mot · GT02Ub555 · 2005-09-27 00:00:00 — För att gymnasieskolan ska vara en attraktiv arbetsplats krävs att kommunerna satsar på personalen. Det måste finnas en större flexibilitet när det gäller utformandet av tjänster så att lärare kan kombinera sin undervisning med till exempel forskning. En rejäl satsning på lärarnas löner, fortbildningsmöjligheter och arbetsmiljö måste ingå i alla skolsatsningar. En avgörande uppgift är att utforma lärares arbete så att lärare får vara lärare. belastas lärarna av en stor mängd administrativa och sociala uppgifter som tar tid och kraft från undervisningen. Genom att till exempel kuratorer och psykologer finns tillgängliga på skolorna kan lärarrollen också bli tydligare. Dessa förändringar är nödvändiga för att fler lärare ska fortsätta i yrket och för att locka nya människor att bli lärare. Genom att införa en särskild yrkeslegitimation för lärare anser vi att lärarens yrkesroll och status kan stärkas. För att erhålla legitimation ska det ställas krav på såväl utbildning som ett gott yrkesetiskt förhållningssätt. föreslår en ny tjänstestruktur och lärarutbildningsstruktur i vår motion Ledande lärare. Det är också viktigt att lärarna får tillräcklig kompetensutveckling för att kunna göra ett bra arbete. tvingas lärare acceptera att genomföra en stor del av kompetensutvecklingen på sin fritid. Det är orimligt. Alla lärare ska ha rätt till en individuell, skriftlig plan för sin kompetensutveckling. Planen ska innehålla både mål och medel och utarbetas i samråd mellan läraren och arbetsledaren. Kompetensutvecklingsplanen bör revideras och vara ett aktuellt dokument som beskriver och sätter målen för lärarens och skolans utveckling. Lärarförsörjningen är den viktigaste resursfrågan . Redan nu märks en stor lärarbrist och den kommer att förvärras ytterligare . Åtgärder för att motverka denna utveckling måste därför genomföras . Vi utvecklar vår syn på lärarrollen i en separat motion om lärare. är det enda europeiska land som saknar en gymnasieexamen. har krävt att en gymnasieexamen ska införas för alla program och dokumentera såväl den generella som den specialiserade kunskap gymnasieeleven uppnått. Gymnasieexamen tydliggör vilket resultat och vilken kompetens eleven uppnått och är härigenom ett sätt att kvalitetssäkra utbildningen. införs en gymnasieexamen. För gymnasieexamen ska krävas att eleven har lägst betyget godkänt i av de gymnasiepoäng som fordras för en fullständig studiegång (2250 poäng av 2 500 poäng) inklusive godkänt betyg i gymnasiearbetet. menade i sitt remissvar över utredningen att en examen också bör säkerställa att eleverna har godkänt i Svenska B alternativt Svenska som andraspråk B och Engelska A. Vidare framförde de att regeringen bör överväga att införa krav på godkänt i kärnämneskurserna matematik och samhällskunskap. menar att lägst betyget godkänt i kärnämneskurserna och i gymnasiearbetet ska krävas för att få examen. Undervisningen i kärnämnena ska vara varierande och flexibel i förhållande till elevernas förutsättningar och behov. högskolebehörighet upptäcker fler att den allmänna behörigheten inte är tillräcklig för att få tillgång till högskolestudier. För att bli antagen till grundläggande högskoleutbildning krävs det i flera fall att sökanden dessutom har den särskilda behörighet som kan vara föreskriven. Det är viktigt att skapa en gymnasieskola, där eleverna kan göra kompletterande val för att uppnå den särskilda behörigheten inom alla program. har kritiserat den så kallade grundläggande högskolebehörigheten. I vår modell ska varje program leda till en gymnasieexamen men innehållet i examen, framförallt karaktärsämnena, ska kunna variera utifrån programmets mål och timplan. Examen på naturvetenskapligt program innehåller till exempel självklart andra karaktärsämnen än en examen på barn- och fritidsprogrammet. Det innebär att gymnasieexamen från olika program med varierande innehåll ger behörighet till olika högskole- eller yrkeshögskoleutbildningar. En flexibel och väl utbyggd vuxenutbildning för att den som efter gymnasieexamen vill ändra inriktning har goda möjligheter att göra det. 6En gymnasieskola med valfrihet Mångfald och valfrihet ska gälla i gymnasieskolan. Mer stöd behövs till eleverna för att de ska kunna tillgodogöra sig det utbud som erbjuds. Inte minst SYO-konsulenterna har en viktig uppgift när det gäller att vägleda eleverna. För är det viktigt att gymnasieskolan ger ett rikt utbildningsutbud som svarar mot olika elevers individuella behov. För att uppfylla detta mål krävs samverkan inte minst mellan de mindre kommunerna. Det är viktigt att kommunerna i sin planering samverkar så att olika valmöjligheter för eleven finns inom rimligt avstånd. Det kan innebära att kommuner går samman i regioner som utgör ett gymnasieområde för eleverna. Exempel finns i både , län och . Konkurrens leder till högre kvalitet. stöder förslaget att införa frisök i hela landet i mån av plats. På så sätt skapas incitament för skolorna att locka elever från hela landet. Denna konkurrens kan leda till bättre kvalitet på undervisningen. För att inte elever ska behöva flytta land och rike runt mot sin vilja anser vi dock att det är rimligt att de elever som bor inom kommunen har företräde till hemkommunens gymnasieskola. Finns platser över bör elever från hela landet kunna antas. kräver att så kallat frisök ska införas. En uppföljning av modellen med frisök bör göras för att se vilka konsekvenser för enskilda kommuner som systemet gett upphov till. Vi utvecklar våra tankar i vår motion om friskolor. Gymnasiepropositionen innehöll ingen förändring av rätten till inackorderingsstöd. Detta innebär att den fria sökningen riskerar att i än större utsträckning bli en klassfråga där vissa elever av privatekonomiska skäl i praktiken förvägras möjligheten att fritt söka utbildning. anser att regeringen bör initiera förändringar av inackorderingstillägget så att detta blir en statlig angelägenhet varigenom alla elever erbjuds likvärdiga möjligheter att studera i den kommun de väljer. Vi utvecklar våra tankar i vår motion om studiestöd. Rätten att välja skola är grundläggande i en demokrati och allt fler elever väljer en fristående skola framför en . Många fristående skolor drivs med alternativa och nyskapande pedagogiska metoder. I vissa fall kan det göra skolorna väl lämpade att ta emot elever utan studiemotivation och som av olika anledningar har svårt att klara de nationella gymnasieprogrammen. Det är dock inte tillåtet för fristående gymnasieskolor att driva det individuella programmet. Vi anser att det är en orimlig begränsning som bör tas bort. Samma sak gäller vuxenutbildningen där vi anser att också fristående aktörer ska få chansen att bidra med sitt kunnande för att skapa högre kvalitet och en större mångfald. Vi vill också se den ökade konkurrensen mellan fristående skolor och kommunala gymnasieskolor som något positivt. En utredning från Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi har konstaterat att de fristående skolornas närvaro i en kommun även har positiva effekter på de kommunala skolornas kvalitet. Detta har sedermera styrkts i annan forskning. ser därför fram emot en utveckling mot fler fristående skolor. I mångfalden har såväl väl fungerande kommunala skolor som fristående skolor en självklar plats. Av särskild vikt är att lösa de ekonomiska ersättningsfrågorna mellan kommunerna och de fristående gymnasieskolorna. Missnöjet gror med det ersättningssystem som finns. anser att en skola som anser sig ha blivit orättvist behandlad ska ha rätt att överklaga beslut om ersättning. Denna möjlighet finns inte vilket hotar rättssäkerheten. Regeringen bör således återkomma med förslag till finansieringssystem i enlighet med denna princip. anser inte heller att fristående skolor ska ha rätt att på subjektiva grunder neka behörig elev tillträde om platser finns. Vi utvecklar våra tankar i vår motion om friskolor. 6.4Ett kristdemokratiskt krav: gymnasial lärlingsutbildning 1987/88 fanns 3 000 lärlingselever i gymnasieskolan. startade ett försök med en ny modern lärlingsutbildning som avbröts 2000. Totalt har endast 300 lärlingar deltagit i försöksverksamheten. anordnades lärlingsutbildning för sammanlagt 102 elever, varav 46 gick år 1. Dagens lärlingsutbildning tillgodoser varken elevernas behov av en relevant yrkesutbildning eller företagens behov av kvalificerad kunnig personal. vill behålla och utveckla lärlingsutbildning för att skapa förutsättningar som möter alla elevers olika behov. Det är angeläget att denna form får en ökad uppmärksamhet, exempelvis via yrkesvägledare i , så att fler ges möjlighet att hitta till denna utbildningsform. En intressant iakttagelse i en rapport1 är att de ungdomar som fullbordat en yrkesförberedande gymnasieutbildning får det, relativt sett, bättre ekonomiskt än de som gått en teoretiskt inriktad utbildning inom gymnasieskolan. Det visar att en gedigen yrkesutbildning ökar förutsättningarna för flera att lyckas. I proposition 2003/04:140 Kunskap och kvalitet elva steg för utvecklingen av gymnasieskolan slog regeringen äntligen fast att en grundläggande yrkesutbildning med hög kvalitet är nödvändig för att möta såväl samhällets som individens behov. Den grundläggande yrkesutbildningen bör ge dels generella kompetenser inklusive kärnämnen, dels specialistkunskaper av en sådan omfattning att elevens kompetens svarar mot arbetslivets krav. Tanken är enligt regeringen att en gymnasial lärlingsutbildning ska utvecklas som ett attraktivt och valbart alternativ inom gymnasieskolan vid sidan av den gymnasiala yrkesutbildningen. Det är en stor besvikelse att inte ett genomarbetat förslag kring hur yrkesutbildningen kan stärkas och hur elever kan erbjudas en fullgod lärlingsutbildning med lokal utformning i nära samarbete med näringslivet fanns med i gymnasiepropositionen. föreslås få i uppdrag att utreda och lämna förslag till närmare utformning och reglering av denna lärlingsutbildning. Vad det arbetet kommer att leda fram till vet vi inte , och risken är uppenbar att satsningen trots behoven blir mager. förespråkar i stället att ett nytt och särskilt lärlingsprogram inom gymnasieskolans ram med egen timplan inrättas, parallellt med den gymnasiala yrkesutbildningen. Det är viktigt för identitetsskapandet att låta dagens gymnasieelever få vara stolta över sin kunskap och över det yrke som de har valt som sin framtid. Skolan och näringslivet behöver fasta former för samverkan där effektiva arbetsmetoder, kontinuitet och engagemang är grundpelare. Lärlingsutbildningen ska ge en gedigen yrkesutbildning där kärnämnen kombineras med att karaktärsämnen lärs på företag. Fullföljd lärlingsutbildning ska ge behörighet till yrkeshögskola. Lärlingsutbildningen ska utformas i samarbete med arbetsmarknadens parter, med ett nationellt perspektiv för att skapa en god utbildning för hela samhället och den enskilde. Praktik bör varvas med teori redan första terminen. Eleven betraktas dock som elev . Skolan är alltså huvudman för hela utbildningen oavsett var den är förlagd. De teoretiska delarna ska knytas till praktik i möjligaste mån. Teorin ska ge goda generella baskunskaper. Fördelningen bör vara av teori respektive praktik . Skolan svarar för handledning till kontaktpersonerna på företagen. Samarbetet byggs upp och utformas flexibelt efter lokala förutsättningar och strategier. Genom att praktiken börjar så tidigt ges stora möjligheter för eleven att bedöma om det valda yrket är det rätta. Företagen bör få ersättning från skolan för utbildning/handledning. Det är viktigt för att också små företag ska kunna ta emot lärlingar. Företagen ska sträva efter att ge eleverna en så bred yrkeskompetens som möjligt. Företaget ska självfallet inte tvingas anställa eleven/lärlingen vid avslutad utbildning. Det troliga är dock att många kommer att erbjudas jobb efter avslutad utbildning. Eleven/lärlingen får som sådan en viss ersättning från företaget enligt lärlingsavtal i relation till den insats som görs i produktionen, förslagsvis . Utbildningen avslutas med ett yrkesprov och leder till en yrkesexamen. Alla elever med avslutad utbildning ska ha behörighet till fortsatt utbildning på yrkeshögskola och ha möjlighet att komplettera betygen för att meritera sig för akademisk högskoleutbildning. Ett sådant lärlingsprogram bör tas fram. utgångspunkt är att det är dags att samla alla kvalificerade yrkesutbildningar under ett tak, i en yrkeshögskola. Då kan kvaliteten i den kvalificerade yrkeskunskapen utvecklas och en tydligare identitet skapas. ska lokaliseras i anslutning till de regionala högskolorna och precis som den bestå av längre program och kortare kurser. I en sådan modell finns alla möjligheter att skapa yrkeshögskolekurser även för pojkdominerade gymnasiala yrkesutbildningar som inte leder vidare till högskolan. Vi utvecklar våra tankar i en separat motion om . 6.6Yrkesutbildningsdelegationen ett stöd? Arbetsmarknadens parter har möjlighet att utveckla former för och sluta avtal om färdigutbildning eller introduktionsutbildning vid inträde på arbetsmarknaden efter gymnasieskolan inom de sektorer av arbetsmarknaden som saknar sådana avtal. I gymnasiepropositionen presenterade regeringen förslaget att tillsätta en Yrkesutbildningsdelegation med uppgift att bland annat underlätta övergången mellan gymnasieskola och arbetsliv för att bidra till en sådan process. Tanken är enligt regeringen att en gymnasial lärlingsutbildning ska utvecklas som ett attraktivt och valbart alternativ inom gymnasieskolan vid sidan av den gymnasiala yrkesutbildningen. Yrkesutbildningsdelegationen gavs direktiv av regeringen . Enligt finns redan 272 myndigheter i . har femtio nya småmyndigheter tillkommit. Det är inte fler myndigheter och utredningar svensk gymnasieskola behöver utan konkreta verktyg för att höja kunskapsnivån, stärka kvaliteten och hjälpa elever med studiesvårigheter. menar att arbetet med att stärka yrkesutbildningen kan utföras av en befintlig myndighet på området, till exempel . Regeringen ger också rätt, då budgetpropositionen innehåller förslag på en förändrad myndighetsstruktur som bör träda i kraft . 7En gymnasieskola med trygghet Gymnasieskolan måste anpassas till form och innehåll för att möta eleverna på rätt nivå. Målsättningen måste vara tydlig, både vad gäller utbildningsmål och möjligheter till studier eller yrkesarbete efter genomgången gymnasieutbildning. Vi föreslår en höjning av studiebidraget för gymnasieelever till . Se även vår motion 2005/06:Ub554 Studiestödet. Kommunens uppdrag är inte i första hand att själv producera gymnasieutbildning utan att tillhandahålla ett utbildningsutbud av hög kvalitet för sina elever. Att hitta rätt, att kunna jämföra och bedöma kvalitet är viktigt för eleven och föräldrarna och det bör vara en uppgift att ge ett objektivt underlag. Kommunerna har också ett ansvar för att resurser och läromedel ställs till förfogande. Lokalerna måste vara ändamålsenliga. Gymnasieskolan ska möta alla elevers förutsättningar, behov och intressen. Betygen ska fortsatt vara en grund för urval till gymnasieprogram. Det är viktigt att hitta lösningar för dem som av olika anledningar inte får plats på ett nationellt program. Vi vill därför att det individuella programmet ska finnas kvar. Emellertid är det viktigt att fortsätta utveckla de nya former för IV som provats, till exempel PRIV. Studier på Individuella programmet ska vidare framförallt motivera och förbereda för ett nationellt eller specialutformat program. På IV följer alla en individuell planering där det kan ingå teori och/eller praktik samt vägledning. I vissa fall kan studierna på IV kombineras med utbildning på ett nationellt program. Det individuella programmet garanterar att personal finns till hands för elever med behov av särskilt stöd samt för elever som av olika anledningar inte klarat behörigheten för att bli antagna i gymnasieskolan. Ett förslag som vi också sett positivt på är att det inom de nationella programmen borde kunna finnas grupper som tillhör det individuella programmet. Eleverna kan därmed läsa karaktärsämnena på det nationella programmet som de får stöd i kärnämnena. På så sätt får eleverna möjlighet att utvecklas socialt och kunskapsmässigt som samhällets skyldighet att stödja i kärnämnena klargörs. Det är likväl ett fatalt misslyckande att detta program blivit ett av de största. Det som var tänkt som en sista utväg har blivit en huvudfåra. I gymnasiepropositionen föreslogs att elever på individuella program ska ges utbildning på heltid och i en omfattning som är likvärdig med utbildning som erbjuds på nationella program. Lagregleringen av detta föreslås träda i kraft . 7.4Elever med behov av särskilt stöd Elever är olika. Olika intressen och begåvningar bidrar till mångfald. Elever med behov av särskilt stöd har en laglig rätt att få det stöd de behöver och gymnasieskolan måste bli bättre på att tillgodose dessa elevers behov. Den nuvarande tillgången till speciallärare är otillräcklig vilket drabbar de studiesvaga eleverna. Individuella studieplaner, stöd- och specialundervisning måste utnyttjas i större utsträckning. Elever med olika funktionshinder ska beredas möjligheter till gymnasieutbildning på likvärdiga villkor. Så är det inte alltid . Vi vill i detta sammanhang också uppmärksamma gymnasiesärskolans betydelse. Gymnasiesärskolan bygger på den obligatoriska särskolan och vänder sig till ungdomar som inte kan gå i gymnasieskolan därför att de har en utvecklingsstörning. Den ska utifrån varje elevs förutsättningar fördjupa och utveckla kunskaper som en förberedelse för ett meningsfullt vuxenliv i arbete, boende och fritid. Vi utvecklar våra tankar i en separat motion. Vi utvecklar våra tankar i motionen om elever i behov av särskilt stöd. Modersmålet är det första språk vi lär, i ett nära samspel med våra föräldrar, andra personer i närmiljön och det omgivande samhället. Det är starkt knutet till känslor och upplevelser. Genom modersmålet får vi tillgång till det egna kulturarvet och därigenom utvecklar vi en tydlig identitet och självkänsla. En tydlig identitet är särskilt viktigt, för barn som invandrat från ett annat land. I mötet med en ny kultur är den egna självkänslan avgörande för förståelsen och viljan att acceptera det nya. Forskningen visar också entydigt att god kunskap i modersmålet är nödvändig vid inlärningen av ett nytt språk. Bäst resultat uppnås om barnet redan från mycket unga år aktivt får utveckla och träna både sitt modersmål, och det nya språket. finns möjlighet att läsa modersmål även i gymnasiet men eftersom rättigheten är begränsad till att gälla under maximalt har de flesta inte längre rätt till modersmålsundervisning i gymnasiet. De som läser modersmål där kan göra det som utökat program, individuellt val eller som ersättning för undervisning i annat modernt språk (dock ej svenska eller engelska). En brist i systemet är att om språket läses som språkval (moderna språk), vilket inte kräver några förkunskaper, ger det fler poäng än om det läses som modersmål, vilket kräver ett betyg i modersmålet från nian. Av taktiska skäl är det alltså bättre att om möjligt läsa språket som modernt språk eftersom det ger fler poäng. Det är en orimlighet som måste justeras. Självklart bör undervisningen i modersmål ge lika många poäng som undervisning i moderna språk. Många frågor handlar om livets mening, att räcka till och att hitta sig själv. Att hjälpa eleverna att hitta rätt är en naturlig del av undervisningen, men det är av största vikt att elevhälsan, skolsköterskor och kuratorer med flera, också får en nyckelfunktion i framtidens skola. Under krisåren drabbades ofta elevvården hårt av nedskärningar. Det innebar att lärarna fick bära ett allt större ansvar för socialt arbete i avsaknad av annan personal. I då allt fler barn och unga drabbas av psykisk ohälsa är det viktigt att det finns personal som tidigt kan se att något håller på att gå snett och sätta in förebyggande åtgärder. Elevvården bör få större möjligheter att arbeta med förebyggande hälsovård. Psykiskt och fysiskt välbefinnande är av avgörande betydelse för lärandet och det är därför viktigt att alla kommuner inventerar behovet av elevvårdspersonal. Det möjliggörs med det kristdemokratiska budgetförslaget som ger större resurser och därmed möjligheter för kommunerna att åtgärda det som varit eftersatt. När 1999 granskade sex- och samlevnadsundervisningen visade det sig att rektors styrning och samordning är avgörande för att alla elever ska få tillgång till en bra och varierad undervisning. Alla elever fick någon form av sex- och samlevnadsundervisning men tonvikten låg på kropp och biologi och mindre på manlig/kvinnlig identitet. vill understryka vikten av att sex- och samlevnadsundervisningen verkligen blir av i tillämpliga delar inom ramen för olika ämnen. Denna får inte enbart fokusera på den biologiska dimensionen. Ämnet behöver behandlas i till exempel biologi-, naturkunskaps-, religionskunskaps- och svenskämnena för att eleverna ska få en helhetssyn. Inte minst handlar det om att låta värdegrunden genomsyra undervisningen och motverka stereotypa föreställningar om människor. Gymnasiet måste bidra till att eleverna får bästa möjliga förutsättningar att utvecklas till mogna människor som känner sig trygga. Det implicerar ett avståndstagande mot fördomar och till exempel homofobi. har oroande siffror presenterats rörande barns och ungdomars inställning till alkohol, narkotika och tobak. Undersökningar och rapporter visar att alltfler ungdomar röker (ökningen är störst bland flickor), konsumerar stora mängder alkohol och prövar narkotika. I en ungdomsundersökning som genomfördes uppgav av de tillfrågade svenska ungdomarna att de använt narkotika. Sedan motsvarande undersökning gjordes har siffrorna ökat markant. Detta visar att tillgången på droger och alkohol har ökat samt att inställningen till framför allt narkotika förändrats. Samhället har intagit en mer drogliberal inställning vilket naturligtvis även påverkar ungdomar. Utvecklingen är mycket oroande och vi anser att skolorna måste ta ett större ansvar och förbättra sin ANT-undervisning. Ungdomars inställning till droger kan inte påverkas enbart genom kunskap. Istället måste skolan ta sig att föra samtal och diskussioner med eleverna om droger och deras effekter för den enskilde och för samhället. Kompetensen hos ungdomsmottagningar och skolhälsovård borde bättre tas tillvara vid denna typ av undervisning. Skolans uppgift är att förmedla kunskap men också att överföra samhällets grundläggande värderingar till eleverna. För att fostra demokratiska medborgare och om eleverna ska få en tilltro till demokratin måste skolarbetet ske utifrån demokratiska principer och genom att eleverna är delaktiga. Elevinflytande ställer krav på bland annat information och organisation. menar att en lagstadgad miniminivå av elevinflytande bör införas. Dagens lagutformning stadgar endast att elevinflytande ska finnas, inte i vilken omfattning eller på vilket sätt. Det är därför nödvändigt att någon form av konkretisering sker. I samband med genomförandet av förändringarna i gymnasieskolan finns möjlighet att tydligare reglera och därmed stärka elevernas inflytande. Dessa möjligheter bör tas tillvara. bör dessutom ges uppgiften att utarbeta måldokument för elevinflytandet på gymnasieskolan samt att som tillsynsmyndighet ansvara för en utökad kontroll av elevinflytandets tillämpning i skolorna. Ett fungerande elevinflytande måste också organiseras på ett sådant sätt att det blir praktiskt möjligt att klara av. På de skolor där klasserna avskaffas måste till exempel speciella lösningar som ersätter klassråden komma till stånd. Skolan måste också ge eleverna möjlighet att utse representanter med stort förtroende. Att utse frivilliga representanter första dagarna på terminen går i motsatt riktning. Praktiska möjligheter till att medverka i elevråd måste finnas. Tid för elevrådsarbete får inte redovisas som frånvarotid i elevernas slutbetyg.