mot · GT02Fi247 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skatt på annonser och reklam. Reklamskattens historia är väl känd. Skatten introducerades som ett statligt driftsstöd till främst marknadssvaga tidningar infördes. Skatten gällde första året enbart annonser men utvidgades därefter till en skatt på också reklam. Skatten på reklamtrycksaker, främst direktreklam, avskaffades eftersom det förelåg stora problem att tillämpa denna del av skatten. tillkännagav som sin mening att reklamskatten bör avvecklas. Regeringen har funnit att en avveckling inte varit förenlig med de budgetpolitiska målen. Reklamskatten beräknas ge intäkter på 2006. Mindre än hälften förväntas inflyta för annonsering i dagspress. Skatt utgår för reklam som offentliggörs genom affischering, reklamfilmer, skyltar på fastigheter eller i trafikmedel m.m. Skatten är på beskattningsvärdet. För annonser är skatten likaså utom för annonser i allmän nyhetstidning, för vilka skattesatsen är . Av betydelse är att erlagd skatt återbetalas för en omsättning på för allmänna nyhetstidningar (högst återbetalas) och för populär- eller fackpress (högst ). Vad som är en allmän nyhetstidning har diskuterats sedan man under skulle införa en särskild skatt på papper för att minska den inhemska konsumtionen och i stället öka exporten av papper. Undantag gjordes då för tidningspapper som användes för tryckning av allmän nyhetstidning. Beroende på sammanhang exempelvis bestämmelser om omsättningsskatt, mervärdesskatt, reklamskatt och presstöd har definitionen på allmän nyhetstidning varierat. I reklamskattesammanhang är en allmän nyhetstidning en periodisk publikation av dagspresskaraktär som normalt utkommer med minst ett nummer och som inte är annonsblad. I sin tur definieras annonsblad såsom en publikation som innehåller annonser och som till tillhandahålls gratis eller har ett pris som avsevärt understiger vad som är skäligt. Liknande bestämmelser gäller driftsstödet till allmän nyhetstidning. Ändrad syn på gratistidningar Sedan dessa bestämmelser infördes har tidningsmarknaden radikalt förändrats. När bestämmelserna infördes var dagspressbranschen enig om att gratisutgivna tidningar var ett hot mot dem; företagen skulle varken ge ut eller trycka sådana tidningar. har denna uppfattning övergivits alltmer. Även de största dagstidningsföretagen , , är nu direkt eller indirekt engagerade i utgivning av gratistidningar, delvis för att skydda sina egna annonsintäkter mot konkurrensen från av andra företag utgivna gratistidningar (främsta exemplet: i konkurrens med ). Utgivningen av gratispublikationer, reklamskattefri radio- och tv-reklam m.m. har radikalt förändrat dagstidningarnas ställning på sina annonsmarknader. Detta har fått särskilt allvarliga följder för de mindre lokala dagstidningarna vars annonsintäkter tillsammans med abonnemangsintäkterna förut kunde finansiera tidningsutgivningen. Skattefri direktreklam m.m. har inneburit att även lokaltidningar i delar av sina spridningsområden funnit det nödvändigt att etablera gratisutdelade, helt annonsfinansierade tidningar. Dessa produkter har mycket skiftande karaktär och kvalitet. En del innehåller bara annonser. Andra innehåller betydande redaktionellt innehåll och skiljer sig inte från tidigare traditionellt finansierade tidningar; de fyller samma uppgifter och tillfredsställer samma behov hos människorna i spridningsområdet. Skattemässigt behandlas produkterna lika. Men kostnaderna är helt olika. Den tidning som satsar på redaktionellt innehåll har kostnader för skribenter, fotografer, papper m.m. som andra tidningar inte har. Därför finns det anledning att inom reklamskatten särbehandla de tidningar som i betydande omfattning innehåller redaktionellt material av allmän nyhetskaraktär. Begränsar man särbehandlingen till att avse endagstidningar blir kostnaden marginell för staten även om ändringarna skulle medverka till att öka antalet sådana angelägna allmänna nyhetstidningar. Kostnaderna torde täckas av de ökade intäkterna från reklamskatten genom konjunkturella ökningar av reklamvolymer och -investeringar. Med hänvisning till väl kända regler i reklamskattelagen och till presstödsförordningens dagspressdefinitioner föreslår jag därför att dessa annonsfinansierade nyhetstidningar erhåller samma skattesats, och samma grundavdrag som allmänna nyhetstidningar, om de uppfyller kraven på allmän nyhetstidning genom att normalt utkomma med ett nummer , svara för reguljär allmän lokal/regional nyhetsförmedling, ha ett redaktionellt innehåll som inte understiger av tidningens totala utrymme (annonser och redaktionellt material).