mot · GT02Kr375 · 2005-10-03 00:00:00 — Regeringen avser därför att närmare undersöka förutsättningarna för ett sådant stöd. Det torde råda en allmän enighet om det positiva i att få stora idrottsevenemang till . Ett stort antal undersökningar visar att de, förutom den ökade uppmärksamheten, ger betydande intäkter till såväl den arrangerande kommunen som staten. Och självklart skänker de alla idrottsintresserade svenskar glädje och stolthet. Trots den samhällsnytta de stora evenemangen gör på olika plan är det oftast den arrangerade idrottsorganisationen berörd kommun som ensam tvingas stå för riskerna. Ett exempel är i , som enligt den gjorda utvärderingen genererade avsevärda samhällsintäkter, men ändå medförde ett stort ekonomiskt avbräck för . Denna situation har lett till att många idrottsförbund säger sig vara tveksamma till att söka arrangörskap för stora internationella mästerskap eftersom de inte vill riskera sin framtida verksamhet. Det gäller också idrottsrörelsen som helhet. Med tanke på evenemangens samhällsbetydelse bör de inte betraktas enbart som en fråga för idrotten och idrottspolitiken utan lika mycket som en näringspolitisk fråga. Det innebär att alla berörda parter idrottens organisationer, besöksnäringen, kommunerna och staten involveras i diskussionerna och tar sin del av de ekonomiska riskerna och möjligheterna. På Riksidrottsförbundets initiativ förs redan diskussioner mellan idrottsrörelsen och företrädare för turistnäringen. Den internationella konkurrensen om arrangörskapet för stora idrottsevenemang har hårdnat. I många länder har speciella organisationer, med deltagande från olika berörda parter, skapats för att stötta såväl ansökningar inför som, senare, genomförande av evenemang. befinner sig här på efterkälken, även om det finns ett bra undantag i . Regeringen bör därför bjuda in till en samlad diskussion med intentionen att utveckla en modell för hur ska vinna hem fler stora internationella idrottsevenemang som en viktig faktor för tillväxt och utveckling i landet. Underhållningsidrotten har numera antagit sådana proportioner att den ofta kräver stora insatser i fråga om ordningshållning. har idrottsklubbarnas verksamhet i allt större utsträckning kommit att bedrivas på kommersiella grunder. Mot den bakgrunden finns det starka skäl som talar för att klubbarna bör kunna åläggas att betala för polisens insatser för ordningshållning inom idrottsanläggningen. Det nuvarande undantaget för ideella föreningar bör alltså mjukas upp. En förändrad reglering på området bör ta hänsyn till att alla idrottsklubbar inte driver sin verksamhet på samma villkor. Här tänker vi på de skillnader som finns mellan de stora klubbarna i de större städerna och mindre klubbar ute i landsorten. Skillnad kan också behöva göras mellan olika aktiviteter som en viss klubb bedriver. Trots att det nu är sedan utredningen om proffsboxning och kampidrott avlämnades till regeringen och man då förutskickade att en proposition kanske skulle lämnas till redan samma höst, har ingen sådan synts till, även om den verkar vara i faggorna. ställer sig avvisande till att släppa på de medicinska säkerhetskraven när det gäller proffsboxning. Vi anser att boxare likaväl som andra idrottsutövare ska få tjäna pengar på sin verksamhet, men att öppna för andra regelverk som skapar större medicinska risker är inte aktuellt. Däremot är det önskvärt att regeringen återkommer till med förslag till ett mer generellt regelverk som är tillämpbart även på andra former av kampidrott. Detta bör ge regeringen till känna. Axel Darvik (fp)