ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02L220 · 2005-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om harmonisering av patentkungörelsen. 7 § 3 p patentkungörelsen stadgar att för diarium över inkomna patentansökningar. Diariet är tillgängligt för allmänheten. I diariet antecknas för varje ansökan bl.a. sökandens namn och adress, titel på uppfinningen samt klass. Detta innebär att de som vill stjäla idéer kan göra det med stöd av svenskt regelverk, innan det att idén eller uppfinningen blivit skyddad. I den europeiska patentkonventionen anges att handlingar i ärende om europeisk patentansökan som ännu ej publicerats är tillgängliga för envar endast om sökanden medger detta. Europeiska patentverket, EPO, har bekräftat att de i princip aldrig lämnar ut eller publicerar sökandens namn till tredje man innan en EPO-ansökan blivit offentlig. Skillnaden i systemen innebär att svenska uppfinnare vänder sig till EPO för att genomgå en längre, mer tidsödande process, i stället för att vända sig till PRV för snabb handläggning. I vårt grannland har det inhemska regelverket redan harmoniserats med det europeiska, och , och är på väg att göra samma sak. Det enda rimliga vore att även harmoniserade sitt regelverk till att stämma med det europeiska och ge ett ökat skydd för de uppfinningar som patent söks för.
mot · GT02L221 · 2005-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om registrering av testamenten. I saknas möjligheten att kunna registrera testamenten. Detta är ett problem då det efter dödsfall förekommer att testamenten inte kommer fram så att den avlidnes önskningar kan verkställas. Anledningen till att testamenten inte kommer fram kan bero på flera orsaker. Dels kan det bero på att ingen hittar det, dels förekommer det att testamenten försvinner när förmånstagarna inte gillas av efterlevande. Genom att upprätta ett register där testatorn kan registrera testamentet ökar möjligheterna för bouppteckningsförrättaren att upprätta en korrekt bouppteckning. För att säkerställa även innehållet borde en originalunderskriven kopia mot avgift också kunna förvaras på en säker plats. Därigenom ökar möjligheterna att testatorns faktiska vilja kan genomföras.
mot · GT02L222 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om krav på redovisning av kostnader för tv-kanaler. finns ett stort utbud av tv-kanaler, till tv-tittarnas glädje, genom olika leverantörer. Tv-paket av varierande omfång utbjuds med glättad reklam och kostnader för dessa paket redovisas iögonenfallande, med månadskostnader som vid första påseende ofta synes låga. redovisas dock alla kostnader på samma tydliga sätt. I de stora programföretagens annonser tillkommer ofta kostnader som redovisas finstilt och dessutom finns ofta begränsningar i utbudet, också det mycket finstilt. För att konsumenterna skall kunna välja bättre bör det finnas tydligare krav på en likartad redovisning av innehåll i paket samt vad den totala månadskostnaden blir, inkluderat kortavgifter och startavgifter m.m. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GT02L223 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda alternativ till kassettersättningen. införde en ökad avgift på oinspelade cd-skrivor, dvd-skivor och vissa hårddiskar som ingår i utrustning för uppspelning av företrädesvis musik. Avgiften är tänkt att kompensera upphovsrättsinnehavare för vad de förlorar på hemmakopior. Priset på dessa produkter kan därmed komma att öka kraftigt, i vissa fall 23 gånger priset . Avgiften slår dessutom snett då dessa produkter också används till andra ändamål, som inte omfattas av upphovsrättskompensationen. Detta medför att e-handeln med dessa varor kommer att öka och beställningarna läggs till företag som finns utomlands. Ett stort antal sådana butiker finns redan etablerade, med kataloger och beställningsvillkor på svenska. Att få varorna till en bråkdel av priset i hemlevererade till dörren kommer att få till följd att en bransch slås ut i och att upphovsrättskompensationen därmed förfelat sitt syfte. Det vore rimligt att utreda alternativa möjligheter till denna avgift, både för att upphovsrättsinnehavarna inte skall bli berövade sin kompensation och för att branschen åter kan få börja sälja dessa produkter i . Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GT02L225 · 2005-09-26 00:00:00 — begär att regeringen återkommer till med förslag till ändring i fastighetsmäklarlagen med innebörd att budgivning via mäklare skall ske öppet och att alla budgivare skall kunna få ta del av vilka andra budgivare som finns och de bud som läggs, i enlighet med vad som i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lockpriser på bostäder. I storstäder är lockpriser på bostäder vanligt förekommande. Det innebär att en bostad annonseras ut för ett pris som vida understiger det mäklaren räknar med att den skall säljas för. Att använda lockpriser strider mot god mäklarsed, men förekommer i alla fall tämligen ofta. Branschens självsansering har inte varit tillräcklig. Lockpriser gör det svårare för köparen att bedöma objektets värde. Själva tanken är att ett lågt pris, och därmed många budgivare, skall få budgivningen att sticka i väg. En kvalificerad mäklare skall dock i normalfallet klara att göra en värdering av ett objekt som är rimligt rättvisande. är fastighetsmäklare inte skyldiga att genomföra öppen budgivning vid försäljning av fastigheter eller bostadsrätter. Detta förhållande är olämpligt eftersom mäklarens arvode ofta baseras på köpeskillingen som säljaren får för den aktuella fastigheten eller bostadsrätten. Mäklare har därmed ett eget intresse av att priset blir så högt som möjligt. Till yttermera visso tar många mäklare ut en högre procentuell avgift för den del av priset som ligger över utgångspriset, varför deras intresse av budgivning är betydande. Eftersom vare sig andra budgivare eller avlämnade bud redovisas inför samtliga budgivare kan det förutom lockpriser förekomma luftbud för att trissa upp priset på en bostad. Oseriösa mäklare kan tjäna på detta. Oavsett hur vanligt detta är skapar redan risken för att det förekommer en osäkerhet för potentiella köpare. Ingenting hindrar mäklare från att välja att tillämpa öppen budgivning. Vissa mäklarfirmor tillämpar öppenhet, men långt ifrån alla mäklare väljer att göra det . Den 12 § i fastighetsmäklarlagen lyder: Fastighetsmäklaren skall utföra sitt uppdrag omsorgsfullt och i allt iaktta god fastighetsmäklarsed. Mäklaren skall därvid tillvarata både säljarens och köparens intresse. Mäklare skall vara neutrala mellan säljare och köpare, men i praktiken har mäklare och säljare samma intresse av att priset blir så högt som möjligt. Detta riskerar att vara till köparens nackdel. Den tänkta balansen i mäklarlagen förskjuts därmed. Säljaren har rätt att sälja till vilken spekulant den vill, vilket är bra och rimligt. Vid privat försäljning bör budgivning kunna ske på det sätt säljaren önskar. En kund kan välja att avstå från en affär, om han eller hon inte gillar hur den hanteras. Vid försäljning av fastigheter och bostadsrätter via mäklare finns anledning att i lag slå fast att budgivning skall ske öppet och att alla budgivare skall kunna få ta del av vilka andra budgivare som finns och de bud som läggs.
mot · GT02L228 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det inom Allmänna arvsfonden bör skapas kommunala arvsfonder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kapital som tillfaller Allmänna arvsfonden bör överföras till respektive kommuns arvsfond, varifrån arvet efter den avlidne utan arvingar kommer. Många väljer att efter sin bortgång ge sina ägodelar till Allmänna arvsfonden. Det kan vara deras önskan eller så har man inte kommit till skott med att skriva ett testamente. kan olyckor och snabba sjukdomar komma i vägen för en individs egen innersta vilja. I många av dessa fall tror jag att en önskan vore att deras tillgångar skulle tillfalla den egna hembygden. Många tror att så blir fallet i ren okunskap om Allmänna arvsfondens arbetssätt. Allmänna arvsfonden borde fungera så att varje kommun har en egen avdelning av Arvsfonden och när allt är avklarat juridiskt vid ett arv till Allmänna arvsfonden skulle pengarna tillföras respektive kommuns arvsfond, varifrån arvet efter den avlidne utan arvingar kommer. Detta torde i de flesta fall vara den bortgångnes önskan om man visste att detta arbetssätt vore lag i .
mot · GT02L229 · 2005-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändringar i namnlagen. Det kan på goda grunder ifrågasättas varför staten ska reglera vilka namn som föräldrar får döpa sina barn till, hur man får byta namn eller hur makar ingår namngemenskap. Den svenska namnlagen bör därför ses över i syfte att förenkla så mycket som möjligt. Det finns dock anledning att t.ex. skydda immaterialrättsligt skyddade namn och släktnamn och därför bör det finnas kvar en namnlag. När det gäller makars möjlighet att ta ett gemensamt mellannamn är dagens namnlag en ren klåfingrighet från statens sida. förbjuds att båda tar den ena makens efternamn som gemensamt efternamn och den andra makens efternamn som gemensamt mellannamn. Namnlagen är också uppbyggd utifrån att hela har samma namnkultur, men så är inte fallet. Enligt 13 § 3 i namnlagen är det förbjudet att ta ett efternamn som är ett allmänt känt utländskt efternamn. Detta hindrar t.ex. en i att ändra till det gamla släktnamnet eftersom är ett allmänt känt utländskt efternamn. Att varit danskt tar inte namnlagen hänsyn till.
mot · GT02L230 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lättnader i språkkrav vad gäller patentansökningar. I princip skall en nationell patentansökan vara avfattad på svenska, vilket utan undantag gäller i fråga om beskrivning, patentkrav och sammandrag. Det är möjligt att låta andra handlingar vara skrivna på svenska, danska eller norska. Den huvudsakliga anledningen till kravet på svenska har uppgetts vara rättssäkerhetsintresset för tredje man. är det dock så att det oftast är nödvändigt att ta professionell expertis till hjälp för att tolka patentdokument. För dessa experter är det lika naturligt att hantera texter på engelska som svenska. Det är alltså inte längre nödvändigt för rättssäkerheten om den här typen av handlingar lämnas in på svenska. Ändå är det fortfarande så att den sökande som vill söka patent i med utgångspunkt från en internationell, s.k. så kallad PCT-ansökan, måste inge svensk översättning av ansökan. Det är nämligen enligt svensk lagstiftning så att ett europeiskt patent endast får verkan i om sökanden inger en svensk översättning av den text som patent är avsett att meddelas. Många företag använder ofta engelska i sitt arbete och det är kostsamt för dem att behöva översätta sina dokument till nationella språk som svenska. På gäller redan en ordning där ansökan om nationellt patent i kan göras på isländska, danska, norska, svenska eller engelska. Är inte beskrivningen, patentkraven, sammanfattningen och ritningarna skrivna på isländska skall patentkraven, sammanfattningen och de ritningar som skall publiceras finnas tillgängliga på isländska innan ansökan offentliggörs. Är det sedan så att ansökan också leder till att patent meddelas, måste en översättning av en godkänd version av patentkraven, sammanfattningen och ritningarna med därtill hörande text, finnas tillgängliga på isländska från det att sökanden underrättats om att patentet kan komma att meddelas. måste även en godkänd version av beskrivningen finnas tillgänglig på isländska eller engelska. Mot bakgrund av denna utveckling samt önskemålen från svensk industri kan det ifrågasättas om inte kravet på svensk översättning av nationella ansökningar skulle kunna slopas, antingen helt och hållet, så att översättning till svenska endast krävs av patentkraven i samband med 18-månaderspubliceringen. Självklart bör samma lättnad ges för fullföljda PCT-ansökningar och vid validering av europeiska patent i .
mot · GT02L231 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätt för förrättare av vigslar och partnerskap att viga och registrera i hela landet. I 4 kap. 3 § (1987:230) kan utläsas att den som har förordnat till vigselförrättare får förrätta vigsel. Hur borgerlig vigsel går till tydliggörs i förordning (1987:1019) med närmare föreskrifter om vigsel som förrättas av domare eller särskilt förordnad vigselförrättare. Motsvarande bestämmelse för partnerskap återfinns i förordning (1994:1341) om registrering av partnerskap med en snarlik formulering. De som utses av har inte rätt att viga eller registrera par utanför sin hemkommun. kan utvidga upptagningsområdet, men de flesta länsstyrelser gör det i princip inte. För dem som vill vigas/registreras på en mindre ort kan detta medföra bekymmer då det ofta inte finns mer än en eller två förrättare att tillfråga. Då det dels gäller att det finns tid och möjlighet, dels en tillit till den som skall vigas/registreras kan det vara bekymmersamt att få en borgerlig ceremoni till stånd. I vissa kommuner saknas alltjämt förrättare av partnerskap. I stället för att påtvinga dem som vill registrera partnerskap en förrättare som motsätter sig uppgiften vore det naturligt att se hela som en enhet vad gäller förrättande av vigslar/partnerskap. Rent praktiskt görs detta redan på många håll genom att själva ceremonin de facto tar plats på önskad ort med önskad förrättare, medan det i de rättsligt bindande dokumenten anges en annan plats. Det finns dock ingen anledning till varför lagen skall behöva kringgås när den likaväl kan justeras till att fungera i dagens samhälle. Borgerliga förrättare bör ges generellt tillstånd att förrätta vigslar/partnerskap i hela riket.
mot · GT02L232 · 2005-09-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa talerätt för vid namnärenden. PRV:s slutliga beslut kan överklagas till Patentbesvärsrätten (PBR) och därifrån vidare till den högsta förvaltningsdomstolen, Regeringsrätten. Namnmålen vid PBR är huvudsakligen enpartsmål där sökanden överklagat PRV:s beslut. Flerpartsärenden förekommer i fall där någon har framfört en invändning mot ett kungjort efternamn och PRV därefter bifallit namnansökan trots invändningen. I denna situation har invändaren möjlighet att överklaga PRV:s beslut. Namnlagen saknar emellertid bestämmelser som ger PRV rätt att yttra sig i mål inför Patentbesvärsrätten eller som ger myndigheten rätt att överklaga PBR:s beslut. I lagen om Patentbesvärsrätten (1977:729) finns heller inte någon hänvisning till den regel i förvaltningsprocesslagen som generellt ger myndigheter en sådan rättighet. Enligt regleringen i förvaltningsprocesslagen samt genom 37 § namnlagen har däremot en möjlighet att överklaga domar i länsrätt respektive kammarrätt i mål enligt namnlagen. Dessa namnfrågor är dock sällan av sådan principiell betydelse som namnändringar vid PRV kan vara då oftare handlägger rena anmälningsärenden. För att ge bättre förutsättningar för en enhetlig praxisutveckling vid tillämpningen av en ändrad namnlag bör därför PRV ges möjlighet att vara part i högre instans samt även ges möjlighet att överklaga beslut och domar som ändrar verkets beslut i namnärenden.
mot · GT02L233 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de lagar som behandlar bankböcker. För att man ska kunna få ut de pengar som finns på en förkommen bankbok krävs en spärrtid . Detta beror på att man inte kan uppvisa själva boken. Därutöver ska kontoinnehavaren annonsera i de publikationer som banken anger och stå för kostnaderna för annonseringen. Bestämmelserna är krångliga och en alltför . Bankböcker är inte längre så vanliga men det är naturligtvis inget argument för att inte göra något åt de enligt vår uppfattning alltför krångliga bestämmelser som gäller . En översyn bör därför göras. En spärrtid på förslagsvis bör övervägas.
mot · GT02L234 · 2005-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ersättningen till förrättare av vigsel och registrerat partnerskap. Ersättningen till förrättare av vigsel och registrerat partnerskap är för den första förrättningen och därefter per registreringstillfälle under . Ersättningen har inte justerats . Enligt uppgift har regeringen haft för avsikt att ta ställning till ersättningsnivåerna men det har fortfarande inte skett. Det är bra att regeringen har uppmärksammat frågan men det är nu angeläget att man gör ett ställningstagande. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GT02L235 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förrättning av vigsel och registrerat partnerskap. Det finns ingen skyldighet för den som blir vigselförrättare att också förrätta registrerat partnerskap. Jag anser att lagen bör ändras så att förrättarna om de åtar sig uppdraget blir skyldiga att förrätta både vigsel och registrerat partnerskap. När det gäller samfund och kyrkor bör de erbjudas samma möjlighet att utföra båda förrättningarna och att det sammanförs till ett gemensamt uppdrag. Däremot ska ingen av förrättningarna vara tvingande för samfund och kyrkor eftersom det inte är förenligt med deras ställning i dagens svenska samhälle.
mot · GT02L236 · 2005-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätten till utdömt skadestånd. Kvinnor som misshandlats av sina män och fått sig skadestånd tilldömt tvingas dela skadeståndet med sina män om de skiljer sig. Det finns en kunskap om att skilsmässa orsakad av kvinnomisshandel inte sker utan det är en process innan man kommer fram till detta beslut. Om då skadeståndet tilldöms kvinnan innan skilsmässa sker så är det enligt den lag som gäller så att kvinnan tvingas dela detta med förövaren vid en bodelning. Detsamma gäller när en förälder har misshandlat eller utnyttjat sina barn sexuellt och dömts till skadestånd. Det är angeläget att det görs en lagändring så att lagen upplevs korrekt ur ett rättsmedvetandeperspektiv.
mot · GT02L243 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av mer informativa jämförpriser. Prisinformationslagen (2004:347) syftar till att främja en god prisinformation till konsumenter. Men hur lagen tillämpas och fungerar i verkligen bestäms i hög grad av regeringens förordning samt föreskrifter och handledning. Vi har motionerat i den här frågan tidigare och då höll utskottet med om att tillämpningen borde vara den vi föreslog i motionen. Men har det ändå inte blivit några förbättringar. Det är troligt att det behövs en tydligare styrning från regeringens sida om fortsättningsvis inte heller beaktar utskottets ställningstagande. Enligt prisinformationslagen (7 §) ska förutom varans pris också jämförpris anges. Men tyvärr utformas inte alltid jämförpriserna så att de blir meningsfulla för konsumenterna. I föreskrifter (KOFS 2001:1, 4 §) anges att jämförpris ska anges som pris per rekommenderad mängd för varor som har rekommenderad dosering. Dessutom står det (5 §) att för disk ska jämförpriset anges i kr/disk. Men märkligt nog följs detta inte upp i den handledning för prismärkning som givit ut. Där föreslås i stället att för flytande diskmedel ska jämförpriset anges i kr/l, trots att det ofta finns rekommenderad dos på förpackningen. Eftersom diskmedel är vattenlösligt kan det spädas ut väldigt mycket, och prisinformationen blir därför irrelevant för konsumenten. Behovet av mer relevanta jämförpriser Det borde vara en självklarhet att såväl dos som jämförpris ska anges på alla produkter där det är relevant. I uppföljningen och tillämpningen av den reformerade prisinformationslagen bör regeringen se över hur jämförpriser anges så att de blir så konsumentvänliga som möjligt. Den självklara grundregeln måste vara att jämförpris i samtliga fall måste vara begripliga och anges så att konsumenten kan göra en verklig prisjämförelse.
mot · GT02L244 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i sambolagstiftningen införa arvsrätt mellan sambor. är de flesta människor sambor innan de gifter sig, medan vissa förblir sambor livet ut. Att vara sambo liknar äktenskapet men lagen ger inte sambor samma rättsliga skydd som äkta makar. Sambolagen behandlar bara gemensam bostad och bohag. trädde en ny sambolagstiftning i kraft. Denna sambolagstiftning har bara ett fåtal skillnader från den tidigare. De förändringar som genomfördes var välkomna, men inte på långa vägar tillräckliga. Det är ett problem att sambor inte garanteras samma trygghet som gifta par vid t.ex. den enes frånfälle eller vid separation. De största skillnaderna mellan sambor och äkta makar är att sambor inte ärver varandra, att de inte är underhållsskyldiga gentemot varandra och att de inte självklart är förmånstagare till varandras livförsäkringar. När en sambo dör får den kvarlevande bara behålla halva bostaden och halva bohaget. Resten ärver eventuella barn, föräldrar eller syskon till den avlidne. Endast genom att upprätta ett testamente går det att skydda varandra. Jag anser att sambor bör skyddas i sambolagstiftningen på samma sätt som äkta makar i händelse av frånfälle, därför bör arvsrätt införas mellan sambor i lagstiftningen.
mot · GT02L246 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en översyn av patientskadelagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utvidga patientskadelagens omfattning till att gälla barn som ammas och indirekt skadas till följd av att modern medicinerar. Enligt patientskadelagen (1996:799) lämnas ersättning för personskada om det föreligger övervägande sannolikhet för att skadan uppkommit i samband med att patienten uppsökt hälso- och sjukvård i . Med patient avses person som behandlats eller undersökts av vårdpersonal eller annan hälso- eller sjukvårdsinrättning, eller som frivilligt deltar som försöksperson i medicinsk forskning. Skada som uppkommit i det fall en patient inte själv behandlats är inte ersättningsbar. Ett exempel på hur sådan skada trots allt kan uppkomma är barn som ammas då modern medicineras. behandlas inte ett sådant barn som ett självständigt rättssubjekt men likväl kan det åsamkas skador. Som en jämförelse kan nämnas att i moderns livmoder anses som patient i lagens mening. Ett barn som ammas och som därigenom står i nära förbindelse med modern borde också kunna räknas som patient, även om barnet inte själv varit föremål för behandling eller medicinering. Det förefaller vara av yttersta vikt att patientskadelagen ses över så att också barn som ammas kan få ersättning för skador som åsamkats dem genom t.ex. moderns intag av medicin.