mot · GT02A420 · 2005-10-05 00:00:00 — För att utbildning ska premieras bättre och bristyrken ska kunna locka till sig arbetskraft måste lönebildningen ge utrymme för en bättre löneutveckling inom dessa yrken jämfört med hur det fungerat hitintills. Därmed kan också ökade möjligheter skapas för tillkomst av arbeten inom branscher med relativt låga ingångslöner. Fler sådana arbeten ökar möjligheten för många att komma in på arbetsmarknaden. Skattesänkningar för låginkomsttagare kan underlätta en sådan process. Arbetsmarknadens parter bör eftersträva ökad flexibilitet vad gäller lönebildning för ungdom. Lägre ingångslöner inom vissa branscher kan vara ett sätt att få fler unga i arbete. Detta löses avtalsvägen. Skattesänkningar på arbete underlättar en sådan process. Det direkta ansvaret för lönebildningen har arbetsmarknadens parter. Men genom lagstiftning och institutionella ramar kan staten skapa förutsättningar för en bättre lönebildning. Därför kan utvecklingen av den tidigare förlikningsmannaexpeditionen till ett vara något positivt bör bland annat verka för samordnade avtalsperioder, ge råd och stöd till arbetsmarknadens parter för att främja en samhällsekonomiskt sund lönebildning. Vid konflikter ska kunna agera som medlare, genom att i samråd med parterna utse medlare som har förtroende hos de berörda. En viktig uppgift för är att se till att statistik om löner finns tillgänglig på ett relevant sätt. har också ställt oss bakom riksdagsmajoritetens beslut att förlänga varseltiden för strejkåtgärder , att ska kunna skjuta upp varslade stridsåtgärder samt införande av varselavgifter vid brott mot varselreglerna. De är rimligt avvägda medel för att i vissa känsliga lägen kunna kyla ned en konfliktsituation. Det är endast arbetsmarknadens parter som kan utveckla löneformer och anställningsvillkor som är anpassade till dagens och morgondagens arbetsmarknad med dess snabba omvandlingstakt och allt större variation i anställningsformer, arbetstid och arbetsorganisation. Ett medlingsinstitut får inte leda till att en statlig inkomstpolitik utvecklas. Det är därför viktigt att betona att det även fortsättningsvis är arbetsmarknadens parter som har huvudansvaret för lönebildningen. En av uppgifter ska vara att publicera och analysera löneutvecklingen ur ett jämställdhetsperspektiv. Kompletteringar av databasen förbättrar möjligheten för forskning om vad som har betydelse för löneutvecklingen för kvinnor och män. bör således ha nödvändig kompetens för att arbeta med jämställdhetsfrågor samt övriga diskrimineringsformer när det gäller lönebildning. Detta är ett bra incitament för att fortsätta arbetet med att undanröja alla osakligt motiverade löneskillnader mellan kvinnor och män samt på andra områden där diskriminering i lönesättning sker. bör dessutom verka för att äldre inte missgynnas på arbetsmarknaden, exempelvis genom konstruktioner av avtalspensioner. Detta bör regeringen tillkännage i regleringsbrevet till myndigheten. Det bör övervägas om inte kan samverka/samlokalisera med någon annan befintlig myndighet, exempelvis Kammarkollegiet, för att på så sätt minska bland annat de administrativa kostnaderna. Ovanstående och de resursökningar myndigheten fick samt den rationaliseringspotentital som bör finnas gör att vi kristdemokrater anser att en viss besparing kan göras på myndigheten. Vi anvisar ett anslag som totalt är lägre än regeringen. med stats- och regeringscheferna i EU:s medlemsstater slog i fast ett nytt strategiskt mål för , nämligen att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning. För att uppnå detta mål 2010 krävs det enligt en övergripande strategi, den så kallade Lissabonstrategin, med tre huvudkomponenter där en är att modernisera den europeiska sociala modellen, genom att investera i människor och bekämpa social utslagning. De övriga komponenterna avser bland annat övergång till ett kunskaps- och informationssamhälle, satsningar på forskning och utveckling, strukturella reformer, fullbordan av den inre marknaden och makroekonomiska åtgärder. Inom EU har arbetsmarknadspolitiken och arbetslösheten blivit en allt viktigare fråga. Det står helt klart att gemensamma initiativ och spridande av erfarenheter mellan länderna är nödvändiga för att förhindra den utslagning som den höga arbetslösheten innebär. Ökad flexibilitet inom arbetsmarknadsområdet, lägre löneskatter, förbättringar av företagsklimatet samt satsning på tjänstesektorn är några huvudpunkter i de gemensamma program som upprättats inom EU:s ram. Inom ramen för Lissabonstrategin har regeringen år medverkat till antagande av rådsrekommendationer till som man sedan helt struntat i på hemmaplan. fick följande fem rekommendationer : Gynna tillväxten av små och medelstora företag, i synnerhet genom att lätta på de administrativa bördorna. Motverka det ökande antalet långtidssjukskrivna genom att främja arbetsinriktade lösningar och förbättra arbetsvillkoren. Undanröja återstående arbetslöshetsfällor och motsvarande. Noga följa upp resultaten av insatserna för att integrera invandrare i arbetskraften. Minska antalet ungdomar som lämnar skolan och förbättra möjligheterna till utbildning för personer med kort utbildning och personer utanför arbetskraften; åtgärda problemen med begynnande flaskhalsar och bristande överensstämmelse mellan utbud och efterfrågan när det gäller arbetskraftens kompetens inom sektorer där kort eller medellång utbildning krävs. Dessa rekommendationer har under den socialdemokratiska regeringen haft i följd utan att åtgärda så att EU blir nöjd. För detta förtjänar regeringen stark kritik. har haft relativt blygsamma sänkningar av inkomstskatterna och det har skett motvilligt och från, inte minst ur ett låginkomsttagarperspektiv, en mycket hög nivå. Viljan att se över arbetsrättens inverkan på möjligheterna för långtidsarbetslösa, invandrare och ungdomar att få arbete är begränsad, liksom öppenheten för att pröva samarbete med privata alternativ inom arbetsförmedlingsverksamheten. Omfattande analyser av Lissabonstrategin har gjorts av flera centrala aktörer i EU. En särskild oberoende högnivågrupp inrättades under ledning av med uppgift att ta fram en rapport med förslag till förändringar av strategin och förbättrade metoder för att uppnå Lissabonmålet. Högnivågruppen rapporterade till kommissionen och . Huvudansvarige för rapporten, den holländska före detta premiärministern, redovisar sin syn på läget i halvtidsöversynen av Lissabonstrategin: De demografiska utmaningarna har underskattats. Stora skillnader finns inom EU. Mellan gamla och nya medlemsstater men även mellan gamla medlemsstater. Lissabonmålen är de rätta, men det är inte möjligt att nå målen 2010. Det är dock hög tid för fokusering och fokus bör vara på tillväxt och sysselsättning. Konkurrensen är en nyckelfråga. nämnde fem nyckelord inför det fortsatta arbetet: Kunskapsbaserad ekonomi, inklusive FoU. Entrepenörskap/Innovation. Genomförandet av inre marknaden. Hållbar utveckling vi måste finna synergierna mellan tillväxt och miljö. Regeringarna måste visa mer fokus och ökad tydlighet, politisk vilja, starkt åtagande och ägarskap. Bättre genomförande är centralt och mer av Lissaboninriktning på EU-budgeten (om än ej högre totalnivå) är viktigt, enligt . Den arbetsform genom vilken medlemsstaternas politik samordnas mot gemensamma mål, exempelvis inom ramen för sysselsättningsstrategin, kom vid i att lanseras som den öppna samordningsmetoden. Den öppna samordningsmetoden innehåller inga rättsligt bindande element, utan ska ses som ett komplement till lagstiftning på gemenskapsnivå inom områden där kompetensen ligger hos medlemsstaterna och inte på unionsnivå men där det finns ett behov av ökad politisk samordning inom unionen. De instrument som finns tillgängliga inom ramen för den öppna samordningsmetoden innefattar gemensamma mål, riktlinjer, övervakning och uppföljning med hjälp av indikatorer och rekommendationer. Det är anmärkningsvärt att regeringen inte mer kraftfullt har tagit till sig denna kritik och sätter in konkreta och verkningsfulla åtgärder för att kunna komma åt problemen, i enlighet med . konstaterar att vår kritik över regeringens förda arbetsmarknadspolitik överensstämmer med vad anför i sina rekommendationer. Det är uppenbart att den öppna samordningsmetoden kan bidra till att sätta politiskt fokus på angelägna samhällsproblem. Arbetsmetodiken bidrar till och underlättar utbyte av erfarenheter och goda exempel mellan medlemsstaterna. är det viktigt att den öppna samordningsmetoden inte tillåts urholka subsidiaritetsprincipen genom att föra över beslutsfattande i frågor som tillhör medlemsstaternas kompetens från dessa till unionen. Kommissionen har i ett arbetsdokument (SEC/2005/622/2) beskrivit hur det nya sättet att följa upp riktlinjerna som finns i Lissabonstrategin ska gå till framöver. Proceduren är snarlik den som har använts för sysselsättningssamordningen. Kommissionen presenterar sin rekommendation för intregrerade riktlinjer för ekonomi och sysselsättning . Rådet antar riktlinjerna . antar kommissionen EU:s eget Lissabonprogram för den närmaste treårscykeln (20052008). Senast ska medlemsländerna presentera nationella reformprogram. Programmen ska slå fast en treårsstrategi för hur landet ska leva upp till de gemensamt beslutade riktlinjerna. Kommissionen analyserar de nationella reformprogrammen och lägger fram en framstegsrapport (annual progress report) följande år. Kommissionen kan då även föreslå uppdateringar av de integrerade riktlinjerna, och vid behov landsspecifika rekommendationer. Framstegsrapporten behandlas av Europeiska rådets vårtoppmöte. Processen går i treårscykler, vilket innebär att kommissionen ska lägga fram förslag till helt nya integrerade riktlinjer 2008. Kommissionens förslag till integrerade riktlinjer 2005 innehåller inga landspecifika rekommendationer. När medlemsländerna utarbetar sina nationella reformprogram ska de dock ta hänsyn till de landsspecifika riktlinjer som finns . 16.1Översyn av AMS/AMV, anslag 22:1 Riktlinjerna för en ny myndighet och en ny effektiv arbetsmarknadspolitik redogörs för i kapitel 8. Innan den nya arbetsmarknadspolitiken är sjösatt fullt ut anser vi att AMS som central myndighet ska få en tydligare roll av stabskaraktär med möjlighet till ytterligare rationalisering. En besparing på skulle då vara möjlig . omsätter enorma summor och har en förvaltningsbudget på . har tydliga indikationer kommit som visar att det finns problem med styrning samt resultatuppföljning och kontroll av hur medel använts. Kritiken är utbredd inom AMV över hur stor den interna administrationen är. Många arbetsförmedlare uppskattar att åtminstone av deras arbetstid går åt till administration. Detta beror bland annat på mindre väl utformade interna styr- och uppföljningssystem, men också på det politiska systemets överdrivna önskan att detaljstyra och reglera den praktiska förmedlingsverksamheten. Färre antal program kan minska administrationen centralt i AMS och inom länsarbetsnämnderna, vilket skulle möjliggöra besparingar. Detta tydliggör att det är fältarbetet på arbetsförmedlingarna som ska prioriteras samt att de högre organens roll är att stödja de lägre nivåernas arbete. Länsarbetsnämnderna bör avvecklas som självständiga myndigheter för att minska intern administration och öka möjligheterna till samordning och tydlighet när det gäller beslut och ansvar. En regional samverkansnivå med det omgivande samhället ska givetvis bibehållas. 16.2Bruk för alla, anslag 22:2 har krävt att regeringen ska återkomma till med ett förslag till övergångsarbetsmarknad för dem, 1000020000 personer, som varit arbetslösa väldigt länge och som har mycket små utsikter att få ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Vi har dock väntat förgäves. Vi satsar i vårt budgetalternativ för en åtgärd av detta slag, under anslag 22:2. Förslaget utvecklas i avsnitt 7.6.2. 16.3Arbetslöshetsförsäkringen och Aktivitetsstöd, anslag 22:2 För att arbetslöshetsförsäkringen ska bli en trygghet för alla föreslår vi att en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring införs. Partierna inom föreslår också att subventionsgraden till arbetslöshetsförsäkringen sänks till , vilket ökar egenavgiften med . Löntagaren kompenseras mer än väl genom sänkt inkomstskatt. Därmed uppnås ett bättre samband mellan arbetslöshet och lönebildning. Det innebär minskade utgifter med för . Ersättningsnivån bör vara av den lön man hade vid inträdet i arbetslöshet. För att understryka arbetslöshetsförsäkringen som en omställningsförsäkring sänks ersättningsnivån till , . Efter 300 dagars arbetslöshet, eller drygt 13 månader, sänks ersättningsnivån till av inkomsten. Om den arbetslöse har försörjningsansvar sjunker ersättningen först . Detta medför en kostnadsbesparing på . För att bidra till finansieringen av den offensiva satsningen på jobbavdrag och andra företags- och arbetsmarknadspolitiska insatser som föreslår införs ett enhetligt tak på per dag, arbetsvillkoret för kvalificering till full ersättning skärps något, från 70 till , studerandevillkoret slopas och den överhoppningsbara tiden sänks från 7 till . Detta innebär kostnadsbesparingar på . Allianspartierna föreslår vidare att ersättningen från arbetslöshetsförsäkringen, liksom när det gäller sjuk- och föräldraförsäkringen, bör grunda sig på de inkomster man faktiskt haft och betalat avgifter på, inte på den inkomst man har när man blir arbetslös. Ersättningen bör således baseras på inkomsten . Därmed uppstår en budgeteffekt för på . Istället för ökade arbetsmarknadspolitiska insatser föreslår vi kristdemokrater tillsammans med de andra partierna i en omfattande satsning på riktiga arbeten i näringslivet. Inkomstskattesänkningar i huvudsak riktade till låg- och medelinkomsttagare på och en satsning på företagsskattesänkningar på . Därmed föreslår vi kristdemokrater att regeringens jobbpaket på avvisas, förutom satsningen på lärlingsutbildning vilket vi länge efterlyst. Vi bedömer också att vi kan minska antalet platser inom arbetsmarknadspolitiken med 20000, vilket minskar kostnaderna med . Inom ramen för utgiftsområde 22:2 säger vi också nej till friår, och minskar därmed kostnaderna med . föreslår också att det krångliga systemet med anställningsstöd ersätts med nystartsjobb. Därmed kan anslaget 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd minskas med sammantaget och anslaget 22:3 Arbetsmarknadsutbildning med . 16.4Bidrag till administration av grundbeloppet, anslag 22:8 Anslaget gäller Alfa-kassans administrativa kostnader för utbetalningar av grundbeloppet till dem som inte är med i någon a-kassa. Med vårt förslag om allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring försvinner denna administrativa del av Alfa-kassans kostnader. 16.5Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, anslag 22:9 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen är en ny myndighet som byggts upp och som tagit över AMS nuvarande tillsynsansvar i förhållande till arbetslöshetskassorna. AMS kostnader för denna verksamhet uppgick till medan den nya myndigheten får ett anslag på . anser att en ny myndighet i mindre skala med lägre lokalkostnader (jämfört med centrala ) bör kunna sköta sin verksamhet med något lägre kostnader. Vi yrkar därför på en besparing jämfört med regeringen på för . 16.6Bidrag till stiftelsen , anslag 22:9 Stiftelsen är en statlig stiftelse som anordnar utbildningar som syftar till att stärka det regionala samarbetet i de nordligaste delarna av , och . avslår satsningen med motiveringen att denna typ av samarbete bäst främjas på befintliga högskolor och universitet. Vi yrkar därför på att anslaget avskaffas, vilket leder till en besparing jämfört med regeringen på för . 16.7Bidrag till lönegarantiersättning, anslag 22:10 föreslår att bankernas förmånsrätt återställs till av företagsinteckningen. De alarmerande rapporterna från bland annat ITPS () om att små och medelstora företag fått försämrade möjligheter att låna pengar i bankerna måste tas på största allvar. Enligt beräkningar gjorda av krävs för att återställa bankernas förmånsrätt i företagsinteckningar till . satsar för detta ändamål på anslag 22:10. 16.8Arbetsmiljöverket, anslag 23:1 har myndigheten fått kraftigt ökade anslag, vilket bland annat tagit sig uttryck i att alla medel inte kunnat förbrukas. I årets budgetproposition föreslås ytterligare vissa påslag. Med tanke på de ökade anslagen och den rationaliseringspotential som bör finnas efter sammanslagningen av Arbetarskyddsstyrelsen och de regionala yrkesinspektionerna bedömer vi att en besparing på är möjlig. vill också införa en ny och samordnad rehabiliteringsförsäkring i linje med utredning Rehabilitering till arbete (SOU 2000:78), vilket avlastar en del arbetsuppgifter som de fått. Vi anser att tyngdpunkten för rehabiliteringsansvaret ska flyttas från de fyra nuvarande offentliga sektorerna (landstingens hälso- och sjukvård, kommunens socialtjänst, statens arbetsförmedling och försäkringskassa) till en offentlig huvudaktör som har motsvarande ansvar men olika mål och medel. Arbetsgivaren har en central betydelse för att se till att arbetet utformas så att det i sig har en hälsofrämjande och förebyggande effekt. Även löntagaren äger självfallet ett ansvar att skapa en så hälsosam arbetsplats som möjligt. En viktig uppgift som bör prioritera är utbildning och stöd till regionala arbetsmiljöskyddsombud som arbetar uppsökande på de mindre företagen. 16.9Arbetslivsinstitutet, anslag 23:2 Under 19992000 ökade () antalet anställda och expanderade verksamheten både regionalt och centralt. Allvarliga brister i styrningen har konstaterats. I samband med den översyn som skett av institutets verksamhet har en rad forskningsuppgifter flyttat ut till högskolor och universitet. av institutets verksamhet finansieras av egna medel, medan resterande verksamhet finansieras med EU-medel och andra finansiärer. Det krävs enligt vårt förmenande en rejäl översyn av och dess relationer med andra myndigheter. En sådan översyn bör ske grundligt och förutsättningslöst. Mycket talar för att ALI:s forskningsresurser kommer till effektivare användning om de används till att finansiera forskning på universitet, högskolor och andra organ. Den informationsspridning och utbildningsverksamhet som sysslar med bör kunna skötas av . Mer av den utbildnings- och informationsverksamhet som sker kan avgiftsfinansieras och ökad extern finansiering bör eftersträvas. En process i denna riktning bör inledas. bör dessutom kunna genomföra en del rationaliseringar och fokusera sin verksamhet, bland annat minska en del av sin bidragsgivning och ambitioner på en del områden. Vi vill också poängtera vikten av att forskningen inom arbetslivsområdet verkligen kommer dem som berörs till del. Sammantaget bedömer vi att anslaget till kan minska med . bör kunna avvecklas och de informations-, utbildnings- och forskningsuppgifter som finns ses över och fördelas till , universitet, högskolor och andra aktörer, som rationaliseringsvinster kan uppnås. 16.10 Särskilda utbildningsinsatser m.m., anslag 23:3 Bidrag till regionala skyddsombud, informationsinsatser samt standardiseringsverksamhet har förts över från detta anslag till , likaså har förvaltningskostnaderna förts över till . Kvar är som ska dela ut i bidrag till fackliga förtroendemäns arbetsmiljöutbildningar samt viss EU-bevakning. Eftersom stödet till de regionala skyddsombuden, som främst arbetar gentemot de mindre företagen, numera finns på anslag är det tveksamt om statliga bidrag i all evighet ska gå till utbildning av övriga fackliga förtroendevalda. De fackliga organisationerna bör klara sådan utbildning själv, eller i samarbete med arbetsgivarna. Därför kan anslaget avskaffas. 16.11 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning, anslag 23:7 deltog aktivt i processen att lotsa den nya diskrimineringslagstiftningen på arbetslivets område genom . I och med den nya lagstiftningen inrättades också Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO). I budgetpropositionen tillfördes HomO extra , ett anslag som ligger kvar . tillfördes ytterligare netto. Utifrån det redovisade antalet ärenden ser vi ingen anledning att öka resurserna på det sätt som regeringen gjort, och yrkar därför på ett anslag på lägre än regeringen . 16.12 Delegation för stöd till jämställdhetsintegrering, anslag 24:3 Under denna rubrik i regeringens budgetproposition döljer sig en engångssatsning på jämställdhetsarbetet inom statsförvaltningen. anser att satsningar på jämställdhet ska finansieras av respektive förvaltning, på samma sätt som alla företag i själva får finansiera sitt jämställdhetsarbete. yrkar därför under detta anslag på en besparing med . Redovisning från IFA till . styrelses framställning angående arbetslöshetsförsäkringen kontroll och effektivitet. Vi kan hjälpa nya arbetslösa, Bemanningsföretagen, . Arbetsmarknadspolitikens organisation i , PM från , .