mot · GT02U336 · 2005-09-30 00:00:00 — i , svältkatastrofen i , eller folkmordet i är bara några exempel på att förtrycket, det mänskliga lidandet och fattigdomen fortsatte att prägla världen även . Tvärtom är ofriheten fortfarande vardag för alltför många världsmedborgare. Totalt lever mer en miljard av jordens drygt sex miljarder invånare i djupaste fattigdom. 20000 barn dör i tredje världen på grund av svält, undernäring och torka. 800 miljoner människor är fortfarande analfabeter. varnar för att FN:s millenniemål aldrig kommer att uppfyllas om inte världens ledare omvandlar vackra ord om solidaritet i konkret handling. Det kräver ett principfast och generöst bistånd tillsammans med frihandel och en aktiv svensk utrikespolitik som inte sviker världens utsatta. Bistånd och skuldlättnader har fått positiva konsekvenser för fattigdomsbekämpningen. Den globala utrotningen av smittkoppor hade inte varit möjlig utan bistånd. Det gäller också stora delar av satsningarna mot hiv/aids och polio. vaccinerades 575 miljoner barn mot polio i 94 länder med hjälp av biståndspengar. Bistånd har också inneburit ett stort stöd i kampen för demokratiarbete i exempelvis och . Just kampen mot diktatur, världsfattigdom och ofrihet är den globala liberalismens allra viktigaste uppgift. Liberaler är internationalister. Överallt på jorden och har liberaler stått för synsättet att mänskliga fri- och rättigheter är universella. Våra åsiktsfränder har kämpat för demokrati, fred och folkförsoning, human behandling av människor på flykt, frihandel och öppenhet mot omvärlden samt internationell solidaritet i alla former. liberalerna i följer den traditionen. Vi bejakar globalisering och en växande rörlighet över nationsgränser vad gäller människor, varor, tjänster och kapital. Vi eftersträvar en värld med rivna gränshinder där demokrati och respekt för mänskliga rättigheter är universella normer. Det var inte bättre . Människans levnadsvillkor har aldrig varit bättre än . levde av världens befolkning i absolut fattigdom. är den siffran . Medellivslängden i har ökat, från . var av världens befolkning analfabeter, är andelen nere på . 120 stater i världen betraktas som demokratier, vilket i sin tur betyder att av världens befolkning lever i länder som tillåter flerpartisystem, allmänna val och yttrandefrihet. Det är en ökning med jämfört . Men trots förbättringar är fattigdomsgapet mellan den rika och den fattiga världen skriande oacceptabelt för en liberal. Ungefär tre miljarder människor är ännu inte delaktiga i globaliseringen. Det är hög tid för en världsordning, präglad av demokrati, mänskliga rättigheter, ekonomiskt välstånd, frihandel och utvecklingsmöjligheter för alla. En växande globalisering i meningen ökad öppenhet och frihandel, i kombination med liberalisering av ekonomiska och politiska system möjliggör en sådan utveckling. En sådan världsordning bygger på ett fundament av solidaritet: att vi alla vid sidan av att tänka på och sörja för oss själva också bör tänka på och sörja för vår nästa. En utveckling med fokus på dels demokrati, dels bättre ekonomiska villkor för fattiga människor i fattiga länder är avgörande för att enskilda människor i dessa länder skall kunna få bättre levnadsvillkor. Demokratisering ökar möjligheterna att utradera fattigdomen i alla dess dimensioner. Om en utveckling skall kunna förverkligas är interna politiska reformer avgörande. Bistånd utifrån kan initiera och stödja önskvärda interna reformer, men kan inte ersätta dem. Demokrati nyckeln till utveckling. Varje människa har rätt att leva ett liv i fred och frihet. Mänskliga rättigheter är universella. Det politiska system som bäst tillvaratar och tillförsäkrar människor dessa grundläggande rättigheter är det demokratiska styrelseskicket. slutsats är därför att demokrati bör vara det överordnade målet för svenskt utvecklingssamarbete. Bistånd för demokrati. Ett övergripande mål om demokrati innebär större satsningar på stöd till uppbyggandet av demokratiska institutioner, såsom politiska aktörer, fria medier, fackföreningar, lokalt självstyre, parlament, rättsväsende och politiska regelsystem. Hit hör också ett allmänt idé- och kunskapsutbyte om demokratin som styrelseform och förhållningssätt. Utbildningsprojekt, humanitärt bistånd och ekonomiskt bistånd är viktiga. Ekonomisk tillväxt och demokratisering är ömsesidigt stödjande processer. Fasa ut biståndet till diktaturer. kan inte fortsätta att plöja ner pengar i odemokratiska länder utan reformvilja. bör fasa ut det bilaterala bistånd som ges till stater som , och , såvida inte regeringarna visar trovärdig vilja att genomföra politiska reformer. Dessa är regimer som gång efter annan, genom sitt agerande, deklarerat ointresse för demokrati och respekt för grundläggande mänskliga rättigheter. Det bör finnas principer och tidsplaner för utfasning av bistånd i sådana länder. Stärk demokratirörelser i diktaturer. Regeringen bör utarbeta en strategi för att stärka demokratirörelser i diktaturer. Vidare bör egeninsatser till enskilda organisationers demokratiprojekt i odemokratiska länder helt tas bort. Det är inte rimligt att svenska organisationer skall behöva ta det ekonomiska risktagande som det innebär att verka i diktaturer. Vi vill också att exilgruppers arbete för demokratisering i hemlandet skall stödjas i större utsträckning. Det behövs ett feministiskt perspektiv på den svenska solidaritetspolitiken. Kvinnoförtrycket är vanligast förekommande i stater som inte ens försöker leva upp till demokratiska ideal. bör tydligt driva frågan om sexuell och reproduktiv hälsa inklusive rätten till väl fungerade preventivmedel och rätten till fria och säkra aborter i internationella forum. Frihandeln bör öka. Handelns betydelse för utveckling skall ges en central roll i svensk politik för global utveckling. bör, inom EU, intensivt driva på för att den inre marknaden öppnas för produkter. anser att skall verka för ett borttagande av tullar, subventioner samt kvoter, . Om andra länder gör liknande medgivanden i frihandelsvänlig riktning, innebär det en kraftfull stimulans av de fattiga ländernas tillväxtmöjligheter. EU:s utvecklings- och biståndspolitik. Kampen för demokrati, rättsstatens principer och försvaret för mänskliga rättigheter är grundläggande för det europeiska samarbetet. Detta måste tydligt prägla även biståndspolitiken. Demokrati skall vara det övergripande målet för EU:s utvecklings- och biståndspolitik. Två av vår tids största utmaningar är kravet på ett miljömässigt hållbart samhälle och fattigdomsbekämpning. Dessa två utmaningar måste lösas . Framtidens stora miljöutmaningar måste hanteras med nya strategier. Tillsätt en hållbarhetskommission, med uppgift att se över vilka effektiviseringar och moderniseringar av samhällets regelverk, styrmedel och upplysningsverksamhet som behöver göras, inte minst för att undvika att samhället motverkar goda initiativ från individer och företag. Det finns ett tydligt samband mellan fattigdom och bristen på utbildning. Speciellt viktigt är flickors rätt till utbildning. I betonas att utbildningsskillnader beroende på kön skall elimineras , och inte senare än 2015. I praktiken kräver det ökade satsningar på riktade utbildningsinsatser för flickor och unga kvinnor. 4Utvärdering och reflektioner saknas7 5Sveriges nya politik för global utveckling7 5.1Demokrati nyckeln till utveckling7 6.1En sammanhållen politik för demokrati10 7FN:s millenniedeklaration måste kompletteras med ett demokratimål11 10Intensifiera kampen för homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter14 11Människor i tredje världen med funktionshinder14 12.1Handelns betydelse för utveckling15 14Tydligare demokratiprofil i EU:s utvecklings- och biståndspolitik18 15.1Gör gåvor till ideella organisationer avdragsgilla20 16Skuldavskrivningar med villkor för reformer20 17Fasa ut det bundna biståndet21 18Hälsa med fokus på insatser för hiv/aids21 19Förebygg flykt och påtvingad migration22 22Konflikthantering och säkerhet i områden i akut kris24 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att politiska rättigheter skall ha företräde framför ekonomiska och sociala rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att demokrati bör vara det överordnade målet för svenskt utvecklingssamarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bistånd i diktaturstater genom enskilda organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kontroller som söker säkerställa att bistånd i odemokratiska länder inte i sista hand tillfaller totalitära regimer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör fasa ut bistånd till odemokratiska länder som inte uppvisar trovärdig vilja att genomföra politiska reformer samt principer för utfasning av det bilaterala biståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör utarbeta en strategi för att stärka demokratirörelser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att UD bör inrätta en enhet för främjande av övergång till demokrati i biståndsländer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall lägga till ett demokratimål i sin nästa millenniemålsrapport. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnors rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om s.k. könskonsekvensanalyser i biståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall driva frågan om sexuell och reproduktiv hälsa inklusive rätten till abort i internationella forum. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om barns rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att förbättra HBT-personers situation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det i Sidas regleringsbrev bör tas hänsyn till situationen för HBT-personer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av ökad frihandel och betydelsen av en minskad EU-protektionism, vad gäller global utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU skall verka för en avreglering av den gemensamma jordbrukspolitiken samt ett borttagande av tullar, kvoter och subventioner till senast år 2015.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att biståndet bör vara koncentrerat till ett mindre antal programländer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det humanitära biståndet bör ha en tydlig demokratiprofil samt nödvändigheten av att regeringen utarbetar en strategi för det multilaterala biståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om EU:s utvecklings- och biståndspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av bistånd förmedlat genom enskilda organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om egeninsatser för enskilda organisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av satsningar på skuldavskrivningar samt att dessa villkoras med krav på politiska och ekonomiska reformer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av avbindning av bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra gåvor till enskilda organisationer avdragsgilla.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka spridning av hiv/aids. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om funktionshindrades situation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samspelet mellan bistånds- och flyktingpolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka exilgruppers arbete för demokratisering i hemlandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en hållbarhetskommission.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade satsningar på utbildningsinsatser för flickor och unga kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konflikthantering och säkerhet i områden i akut kris. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av enprocentsmålet. 1 Yrkandena 16 och 29 hänvisade till MJU. 2 Yrkande 24 hänvisat till SkU. 4Utvärdering och reflektioner saknas liberalerna är det parti i som alltid velat satsa mest pengar på den globala solidariteten. var den första kraften i svensk politik som över huvud taget krävde solidariskt finansiellt statligt biståndsstöd till fattiga länder. Men pengarna skall som i all annan politik användas effektivt och gå till vettiga, tydliga och hållbara projekt som kommer den enskilde utsatte individen till del. Därför är det beklagligt att det innan omläggningen av det svenska utvecklingssamarbetet inte presenterades någon total utvärdering av politiken på området. En sådan kunskap är ovärderlig för att kunna utveckla biståndet än mer. Endast genom analys av gjorda erfarenheter kan biståndets kvalitet höjas, alternativa vägar anvisas (t.ex. en ökad betoning av demokrati och frihandel). liberalerna menar att ett reformerat, generöst och högkvalitativt utvecklingsbistånd är nödvändigt och önskvärt, men att det bör kompletteras med ökad betoning på demokrati, god samhällsstyrning, interna ekonomiska reformer samt frihandel. 5Sveriges nya politik för global utveckling fattade beslut om en ny politik för global utveckling . ställer sig positivt till den nya utvecklingspolitikens betoning av en sammanhållen svensk politik för att uppnå och stärka utvecklingen. välkomnar att större inrikespolitiska beslut skall värderas utifrån vilken effekt de får på utvecklingen globalt sett. Iakttagelsen att det behövs en sammanhållen politik har dock gjorts förr utan märkbart genomslag på den därefter förda politiken. Detta faktum stämmer både till eftertanke om orsakerna, och understryker betydelsen av kontinuerlig kraft och envishet inom , och i svensk EU-politik i ett arbete att förverkliga ett helhetsperspektiv. Än så länge saknar dock konkreta genomslag i den förda politiken. 5.1Demokrati nyckeln till utveckling Varje människa har rätt att leva ett liv i fred och frihet. Mänskliga rättigheter är universella. Det politiska system som bäst tillvaratar och tillförsäkrar människor dessa grundläggande rättigheter är det demokratiska styrelseskicket. Demokrati är därför det enda styrelseskick som är människan värdigt. Demokrati och mänskliga rättigheter är också en förutsättning för att världen ska uppnå millenniemålen. Om kvinnor i och inte har rätt och möjlighet att välja sina lagstiftare kommer satsningarna på mödravård knappast att komma till stånd. Om yttrandefriheten förtrycks i kan folkrörelserna inte arbeta för att förändra attityden till aids. Om eleverna i skolor inte vågar säga vad de tycker kan utbildningen inte förbättras. Om miljöaktivisterna i inte får organisera sig fritt och bidra till att miljöproblemen beskrivs i medierna, behöver den aldrig genomföra de omfattande insatser som krävs för att rädda miljön. En demokratisk utveckling i världen ligger dessutom i hög grad i strategiska utrikespolitiska intresse. Två demokratiska länder har aldrig fört krig mot varandra, och ekonomisk tillväxt stimuleras i ett demokratiskt system. På två punkter är den nya svenska politiken för global utveckling ett genombrott för liberala värderingar. För det första, skall politiken på området präglas av hur den påverkar den enskilda människan. Utvecklingspolitiken skall utgå från den fattiges egna behov och förutsättningar, oavsett bakgrund och geografisk hemvist. Det innebär att den enskilda individens rättigheter står i centrum och att dennes behov tydliggörs. Få perspektivförskjutningar i svensk biståndspolitik är viktigare än denna. Det är också individperspektivet som den peruanske ekonomen utgår från. Han visar i sin forskning att grunden till ekonomisk utveckling i underbyggs av att ge enskilda människor i fattiga länder möjligheter att delta på marknaden, via system som bygger på enskilda individers samverkan. Ett andra genombrott för liberala värderingar är rättighetsperspektivet. Det innebär att utgångspunkten för politiken skall vara de fattiga människornas perspektiv, det vill säga deras behov och förutsättningar. Vi vill dock formulera det liberala synsättet som att demokrati och respekt för mänskliga rättigheter bör vara riktmärket för utvecklingssamarbetet, liksom svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Det är svårt att tänka sig respekt för mänskliga rättigheter utan demokrati, och omvänt. Det är två sidor av samma mynt. De mänskliga rättigheterna gäller för alla och envar, oavsett ras, hudfärg, kön, språk, religion, politisk uppfattning eller social ställning. De är universella. De slår fast att alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. De medborgerliga rättigheterna, särskilt yttrandefriheten, organisationsfriheten, religionsfriheten och rätten att delta i det politiska livet, är förutsättningar för ett värdigt samhälle. Vi vill dock påpeka att den enskilda individen också har skyldigheter gentemot det samhälle man lever i och de människor som utgör det samhället. Den svenska politiken för global utveckling framhåller inte någon särskild typ av rättigheter, eller slår fast att det finns vissa rättigheter som borde ges företräde. Därför är det önskvärt att göra ett viktigt klarläggande av vårt synsätt. De medborgerliga rättigheterna har företräde i vår biståndspolitik, i förhållande till de ekonomiska, sociala och kulturella. Enligt liberalernas uppfattning är det under alla omständigheter oacceptabelt att försvara frånvaro av t.ex. tryckfrihet, rätt till en opartisk rättegång eller liknande med hänvisning till garantier för vissa sociala rättigheter. Bilateralt utvecklingssamarbete skall enbart genomföras med de stater som garanterar sina medborgare grundläggande mänskliga rättigheter. Politiken för global utveckling innehåller också starka markeringar om att demokrati främjar fattigdomsbekämpning. Det är en allmänt erkänd och empiriskt belagd erfarenhet att i demokratier uppstår ingen akut hungersnöd. Nobelpristagaren har i sin och forskning visat att akut hungersnöd aldrig inträffat i något land med relativt fria medier. Ekonomisk tillväxt leder inte automatiskt till demokrati, men främjar demokrati och öppenhet. och är exempel på länder som haft ekonomisk tillväxt, men vars regeringar behållit makten genom omfattande förtryck av människors rättigheter och total avsaknad av möjligheter för medborgarna att fritt delta i politiken. Ekonomisk tillväxt kan aldrig ersätta eller ursäkta brist på demokrati. Sammanfattningsvis blir det svårare både att bekämpa fattigdomen i världen och att förverkliga ett liberalt individperspektiv om man inte fokuserar på att skapa en utveckling inriktad på demokrati. slutsats är därför att demokrati bör vara det överordnade målet för svenskt utvecklingssamarbete. Ett övergripande mål om demokrati innebär större satsningar på stöd till uppbyggandet av demokratiska institutioner, såsom politiska aktörer, fria medier, fackföreningar, lokalt självstyre, parlament, rättsväsende och politiska regelsystem. Hit hör också ett allmänt idé- och kunskapsutbyte om demokratin som styrelseform och förhållningssätt. Utbildningsprojekt, humanitärt bistånd och ekonomiskt bistånd är viktiga. Ekonomisk tillväxt och demokratisering är ömsesidigt stödjande processer. Vår syn innebär inte att vi blundar för de svårigheter som bistånd till demokrati innebär i praktiken. De är betydande. Demokratibistånd berör centrala maktstrukturer och institutioner i andra länders samhällsskick, och därmed tangerar demokratibistånd i praktiken suveränitetsinterventioner i andra (odemokratiska) länders inre angelägenheter. Men om vi skulle väja inför ett heliggörande av det nationella suveränitetsbegreppet skulle vi svika våra förpliktelser mot de människor som tvingas leva i ofrihet och som biståndet ytterst är till för. Biståndsdialogen är det viktigaste instrumentet för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Det måste förklaras för mottagarna att biståndets omfattning och inriktning påverkas av hur demokratifrågor hanteras. I denna mening bör inslaget av villkor i biståndsgivningen öka. Merparten av det som kallas demokratibistånd är inriktat på de fattigaste och mest outvecklade länderna där förutsättningarna för snabba resultat ofta är som sämst, dessvärre. Det humanitära biståndet skall dock inte vara avhängigt ett lands vilja att genomföra reformer i demokratisk riktning. Det svenska biståndet har i många fall bidragit till att hålla korrumperade och maktfullkomliga regeringar vid makten. kan inte fortsätta finansiera odemokratiska regeringars verksamhet. menar därför att bör fasa ut det bilaterala bistånd som ges till stater som , , med flera, såvida regeringarna inte visar trovärdig vilja att genomföra demokratiska reformer. Detta är regimer som gång efter annan, genom sitt agerande, deklarerat ointresse för demokrati och respekt för grundläggande mänskliga rättigheter. Om bistånd skall bedrivas i diktaturstater bör det kanaliseras via enskilda organisationer. Det bör kontrolleras att stödet genom dessa organisationer inte tillfaller regimen. Vi vill även understryka att Sida inte skall finansiera organisationer som inte står bakom principen om demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Vi menar att det bilaterala biståndet bär vägledas av följande principer om utfasning. Om en biståndsmottagare anses bryta mot principerna om demokrati och mänskliga rättigheter menar vi att ett samrådsförfarande bör inledas mellan parterna. Om ingen förändring har skett av samråd kan lämpliga åtgärder vidtas, det vill säga biståndet frysas. Om situationen inte förändras ens på grund av denna åtgärd skall samråd fortsätta . I sista hand kan upphävas, det vill säga biståndet slopas. menar vidare att måste ge öppet och konkret stöd till kampen för demokrati och utarbeta en strategi för att stärka demokratirörelserna i , , , , , Polisario i , med flera, så att människor på plats kan arbeta för en demokratisk utveckling. Stöd till den demokratiska oppositionen, i kombination med ett starkt externt tryck gentemot förtryckande regimer, har i många fall visat sig vara positivt för den demokratiska utvecklingen i det enskilda landet och, i vissa fall, i hela regioner. menar att det svenska biståndet starkare bör kopplas till ett framväxande transnationellt civilt samhälle för att stödja kampen för demokrati och mänskliga rättigheter. Det svenska biståndet kan på detta sätt bidra till att främja regimskifte i de länder där situationen för mänskliga rättigheter är som mest allvarlig. Erfarenheterna från stödet till demokratiseringen i , kunskaperna om det internationella stödet till demokratiseringen i i samband med , och demokratibiståndet till revolutionerna i , , med flera, borde samlas ihop för att utgöra grunden för en ny politik för demokratisering i totalitära stater. 6.1En sammanhållen politik för demokrati har det utmärkande för utrikespolitik varit att främja demokratiseringsprocesser i olika delar av världen. Målet har varit att tydligt bidra till radikala förändringar av de rådande statsskicken för att etablera demokratiska system som garanterar mänskliga rättigheter. Detta har man gjort genom öppet och tydligt stöd till människorättsaktivister och oberoende medier bland annat. Erfarenheterna från demokratiseringen i och de andra delarna av är vägledande i arbetet.