mot · GT02Bo335 · 2005-10-04 00:00:00 — Statens försök att därefter med en investeringsstimulans främja byggandet av studentbostäder har varit ganska verkningslöst, då det är mer lönsamt att bygga hyresrätter med investeringsstimulans och bidrag. motsätter sig generellt sett statliga interventioner på bostadsmarknaden och vill avskaffa investeringsstimulansen och investeringsbidraget för byggande av hyresrätter. Däremot vill vi återinföra det riktade investeringsbidraget till studentbostäder med för att öka byggandet av studentbostäder. bör besluta att införa ett investeringsbidrag för anordnande av bostäder för studenter. Behovet av bostäder, framför allt studentbostäder, är i många fall akut. Många nya studenter påbörjar sina studier boende på madrasser hos kompisar eller på vandrarhem. En sådan boendesituation kan vara såväl psykiskt stressande som ekonomiskt kostsam. Även om byggandet av studentbostäder skulle komma i gång skulle detta inte täcka behoven och framför allt inte tillräckligt snabbt. Med nuvarande regler för andrahandsuthyrning beskattas inkomster från andrahandsuthyrning och uthyrning av privatbostad som inkomst av kapital. tror att det finns en stor potential med möjliga boenden, inte minst i de storstadsregioner där behovet är som mest akut. I kan man hyra ut av sin bostad utan att betala skatt. Genom att slopa skatten på uthyrning av privatboende skulle denna potential kunna frigöras. Även om idealet vore ett eget boende för alla så är inte detta realistiskt . avsätter därför till skattereduktion vid uthyrning av av ytan av en privatbostad. bör besluta att avsätta medel för skattereduktion vid uthyrning av del av privatbostad. har ett stort och växande underhållsberg av äldre fastigheter. Vi har ett av de äldsta fastighetsbestånden i . av svenska hus är byggda , jämfört med ett EU-snitt på . kommer mellan 500000 och 1 300 000 lägenheter i flerbostadshus att behöva åtgärda installationer och tekniska system som vatten- och avloppsstammar, el och ventilation, men även fönster, balkonger och fasader. Om inte detta görs riskerar de boende en markant sänkning av sin bostadsstandard. Behovet finns inte bara i flerbostadshus utan även i en stor del av de småhus som byggdes . Ett eftersatt underhåll riskerar att förstärka de ekonomiska och sociala skillnader som redan finns, såväl mellan som inom regioner. En förutsättning för underhåll är att det finns en fungerande bostadsmarknad med ett ekonomiskt hållbart bostadsbestånd. En samlad översyn bör därför göras av skatteregler, hyressättningssystem och regelverk i syfte att dels dokumentera behovet av underhåll, dels för att säkerställa de ekonomiska villkoren kring underhållsbehovet. För är underhållsberget en högt prioriterad frågeställning. I vår budget avsätter vi, , för att ge dessa företag möjlighet att göra avdrag för direkta insatser i form av ombyggnad och underhåll av byggnader. Detta kommer inte bara att innebära en insats mot underhållsberget utan även positiva effekter i form av fler jobb. bör besluta avsätta för företags vidgade avdragsrätt i samband med ombyggnad och underhållsåtgärder i byggnader. Det eftersatta underhållet innebär också ett stort resursslöseri. Boendet svarar för av vår energiförbrukning. Genom att renovera gamla fastigheter skulle miljöbelastningen och energiförbrukningen kunna minska avsevärt. Genom att energideklarera bostäder kan energisparande åtgärder genomföras i samband med reparationer och underhåll. Med en ökande andel allt äldre i samhället ökar även behovet av tillgängligheten i våra bostäder. Många 40-talister som bor ensamma i villor önskar att flytta till en lägenhet. Detta är mycket välkommet då det inte bara kan höja den enskildes boendekvalitet utan också starta en flyttkedja som underlättar för många andra på bostadsmarknaden. De äldre som önskar bo kvar bör ha full tillgänglighet till sitt hem. Framför allt är det viktigt att äldre och handikappade ges samma rätt till valfrihet i boendet som gemene man. Den som är funktionshindrad har rätt till ett ekonomiskt bidrag för att anpassa sin bostad för att leva ett självständigt liv i eget boende. Detta bidrag betalas och administreras av kommunerna. I takt med den demografiska utvecklingen har kommunernas kostnadsutveckling på området ökat alltmer som reglerna blivit mer oklara. En översyn av reglerna för och hanteringen av bostadsanpassningsbidrag är därför önskvärd. Hissbidraget som avvecklas i och med har varit en viktig del i att öka tillgängligheten och möta de kommande behoven och borde därför finnas kvar även . Vad som ovan anförts om en översyn av bostadsanpassningsbidraget och betydelsen av ett hissbidrag bör ges regeringen till känna. Skatter och skattesystemets utformning är en viktig faktor som påverkar bostadspolitiken såväl direkt som indirekt. Skattefrågor kommer att behandlas i en separat motion. I vår direkta boendemiljö finns en mängd faktorer som påverkar vår hälsa. En vanlig svensk tillbringar av sin tid inomhus. Sjukdomar och ohälsa såsom allergier, astma och olika luftvägsbesvär kan kopplas till hur sund inomhusmiljön är. En av de stora hälsoriskerna i inomhusmiljön utgörs av radon. uppskattar att 70000120 000 småhus och 20 00080000 lägenheter har en radonhalt över gränsvärdet för sanitär olägenhet. Det betyder att 200 000400 000 människor bor i bostäder där radonhalten överstiger riktvärdesnivån. En del av problemen i inomhusmiljön är direkt kopplade till de behov som tidigare anförts gällande underhållsberget. Dålig ventilation är vanligt förekommande i äldre fastigheter, främst flerbostadshus. För att angripa problemen med ohälsan borde en nationell handlingsplan inriktad på boende och hälsa utarbetas. Den ska analysera omfattningen av och orsakerna till ohälsan, men framför allt ge konkreta förslag till förbättringar. Vidare bör åtgärder vidtas för att uppnå de av satta målen om en sänkt radonhalt i skolor, förskolor och bostäder. Detta bör ges regeringen till känna. Buller drabbar alltfler människor i dagens moderna samhälle. av svenskarna uppger att de inte kan sova ostört på grund av yttre störningar i form av buller och oljud. Bullrande miljöer återfinns både i inomhusmiljöer i form av ventilation m.m. och utomhus i form av trafikbuller. angavs 1,46 miljoner svenskar vara utsatta för buller motsvarande en utomhusnivå på över 55 decibel1. De största bullerproblemen återfinns i storstäderna. Det är även här befolkningen växt som snabbast, vilket gör att så många drabbas. Att flytta till en tätort är för många ett medvetet val, där även bullerproblemen är en del av kalkylen. Barn och ungdomar är här en tredje part utan möjlighet att påverka sin situation. av barnen , 390000, bor i bullerutsatt lägenhet. , ca 162000, sover i trafikbullerutsatt sovrum. Biltrafiken står inte bara för en stor del av bullret i vår vardag utan även för föroreningarna i luften vi andas. Det finns ett tydligt samband mellan risken att dö i lungcancer och exponering för luftföroreningar, likaså finns det en mängd andra negativa hälsoeffekter som kan uppstå till följd av dålig luftkvalitet. Många svenska tätorter har problem med såväl höga halter av partiklar i luften, som skadliga ämnen, t.ex. kvävedioxid. De största möjligheterna att påverka bullerproblemen finns vid källan där bullret uppkommer. Den största bullerhärden i storstäderna är biltrafiken och här finns det en mängd tekniska lösningar i form av bullerplank och liknande för att begränsa bullerföroreningar. Det är också viktigt att buller och luftföroreningar inte hindrar nybyggnation av bostäder där efterfrågan är stor, oftast i storstäderna. En aktiv och genomtänkt planering kan bidra till att minska utsattheten för de boende. Genom en väl utvecklad kollektivtrafik och en möjlighet för kommuner att ta ut miljöavgifter kan biltrafikens tryck på tätorterna minska. Vad som ovan anförts om behovet av att minska buller bör ges regeringen till känna. 14.3Utfasning av farliga ämnen Vår boendemiljö påverkas i högsta grad av vilket byggnadsmaterial som används i boendet. används tusentals olika kemiska ämnen i byggmaterial utan att de långsiktiga hälso- och miljömässiga konsekvenserna är kända. En kartläggning och utfasning av dessa ämnen är därför nödvändig. Byggsektorns kretsloppsråd har antagit miljömål där det bl.a. ingår riktlinjer för identifiering och utfasning av farliga ämnen. Vi finner detta mycket berömvärt men vill påtala behovet av uppföljning av de uppsatta målen. Vad som ovan anförts om nödvändigheten att fasa ut farliga ämnen bör ges regeringen till känna. 15Social & regional klyvning På den svenska bostadsmarknaden förekommer såväl ekonomisk som etnisk segregation. I är den etniska segregationen alltför långt gången. Miljonprogrammet har en stor skuld till dagens segregerade bostadsmarknad. Bostäder producerades främst med tanke på tid och kvantitet, inte kvalitet. Följden blev storskaliga anonyma bostadsprojekt med ett boende av ofta låg kvalitet. Till en följd av detta strävar många efter att flytta ifrån miljonprogramsområdena när de får möjlighet. För att motverka den ökande segregationen bör integrationsperspektivet bli en naturlig del av stadsplaneringen. Genom en mångfald på bostadsmarknaden och en blandning av olika boendeformer kan de negativa mönstren brytas. Ett ökat inflytande över det egna boendet stärker den enskildes incitament att ta ansvar för och påverka sin egen situation. För att detta ska kunna ske är det viktigt att det råder neutralitet mellan olika boendeformer. Även människor som bor i områden med långt gången segregation ska ha möjlighet att äga och påverka sitt boende genom t.ex. ägarlägenheter eller bostadsrätter. Vad som ovan anförts om mångfald inom bostadspolitiken som en väg att motverka segregation bör ges regeringen till känna. har höga boendekostnader i förhållande till övriga . har länge varit att ett normalt hushåll inte ska behöva lägga mer än en fjärdedel av sina inkomster på boende. Ett svenskt hushåll lägger av sin konsumtion på boende, en siffra som bara överträffas av bland de andra EU-länderna2. En så hög boendekostnad gör det än svårare för de grupper som redan står utanför bostadsmarknaden att komma in. ökar även trångboddheten hos de grupper som är etablerade på bostadsmarknaden men som har de lägsta inkomsterna. En viktig del i att minska segregationen är att öka tryggheten för boende i utsatta områden. Tryggheten i vårt boende beror till stor del på hur stadsplaneringen ser ut. Genom att låta människor bli delaktiga i utformningen av sin närmiljö kan de sterila anonyma miljöer som skapades under miljonprogrammets dagar förhindras . Framför allt är det viktigt att underlätta för de grupper som annars inte kommer till tals i planeringsprocessen att göra sig hörda. Vad som ovan anförts om delaktighet och medinflytande i samhällsplaneringen bör ges regeringen till känna. Ett gott boende handlar inte bara om boendestandard, läge eller yta. har undersökning efter undersökning påtalat att alltfler kvinnor känner sig otrygga i sitt bostadsområde. Framför allt är skillnaden mellan hur män och kvinnor upplever sin boendemiljö påtaglig. Kvinnor känner en långt större oro än män och oroar sig främst för starkt integritetskränkande brott som överfall och våld. Den fysiska miljön kan vara avgörande när det gäller olika typer av brott och därför är stadsplanering och utformandet av vår boendemiljö ett användbart medel att öka tryggheten och förebygga brottslighet. Detta bör ges regeringen till känna. Plan- och bygglagens bestämmelser ska bl.a. främja en samhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsvillkor. Till de grundläggande syftena med lagen hör således bl.a. att främja jämställdheten mellan kvinnor och män. Planprocessen har av tradition varit ett mansdominerat område och det brottsförebyggande arbetet har ofta en könsneutral utgångspunkt. De erfarenheter och kunskaper som kvinnor har kommer inte till sin rätt då kvinnor även utgör en liten del av dem som arbetar inom byggbranschen. Kvinnors inflytande inom hela kedjan, från planering och beslut till byggande, behöver därför stärkas. Detta bör ges regeringen till känna. Många av de områden som påverkar samhällsplaneringen stöds och drivs framåt av forskningen. Det är inte bara den naturvetenskapliga forskningen som är viktig för en långsiktig och hållbar utveckling utan även i allt högre grad forskning inom det beteendevetenskapliga området. Beteendevetenskapen har sin givna plats inom samhällsplaneringen när det gäller frågor som att förebygga brottslighet. Inom t.ex. byggsektorn skulle mer beteendevetenskaplig forskning kunna bidra till ett större helhetsperspektiv när det gäller boendemiljö och resursanvändning. Det är därför viktigt att det beteendevetenskapliga forskningsperspektivet inom bostadsområdet tas till vara och utvecklas. Detta bör ges regeringen till känna. Dagens långa och komplicerade planläggningsprocess försvårar och ibland rentav förhindrar välbehövlig nybyggnation. finns rätt att överklaga nybyggnation. De som är motståndare till ett byggprojekt kan vara detta av olika anledningar, allt ifrån oro hos närboende till olika gruppers intressen. En detaljplan kan överklagas i ett flertal instanser liksom även det efterkommande bygglovet. Detta kan bidra till att ett ärende kan dra ut , ibland . Detta avskräcker troligtvis många intressenter från att dra i gång ansökningsprocesserna, framför allt mindre entreprenörer som hade kunnat bidra till en ökad mångfald och konkurrens i byggandet. Den strikta rätten att överklaga är viktig och bör tydliggöras. Däremot borde antalet överklagandeinstanser och handläggningstider ses över. Dessutom borde man undersöka möjligheterna till att få kommunens argument för avslag prövade i en högre instans. Vad som ovan anförts om processen kring ansökningstider och överklagandeprocedurer bör ges regeringen till känna. En av de faktorer som hindrar byggandet är en bristande detaljplanering från många kommuners sida. Alla kommuner ska ha en aktuell översiktsplan. Alltför många kommuner har föråldrade planer som inte fyller sitt syfte. En proaktiv planering från kommunernas sida som skapar goda förutsättningar för byggande är i sin tur en förutsättning för tillväxt och utveckling. Det är viktigt att kommunerna behåller sitt starka inflytande över sin planering. Däremot behöver formerna för och uppföljningen av kommunernas översiktsplanering ses över. Ett rimligt krav är att varje kommun har en aktuell översiktsplan som antas av fullmäktige minst en gång per mandatperiod. Vad som ovan anförts om kommunernas översiktsplanering bör ges regeringen till känna. I den nuvarande strandskyddslagstiftningen råder ett generellt förbud mot att bygga inom från strandkanten. Denna begränsning ger en svårighet att utveckla boendet i såväl tätorts- som glesbygdsområden. Det är länsstyrelserna som beslutar om dispens från strandskyddet och i vissa fall har detta delegerats till kommunnivå. I enlighet med de federalistiska principerna borde sådana beslut fattas på en lokal nivå och vi anser därför att kommunerna borde ges rätten att i sin fysiska planering besluta om vad som bör omfattas av strandskydd. Vi anser strandskyddet vara en viktig fråga och detta behandlas även i vår landsbygdsmotion. bör besluta att överföra ansvaret för strandskydd till kommunerna. Stormen och orkanen har påtagligt visat på den utsatthet som kan drabba vanliga människor beroende på var de bor. har även ett flertal översvämningar drabbat . Globalt har antalet extrema vädersituationer ökat. Likaså har människor blivit mer utsatta, även i , genom att bebyggelse och infrastruktur krupit allt närmare vattnet. I finns det flera starka resurser för att motverka och analysera översvämningssituationer. har en väl utvecklad prognos och varningsverksamhet och bidrar även till forskningen. har en kompetens att agera och leda vid en akut situation men även genom att ta fram t.ex. översvämningskartor. På lokal nivå är det däremot kommunerna som har det stora ansvaret vad gäller det förebyggande arbetet mot bl.a. översvämningar genom planering och skyddsåtgärder. Detta är ett stort ansvar som läggs på den lokala nivån och resurserna är här otillräckliga. En samlad översyn över kommunernas ansvar och resurser är därför nödvändig. Vad som ovan anförts om kommunernas ansvar att förebygga krissituationer bör ges regeringen till känna. Genom ägarlägenheter kan människor som väljer att bo i lägenhet ges möjlighet att äga sin bostad på samma sätt som en villaägare äger sitt hus. Boende i form av ägarlägenhet ger vissa möjligheter som inte kan motsvaras av vare sig hyresrätt eller bostadsrätt, såsom lagfart och inteckningsrätt. På en bostadsmarknad som kännetecknas av valfrihet och mångfald borde därför möjligheten att äga sin lägenhet vara ett självklart alternativ. Utredningen äga sin lägenhet (SOU 2002:21) har gett en god genomlysning av ämnet och vi finner det tråkigt att detta inte lett till nya åtgärder. bör begära att regeringen skyndsamt återkommer med ett lagförslag baserat på betänkandet Att äga sin lägenhet (SOU 2002:21). Efter införandet av tredimensionell fastighetsbildning 2004 finns nu nya möjligheter att öka byggandet, inte minst i centrala lägen där efterfrågan är stor. Begreppet tredimensionell fastighet innebär att en fastighet avgränsas såväl horisontellt som vertikalt. Man kan då uppföra till- eller nybyggnad på redan existerande fastigheter. Dessa möjligheter begränsas av bestämmelser i fastighetslagen som kräver att en tredimensionell fastighet omfattar minst fem lägenheter. bör besluta att begränsningsregeln för tredimensionell fastighetsbildning tas bort. Bostadsbidraget lämnas till barnfamiljer samt till ungdomar som fyllt 18 men inte . Bostadsbidraget har dels ett familjepolitiskt syfte, dels ett bostadspolitiskt och ges till hushåll med barn och låga inkomster. Bidragets storlek bestäms av hushållets sammansättning, bostadskostnad, bostadsyta och av den bidragsgrundade inkomsten. Detta gör bostadsbidraget nära kopplat till hushållets inkomstutveckling: om inkomsterna ökar, minskar bidraget. kommer utgifterna för bostadsbidrag att öka med på grund av regelförändringar. har motsatt sig denna ökning. Det inkomstrelaterade bostadsbidraget bidrar till att ogynnsamma marginaleffekter uppstår. Detta innebär s.k. fattigdomsfällor där en löneökning i ett låginkomsttagarhushåll riskerar att till stor del ätas upp av minskningar i bidrag. Inriktningen borde i stället vara att sänka skatten på arbete för att minska fattigdomsfällorna och göra att det i större grad lönar sig att arbeta. Vad som ovan anförts om behovet att minska bostadsbidragens negativa marginaleffekter bör ges regeringen till känna. ökar även trångboddheten hos de grupper som är etablerade på bostadsmarknaden men som har de lägsta inkomsterna. Hyres- och inkomstgränserna för bostadsbidraget har inte räknats upp . Detta kan leda till att ett hushåll som uppbär socialbidrag inte alltid är berättigat till bostadsbidrag. Möjligheten till retroaktiva återkrav gör dessutom bidraget osäkert och oförutsägbart. Den nuvarande utformningen av bostadsbidraget gör bidraget beviljande och effekterna alltför oberäkneliga. En översyn av bostadsbidragen är därför nödvändig. Vad som ovan anförts om en översyn av bostadsbidraget bör ges regeringen till känna. För att ge individen valfrihet och möjlighet att påverka sin boendesituation är det viktigt att det finns en mångfald inom boendet. Den kooperativa hyresrätten har varit en lagstadgad upplåtelseform och är ett boendealternativ som stärker den enskildes möjligheter att själv påverka sitt boende och sina boendekostnader. Som medlem i en kooperativ hyresrättsförening betalar man medlemsavgift, vilken ger rätt att delta i föreningen. När en lägenhet upplåts med kooperativ hyresrätt har föreningen även rätt att ta ut en medlemsinsats av särskilt slag, en s.k. upplåtelseinsats. är inte medlemsavgiften inflationssäkrad. Det vill säga, när en medlem flyttar ut erhåller medlemmen det nominella belopp som en gång betalades in till föreningen. Däremot justeras upplåtelseinsatsen upp när en ny medlem ska betala. Detta system straffar den hyresgäst som bor i sin lägenhet och kan leda till inlåsningseffekter då en hyresgäst kanske inte alltid är benägen att få tillbaka en reellt sett lägre insats än vad denne en gång betalade. Därför bör uppräkning av medlemmars insatser ske vid såväl in- som utflyttning. Vad som ovan anförts om inflationssäkring av medlemsinsatsen till kooperativa hyresrätter bör ges regeringen till känna. Ytterligare en aspekt gällande den kooperativa hyresrätten är möjligheten till uppskovsrätt. kan man få uppskov med reavinstskatten om en ny bostad införskaffas inom efter att man har avyttrat sin gamla bostad. Detta gäller inte för den insats som erläggs i samband med kooperativa hyresrätter. Skälet till detta är att det bl.a. inte räknas som en vinst i formell mening då man återfår sin hyresinsats. Vi vill se likvärdiga förutsättningar för alla boendealternativ. Om uppskovsavdrag ska medges när medlemsinsatsen till en kooperativ hyresrätt betalas är det viktigt att det finns neutralitet i beskattningen. En översyn av reglerna kring kooperativ hyresrätt och uppskovsavdrag bör genomföras. Detta bör ges regeringen till känna. eftersträvar en bostadspolitik som är baserad på federalismens principer och utformad efter lokala behov. Lagen om det kommunala bostadsförsörjningsansvaret bryter mot dessa principer och inskränker det kommunala självstyret. Kommunerna har ett ansvar inom bostadsförsörjning genom socialtjänst- och kommunallag. Genom ges kommunerna ansvar att planera markanvändningen. Detta inkluderar det bostadspolitiska området på lokal nivå. Genom statlig detaljreglering av kommuners bostadspolitik begränsar man inte bara kommuners självbestämmande, utan man bidrar även till att alltmer likrikta och centralisera bostadspolitiken. Därför bör besluta att lagen om bostadsförsörjningsansvar avvecklas. 22Enkel majoritet vid ombildning Förutsättningen för att en förening ska kunna göra en intresseanmälan och förvärva en fastighet för att bilda bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt är att stöd fås av en kvalificerad majoritet av hyresgästerna. Detta är vanligtvis inget problem i attraktiva lägen, där man ofta även kan ha ett ekonomiskt incitament för en ombildning. I mindre attraktiva områden kan osäkerheten om ägandet vara större. Den nuvarande lagstiftningen innebär att bostadsmarknaden segregeras ytterligare. Av bostadssociala skäl finns det snarare anledning att uppmuntra än att förhindra övergång till bostadsrätt. Inte minst i miljonprogrammets ensidigt utformade bostadsområden skulle en större mångfald och ett större engagemang i boendet kunna vara av betydelse. Därför är det viktigt att kravet på en kvalificerad majoritet ersätts med ett krav på enkel majoritet. Detta bör ges regeringen till känna. Enligt 2 kap.18 § första stycket regeringsformen är varje medborgares egendom tryggad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriation eller annat sådant förfogande eller tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. Då infrastruktur av allmänintresse såsom vägar, järnvägar, elnät och andra installationer uppförs kan det vara berättigat med en inskränkning av äganderätten. Det finns emellertid en risk med att hävda det allmännas intresse framför den enskildes äganderätt, inte minst då expropriationsrätten tillkommer såväl staten som privata företag. Den enskilda äganderätten bör stärkas i svensk lagstiftning. De nuvarande reglerna för expropriation är föråldrade. Inte minst måste ersättningsreglerna ses över så att det vid varje expropriation finns klara ersättningregler som ska följas noga. Ersättningen bör bestämmas i ett inledande skede och inte i efterhand.