mot · GT02Ub555 · 2005-09-27 00:00:00 — genomgick gymnasieskolan stora förändringar. Redan tidigt kom tecken på att den nya gymnasieskolan inte blev så bra som förväntats. Det individuella programmet som var tänkt som en tillfällig lösning utvecklade sig till gymnasieskolans näst största program. är det för nästa reform, då missgreppen ska åtgärdas. anser att målet för gymnasieskolan ska vara att ge eleverna kunskap som går att bygga vidare på. För att det ska vara möjligt krävs valfrihet och en trygg miljö. Genom möjlighet att specialisera sig ökar elevernas motivation. Olika intressen och olika fallenhet kan tas tillvara i teoretisk gymnasieutbildning, yrkesutbildning eller lärlingsutbildning. Den gemensamma värdegrunden är en viktig förutsättning för en framgångsrik skola. Samtal om etiska frågor måste genomsyra skolans dagliga verksamhet. 4.3Se människan riv gamla och nya murar7 5En gymnasieskola för kunskap7 5.4Betyg som urvalsinstrument för högre utbildning9 6En gymnasieskola med valfrihet14 6.4Ett kristdemokratiskt krav: gymnasial lärlingsutbildning15 6.6Yrkesutbildningsdelegationen ett stöd?17 7En gymnasieskola med trygghet18 7.4Elever med behov av särskilt stöd19 7.13Trygghet och arbetsro i skolan23 8.1Genomförande, uppföljning och utvärdering25 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att varje skola i sin kvalitetsredovisning skall redogöra för hur arbetet med värdegrundsfrågorna fungerar och utvecklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om insatser för att i gymnasieskolan skapa en modern bild av högskolestudier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i samtliga ämnen utveckla kunskapssynen i enlighet med läroplanen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att staten skall stimulera samverkan mellan kommunernas gymnasieskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att behörighetskraven till de olika programmen i gymnasieskolan skall kunna variera. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av fler steg i betygssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en övergång från kursbetyg till sammanvägda ämnesbetyg skall ske. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nationella prov. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om särskilda insatser i gymnasieskolan för att upplysa om kommunismens illdåd mot mänskligheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att omfattningen av historieämnet inte får minska då det nya kärnämnet införs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utveckla religionskunskapsämnet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka de moderna språkens ställning i gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att religion som karaktärsämne inte får mindre utrymme i den nya timplanen för gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nytt nationellt program med speciell inriktning på företagande och entreprenörskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att låta utreda hur privatekonomiska kunskaper bättre skall kunna erhållas i gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om grundläggande högskolebehörighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättandet av gymnasieexamina med olika inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att elevernas behov av särskilt stöd skall tillgodoses. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätten till modersmålsundervisning i gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om elevvårdens betydelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sex- och samlevnadsundervisningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ANT-utbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en lagstadgad miniminivå för elevinflytande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utarbetande av måldokument för elevinflytandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att elevrådsarbete skall anges som merit i slutbetyget från gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet att ingå i volontärverksamhet inom ramen för det individuella valet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om upprättandet av ansvarskontrakt i gymnasieskolan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utvecklingssamtal med föräldrar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka rektors roll som pedagogisk ledare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lokala styrelser för gymnasieskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör uppdra till att göra en uppföljning av såväl de kvalitativa som de ekonomiska effekterna av gymnasiereformen. arbetar för ett samhälle där ingen hålls tillbaka och ingen lämnas efter. Därför verkar vi för en gymnasieskola där fokus sätts på kunskap, ansvar och trygghet. Tillsammans kan lärare och övrig personal, elever, föräldrar och politiker skapa en gymnasieskola för framtiden. Gymnasieskolan behöver utvecklas och kvaliteten höjas, så att fler elever når målen och får de kunskaper som krävs för personlig utveckling, aktivt deltagande i ett demokratiskt samhällsliv, ett utvecklande arbetsliv, vidare studier och ett lärande under hela livet. Gymnasieskolan är den skolform som genomgått de största strukturförändringarna . En rad reformer i program- och inriktningsstrukturen har genomförts och även betygssystemet har förändrats. börjar de allra flesta, långt av varje årskull, i gymnasiet. I gymnasieskolan förbereds eleverna inför de sista stegen ut i vuxenlivet. Där läggs grunden för vidare studier eller yrkesarbete. har gymnasieskolans utbildningar blivit allt mer homogena. Skillnaderna mellan de olika programmen minskar och de teoretiska kraven ökar. Det har lett till att många elever slås ut och att andra inte lär sig det de ska. lämnar var fjärde gymnasieelev skolan utan fullständiga betyg och det individuella programmet har blivit skolans näst största. menar att Socialdemokraternas kunskapsmässiga likriktning strider mot tanken att varje individ ska kunna nå sin fulla kapacitet. Gymnasieskolan måste bestå av två tydliga och likvärdiga delar: mer teoretiskt inriktade program och mer yrkesinriktade program, där lärlingsprogrammet ska vara en del. presenterade Socialdemokraterna sin gymnasieproposition, som innehöll elva huvudförslag. hade då redan drivit flera av förslagen i propositionen under en följd av år. Det gällde till exempel att uppgradera yrkesutbildningarna och utveckla en genuin lärlingsutbildning, att införa en gymnasieexamen och att göra historia till kärnämne. Dessvärre saknades det helhetstänkande som är nödvändigt för att kvalitetssäkra hela utbildningssystemet. Sammantaget var gymnasiepropositionen en besvikelse. Skarpa förslag saknades, statushöjningen för yrkesprogrammen försköts till utredningar och det individuella programmet fick vänta på förbättringar. En gemensam värdegrund är nödvändig för att ett mångfasetterat samhälle i ständig förändring ska hålla samman och ha förutsättningar för en god utveckling. Avgörande är att värdegrunden, som det framgår av läroplanen för gymnasieskolan, förankras i en god etik. Skolans värdegrund finns formulerad i de av antagna läroplanerna för och de frivilliga skolformerna. Den värdegrund som ska gestaltas i skolan inbegriper människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta. I överensstämmelse med den etik som förvaltats av tradition och västerländsk humanism sker detta genom att den högre utbildningen uppmuntrar till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. var kritiska till att ingenting nämndes om skolans värdegrund i gymnasiepropositionen (2003/04:140 Kunskap och kvalitet elva steg för utvecklingen av gymnasieskolan). En tydlig värdegrund är avgörande för att trygghet och arbetsro ska råda i skolan. anser därför att ett aktivt värdegrundsarbete måste bedrivas i gymnasieskolan. Att arbeta med värdegrunden på ett medvetet sätt är så viktigt och grundläggande för samhället att varje gymnasieskola i sin kvalitetsredovisning bör redogöra för hur arbetet går till. har alla vuxna som saknar grundläggande utbildning, det vill säga utbildning motsvarande grundskolenivå, laglig rätt att komplettera i vuxen ålder. Det är en mycket viktig lagstiftning, men långt ifrån tillräcklig. I enlighet med den så kallade förslag Kunskapsbygget Det livslånga lärandet SOU 2000:28 anser vi att alla medborgare bör få rätt till minst gymnasieutbildning. Gymnasieutbildningen faller inte under skolplikten men att ha en gymnasieutbildning är en självklarhet och nödvändighet inom de flesta yrken . Att ge alla vuxna rätt till utbildning på gymnasienivå är av stor betydelse för den enskilde men också för samhället. Vi anser därför att rättigheten till utbildning för vuxna bör utsträckas och gälla inte bara grundläggande utbildning utan även utbildning på motsvarande gymnasienivå. Vi utvecklar våra tankar i en separat motion om vuxnas lärande. 4.3Se människan riv gamla och nya murar finns murar i skolan. Eleverna gör i hög grad sina val i enlighet med kända sociala och könsmässiga mönster. Gymnasieskolan präglas fortfarande av en stor snedfördelning både vad gäller sociala grupperingar, kön och studieresultat, och stora ansträngningar behövs för att bryta de traditionella mönstren. Kön är fortfarande en tydlig faktor vid val av gymnasieprogram. Männen dominerar bygg-, el-, energi-, fordons-, industri- och teknikprogrammen, medan kvinnorna dominerar hantverks-, omvårdnads- samt barn- och fritidsprogrammet. Socialdemokratins skola har lett till högre murar. Att ungdomar som är barn till tjänstemän huvudsakligen väljer vissa program, medan ungdomar vars föräldrar är arbetare oftast väljer andra lägger grunden för den sociala snedrekryteringen till högskolan. I arbetet för att minska snedrekryteringen, såväl social som genusbestämd, spelar studie- och yrkesvägledarna en viktig roll. Det är av stor betydelse att de stöder och uppmuntrar elever som vill göra otraditionella val. Elevgrupper med bred sammansättning där eleverna har olika bakgrund, kön och perspektiv stimulerar och underlättar lärandet. För att möjliggöra detta är det viktigt med långsiktiga strategier för att skapa en modern bild av högskolestudier. Det krävs målmedvetna satsningar för att nå grupper som traditionellt inte läser vidare på högskolenivå. Det kompetenskrav som finns för studie- och yrkesvägledare måste behållas om de ska klara de växande krav som kommer att ställas på dem. 5En gymnasieskola för kunskap menar att den mest centrala uppgiften för gymnasieskolan självklart ska vara att ge eleverna de kunskaper de behöver för livet. Då krävs en insikt om att kunskap är ett mångfasetterat begrepp. fortsätter i stort sett samtliga elever till gymnasieskolan. Det ställer krav på såväl gymnasieskolans organisation som undervisningsmetoder. Utformningen av gymnasieskolan ska ta hänsyn till elevers skilda behov och intressen. Alternativa yrkes- och lärlingsutbildningar ska erbjudas den praktiskt intresserade eleven. I läroplanen för gymnasieskolan definieras kunskap övergripande såsom fakta, förståelse, förtrogenhet och färdighet. Denna kunskapssyn behöver utvecklas ännu mer i skolans alla ämnen. På så sätt stimuleras elevernas utveckling mer än i en statisk faktafixerad skola. efterlyser ett paradigmskifte när det gäller synen på utbildning. Människan, inte institutionerna, måste stå i centrum. Samarbetet mellan grund- och gymnasieskolan samt gymnasieskolan och högskolan behöver utvecklas. En gemensam utgångspunkt i elevens bästa krävs så att nödvändig information kan föras över och samverkan underlättas. Det är angeläget att skapa kontaktytor mellan skolformer, till exempel genom gemensam kompetensutveckling. Studie- och yrkesvägledare är en viktig länk i arbetet med att överbrygga klyftorna mellan olika utbildningsnivåer. Regeringen bör återkomma med förslag om samverkan mellan de olika nivåerna för att underlätta för eleverna att få sammanhang och överblick över sin utbildning. är det ett grundläggande behörighetskrav för antagning till gymnasieskolan att eleven har godkänt i svenska, engelska och matematik. Det är förvisso riktigt att kunskaper i dessa ämnen krävs för livet i kunskapssamhället. Men också förkunskaper i andra ämnen kan i praktiken vara nödvändiga för att klara studierna i gymnasieskolan. föreslår därför att en modell införs vari behörighetskraven till de olika programmen i gymnasieskolan varierar. Regeringen bör vid genomförandet av förändringarna i gymnasieskolan uppdra till att utarbeta föreskrifter för antagning med denna utgångspunkt. Betyg handlar om att ge eleverna återkoppling på det arbete de lagt ner. Det är viktigt att betygen som komplement till de utvecklingssamtal som ska ske mellan lärare och elever i samtliga kurser ger eleverna ett kvitto på uppnådda kunskaper i förhållande till kunskapsmålen. Betygen ger också en viktig beskrivning av elevernas kunskaper för föräldrar, potentiella arbetsgivare och utbildningsinstanser. Självklart ska betygen sättas så att de beskriver elevens hela kunskapsmassa sett utifrån den kunskapssyn som enligt läroplanen ska råda i gymnasieskolan. I ett mål- och kunskapsrelaterat system är betyget ett kvitto på dokumenterad kunskap. Det får inte vara för långt mellan stegen i betygsskalan om betygssystemet ska medverka till att motivera eleven att försöka uppnå nästa steg. Om instrumentet är alltför trubbigt mäter det inte heller det som det är tänkt att mäta och informationen som betygen ska ge blir därigenom bristfällig. Dagens system bör därför kompletteras så att det får sex steg. Utvärderingar har visat att en oproportionerligt stor del av undervisningstiden för en kurs används för kunskapskontroll. Enligt utvärderingar förlitar sig lärare i hög grad på skriftliga prov för att bedöma elevernas kunskaper. För många elever innebär de många proven en ökad stress. Läroplanen för gymnasieskolan är tydlig: Läraren ska vid betygssättningen utnyttja all tillgänglig information om elevens kunskaper i förhållande till kraven i kursplanen, beakta även sådana kunskaper som en elev tillägnat sig på annat sätt än genom den aktuella undervisningen, beakta såväl muntliga som skriftliga bevis på kunskaper och göra en allsidig bedömning av kunskaperna och därvid beakta hela kursen. bör ges i uppdrag av regeringen att utforma fler examinationsformer. Betygssättningen har varit föremål för kvalitetsgranskning. Utbildningsinspektörerna pekade på brister vad gäller likvärdighet och rättvisa samt betonade behovet av fortbildning och insatser i frågor som rör hur styrdokumenten ska förstås och tolkas. Erfarenheterna visar både positiva och negativa effekter av kursutformningen och kursbetygen. Till det positiva hör att eleverna snabbt får återkoppling och därmed kan bli mer motiverade i sina studier eller vid behov snabbt få stöd, att kurserna är lätta att bygga på och att det är förhållandevis lätt att byta program och skola. Elever upplever också att det är positivt att de kan lägga avklarade kurser bakom sig. De nackdelar som redovisas i kvalitetsgranskningen är främst att många små kurser gör att gymnasieutbildningen upplevs som fragmentiserad, att helheten går förlorad och att progressionen i elevernas kunnande blir osynlig. Ett misslyckande i början av studierna följer eleverna och syns i slutbetyget, även om kunskaperna fördjupats och breddats i senare kurser. I den kursutformade gymnasieskolan sätts betyg på varje kurs. En elev som lämnar gymnasieskolan med ett fullständigt slutbetyg har i genomsnitt ett trettiotal kursbetyg samt betyg i projektarbete. En elev kan till exempel ha upp till sex betyg i matematik. Betygssättningen i enskilda kurser har visat sig vara stressande för eleverna och helheten och fördjupningen i kunskaperna riskerar att gå förlorade. I likhet med vad regeringen till slut föreslagit anser att en övergång från kursbetyg till ämnesbetyg bör ske. I stället för regeringens förslag att ämnesbetyg sätts vid slutet av studierna så förespråkar en modell där betyg sätts efter varje avslutad kurs och att kursbetygen sedan vägs samman till ett ämnesbetyg. Detta ämnesbetyg viktas sedan mot andra ämnesbetyg utifrån de ingående kursernas svårighetsgrad och poängtal för att få fram ett medelvärde i slutbetyget. 5.4Betyg som urvalsinstrument för högre utbildning För att ha grundläggande behörighet att söka till högskolan krävs godkänt betyg i av samtliga kurser. Detta kan ses som ett kvantitativt krav och stämmer inte med det målrelaterade kurssystemet. Det sker ingen viktning av olika kursers betydelse för högre utbildningar. har pekat på problemet med betygsräkning när det gäller urvalsreglerna. söker eleverna på snittpoängen till högskolan, vilket medför en risk att eleverna i sina val av kurser väljer sådana, där det anses lättare att få bra betyg. Traditionella kunskapsämnen som anses som svåra, exempelvis språk, riskerar att prioriteras ned. har tidigare krävt en uppstramning av kurser och betyg, sedan det visat sig att eleverna i gymnasieskolan utnyttjar systemet till att enklare skaffa sig tillträde till högskolan. Vi menar att det är angeläget att de blivande studenterna har så goda förkunskaper som möjligt, både i de ämnen som de vill studera och i ämnen som är relevanta för den sökta utbildningen. har en del förslag när det gäller viktning av betyg som stöder. Utöver det vill föreslå att mer avancerade kurser ges ett högre meritvärde än mer grundläggande kurser. Detta säkerställer att gymnasiestudenterna har det kunskapsdjup och den studievana som möjliggör en smidig övergång till högskolan. Då gymnasiepropositionen presenterades föreslog att regeringen skyndsamt skulle återkomma med en proposition om tillträde till högskolan. Så har inte skett. Inte heller i högskolepropositionen fanns sådana förslag. utvecklar vårt resonemang i vår motion med anledning av proposition 2004/05:162 Ny värld, ny högskola. För att få vägledning när det gäller bedömning av kunskaper fyller de nationella proven en viktig funktion men de kan också ses som hjälp för den enskilde elevens egen utvärdering av sitt arbete. anser att nationella prov ska genomföras i samtliga kärn- och karaktärsämnen. Endast lokala kurser ska vara undantagna från nationella prov. Det diagnosmaterial och de prov som ingår i det nationella provsystemet ska dels kunna användas för att ta reda på elevens starka och svaga sidor, dels kunna hjälpa läraren vid en bedömning av om uppställda mål har nåtts och som ett stöd inför betygssättningen. Nationella prov ska få en viktig uppgift att fylla som styrinstrument för en likvärdig betygssättning i hela landet. De nationella proven ska utformas på så sätt att elevens alla kunskaper kan prövas. presenterade två rapporter som visade att de nationella proven missgynnar elever på yrkesprogram och med en annan bakgrund än svensk medelklass. Undersökningarna visade också hur lärarna lägger sin undervisning på olika nivåer beroende på om de ska undervisa elever på studieförberedande program eller på yrkesprogram. De nationella proven ska nu göras om. anser att upplägget i gymnasieskolans kärnämnen bör variera beroende på program, men att de däremot inte ska ha olika svårighetsgrad beroende på om provet är avsett för ett yrkesprogram eller ett studieförberedande program. måste ha denna utgångspunkt i revisionen av de nationella proven. Kunskapen om våra historiska rötter har dokumenterade brister. Historia som eget ämne ingår endast i de natur- och samhällsvetenskapliga programmen. Detta är mycket allvarligt eftersom historia är en viktig del av vårt kulturarv. menar att den nuvarande situationen är oacceptabel och har därför drivit kravet att historia bör bli ett kärnämne. Det nya kärnämnet får inte leda till en försämring av historiekunskaperna för de elever som läser historia i gymnasieskolan. Vidare bör det slås fast att de 50p som den nya kärnämneskursen i historia kommer att omfatta inte får reducera blocket av kärnämneskurser. Dessa poäng ska i stället tas från det poängantal som det individuella valet nu förfogar över. Eleverna har visat särskilda brister i kunskaperna om 1900-talets historia. De flesta ungdomar har goda kunskaper om nazisternas brott under men det är betydligt färre som känner till de brott mot mänskligheten som genomförts av kommunistiska regimer över världen. Händelserna har varit av avgörande betydelse för vårt samhälle. Undervisningen om 1900-talets historia med fokus på de samhällsförändringar som rör idéhistoria, ideologier, kultur och migration måste därför prioriteras. Religionskunskapens roll som kärnämne bör utvecklas. Ämnet är en naturlig förankringsbas för värdegrundsarbetet. Precis som svenskämnet behövs för svenskkunskaperna krävs ett religionsämne som både fokuserar kunskaper om olika religiösa traditioner och stimulerar elevernas arbete med en egen livssyn. kan inte kristendomens betydelse som bas för svensk kultur och tradition överskattas. Skolan har en uppgift att ge alla elever kännedom om vårt kulturella arv. anser därför att kristendomen bör ha en särställning i religionsundervisningen. För att uppfylla dessa mål anser att religionsämnet måste ha en stark ställning. förutsätter att religion som karaktärsämne inte får ett mindre utrymme i den nya timplanen för gymnasieskolan. Den nuvarande kursutformningen av gymnasieskolan tycks ha inneburit att många elever valt bort språk. ser med oro på denna utveckling. Språkkunskaper i fler språk än engelska är avgörande för rörligheten i , såväl för arbete och studier som för resor och handel. Språkkunskaper bidrar också till att utveckla förståelse, respekt och tolerans för andra kulturer. Det är därför önskvärt att fler elever utvecklar och fördjupar sina språkkunskaper. har tillsammans med allianspartierna förslag som stärker språkens ställning i gymnasieskolan. anser att det i samarbete med näringslivet borde inrättas ett nationellt program med speciell inriktning på företagande och entreprenörskap. Ett sådant program bör inrikta sig på samarbete mellan små, medelstora och stora företag inom samhällets alla sektorer. I ett företagsinriktat program måste tonvikt läggas på elevernas kreativitet och kapacitet att planera och genomföra egna projekt. I gymnasieskolan måste finnas utbildning i privatekonomi. Konsumentfrågor, kredit och finansväsende, sparande, hur skatter och avgifter fungerar, pensionsfrågor samt grundläggande utbildning i kalkylering och redovisning är några områden som borde tas upp i en sådan utbildning. Grundläggande juridiska kunskaper ska också tillföras, såsom avtalsrätt. Det är ett rimligt mål att varje gymnasieelev ska begripa ett hyreskontrakt och ett avbetalningskontrakt när han eller hon lämnar gymnasiet. Konsekvenserna för att införa ytterligare ämnen i gymnasieskolan är bland annat ökade kostnader för skolan och ytterligare tillägg till en redan stor kunskapsvolym som ska läsas in. anser därför att frågan om hur privatekonomin bättre ska kunna införas i gymnasieskolan bör genomlysas i en utredning. Ohälsa och stress har ökat bland lärare och lett till lärarflykt. Som huvudmän för de flesta svenska gymnasieskolor har politiker ett stort ansvar för att ge lärarna sitt stöd och för att förbättra situationen.