mot · GT02A310 · 2005-10-03 00:00:00 — Problemet är egentligen inte lösts det har bara flyttats någon annanstans. En stabilt hög ohälsa och ett kapitalt misslyckande med uppföljning och rehabilitering av längre sjukskrivningar maskeras inom ramen för förtidspensionssystemet. Det drabbar framför allt kvinnor. motsätter sig bestämt att långtidssjukskrivna kvinnor mer eller mindre i grupp avskrivs från rehabilitering och uppföljning. Därför behöver arbetet med handläggningen, uppföljningen och rehabiliteringsinsatser stärkas för att hjälpa fler kvinnor tillbaka till arbete. Den politik regeringen för verkar inte i rätt riktning. fattades beslut om ett nytt arbetsgivaransvar som innebär att arbetsgivaren övertar betalningsansvaret för av sjukpenningskostnaderna för en sjukskriven anställd. Det riskerar att skapa selektering, dvs. att arbetsgivare undviker att anställa medarbetare som kan misstänkas ha en hög risk för sjukfrånvaro. Och eftersom kvinnor är överrepresenterade i långtidssjukskrivningarna riskerar det att leda till att det blir svårare för kvinnor att få jobb, och allra svårast för den kvinna som varit långtidssjukskriven och vill tillbaka i arbete. Det som behövs är att sätta individen i fokus på ett tydligare sätt . De olika systemen och myndigheterna behöver samordnas för att nyttja resurserna på ett bättre och effektivare sätt. ser också att lokala initiativ i högre utsträckning kunde gynnas; först då kan fler komma tillbaka i arbete. vill minska ohälsan i arbetslivet genom: Vi vill införa en rehabiliteringsgaranti som består av en preliminär rehabiliteringsplan och tillgång till rehabiliteringslots efter sjukskrivningen, rätt till rehabpeng om rehabgarantin inte uppfylls, ett nytt differentierat arbetsgivarinträde i sjukförsäkringen som relaterar ansvaret till arbetsgivarens storlek, en ny beräkningsgrund för ersättningen i sjukförsäkringen baserad på genomsnittsinkomsten före sjukskrivningen. Dessutom vill vi se ökade insatser så att människor som är sjukskrivna kan återgå till att arbeta. Modern arbetsorganisation i offentlig sektor Verklig eller upplevd maktlöshet är en av de viktigaste anledningarna som de långtidssjukskrivna själva anger som skäl till sin sjukskrivning. Eftersom långtidssjukskrivningarna är särskilt stora inom offentlig sektor har vi som politiskt ansvariga stora möjligheter att åtgärda roten till det onda, genom att utforma offentlig verksamhet med moderna arbetsorganisationer som ger större delaktighet, ökad makt över det egna arbetet och större befogenheter för enskilda och arbetslag. Vad som i motionen anförs om att åtgärda ohälsan för kvinnor och män i arbetslivet bör ges regeringen till känna. Kvinnor i väpnade konflikter Krig och väpnad konflikt är ett av de mest könssegregerade områden som finns. Länge var kvinnor helt frånvarande från utrikespolitik, diplomati och försvar. avgörs frågor om krig och fred i mycket stor utsträckning av män. har genom sin resolution /2000 markerat vikten av kvinnors bidrag till upprätthållande och främjande av fred och säkerhet och deras specifika behov och bekymmer i väpnade konflikter och efter konflikter. Under väpnade konflikter bärs det civila samhället vanligen upp av kvinnorna, genom att de håller ihop samhällena och svarar för barnens respektive åldringarnas trygghet och säkerhet. som kvinnorna därmed är de första i det civila samhället som erfar de omedelbara konsekvenserna av krig, är de också ofta de första med att arbeta för fred och försoning. Resolutionen belyser också ansvaret för det internationella samfundet att tillhandahålla skydd för civila och barn och hur man kan förhindra väpnade konflikter över huvud taget. råder dock brister i implementeringen av resolutionen, och det är en lång väg innan jämställdhet mellan man och kvinna har uppnåtts i arbetet för fred och säkerhet. I en rapport av FN:s generalsekreterare om Kvinnor, fred och säkerhet identifieras en rad områden som framför allt bör belysas och åtgärdas för att resolution ska anses vara uppfylld. arbetar för att: Genderpespektivet måste införlivas i allt fredsarbete Vi måste uppmärksamma i vilken utsträckning de mänskliga rättigheterna kränks för kvinnor och barn i väpnade konflikter och försäkra oss om att dessa övergrepp lyfts fram i all planering och implementering av fredsoperationer. Det är även viktigt att kvinnor involveras helt och hållet i förhandlingar och fredsavtal på nationell och internationell nivå samt att tillhandahålla utbildning i formell fredsprocess för kvinnogrupper och kvinnoorganisationer. Resolution /2000 uppmanar FN:s medlemsstater att öka deras frivilliga finansiella och tekniska stöd till utförandet av missioner och program med ett starkt genusperspektiv, t.ex. det arbete som utförs av for Women (UNIFEM) eller United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR). anser det självklart att svarar på denna uppmaning och ökar stödet till FN:s arbete för en ökad införlivning av genusperspektiv på dess områden. Det är också viktigt att i alla internationella sammanhang lyfte fram vikten av hotet mot kvinnors hälsa och frihet, preventivmedel och rätten till abort. Kvinnors rättigheter som mål för såväl biståndspolitik som agerande inom EU och andra forum är viktigt för ökad jämställdhet globalt. För att FN:s millenniemål om halverad fattigdom ska kunna uppfyllas är det oerhört viktigt att riktade insatser för kvinnor görs. I många av tredje världens länder är det kvinnor som bär upp civilsamhället. Detta gör att kvinnor ofta är nyckeln till hållbar utveckling. Vad som i motionen anförts om att kvinnor helt och hållet ska involveras i förhandlingar och fredsavtal på nationell och internationell nivå bör ges regeringen till känna.