mot · GT02Ju540 · 2005-10-05 00:00:00 — anvisar med följande ändring i förhållande till regeringens förslag för anslagen under utgiftsområde 4 Rättsväsendet enligt uppställning: Anslag (tusental kronor) En fungerande rättsstat ett medborgerligt krav En fungerande rättsordning är oumbärlig för ett gott samhälle. Rättsväsendet måste utvecklas så att det kan möta morgondagens behov och påfrestningar och garantera medborgarna rättstrygghet i ett internationaliserat samhälle. I ett gott samhälle överförs de demokratiska värdena och värderingarna från generation till generation. Utan dessa kommer relationerna mellan människor inte att fungera i vardagslivet. Tilliten och förtroendet måste utgå ifrån att respekten för varje människas unika värde är införlivad hos varje medmänniska. Rättsstatens uppgift är att ge en ram för dessa värden. Den skall syfta till att skapa en samlevnad med trygghet och respekt mellan människor och bidrar därmed också till att upprätthålla samhällets grundvärden. Problemen inom rättsväsendet är så stora att många ifrågasätter att man lita på rättsväsendet, lagstiftningen och myndigheterna. Den hårda kritiken mot regeringens politik framför allt vad gäller polisbristen har inte passerat obemärkt. Sedan budgetpropositionen 2000 talar regeringen om en stor satsning på polisen. I realiteten har de höjda anslagen inte inneburit någon nysatsning på polisväsendet utan de har behövts för att täcka underskotten. I föreliggande budgetproposition anslår regeringen 475 miljoner mer än tidigare aviserade till polisväsendet. Detta är ett steg i rätt riktning. Av polisens budget går till lönekostnader. Då besparingar ska göras måste dessa ske inom ramen för de återstående . När regeringen nu avsätter ytterligare ska dessa räcka till mycket. anser att antalet poliser ska öka med 1 000 , vilket innebär att utbildningstakten måste öka ytterligare. ökade antalet poliser netto med 599. Bland landets poliser är eller äldre. är sjukskrivna och pensionsavgångarna är stora. håller ett betydande antal polisstationer i landet stängt. beräknas polisens underskott uppgå till . Den samlade bilden ger oss tydliga besked om att de 475 miljoner som regeringen nu utökar budgeten för polisväsendet med inte kommer att räcka. Kriminalvården dras med lika stora problem som polisen. Kriminalvården har stora budgetunderskott. Även om kriminalvården beviljas äskade anslagsramar för åren 20062008, vilket skulle innebära en ramhöjning med i jämförelse med de av antagna ramarna, behövs det för ett tillskott av ett engångsbelopp på för att uppnå en budget 2008. menar att all brottslighet, även vardagsbrottsligheten, måste bekämpas. När anmälningar kommer in till polisen skrivs en anmälan för försäkringsbolagets räkning, sedan avskrivs ärendet om det inte finns klara bevis. Detta är mycket olyckligt eftersom det leder till att allmänheten förlorar sitt förtroende för polis och rättsväsende. Alla brott, inklusive bostadsinbrott, överfall, våld och hot, bilstölder, klotter och skadegörelse, ska snabbt utredas. Även den grova gränsöverskridande brottsligheten, den ekonomiska brottsligheten, mc-klubbar med grov kriminell belastning, den alltmer växande ungdomsbrottsligheten, brott med rasistiska inslag samt våld mot kvinnor och barn ska bekämpas kraftfullt. Nödvändiga åtgärder ska vidtas för att bekämpa barnpornografi- och narkotikabrott samt människohandel. Brottsligheten måste mötas med både kortsiktiga och långsiktiga åtgärder. Snabba insatser krävs exempelvis genom närpolisverksamhet, samarbete mellan polis och socialtjänst samt då det gäller unga människor mellan skola, föräldrar, väl fungerande ungdomsrotlar och narkotikarotlar. Det långsiktiga arbetet som handlar om förebyggande insatser, om internalisering, införlivandet av värden, värderingar och normer är också av största vikt. Vi hävdar att de vuxnas insatser betyder mycket för att få barn och unga att avstå från att börja begå brott. Föräldrar och andra vuxna som har ansvar för barnuppfostran måste därför stöttas i sin uppgift. Det är de vuxna i familjen och i skolan som ska ge ungdomarna identitet och social trygghet, inte gängmedlemmarna som i många förorter till storstäderna. Vi måste också kunna stötta de vuxna så att de kan vara närvarande och delaktiga i de ungas liv. Fasthet och konsekvens är viktiga signaler i detta preventiva arbete. Att de vuxna i familjen får mer tid för barnen har en rad positiva följdverkningar för barnet. Det är i sig brottsförebyggande. Familjestabilitet bör därför eftersträvas som ett grundläggande mål för samhället och även som en brottsförebyggande resurs. Den ekonomiska situationen för rättsväsendet har varit mycket ansträngd. Detta har fått konsekvenser för verksamheten. Det är angeläget med ett fungerande rättsväsende som har resurser till sitt förfogande för att kunna garantera samhällsmedborgaren säkerhet och trygghet. anvisar därför, till utgiftsområde 4 Rättsväsendet, i förhållande till regeringens förslag ytterligare för . () fungerar som central förvaltnings- och tillsynsmyndighet för polisväsendet. Säkerhetspolisen, och hör till RPS. Det finns en polismyndighet i varje län med en polisstyrelse som har i uppgift att leda myndigheten. Regeringen föreslår ett anslag för 4:1 , på . föreslår en ramförstärkning på ytterligare . Den nedrustning som tidigare skett inom rättsväsendet har fått allvarliga, svårreparerade konsekvenser. Trots förhållandevis stora anslagshöjningar till polisen har en mycket liten del av resursförstärkningen nått den faktiska verksamheten. Både på landsbygden och i storstäderna saknas resurser. Polisen tvingas hålla sommarstängt på ett betydande antal stationer i landet. Dessutom har många stationer haft begränsade öppettider på grund av personalbrist. På sina håll har kommuner anställt vaktbolag till att sköta de uppgifter som egentligen borde ligga på polisen. Poliserna utför en rad administrativa uppgifter som rätteligen borde utföras av bättre lämpad personal. Det är viktigt att poliser lägger sin arbetstid på det som ingen annan än de kan. Det är därför uppenbart nödvändigt att öka antalet civilanställda så att utbildade poliser frigörs för polisiärt arbete. I rationaliseringsivern har man dragit in på arrestvakter. Detta leder till att poliser kan få köra långa sträckor bara för att lämna av en arresterad, vilket gör att man inte kan delta i eventuella utryckningar under den tiden. Ouppklarade brott, lång väntetid hos polisen, stängda polisstationer, ökad oro för överfall och inbrott samt vetskapen om att närmaste polis finns bort är den vardag många svenskar lever med. anser att polisorganisationen måste ses över så att tilltron till rättsväsendet kan stärkas. Orter som har färjetrafik till utlandet måste få ökade resurser annars riskeras att närpoliser kan komma att användas till passkontrollanter istället för att vara ute på gator och torg. Ett reformeringsarbete måste göras inom närpolisen. mål är att det ska finnas en närpolis per tusen innevånare. Närpoliserna är viktiga inte minst för det brottsförebyggande arbetet. Närpolisen ska speciellt arbeta brottsförebyggande i samverkan med andra aktörer som berörs av eller kan påverka brottsligheten i lokalsamhället. Antalet poliser i är för litet. fanns 16 891 poliser. vill intensifiera polisutbildningen så att antalet poliser uppgår till 20000. anser också att polisutbildningen ska akademiseras. Om det sker kommer forskning att bli en del av den polisiära professionen och därmed utvecklas polisyrket och polisorganisationen. Antalet anmälda narkotikabrott har ökat jämfört med . Av de som avsätter till polisverksamheten är motsvarande 100 nya polistjänster reserverade för att bekämpa narkotikabrott för att på så sätt förhindra narkotikamissbruket bland ungdomar. Att polisen inte hinner med alla arbetsuppgifter leder till övertidsarbete och stress. Långtidssjukskrivningarna inom poliskåren ökar oroväckande. var 800 poliser sjukskrivna. Det höga antalet sjukskrivningar orsakas av hög medelålder, stress, övertid, strukturförändringar och besparingar. Det måste tas ett samlat grepp om arbetsmiljöfrågorna inom polisen. Regeringen bör initiera ett samarbete mellan länspolismyndigheterna i landet för att åtgärda arbetsmiljöfrågan. Alla polismyndigheter bör få tillgång till arbetsmiljöhandledning samt professionell hjälp för att förebygga stressrelaterade arbetsskador och rehabilitera dem som blivit sjuka till följd av arbetssituationen. De problem som uppstått i samband med upplopp, kravaller och demonstrationer är uppenbart relaterade till brister i ledarskap och chefskompetens. saknas central utbildning för chefer på olika nivåer. En systematiserad strategi om plan för chefsutveckling och kompetens är uppenbart nödvändig. Bristen på modern utrustning är ännu en fråga som behöver lösas. Polisen behöver alternativa vapen samt tillgång till vattenkanon vid demonstrationer och större folksamlingar. Polisen måste också få tillgång till skyddade fordon för att kunna upplösa våldsamma folkmassor med så liten risk för skador som möjligt, för både demonstranter och poliser. Polisen bör också få möjlighet till buggning för att komma åt den avancerade kriminaliteten. Ett beslut om buggning måste dock föregås av ytterst omsorgsfulla överväganden. Bland annat ska klargöras hur man bäst hanterar risken för integritetskränkning och hur man ska hantera inhämtat material som inte är av intresse för undersökningen. I en annan motion redogör i detalj för förslag som rör polisorganisationen. Därmed upphörde myndigheten samt de sex regionala åklagarmyndigheter som ingick i åklagarorganisationen. Åklagarväsendet har stegvis genomgått en omvälvande förändring från ca 100 myndigheter till 1. Denna process har för riksåklagaren och överåklagarna inneburit nödvändigt fokus på organisations- och adminstrationsutveckling. Också har påtagligt präglats av omorganisationen till den nya . På () utreds bokföringsbrott, konkursrelaterade brott, skattebrott, insiderbrott och EU-bedrägerier samt övriga komplicerade ekonomiska brott som kräver särskilda kunskaper om finansiella förhållanden och näringslivsförhållanden. Inom EBM finns närmare 400 specialutbildade åklagare, poliser, ekonomer och administratörer som arbetar tillsammans i projektgrupper för att förebygga och bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Det svenska åklagarväsendet har , även i ett internationellt perspektiv, en central roll i rättsväsendet. I sin position i rättskedjan mellan polisen och domstolarna påverkar åklagaren såväl kvaliteten på polisens utredningsverksamhet som processen i domstol. Åklagarnas arbetsbelastning bara ökar. Åldersstrukturen inom organisationen är sådan att man väntar stora pensionsavgångar. Resursbristen leder till att man nu har valt att starta en försöksverksamhet med unga beredningsjurister och praktikanter. För att åklagarna ska kunna arbeta offensivt brottsbekämpande, stödja polisen, delta i rättsutvecklingen samt förbättra kvaliteten och lagföringen inom prioriterade områden måste ytterligare resurser tillföras. Enligt riksåklagaren behövs medel för 35 specialister som ska ingå i de familjevåldsenheter som ska inrättas i samverkan med polisen för att effektivisera lagföringen av familjevåld och sexualbrott. Dessutom behövs ytterligare 35 specialister för bekämpningen av miljöbrott, ekobrott, mängdbrott och internationell organiserad brottslighet. anser att brott mot barn och andra med begränsad autonomi måste vara det mest prioriterade området för åklagarna. Vi anser att det är hög tid att på allvar satsa på nyrekrytering av framtida åklagare och administrativ personal. Återkommande kompetensutveckling för de anställda är nödvändig. I en särskild motion tas de kristdemokratiska förslagen om åklagarna och EBM upp. Regeringen föreslår ett anslag för 4:3 , på . föreslår en ramförstärkning på ytterligare för 4:3 . Tingsrätterna, de sex hovrätterna och tillhör de allmänna domstolarna. Länsrätterna, de fyra kammarrätterna och Regeringsrätten tillhör de allmänna förvaltningsdomstolarna. fungerar som central förvaltningsmyndighet för de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, arrendenämnderna, hyresnämnderna och . Ett rättssamhälle kräver fungerande domstolar. Deras uppgifter är att handlägga mål och ärenden på ett rättssäkert och effektivt sätt samt att avkunna dom inom rimlig tid. Regeringens målsättning är att skapa större domkretsar. motsätter sig att små tingsrätter läggs ned. Om nedläggningarna fortskrider i enlighet med regeringens inriktning är risken stor att rättssäkerheten äventyras. anser att inga beslut om nedläggning av tingsrätter ska fattas innan ytterligare konsekvensanalyser genomförts av genomförda nedläggningar. vill också hålla öppet för möjligheten att öppna nedlagda tingsrätter. har föreslagit att tingsrätterna ska sammanläggas med länsrätterna. Bakgrunden till vårt ställningstagande har varit ambitionen att skapa möjligheter för de mindre tingsrätterna att vara kvar. En sådan process bör nu inledas. anser att roll bör utredas. är ett centralt ämbetsverk och lyder under regeringen. förespråkar i stället en modell liknande den som finns i , i syfte att värna domstolarnas oavhängighet. Genom en sådan förändring skulle ligga direkt under . På detta sätt skulle konflikten mellan den administrativa styrningen och domstolarnas självständighet undvikas. vill införa prestationsstyrd lön för domare, som domarkåren och facket motsätter sig en sådan ordning. anser att detta skulle kunna rubba domarnas självständighet gentemot den politiska makten. Ur konstitutionell synvinkel är prestationsbaserade domarlöner svårförenliga med strävan att stärka domarnas ställning och oberoende. Redan misstanken att lönebelöningar ges för att främja lojalitet i viss riktning är förödande för tilltron till domarnas integritet och opartiskhet. Än mer absurt blir det om systemet med prestationsstyrda löner också ska gälla domarna i och Regeringsrätten. Nämndemännens situation måste ses över. Att rekrytera nämndemän är ett svårt arbete. vill höja nämndemännens arvoden och förändra rekryteringssättet. Ärendetillströmningen till domstolarna bara ökar och antalet komplicerade mål blir allt fler. Den ekonomiska situationen har inneburit att målökningarna inte har kunnat mötas av ökade resurser till verksamheten. Måltillströmningen har varit så stor att domstolarna inte har mäktat med den. Balanserna har ökat och därmed medborgarnas väntetider. Arbetsbelastningen inom domstolsväsendet måste skyndsamt ses över. I en särskild motion tas ytterligare förslag avseende domstolsväsendet upp. Regeringen föreslår ett anslag för 4:5 Domstolsväsendet m.m., på . föreslår en ramförstärkning på ytterligare för 4:5 Domstolsväsendet m.m. är chefsmyndighet för 35 lokala kriminalvårdsmyndigheter och för Transporttjänsten. Styrelsen är också central förvaltningsverksamhet för all kriminalvårdsverksamhet. I rent administrativt hänseende är även chefsmyndighet för och de 30 lokala övervakningsnämnderna. Regeringen föreslår ett anslag för 4:6 Kriminalvården, på . föreslår en ramförstärkning på ytterligare . Kriminalvården är en del av rättsväsendet. Målet med kriminalpolitiken är att minska brottsligheten och öka tryggheten i samhället. Tyvärr klarar inte svensk kriminalvård att leva upp till detta mål. kräver att kriminalvården får en ny inriktning. Vi anser att kriminalvården måste utveckla mätmetoder som kan användas för att beskriva olika resultat som uppnås med behandlings- och vårdarbetet. Kriminalvården bör också utveckla och förstärka sin analyskapacitet. Ett utvecklat forskningsarbete som kan belysa sambanden mellan kriminalvård och de frigivnas återfall i brottslighet är nödvändigt. efter avtjänat straff har i genomsnitt återfallit i brott. Detta visar att kriminalvården misslyckats med sin målsättning att rehabilitera människor och få dem att bryta en kriminell livsstil. Undersökningar med fokus på internernas bakgrund och sociala förhållanden visar inte helt oväntat att de intagna har en omfattande problematisk bakgrund, utöver den rent brottsliga. Därför borde kriminalvårdens möjligheter att förebygga brott tillvaratas bättre och verksamheten inriktas på att den dömde ska få hjälp att komma tillrätta med sitt problematiska levnadsmönster. Kriminalvårdens arbete bör utvärderas och goda exempel bör tas tillvara i förändringsarbetet. Det är en angelägen uppgift att på olika sätt försöka förändra det faktum att många av dem som avtjänar fängelsestraff återfaller i brott. anser att nuvarande utbildning för personalen inom kriminalvården är för kort och innehållsfattig. Vi menar att en betydande utbildningssatsning ska genomföras för att höja kompetensen, framför allt hos den personal som arbetar nära de intagna. anser att arbete inom kriminalvården måste uppvärderas och att ett så kvalificerat arbete kräver en utbildning. Vi föreslår en kriminalvårdsutbildning om med efterföljande praktik. I utbildningen ska bland annat ämnen som psykologi, sociologi, beteendevetenskap, missbrukskunskap och rättskunskap ingå. Situationen på landets häkten är allvarlig. Medelbeläggningen har ökat kraftigt. Trängseln på häktena beror på en ökning av såväl antalet häktade som på en ökning av dem som väntar på anstaltsplats. Denna ökning beror i sin tur på att det är fullt på anstalterna. Det är ett angeläget mål att hålla anstalterna och häktena fria från droger och att personalen får resurser och möjligheter att på ett effektivt sätt kontrollera att drogfriheten efterlevs. Så är det tyvärr inte . Den intagne och den häktade ska erbjudas behandling vid alkohol- och narkotikamissbruk. Drogtester bör användas i större utsträckning när personalen misstänker missbruk. tillför resurser så att personalen ska hinna med och ha instrument för att på ett effektivt sätt få kontroll över narkotikan på anstalterna. Vi anser också att man på anstalterna bör införa en sektionering och ett smågruppssystem, vilket är resurskrävande men verkningsfullt. I och med att de intagna endast får umgås i mindre grupper ökar förutsättningarna för att narkotikamarknaden på anstalten ska försvinna. En väl utbyggd programverksamhet för intagna är en helt avgörande faktor om man ska lyckas vända de intagnas intresse från droger och kriminell livsstil till eget ansvarstagande för sin verkställighet och ytterst sitt liv. Väl fungerande motivationsavdelningar som kan genomföra kognitiva program är nödvändigt. anser att man också bör överväga att införa generella regler för övervakade besök den inledande tiden av ett fängelsestraff, exempelvis . Det skulle ge narkotikamissbrukare en rimlig chans att komma ifrån sitt missbruk. anser att man bör bygga om och bygga till de fängelser som finns i stället för att bygga ett helt nytt fängelse. De nuvarande anstalterna bör ges olika inriktning. Vårt förslag innebär också fler platser med indelning i motivationsavdelningar och utslussningsboenden. Flera anstalter i skulle kunna ha liknande inriktning. Steg ett och två skulle vara olika stadier i motivationsutvecklingen. Steg tre skulle vara ett utslussningsboende i anslutning till anstalten. Där skulle den intagne fortfarande vara frihetsberövad men där skulle råda större frihet och inriktningen skulle vara en förberedelse för livet utanför anstalt. Permissioner och kontaktskapande verksamhet skulle få större utrymme. Ett grundläggande krav skulle vara absolut drogfrihet. Lekmannaövervakare har en viktig uppgift i samhället. Framtiden för en frigiven brottsling är beroende av vad som händer efter frigivningen. Därför är det angeläget med en övervakare som kan stödja den frigivne och visa vägen till en normal livssituation, till ett liv utan kriminalitet. Lekmannaövervakaren är en positiv förebild som finns tillgänglig dygnet runt och därför är det viktigt, anser , att statusen och arvodet för uppgiften höjs. Många som sitter på anstalt och som verkligen har en vilja att börja ett nytt liv utan droger och kriminalitet vänder sig till , Kriminellas Revansch i Samhället. syfte är att hjälpa dem som friges från våra fängelser så att de får en reell möjlighet att leva ett liv utan brott och droger. Ett annat mål är att hjälpa ungdomar så att de inte fastnar i kriminalitet. De får hjälp till insikt om vilka konsekvenser en kriminell livsstil får. Verksamheter liknande måste få samhällets stöd att arbeta effektivt. På svenska anstalter finns fler livstidsdömda än . En orsak till detta är framför allt att regeringens nådepraxis blivit mera restriktiv, vilket medfört att den faktiska strafftiden blivit längre. Det kan enligt vår mening ifrågasättas om livstidsstraffet är tillfredsställande från förutsägbarhetssynpunkt, eftersom straffet regelmässigt genom nåd omvandlas till ett långt men tidsbestämt straff. Denna ordning innebär dessutom att det är regeringen och inte domstolen som bestämmer straffets längd, vilket är diskutabelt ur konstitutionell utgångspunkt. Nådepraxis innebär att ett livstidsstraff omvandlas till ett tidsbestämt straff på omkring . Genom ett tidsbestämt straff blir påföljden förutsägbar och politiskt neutral. anser att frågan om att livstidsstraffet bör ersättas av ett tidsbestämt straff ska utredas. I en annan motion redogör i detalj för förslag som rör kriminalvården. inrättades 1994 under ledning av den dåvarande borgerliga regeringen. Myndighetens övergripande mål är att främja brottsoffers rättigheter, behov och intressen. Myndighetens uppgift är att handlägga och besluta i ärenden om brottskadeersättning. ska ha en central funktion när det gäller stöd till dem som drabbas av brott. Effektivitet, snabbhet och hög kvalitet vid handläggningen av brottskadeärendena är nödvändigt för att tillgodose det enskilda brottsoffrets rätt till ersättning och behov av trygghet och stöd. I regleringsbrevet ändrades kravet till att handläggning ska ske . tog man helt bort kravet på att handläggning ska ske . Istället säger regeringen i regleringsbrevet att ett ärende ska handläggas så snabbt som möjligt med hänsyn till den utredning som ärendet kräver. avgjordes av ärendena . är kritiska till att regeringen tagit bort kravet på handläggningstid. Det är ytterst angeläget att handläggningstider är korta. Målet för vår politik är att alla människor som drabbats av brott skal erhålla all den kvalitativa och kvantitativa hjälp de behöver för att kunna återgå till ett normalt liv inom rimlig tid. föreslår att statens bidrag till kvinnojourerna ska fördelas direkt till de lokala verksamheterna av . betalar staten bidrag till landets kvinnojourer på flera olika sätt. Dels fördelas bidrag till centralorganisationerna ROKS och SKR via , dels kan lokala kvinnojourer tillsammans med kommunen söka bidrag hos . har tidigare kritiserat att regeringen har valt att stödja den starkt politiserade centralorganisationen istället för att stödja de lokala kvinnojourerna. Vi menar att det stöd staten betalar ska gå till att stödja dem som behöver hjälp och inte till åsiktsproduktion och central administration. En granskning av centralorganisationernas årsredovisningar visar att det bara är en tredjedel av statsbidragen som betalas ut via som går vidare till den lokala verksamheten som syftar till att hjälpa utsatta kvinnor. Kommunerna ska ha ett ansvar att ekonomiskt stödja kvinnojoursverksamhet. drivs kvinnojourerna av ideella föreningar, vilket sänker tröskeln för utsatta kvinnor att våga ta en kontakt. Vi ser positivt på att det civila samhället tagit så stort ansvar för kvinnojoursverksamheten men vi anser att kommunerna och staten måste ta ett större ekonomiskt ansvar. Dessutom bör samhället byggas nerifrån och uppåt på ett sådant sätt att små gemenskaper sluter sig samman och överlåter till större sammanslutningar sådana uppgifter som de inte själva kan klara på ett ändamålsenligt sätt. Det faller sig därför mer naturligt att riksorganisationerna finansierar sin verksamhet genom sådana avgifter som medlemmarna finner lämpliga.