mot · GT02MJ594 · 2005-10-05 00:00:00 — Riskerna med utsättning av grödor som är resistenta mot exempelvis vissa sjukdomar, skadeinsekter eller kemikalier är inte tillräckligt klarlagda. Eftersom kunskapen om riskerna med GMO ännu är otillräcklig anser att de producenter som använder GMO i sina produkter tydligt måste informera om detta. Som konsument skall man ha möjlighet att undvika produkter som innehåller genetiskt modifierade organismer eller där GMO funnits med i framställningsprocessen av livsmedel. antog rådet en förordning om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer (1829/2003). Det nya spårbarhetssystemet skall säkerställa att användare blir informerade om huruvida produkterna innehåller eller är framställda av genetiskt modifierade organismer. anser att det skall finnas ett märkningssystem som gör det möjligt för konsumenterna att fatta beslut om konsumtion av livsmedel där GMO funnits med i framställningsprocessen. Någon nedre gräns för procentandelen GMO-gröda i en produkt bör inte finnas i märkningssystemet. Detta bör ges regeringen till känna. Introduktionen av genetiskt modifierade grödor driver på likriktningen inom odlingen. Allt färre sorter av varje grödoslag odlas. Denna utveckling fanns redan innan gentekniken, men har accelererat i och med introduktionen av GMO. När en gröda tagits fram som är immun mot ett visst bekämpningsmedel kommer endast denna sort av den aktuella grödan att odlas. En utarmning av den genetiska variationen bland de odlade grödorna kan därför sägas vara en inbyggd konsekvens av användningen av GMO som är resistenta mot vissa bekämpningsmedel. Genetisk likformighet leder till sårbarhet. Till exempel innebar den genetiska likformigheten under den irländska potatissvälten att alla potatisgrödorna var känsliga mot en enda sjukdom. (S Sexton, N Hildyard, L Lohmann: Genetic Hunger. (1998)) Samma potatispest drabbade även i . Men bönderna planterade omkring 46 olika sorters potatis, och denna genetiska mångfald innebar ett skydd som gjorde att pesten drabbade bara några få sorter. Denna potatis från användes sedermera för att förnya potatisförråden hos de europeiska bönderna. (S Brush: Farming on the edge of the (1977), M Lappé, B Bailey: Against the Grain (1999)) Forskningen om konsekvenserna av att införa genmodifierade livsmedel behöver stärkas. Man vet ännu inte tillräckligt om resultaten av gentekniken eller hur genmodifierade livsmedel påverkar människor, djur och natur. Genmodifierade växter kan sprida sina anlag till närbesläktade arter och störa ekosystemet. Cartagenaprotokollet om biosäkerhet låg färdigt och trädde i kraft . Konventionen kan få en betydande roll för utvecklingsländernas möjligheter att få hjälp att riskbedöma genmodifierade grödor och för att ge dem assistans att bygga upp en egen kompetens på området. Protokollet reglerar gränsöverskridande transport av genetiskt modifierade organismer, där även tillgång till information samt kapacitetsuppbyggnad är centrala delar. vill se ett fördjupat svenskt engagemang i det internationella samarbetet kring genteknik. Risken finns att grödor med gener som gör dem motståndskraftiga mot vissa bekämpningsmedel skall korsa sig med vilda släktingar och bilda hybrider, med svåröverblickbara ekologiska följder. Om genetiskt modifierade grödor över huvud taget skall odlas i öppen odling måste nyttan med den genetiska modifieringen noga vägas mot risken att en spridning sker i naturen. krävs det tillstånd för att få odla en viss sort av en GMO-gröda. har gjort en sammanställning och presentation av all forskning rörande säkerhet och risker med genförändrade organismer som finansierats av EU/EG (dvs. inom ramprogram 15). Med tanke på att är en framstående forskningsnation, inte minst inom molekylärbiologi och bioteknik, är det förvånande att hamnar sist i denna sammanställning. är också dåligt på att satsa nationella medel på forskning kring säkerhet och risker med genteknik. Det nämnda är ett oroande tecken på att man från det svenska politiska och akademiska etablissemangets sida inte i tillräcklig utsträckning prioriterar denna viktiga problematik. I rapportserie (nr 2003:6) har en internationell expertgrupp utvärderat svenska forskningsprojekt inom växtfysiologi och växtmolekylärbiologi, som haft finansiering från eller (). Slutsatsen av granskningen är att mer forskningsmedel behövs. Experterna menar att de låga svenska forskningsanslagen gör att forskningen ofta går på halvfart. menar att mer resurser långsiktigt måste satsas på forskning, inte minst när det gäller säkerhet och riskbedömningar. Detta bör ges regeringen till känna. Växt- och djurförädlingen kan bidra till en utarmning av det genetiska kapitalet genom att konkurrera ut befintliga sorter och raser. Utarmningen av gener ger mindre variation att bygga vidare på. En så bred genetisk bas som möjligt är en form av försäkring inför en okänd framtid. Utifrån förvaltarskapsprincipen skall EU och vara synnerligen restriktiva i att tillåta introduktion av genetiskt modifierade grödor. 11.6Skärp kraven på prövning anser att inom EU skall driva uppfattningen att all tillståndsgivning skall föregås av etisk prövning, nyttoprövning och samhällsekonomisk prövning. Detta bör ges regeringen till känna. 11.7Upphovsrätt till gentekniska uppfinningar En förutsättning för att den biotekniska industrin skall kunna växa och skapa värden för mänskligheten är möjligheten att skydda äganderätten till uppfinningar. För att främja öppenhet, forskning, utveckling och investeringar behövs patent- och växtförädlarrätt. Investeringskostnaderna är höga och risken för plagiering är stor. Det handlar om ensamrätt att utnyttja en intellektuell prestation, en uppfinning. Det handlar inte om att äga liv, enskilda gener eller organismer, växter eller djur. Det är därför viktigt att upprätthålla den grundläggande skillnaden mellan upptäckt och uppfinning. Patent ska inte beviljas på rena upptäckter av till exempel en gen, gensekvens eller ett enzym. Det biologiska material som naturen frambringat är en del av det gemensamma kulturarvet i vidare mening. Möjlighet till patent skall däremot finnas för t.ex. en modifierad gen, en gensekvens eller ett enzym vilka ingår i ett nytt biotekniskt förfarande eller i en produkt. Kriterierna skall vara de gängse som nyhet, uppfinningshöjd och industriell användbarhet. Att kunna ta patent på sådana mikrobiologiska förfaranden, dvs. själva processen som sådan (metodpatent) och på produkter (produktpatent) är grundläggande i detta sammanhang. Regeringen har aviserat att en brett sammansatt kommitté skall tillsättas för att följa utvecklingen av praxis när det gäller tillämpningen av de grundläggande patenterbarhetsförutsättningarna och avgränsningen av skyddets omfattning. välkomnar en sådan utredning. Frågan om gentekniskt modifierade livsmedel får inte bli en fråga som bara angår den nationella politiken. Det måste finnas möjligheter att i den kommunala offentliga upphandlingen aktivt kunna välja ekologiska alternativ som per definition är fria från genetisk modifiering för att på det sättet säkerställa behovet av säkra livsmedel. anser att regeringen bör beakta detta vid utformandet av en proposition om en ny lag om offentlig upphandling. Detta bör ges regeringen till känna. () genomdrev 1995 en omorganisation av distriktsveterinärsystemet enligt en modell som i ett remissyttrande från RRV kritiserades för att bli alltför kostsam. Trots att en tredjedel av den dåvarande distriktsveterinärkåren valde att övergå till privat verksamhet förblev statsanslaget oförändrat. Det innebar att organisationen fick ca , 2000 få , att fördela på sina då 240 anställda mot de tidigare 340 anställda distriktsveterinärer. I budgeten för ökades åter anslaget till , med hänvisning till ett underskott i verksamheten som främst påstods bero på en kraftig förändring av semesterlöneskulden. var anslaget uppe i 94 miljoner. anser att det är rimligt med en besparing på på anslaget 42:2 Bidrag till distriktsveterinärorganisationen utan att det ger skadliga effekter på verksamheten. (RiR 2003:1) riktade kritik mot som huvudman för distriktsveterinärorganisationen. har inte utbildat eller använt veterinärerna i någon större utsträckning som en resurs i djurskyddsarbetet. Enligt bedömning har däremot länsveterinärernas ansvar och arbetsuppgifter inte alltid stått i proportion till de resurser som de tilldelats i sina län. För att minska friktionen mellan människa och rovdjur bör djurägare kompenseras fullt ut för rovdjursskador som inträffar även för tamdjur som inte är kopplade till näringsverksamhet. föreslår därför att anslaget till ersättning för viltskador ökas och att en modell tas fram för ersättning till tamdjur som inte är kopplade till näringsverksamhet. Detta bör ges regeringen till känna. Hägnade hjortar räknas ofta som vilt. I sammanhang med exempelvis livsmedelshantering är detta korrekt. Tyvärr utgår ingen ersättning för rovdjursdödade hjortar i hägn, eftersom de räknas som vilt detta trots att hjortarnas möjligheter att fly undan rovdjuret är mycket begränsade om ett rovdjur skulle komma in i hägnet. föreslår att ersättning för viltskador skall utgå även för rovdjursdödade hjortar i hägn. Detta bör ges regeringen till känna. Det behövs också ökade bidrag till uppsättning av stängsel till skydd för tamboskap, vilket också ingår i anslaget 42:5 anslår utöver regeringens anslagsnivå till anslaget 42:5 Ersättning för viltskador. Ersättningen för rovdjursdödade renar är en del i den nationella miljöpolitiken. Därför bör denna ersättning fortsättningsvis betalas ut av staten. Rovdjursersättningen bör därför även i fortsättningen vara öronmärkta pengar. Vid för miljö och utveckling , förband sig i-länderna att gå före och utveckla hållbara produktions- och konsumtionsmönster. konstaterade man vid världstoppmötet i och man enades om att integrera miljöaspekterna i all form av fattigdomsbekämpning och att skydda de naturresurser som ligger till grund för ekonomisk utveckling. Forskning och utveckling av ett resurs- och energieffektivt jordbruk måste därför ges hög prioritet. En vidareutveckling av kunskaperna inom ekonomi för lantbruks- och livsmedelssektorerna sker bäst genom en stark forskning på dessa områden. Utveckling av ett mer energisnålt jordbruk är nödvändig, och forskning och utveckling pågår inom många områden. Det är exempelvis produktion på gårdsnivå av biogas från vallgrödor, mer energisnåla metoder för jordbearbetning, ogräsbekämpning, konservering och hantering av grödor. Vid () finns en stark kompetens inom såväl livsmedels- som lantbruksekonomi. Denna kompetens kan rätt använd utvecklas vidare inom värdefulla områden för svensk livsmedelsproduktion. 14.1Eftergymnasial utbildning inom jord och skog En avgörande faktor för jord- och skogsbrukets framtid är näringarnas kompetensförsörjning. Naturbruksgymnasierna lägger den grund som krävs för självständigt arbete inom jordbruk och skogsbruk. För den som önskar bli företagare eller driftledare/arbetsledare behövs en eftergymnasial påbyggnad. De nuvarande påbyggnadsutbildningarna (PU) har varit högt efterfrågade. Totalt gick 877 elever i PU . Formen är flexibel och anpassad till efterfrågan. I och med att systemet med interkommunal ersättning för riksrekryterande påbyggnadsutbildningar avvecklas försvinner förutsättningarna för dessa utbildningar. Högskoleutbildning är inte alltid önskad eller motiverad och kvalificerad yrkesutbildning (KY) är ett svårgenomförbart alternativ för småföretag inom jordbruket och skogsbruket. Därför uppkommer behovet av statligt finansierad eftergymnasial yrkesutbildning inom naturbruket. Utbildningen skall komplettera KY och vara väl anpassad till näringens säsongsvariationer, företagens storlek, arbetssätt och andra särskilda förutsättningar. föreslår därför att begär att regeringen skyndsamt utarbetar ett förslag om hur behovet av en riksrekryterande eftergymnasial yrkesutbildning för jord- och skogsbrukets behov skall tillgodoses. fiskepolitik utvecklas vidare i motionen Liv och fiske i och . För att finansiera återplanteringsåtgärder efter stormen i och för att öka andelen skogsmark som är undantas från produktivt skogsbruk genom naturvårdsavtal i större utsträckning än vad som sker , föreslår Kristdemokaterna att anslaget 41:2 Insatser för skogsbruket ökar med jämfört med regeringens förslag. utvecklar sin skogspolitik i motionen Hållbart skogsbruk.