mot · GT02Sf331 · 2005-10-04 00:00:00 — Ett problem i dagens system för mottagandet av nyanlända invandrare är att inkomststödet normalt utgår i form av socialbidrag. Socialbidraget avräknas mot ökade inkomster. Så länge hushållets disponibla inkomst vid arbete inte överstiger socialbidraget och eventuella andra bidrag och kostnader förknippade med arbete är vinsten av att arbeta obefintlig. Det är möjligt för kommunerna, efter att den borgerliga regeringen införde introduktionsersättningen 1992, att ersätta socialbidraget med introduktionsersättning och därmed undvika socialbidragens marginaleffekter (prop. 2004/05:1, bil.3, s.25). Både och rekommenderar kommunerna att ersätta socialbidraget med introduktionsersättningen. av flyktingarna i de 30 största kommunerna fick dock en ersättning som inte reduceras mot arbetsinkomst enligt en undersökning av 2003. Detta är en försämring då andelen flyktingar som fick introduktionsersättning var . Att få kommuner använder sig av introduktionsersättning beror sannolikt på att det på kort sikt är dyrare att betala ut stöd som inte avräknas mot en eventuell inkomst. På lång sikt är det sannolikt billigare, eftersom fler kan tänkas övergå till arbetsförsörjning då. Enligt en undersökning från går av det statliga bidraget till kommunerna för flyktingmottagande till att betala försörjningsstöd.5 I storstäder, förortskommuner och glesbygd är siffran ännu högre. har diskuterat olika lösningar för att minska inkomstavräkningen vid arbete för nyanlända invandrare i motion 2004/05:Fi13 med anledning av ekonomiska vårproposition. Samtliga alliansens partiledare har dessutom sagt att de vill pröva möjligheten att ta bort inkomstavräkningen (i socialbidraget) för den invandrare som får arbete under introduktionsfasen (DN ). En tänkbar lösning är att ålägga kommunerna att betala introduktionsersättning i stället för socialbidrag. En annan är att staten tar ett större finansieringsansvar utan att gå omvägen via kommunerna. Det skulle kunna ske genom att staten betalar ut stödet direkt till den som har fått uppehållstillstånd. Om en sådan etableringspeng till skillnad från socialbidraget inte avräknades krona för krona mot inkomst av arbete så skulle marginaleffekterna kunna reduceras drastiskt. En sådan etableringspeng får naturligtvis inte vara så hög att man kan försörja sig på den. Det viktiga är att den minskar behovet av socialbidrag så att det över huvud taget lönar sig att ta ett arbete på de lönenivåer där man som nyanländ kan tänkas få ett sådant. Om en etableringspeng införs måste kommunerna också få möjlighet att ställa krav på arbete eller annan motprestation med etableringspeng och kunna reducera ersättningen till personer som inte aktivt söker arbete. 4.3.6Socialbidrag till arbetsföra endast vid arbetssökande Socialbidragsberoendet är högt bland utrikes födda. Det finns betydande problem med socialbidragen, framför allt att de skapar höga marginaleffekter särskilt i familjer med många barn. På Jobbcentrum, som är en del av stadsdelsförvaltningen, i har man prövat ett alternativt sätt att arbeta för att få socialbidragstagare i arbete. Det finns ingen utvärdering som visar att modellen varit mer framgångsrik än de arbetssätt som används inom andra delar av socialförvaltningen. Jobbcentrum uppger emellertid att av de sökande fått någon form av arbete . På Jobbcentrum kräver man en motprestation för att få socialbidrag, dels i form av närvaro på centret, då tiden bland annat ägnas åt att söka jobb, dels genom att man faktiskt söker alla möjliga jobb. Vi anser at alla socialkontor bör ställa krav på motprestation från arbetsföra personer som söker ekonomiskt bistånd. Det ska naturligtvis gälla oavsett nationalitet och ursprung, dvs. även infödda svenskar. Vi anser även att socialkontoren och arbetsförmedlingarna bör samordna sitt arbete bättre. Det kan t.ex. gälla att får uppgifter direkt från arbetsförmedlingen över om arbetsföra personer verkligen söker arbete eller inte. Om så inte är fallet kan socialbidraget stängas av direkt redan nu med nuvarande omfattning av socialtjänstlagen. Vi föreslår därför att arbetsförmedlingen får skyldighet att rapportera till huruvida klienter som söker socialbidrag verkligen står till arbetsmarknadens förfogande. Vi moderater anser, liksom tidigare, att riksnormen för socialbidrag skall avskaffas. Detta gör det möjligt för kommunerna att anpassa nivån på bidraget till det kostnadsläge och andra förutsättningar som råder i kommunen. Vi är övertygade om att utanförskapet bara kan brytas inifrån, genom framväxten av en egenmaktsrörelse i utanförskapets . Den solidariska skattefinansieringen ska vara ett instrument i människornas egen kamp för ett självständigt liv. Därför föreslår vi att välfärdstjänsterna och de insatser som görs i kampen mot utanförskapet ska organiseras på ett sätt som präglas av stor valfrihet. Utgångspunkten ska vara att de offentliga medlen ska följa den enskildes val. vill vi uppmuntra till konkurrens och nyetablering inom den sociala och arbetsmarknadsrelaterade servicesektorn. Det ska i princip råda fri etableringsrätt inom dessa områden. Vi vill också stärka den ideella sektorn och utveckla dess roll i samhället. Den kan spela en avgörande roll för att öka integrationen och skapa möten människor emellan. Därför måste kraft läggas på att finna och undanröja de hinder som motverkar att den ideella sektorn kan nå sin potential. Ett vitalt föreningsliv spelar en avgörande roll i kampen mot utanförskapet. I får varken privatpersoner eller företag göra avdrag för gåvor och donationer till ideella föreningar. kan inte hoppas på en växande ideell sektor utan att vi från lagstiftarnas sida skapar möjligheter för ett ökat engagemang och ett ökat givande. Vi vill se över möjligheterna att stärka de ideella organisationerna genom att införa en avdragsrätt för gåvor. 4.3.8Öka konkurrensen i välfärdsproduktionen Det kan förekomma att arbetsgivare diskriminerar utrikes födda för att de själva hellre arbetar tillsammans med svenskar eller för att de tror att kunder har fördomar mot invandrare. Att sådana värderingar kommer till uttryck i en omfattande diskriminering kan knappast vara förenligt med en väl fungerande marknadsekonomi. Företag som diskriminerar skulle sannolikt ha en avgörande nackdel på en fri konkurrensmarknad. Det finns emellertid betydande inskränkningar av konkurrensen i . Det finns också forskning som tyder på att diskriminering är mer förekommande i branscher och sektorer där konkurrensen är inskränkt. En viktig inskränkning i den fria konkurrensen är att välfärdstjänster i i huvudsak produceras inom den offentliga sektorn. Att offentliga arbetsgivare inte, trots högt ställda ambitioner, förefaller vara ett föredöme när det gäller integration av utrikes födda kan bero på att de inte är lika pressade av konkurrensen att producera högsta möjliga kvalitet till lägsta möjliga kostnad. En ökad valfrihet inom välfärden ökar möjligheterna att etablera fler företag och därmed öka konkurrensen. Det kan också finnas andra branscher, t.ex. byggsektorn, där ökad konkurrens kan bidra till minskad diskriminering. Därför finns det skäl att anta att vårt omfattande program för att stärka konkurrensen kommer att motverka etnisk diskriminering. 4.3.9Ökat nyföretagande i utsatta områden Ett sätt att underlätta integration och motverka diskriminering är att underlätta nyetablering av företag. Om det finns en outnyttjad potential bland utrikes födda borde företagare som inte vill diskriminera ha möjligheter att vinna konkurrensfördelar. Det kan t.ex. ske genom att invandrare själva startar företag. Historiskt sätt har det också varit vanligt att företagare anställer personer med samma etniska ursprung. Vi moderater har ett brett program för att förbättra företagsklimatet i där avskaffad förmögenhetskatt, reformerad beskattning för fåmansbolag och minskad regelbörda är några viktiga åtgärder. Även förslaget att införa avdrag för hushållstjänster kommer att bidra till att fler nya företag skapas. Vi överväger även åtgärder som specifikt syftar till att underlätta nyföretagandet i socialt utsatta bostadsområden. Ett sätt skulle vara att inrätta s.k. solidaritetsbanker för att underlätta finansieringen av nyföretagande i utsatta områden. Verksamheten kan t.ex. bedrivas i stiftelser, och ett sätt att frigöra kapital är att använda privatiseringsintäkter för att finansiera integrationsarbetet. Stiftelserna skulle t.ex. kunna kanalisera lån till lokala företag inom barnomsorg, vård eller annan näringsverksamhet. Lånen ska naturligtvis betalas med ränta, i likhet med lån som tas i vilken kommersiell bank som helst. Poängen är att solidaritetsbanken ska tillhandahålla kreditbedömare som är specialister på just de projekt som är aktuella och som inte diskriminerar invandrare. 4.3.10Anonymisera rekryteringsprocessen i offentlig sektor En orsak till att utrikes födda diskrimineras på den svenska arbetsmarknaden är anställningsförfarandet. Studier visar att subjektiva faktorer spelar stor roll i anställningsprocessen. Flertalet personalansvariga väger in svårbedömda faktorer som personkemi, personlighet och samarbetsförmåga vid anställningsbeslut (2004). Risken är att det medför att någon som uppfattas som annorlunda väljs bort. En tänkbar väg att minska detta problem är att tillåta ett särskilt anonymiserat anställningsförfarande hos företag och myndigheter. En anonymiserad rekryteringsprocess hjälper en individ som söker arbete och som riskerar att bli diskriminerad, endast till det första intervjutillfället. Så långt kommen riskerar personen att bli utsatt för ny diskriminering. Vi anser det viktigt att särskilt den offentliga sektorn använder sig av rekryteringsprocesser som är icke-diskriminerande. Fair som bekostas av Europeiska socialfonden och och som syftar till att utveckla sådana icke-diskriminerande rekryteringsprocesser är därför mycket intressant. Även om ett större inslag av marknadsekonomi samt olika riktade åtgärder sannolikt skulle bidra till minskad diskriminering så räcker det inte. Det måste även finnas en bra lagstiftning att luta sig mot som gör det möjligt att vidta straffåtgärder vid diskriminering. Den nuvarande diskrimineringslagstiftningen är djupt otillfredsställande. Den utgörs av en lång rad delvis parallella och överlappande lagar mot diskriminering. Steg för steg har lagstiftningen blivit alltmer komplicerad, oöverskådlig och svårtolkad. Den består av en blandning av civilrättsliga och straffrättsliga lagar med delvis skiftande diskrimineringsgrunder och olika räckvidd. Detta medför att människors och organisationers kännedom och kunskap om lagstiftning mot diskriminering är för dålig. Särskilt när det gäller den arbetsrättsliga dimensionen är det svårt, inte minst för småföretag, att få en samlad bild över lagstiftningen. Tillsyn, uppföljning och utvärdering är svår att genomföra på ett tillfredsställande sätt med nuvarande ordning. Begreppet tillsyn användes i mer än femhundra olika lagar. Därtill fanns bestämmelser om tillsyn i ett betydande antal förordningar och föreskrifter. Till följd av att det är många myndigheter som skall följa upp och bevaka diskrimineringsfrågorna blir effektiviteten lidande. kan inte lagstifta bort människors fördomar, men vi utesluter trots detta inte att det kan behövas en viss skärpning i delar av diskrimineringslagstiftningen. Därför vill vi att skadeståndsbeloppen vid arbetsmarknadsrelaterad diskriminering och annan diskriminering i offentliga eller privata verksamheter, såsom restaurangnäringen och bostadsföretag, ska skärpas. Vi vill också göra förändringar så att det blir lättare för enskilda att driva diskrimineringsfall i domstol. Därutöver vill vi skapa en tydlig, sammanhållen och enhetlig lagstiftning gällande diskriminering. I likhet med ett antal tidigare berörda remissinstanser förordar vi en enda lag med förbud mot diskriminering inom alla samhällsområden. All diskriminering kan och skall behandlas på samma sätt av lagstiftaren. Det finns inget hållbart motiv att dela upp lagstiftning gällande diskriminering i olika kategorier och därmed märka ut människor beroende på av vilket skäl de blivit diskriminerade. All diskriminering oavsett motiv är lika avskyvärd. En sammanhållen, tydlig och enhetlig lagstiftning rörande diskriminering skall genomföras så snart det är praktiskt möjligt. Det sänder en tydlig signal till alla berörda att all diskriminering oavsett om det handlar om kön, ras, religion, ålder, funktionshinder eller sexuell läggning ses som lika allvarlig från lagstiftarens sida. Vi föreslår vidare att de fyra ombudsmännen mot diskriminering slås samman till en gemensam myndighet. Den nya myndigheten skall även fortsättningsvis ha i uppdrag att utöva tillsyn över diskriminering i arbetslivet. i (m) , C, , L, , R, , P, och , D-O (2002), Arbete? Var god dröj. Invandrare i välfärdssamhället, Välfärdspolitisk rapport , SNS-förlag, s. 32. Arai, M, , H, och , L (1999), Är arbetsmarknaden öppen för alla?, Bilaga 6 till , SOU. Rapport , (2003). Benefit and Wages: Indicators 2004, 2004. , J (2004), Systemfel i politiken i Egenförsörjning eller bidragsförsörjning? Invandrarna, arbetsmarknaden och välfärden, Rapport från Integrationspolitiska maktutredningen, . , D-O (1999), Refugee Immigration in . Market Integration, , nationalekonomiska institutionen. Kommunernas kostnader för försörjning av flyktingar, rapport från , 2005.