkostnadsskydd avseende läkarvård, medicin, tandvård och hjälpmedel bör, mot bakgrund av ovanstående, med det snaraste utredas.
mot · GT02So617 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att det tobakspreventiva arbetet fortsätter med oförminskad styrka. Tobak utgör en av de enskilt största hälsoriskerna i och är en av de stora orsakerna till skillnader i hälsa mellan olika befolkningsgrupper. Enligt en nyligen publicerad studie från beräknas rökningen kosta det svenska samhället, i sjukvård och minskad produktion, . beräknas ca 7000 svenskar dö på grund av rökning, 500 dö av passiv rökning och 1200 personer förtidspensioneras. har i genomsnitt anslagit för det nationella arbetet för minskat tobaksbruk. Det kan jämföras med att regeringen väljer att satsa på alkohol- och narkotikainsatser de kommande två åren. Det är mycket olyckligt att den socialdemokratiska regeringen nu väljer att nedprioritera det statliga engagemanget i det tobakspreventiva arbetet. Trots att antalet rökare minskat i , 2004 rökte av männen och av kvinnorna, är rökning fortfarande ett stort samhällsproblem. I vissa befolkningsgrupper är dagligrökningen fortfarande vanlig. Låginkomsttagare röker i betydligt större utsträckning än höginkomsttagare och i vissa invandrargrupper röker omkring hälften av männen. Det finns därför ett stort behov av att folkhälsoarbetet fortsätter. Åtgärder mot tobaksbruket tillhör de mest konstnadseffektiva insatser som finns att tillgå för att förbättra folkhälsan. All forskning och erfarenhet visar att investeringar i arbetet med att minska rökningen blir synnerligen lönsamma. En neddragning av det nationella tobakspreventiva arbetet strider mot WHO:s ramkonvention om tobakskontroll som trädde i kraft . Det handlar om att anpassa den svenska tobakslagen efter om skärpta regler för marknadsföring av tobak, bättre kontroll av minderåriga men framför allt handlar det om att arbeta förebyggande så att människor inte börjar röka. Rökfria Barn är ett exempel på en organisation som kommer att gå förlorad när regeringen skär ned på det tobakspreventiva arbetet. Rökfria Barn kan beskrivas som en nationell kraftsamling för att minska rökningen bland gravida kvinnor och småbarnsföräldrar. De tvingas nu avsluta sitt projekt. saknar ekonomiska resurser att fortsätta finansieringen. Enligt de nationella målen för folkhälsan som regeringen och beslutat om ska andelen rökare bland de grupper som röker mest halveras . Halveras ska också antalet ungdomar som börjar röka eller snusa. För att nå detta mål krävs breda samhällsinsatser och många olika aktörer på olika nivåer som samarbetar. Det är viktigt att staten tar sitt ansvar för det fortsatta tobakspreventiva arbetet.
mot · GT02So618 · 2005-09-29 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av tvångslagstiftningen inom på så sätt att beslut om tvångsomhändertagande i väntan på rättens beslut inte längre fattas av socialnämndspolitiker utan av tjänstemän. Som en sista rest från den tid då politiker inom också var socialarbetare finns fortfarande en möjlighet i tvångslagstiftningen enligt LVM, lagen om vård av missbrukare och LVU, lagen om vård av unga, att om rättens bedömning inte kan inväntas får socialnämnden eller den politiker nämnden utsett fatta beslut om tvångsvård i väntan på beslut i rätten. Vi kan inte se att det är skäligt att tvångsbeslut lyfts till enskild politiker. I praktiken är det enskild tjänsteman som fattar beslutet, politikern är helt beroende av den föredragning som ges. Politikern deltar inte i fältarbetet. Tvångsbeslut inom sjukvården och polisen fattas inte av politiker. Systemet med beslut av politiker ger praktiska problem, avsevärda problem kan föreligga med att söka beslutande politiker i en akut situation. Vi anser att tiden är inne för en översyn och förändring av tvångslagstiftningen inom så att den i likhet med övrig tvångslagstiftning inte innehåller politikerbeslut.
mot · GT02So619 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att verka för att samordna uttaget av mediciner till en och samma person. finns det inte någon kontroll över hur mycket medicin av en och samma sort, som en person kan hämta ut på recept. Situationen som råder får konsekvenser både för patienter och för samhällets förmåga att betala hälso- och sjukvården. Patienter behöver en långsiktig läkarkontakt och uppföljning av medicineringen, inte minst när det gäller medicinering som har beroendeframkallande effekter. Läkemedelskostnaderna står för en stor och ökande del av hälso- och sjukvården. Mycket medicin som skrivs ut och hämtas ut till subventionerade priser, används sedan aldrig. Man kan gå till olika läkare och få samma receptbelagda medicin och sen hämta ut på olika apotek utan kontroll. Dessa mediciner kan sedan säljas på gatan. Det vi skulle behöva är att samordna uttaget av mediciner i för att kunna motverka att mediciner av olika slag, framförallt mediciner som har drogliknande effekter, hamnar på gatorna bland våra ungdomar. i (s)
mot · GT02So620 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om namnbyte för mödravårdscentral. har det varit väldigt mycket diskussioner kring föräldraskap och vilken roll en pappa egentligen har i sitt barns uppväxt. Det finns mycket i vårt samhälle som vi inte reflekterar över , men som ändå betyder något för hur vi uppfattar saker. En sådan sak är att mödravårdscentralen kallas just mödravårdscentral. Varför heter det så? Visst är det kvinnan som bär barnet, men varför skulle hon vara den som man riktar sig till då det faktiskt handlar om två föräldrar? Pappan, eller den andra föräldern, är väl också en del av graviditeten och vad som händer? Logiskt vore att namnet byts till exempelvis föräldracentral. Verksamheten kommer fortfarande att bevaka moderns och fostrets hälsa, men genom namnbytet tydliggör man uppgiften att förbereda båda föräldrarna för föräldraskapet.
mot · GT02So621 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utländska kvinnors rätt till abort i . I finns flera, i övrigt utvecklade, länder som inte anser att det är varje kvinnas rätt att bestämma över sin egen kropp, utan genom lagstiftning förbjuder abort, vilket tvingar mängder av kvinnor att söka sig till dyra och farliga illegala abortkliniker. Med smutsiga stickor utför klåpare som vill tjäna snabba pengar osäkra aborter på kvinnor som inte ser någon annan utväg. dör 500 kvinnor till följd av illegala aborter. Många kvinnor lyckas inte få hjälp, ens illegalt. I hittas flera hundra döda spädbarn i soptunnor, lämnade av desperata mödrar. För mig är det självklart att varje kvinna ska ha rätten att bestämma över sitt eget liv och sin egen kropp. Jag är stolt över svensk abortlagstiftning, med ett undantag. Vi tillåter inte utländska kvinnor som vistas i landet att genomföra en abort, till skillnad från all annan livsviktig sjukvård. Det krävs en anknytning till för att en abort ska kunna genomföras med stöd i den liberala svenska abortlagstiftningen. Som anknytning räknas om mannen är svensk eller om befruktningen har skett i svensk säng. Som ett led i arbetet för kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa är det självklart att också utländska kvinnor ska kunna komma hit och få hjälp att utföra ett ingrepp som män i deras eget land lagstiftat mot och moraliserar över. Lagen måste ändras. För alla de kvinnor som tvingas besöka kvacksalvare i sina hemländer är det ointressant i vilken säng de har legat. De genomför aborter som är farliga och osäkra, som ofta leder till sterilitet, sjukdomar och i ganska många fall död. Fri abort räddar liv. Jag vill inte ha på mitt samvete att har en lagstiftning som nekar vissa kvinnor denna rätt, precis som vi inte nekar annan livsnödvändig vård till människor som tillfälligt vistas i vårt land. Genom att ändra lagstiftningen kan bidra till att rädda kvinnors liv. En ändrad lagstiftning hemma och, minst lika viktigt, ett fortsatt internationellt arbete kan ge tusentals desperata kvinnor ett bättre liv. ska våga gå före och värna kvinnans rätt, inte ha en lagstiftning som accepterar att man i andra länder förvägrar kvinnans självklara rätt till sin egen kropp och varje barns rätt att födas önskad.