mot · GS02L27 · 2005-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:136 Stärkt skydd för ensamkommande barn tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reglering av godmanskapets omfattning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om gode mannens tystnadsplikt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tidsfrist för förordnande av god man för ensamkommande barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kontroll av god man innan hon eller han förordnas. Regeringen föreslår en ny lag om god man för ensamkommande barn och barn vars föräldrar försvunnit men ännu inte dödförklarats. Förslaget syftar till att stärka skyddet för barn som befinner sig på svensk mark utan föräldrar eller andra vårdnadshavare, antingen de söker asyl eller har förlorat sina föräldrar på annat sätt, som t ex genom flodvågskatastrofen i . Regeringens förslag är till stor del svar på den allvarliga kritik som riktats mot hur svenska myndigheter tagit emot ensamkommande barn av kommissarie för mänskliga rättigheter samt barnrättskommitté. Kritik har framförts mot framför allt att barn tillåtits lämna anläggningsboenden och sedan försvunnit, utan att haft kännedom över var de befunnit sig. Vi ser positivt på att regeringen nu efterkommer våra krav på att stärka skyddet för ensamkommande barn. Vi har dock ett antal synpunkter på förslagets utformning, som vi återkommer till i det följande. Förslaget innebär att ett nytt godmansinstitut införs: God man för ensamkommande barn. Det är regeringens mening att gode mannen skall vara ställföreträdare med utökade befogenheter. Den som förordnas skall träda in i såväl förmyndares som vårdnadshavares ställe, förutom vad avser den dagliga omvårdnaden och tillsynen av barnet. Det finns ett flertal institut som benämns god man. Godmansbegreppet har kommit att bli en samlingsbeteckning för vitt skilda verksamheter och har med tiden fått en tämligen vag innebörd för allmänheten. Vi vill uppmärksamma regeringen på att det därför kan uppstå frågeställningar om godmanskapets omfattning. Regeringen måste också ha insett detta, eftersom man bemödar sig om att i motiveringen beskriva gode mannens för ensamkommande barn uppgifter och ansvarsområden. Motivlagstiftning för med sig risken att olika förordnade personer gör olika bedömningar av uppdragets omfattning. Vi hemställer därför att regeringen återkommer med förslag till en något mer preciserad reglering om uppdragets omfattning. På detta sätt skulle uppdraget bli tydligare och därmed mer rättssäkert för de berörda barnen. Regeringen gör bedömningen att ingen uttrycklig regel om tystnadsplikt behövs. Det är betänkligt att den gode mannen inte har tystnadsplikt, särskilt med hänsyn till att alla övriga inblandade i processen är belagda med tystnadsplikt. Även om en förälder till ett asylsökande barn inte har tystnadsplikt så bör en god man ha detta. Ett skäl härför är att den gode mannen kanske må inta ställning som vårdnadshavare för barnet, men de facto vara en myndighetsperson. Tystnadsplikt skulle starkt bidra till att skapa en förtroendefull relation mellan gode mannen och barnet. Utan förtroende finns risken att uppgifter som har betydelse i asylutredningsprocessen inte kommer fram. Regeringen visar också att den uppmärksammat problematiken genom att anföra i motiveringen att det ett barn berättar i förtroende för sin gode man inte skall komma fram. Vi anser att det finns anledning att ytterligare markera detta genom en uttrycklig lagreglering. Regeringen anser inte att det är görligt att ange en tidsfrist inom vilken god man skall utses för det ensamkommande barnet. Vi anser att tidsaspekten är väsentlig för barnens möjligheter att få ett säkert och humant bemötande i , och för att snabbt kunna inleda relevanta ansökningsförfaranden. Tidsspillan i detta avseende är alltid till men för barnet. Vi anser därför att en god man skall förordnas efter ankomsten till . Ensamkommande barn lever under mycket speciella omständigheter och är också särskilt utsatta. Inte minst de försvinnanden som tidigare kritiserats för vittnar om deras synnerligen skyddslösa position. Därför måste det ställas höga krav på lämplighetsbedömningen av den som föreslås förordnas till god man för ett ensamkommande barn. Vi konstaterar att frågan om kontroll i belastningsregistret bereds inom . Det är en svaghet i propositionen att denna fråga inte slutligt beretts innan förslaget presenterades. Vi anser att det skall göras en kontroll i belastningsregister innan en god man får förordnas. Vi förutsätter att regeringen återkommer med lagförslag i detta hänseende.