mot · GT02MJ594 · 2005-10-05 00:00:00 — I konsekvensanalysen bör det också belysas hur det svenska jordbrukets skattebelastning, höga krav på djurskydd och livsmedelssäkerhet, m.m. påverkat konkurrenskraften. Detta bör ges regeringen till känna. De flesta partier och politiker brukar hylla de öppna landskapens betydelse vid högtidliga tillfällen. Färre är dock beredda att i praktisk politik agera för att bevara detta svenska natur- och kulturarv. En förutsättning för det öppna landskapet är att marken brukas och betas. Det är därför nödvändigt att den svenska mjölk- och köttproduktionen värnas i alla forum där dess existens ifrågasätts eller är på väg att äventyras. Även hästnäringens betydelse skall i detta sammanhang lyftas fram. För att kunna hålla djur på markerna krävs att det också är möjligt att odla vinterfoder. Ett riktat vallstöd är ett verksamt instrument för att möjliggöra fortsatt djurhållning och nyttjande av naturbetesmarkerna. Vallodling och betesmarker kompletterar således varandra, och båda dessa former för markanvändning bör finnas i hela landet. 5.4Ny indelning av politikområden anser att indelningen av utgiftsområde 23 i politikområden bör renodlas. Därför föreslår att den nuvarande indelningen med politikområdena 41 Skogspolitik, 42 Djurpolitik, 43 Livsmedelspolitik, 44 Landsbygdspolitik, 45 Samepolitik ersätts med följande indelning i politikområden: Målen för dessa politikområden skall vara följande: Målet för politikområdet är ett ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart jordbruk som bidrar till och omvärldens livsmedels- och energiförsörjning och en livskraftig landsbygd. Målet för politikområdet är ett uthålligt skogsbruk som ger en god avkastning som biologisk mångfald värnas. Vid skötseln skall hänsyn tas även till andra allmänna intressen. Målet för politikområdet är långsiktigt. Målet för politikområdet är ett ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart fiske som bidrar till livsmedelsförsörjning och rekreation. Målet för politikområdet är att människan skall utöva ett etiskt och ekologiskt gott förvaltarskap över tamdjuren och de vilda djuren. Målet för politikområdet är att verka för en levande samisk kultur byggd på en ekologiskt hållbar rennäring och på andra samiska näringar. Den gemensamma jordbrukspolitiken (Cap), har en stor betydelse för utgiftsområde 23 och den svenska jordbrukspolitiken. Mer än hälften av utgifterna finansieras från EU-budgeten. Merparten av dagens EU-stöd avser obligatoriska åtgärder såsom arealersättning, djurbidrag, intervention och exportbidrag. Dessutom tillkommer delfinansierade stöd och ersättningar som förutsätter nationell medfinansiering, t.ex. strukturplanen för fiskerinäringen i . EU:s jordbruksministrar beslutade om en grundläggande reform av Cap. Det centrala inslaget i reformen är att stödet till jordbrukarna i huvudsak utbetalas som ett gårdsstöd frikopplat från produktionen. Frikopplingsgraden varierar mellan olika sektorer. Reformen trädde i kraft . Det nya systemet ger upphov till s.k. betalningsrätter där varje betalningsrätt är kopplad till ett hektar jordbruksmark. Jordbrukaren kan sälja dessa betalningsrätter med eller utan att mark medföljer. För att få del av det frikopplade stödet måste jordbrukarna uppfylla ett antal så kallade tvärvillkor (cross-compliance), som omfattar områdena miljö, folkhälsa, djurhälsa, växtskydd och djurskydd, samt garantera att jordbruksmarken kommer att skötas. Capreformen innebär en ökad lönsamhetspress på den svenska mjölkproduktionen. En sänkning av interventionspriserna för smör och skummjölkspulver sker stegvis med totalt 25 respektive . Jordbruksreformen innebär vidare att direktstöden dras ned successivt och att pengarna används till miljö och landsbygdsutveckling (s.k. modulering). Genom modulering skall miljöns och landsbygdsutvecklingens roll stärkas. Regeringen har valt att skall tillämpa en s.k. blandmodell, som innebär att delar av direktstöden behålls kopplade medan andra frikopplas. Det är främst handjursbidraget som behållits kopplat till . Ett nationellt kuvert har inrättats och omfattar 0,av hektarstödet. Dessa medel skall användas för främjandet av svenska kvalitetsprodukter. har huvudsakligen stött regeringens val av modell, men har i motionerat om en ökad grad av gårdskoppling inom vissa områden. För att bevara framtidstron inom jordbruksnäringen har hävdat förutsättningarna för nyföretagande inom jordbruksbranschen. Reformens system med stödrätter får inte innebära ökade problem för nyetablering och generationsskiften. välkomnar det energigrödsstöd på per hektar som införts i samband med reformen, liksom möjligheten för medlemsländerna att ge nationellt anläggningsstöd för energiskogsodling. För att bevara framtidstron inom jordbruksnäringen är det viktigt att det finns goda förutsättningar för nyföretagande inom jordbruksbranschen. Systemet med stödrättigheter kan innebära ett problem för nyetablering och generationsskiften, då det kan bli brist på fördelningsbara stödrättigheter. Det är viktigt att i så fall skjuter till de medel som saknas från den nationella reserven. Det är nödvändigt att systemet utformas så att generationsskiften i familjejordbruk inte försvåras. 6.1Utbetalningar vid rätt tid arealersättningar till jordbrukarna betalades ut . Enligt budgetpropositionen föreslår regeringen att det nya gårdsstödet skall betalas ut . finner det mycket otillfredsställande att ersättningarna inte betalas ut under det kalenderår som verksamheten avser. Förskjutningen och förseningen av utbetalningen ger jordbruket stora likviditetsproblem. anser därför att det är viktigt att principen att ersättningarna betalas ut innan årsskiftet fortsättningsvis gäller. Regeringen har använt utbetalningarna av EU-stöden som regulator för att klara utgiftstaken, vilket är djupt beklagligt. Enligt kan stöden betalas ut 1 december30 juni. anser att utbetalningarna skall ske så snart de är tillgängliga i EU:s budget, dvs. det år stödet gäller. Detta bör ges regeringen till känna. Det är principiellt felaktigt att EU-stöden redovisas två gånger under det svenska utgiftstaket. Först som en del av avgiften till EU och sedan en gång till när utbetalningarna sker till jordbrukarna. Detta har medfört att regeringen genom att skjuta fram utbetalningarna till det nya kalenderåret, och därigenom avstått från att ta hem pengarna när de funnits tillgängliga, kunnat fuska med utgiftstaket, vilket dels drabbat bönderna, dels också inneburit att statens verkliga utgifter kunnat bli större än vad som avsetts när utgiftstaket fastställdes. Därigenom måste regeringens agerande anses stå i motsats till utgiftstakets syfte. Denna dubbelredovisning av EU-stöden bör upphöra. EU-stöden bör därför redovisas utanför utgiftstaket. Detta bör ges regeringen till känna. För den jordbrukare som så önskar skall utbetalning kunna ske i euro. Detta bör ges regeringen till känna. 6.2Gemensamma regler för tvärvillkor Det är viktigt att det finns gemensamma regler för vilka krav som skall ställas på jordbruksföretagen för att erhålla de nya EU-stöden. De krav som anges i direktiv och förordningar till följd av jordbruksministrarnas överenskommelser bör gälla som grund för kontroll, sanktioner och utbetalning av frikopplade ersättningar. Överträdelser av svensk lagstiftning där den går utöver EU:s krav bör hanteras av svenskt rättsväsende. Detta bör ges regeringen till känna. Enligt den bedömning som har gjort kommer bildandet av från fastigheten fristående stödrättigheter att leda till att en del av det marknadsvärde på fastigheten som utgörs av kapitaliserade stöd överföras till marknadsvärdet på de nya stödrättigheterna. För att lindra effekterna av värdeöverföringen har föreslagit en övergångsregel när stödrättigheter avyttras i samband med en fastighetsförsäljning. Regeln utgör ett undantag från vad som annars föreslås gälla för dessa rättigheter. bedömer att det finns risk för negativa skattekonsekvenser för jordbruket om de frikopplade direktersättningarna i form av stödrättigheter klassas som lös egendom. anser därför att stödrättigheterna skall beskattas som om de vore fast egendom, dvs. att stödrättigheternas värde fortsatt skall ses som en del av fastighetsvärdet. föreslår att regeringen återkommer med förslag på lagstiftning som tydligt anger att stödrättigheterna skall beskattas som fast egendom. När det gäller plantskoleproduktion klassas denna enligt som permanent gröda och faller därmed utanför stödsystemet. Även på denna punkt bör regeringen i förhandlingar med kommissionen komma överens om justeringar. behöver få ett undantag från denna diskriminering av plantskolorna. 7.1Ställ krav i kommande internationella förhandlingar handels- och jordbrukspolitik drivs i hög grad tillsammans med de övriga EU-länderna. Därför är det viktigt att inom EU arbeta för att öppna marknaden för exportvaror, inte minst jordbruksprodukter och råvaror. Likaså är det viktigt att avveckla de handelsstörande subventionerna inom jordbruket, framför allt dagens exportstöd, som leder till dumpning av jordbruksprodukter på världsmarknaden. Även de andra viktiga jordbruksländerna måste genomföra dessa reformer . , , har krävt att EU avskaffar allt exportstöd för sina jordbruksprodukter. Det är viktigt att är pådrivande för att detta genomförs. I det pågående arbetet inom WTO måste och EU ställa mer bestämda krav utifrån de miljö- och djurskyddskrav som ställs på svenskt och europeiskt jordbruk. Det krävs en mer offensiv hållning mot ett mer ekologiskt uthålligt jordbruk, miljöaspekter och hållningen till animalieproduktion. Man bör således eftersträva en dialog om de stödsystem inom jordbruk, fiske och energiområdena som motverkar en hållbar utveckling. Detta bör ges regeringen till känna. 7.2Rättvis och balanserad sockerpolitik tillbaka pågår förhandlingar om en genomgripande reform av EU:s sockerpolitik. Det är ett faktum att den nuvarande sockerpolitiken medför negativa konsekvenser för världshandeln. Genom överproduktion och exportbidrag dumpar EU socker på världsmarknaden, vilket sänker marknadspriset. Sockerproducenter i fattigare länder får därför sämre betalt för sitt socker och mindre marknadsandelar än vad de annars skulle ha fått. En förändring av den nuvarande politiken är därför önskvärd. har föreslagit att sockerpriset i EU sänks och att odlarna kompenseras till . Enligt kommissionen innebär förslaget att sockerproduktionen inom EU minskar från till . En omstruktureringsfond införs för att ge stöd åt mindre konkurrenskraftiga sockerfabriker som upphör med produktionen. Kommissionen föreslår också att sockerbetsodling skall omfattas av stödet till energigrödor som utgår med per hektar. Såväl som EU, WTO och sockerproducenterna inom och utom unionen är eniga om att en reformering av rådande marknadsordning för socker behövs. Det förslag som lagt fram innebär emellertid att producenternas inkomster sänks alltför mycket och alltför snabbt. anser att det behövs en balanserad reform som sker i en långsammare takt, innebär mindre prissänkningar samt tar större hänsyn till sockerproducenterna inom EU och i de fattigaste länderna. vill slå fast att den kompensation som skall utbetalas skall tillfalla de gårdar där betor odlas så att man inte omfördelar det stödet. 7.2.1Multinationella bolag blir vinnarna Sänkningen av sockerpriset kommer i praktiken att leda till stora inkomstöverföringar från bet- och rörsockerodlarna till multinationella läsk- och godisföretag. Såväl svenska betodlares utkomst som sockerrörsodlare i de fattigaste länderna hotas av en sådan utveckling och det utan att konsumenterna får del av prissänkningarna. Prissänkningen stannar i mellanleden. Läskedrycker och godis har i stort sett samma prisnivå över hela världen i och med att verksamheten styrs av multinationella företag. 7.2.2Hänsyn till de fattigaste Konsekvenserna blir allvarliga för de fattiga rörsockerodlarna (i s.k. MUL och AVS-länder). För de allra fattigaste är sockerproduktion en livsviktig inkomstkälla, och får de inte fortsätta exportera socker på kvoter till i-länderna kan de inte konkurrera utan slås ut helt och hållet. får de fattigaste länderna sälja socker till enligt fastställda kvoter, utan att betala tull. Därigenom bidrar EU:s prisreglering på socker till att öka de fattigaste producenternas inkomster. Om sockerpriset inom EU sänks kommer dessa odlare att drabbas. En rad har därför protesterat mot reformen. De har krävt ett utvidgat kvotsystem för deras produktion samt upprätthållandet av en lönsam prisnivå. Det finns mycket få alternativ till rörsocker för dessa jordbrukare. Försämrade förutsättningar för betodling skapar ökat tryck på bistånd och bidrar till försämrade förutsättningar för egen uthållig utveckling. Detta är tvärtemot vad som borde vara hållning i dessa frågor. Sockerexporten till utgör en viktig inkomstkälla för många som lever i de länder där hungern förekommer. Sockerhanteringen är ofta en viktig pelare för ekonomisk utveckling. Genom att protestera mot de föreslagna försämringarna för dessa länders sockerexport skulle kunna göra något konkret för att leva upp till sin stolta bekännelse till att bekämpa hungern. Enligt kommissionens förslag kommer s.k. triangelhandel fortsatt vara tillåten. Triangelhandel innebär att socker exporteras direkt från till EU på MUL-kvot. Fenomenet uppkommer på grund av att produktionskostnaderna är lägre i än i ett visst MUL. Den kvot på EU-marknaden som var avsedd att komma den ekonomiska utvecklingen i ett visst MUL till del uteblir således. Handlaren i ett visst MUL köper sockret i och säljer det dyrare i EU utan att sockret fysiskt behöver passera ett visst MUL. Åtgärder för att förhindra triangelhandel måste därför vidtas. 7.2.3Hänsyn till svenska och europeiska betodlare Betodlingen skapar direkta och indirekta jobb i livsmedelsnäringen och betodlingen är förutsättningen för förädlingsindustrin om betodlingen läggs ned läggs sockerbruken ned. I hela kan det handla om över 10 000 förlorade arbetstillfällen. Reformförslaget innebär att betodlarna förlorar per hektar. Det kan innebära upp till hälften av odlarens inkomst, med stor risk för total nedläggning. Socialdemokraterna har tidigare avstått från att utnyttja möjligheter som EU medgett för att stödja svenskt jordbruk. Det finns därför risk att regeringen väljer att ge de svenska odlarna en mindre kompensation än vad kommissionen föreslår. Den svenska sockerbetsodlingen ställs då inför en stor utmaning. Det är ytterst viktigt att det belopp som är avsatt för betodlingen verkligen tillfaller de gårdar där betor odlas och inte smetas ut i någon form av allmänt stöd. Det snabba genomförandet som Kommissionen föreslår innebär att man inte hinner utveckla alternativ användning av de betor som odlas. Detta är ett skäl till att en reform bör ske i långsammare tempo. Balansen mellan industri och odlare rubbas, om förslaget genomförs, till odlarnas nackdel. Om betodlingen i minskar avsevärt drabbas miljön och den biologiska mångfalden. Sockerbetor är nämligen en bra omväxlingsgröda som suger åt sig kväve och därigenom minskar övergödningen. Betodlingarna har också stor betydelse för den vilda faunan. 7.2.4Betodlingens betydelse för den sydsvenska näringsstrukturen Det finns fler aspekter på den svenska betodlingen som ingår i det sydsvenska livsmedelsklustret. Visionen att bygga en stark sydsvensk näring kring livsmedelsförädling, livsmedelsforskning m.m. saboteras om en del av odlingen och förädlingsindustrin slås ut. Betodlingen är en väsentlig del av åkerbruket i , och utan betodling återstår färre alternativ för svenskt åkerbruk. är i detta fall särskilt utsatt. Betorna ingår som en del i ett odlingssystem. En god växtföljd kräver en mångfald av kommersiella grödor. Betornas biprodukter ingår också i ett kretslopp, då dessa biprodukter från sockerbruken används som djurfoder och jordförbättringsmedel. Betorna kan också bli ett viktigt bidrag för att försörja transportsektorn med ett miljövänligt drivmedel. Etanol är en viktig beståndsdel vid uppbyggnaden av alternativa utsläppsfria drivmedelssystem. Sockerbetor är effektivare än vete vid framställningen av etanol. 7.2.5Sverige bör verka för en balanserad reform En reform som bl.a. innebär avskaffade exportbidrag är nödvändig. Det är dock önskvärt att en reform sker i varsam takt, att sockerpriserna inom EU-marknaden hålls uppe, att de fattiga länderna får tillång till marknaden och att de svenska betodlarna kompenseras på gårdsnivå. Vad som ovan sagts om sockerreformen bör ges regeringen till känna. av LBU-programmet (SOU 2003:105) föreslår att ersättningen för nyanslutning till miljövänlig odling av sockerbetor upphör. Motiveringen är att åtgärden inte är kostnadseffektiv i förhållande till den relativt låga miljönyttan. anser att möjligheten till nyanslutning bör finnas kvar. när ett nytt LBU-program formas är det mycket viktigt att denna miljöersättning fortsatt finns kvar och att det finns möjligheter och behov av att utveckla och utöka detta stöd. Det är angeläget att bygga vidare på denna odlingsform och i stället genom dialog med näringen finna vägar att öka miljönyttan och därigenom kostnadseffektiviteten i ersättningen. Detta bör ges regeringen till känna. vill skapa goda förutsättningar för ett ekologiskt hållbart jordbruk. Det är nödvändigt att miljöaspekter vägs in vid utformandet av jordbrukspolitiken. En fortsatt utveckling i riktning mot mer miljöanpassade och ekologiska brukningsmetoder skall främjas. Det är dock viktigt att för den skull inte missgynna det konventionella jordbruket. Vi vill därför att både bönder som odlar konventionellt och bönder som odlar ekologiskt skall ha goda villkor i . För att stimulera till ekologiskt jordbruk krävs ett förenklat regelsystem och en ökad satsning på forskning och utveckling som skapar goda förutsättningar för en ökad produktion av ekologiska grödor. Den nuvarande ambitionsnivå som skissats blir med fullt erhållna EU-medel som utgångspunkt mycket svår att upprätthålla. Kompensation med nationella medel är nödvändig. Annars riskeras trovärdigheten i arbetet med att få ett mer miljöanpassat jordbruk, och förutsättningarna för att hålla landskapet öppet minskar drastiskt. ser att lantbruket fyller en mycket viktig funktion i upprätthållandet av den biologiska mångfalden liksom av kulturmiljövärden. Behovet av stöd till mindre gynnade områden, startstöd till unga jordbrukare och nyetablerade bönder är fortfarande mycket stort. har beslutat om ett miljökvalitetsmål som kallas Ett rikt odlingslandskap, vilket innebär att samtliga ängs- och betesmarker skall bevaras och skötas på ett sätt som bevarar deras värden. Av de 15 beslutade miljömålen är detta mål det som medför klart högst statsfinansiell kostnad. uppskattas kostnaderna till . Merparten budgeteras i det av EU delfinansierade Miljö- och landsbygdsprogrammet. har kommit en bra bit på väg mot ett mer miljöanpassat jordbruk, men vi måste se till att det finns resurser så att jordbrukarna själva har möjlighet att arbeta vidare med en mer miljöanpassad produktion. Vi vill därför att regeringen i stället för kortsiktiga stöd initierar en långsiktig satsning på miljöanpassat jordbruk där konventionellt jordbruk och ekologiskt jordbruk kan samspela. I skogs- och mellanbygder är det nu stora bekymmer att upprätthålla mjölkproduktionen. Problemen riskerar att ytterligare accentueras till följd av den nya jordbrukspolitiken. Det finns därför anledning att överväga en särskild stödinsats som motiveras utifrån behovet av fortsatt näringsverksamhet i dessa bygder, verksamhet som bl.a. bidrar till öppna landskap. Stödformen kan inrymmas i kommande miljö- och landsbygdsutvecklingsprogram. Det är viktigt att de modulerade medlen används på ett sätt som kommer det svenska jordbruket till del. Jordbruket är en stor källa till kväveutsläpp som belastar havet och bidrar även i stor omfattning till fosforutsläppen. Jordbruket bidrar också till det luftburna kvävet genom ammoniakutsläpp från framför allt djurhållning. För att kunna nå delmål 3 i miljökvalitetsmålet Ingen övergödning måste kväveutsläppen från jordbruket minskas, t.ex. genom att utöka möjligheten för jordbrukare att ansöka om miljöstöd i form av fast träda, fånggrödestöd, vårplöjning samt anläggning och skötsel av våtmark. Frikostigare regler för utdelande av miljöstöd för jordbruket inom LBU-programmet behövs. Även när det gäller jordbrukets näringsutsläpp är det viktigt att stödja utvecklingen i . Moduleringen medför en gradvis ökad överföring av EU-medel till miljö- och landsbygdsprogrammet. I samband med behandling av MTR-reformen beslöts därför att använda dessa medel bl.a. för att höja kompensationsbidraget till vall och betesmark i de mindre gynnade områdena, utöka miljöersättningen till betesmarker och slåtterängar, att ytterligare stimulera skötsel av slåtterängar samt att återinföra en miljöersättning till vallodling utanför de mindre gynnade områdena. Vidare genomförs satsningar för att bl.a. stimulera investeringar inom områdena djurvälfärd och småskalig livsmedelsförädling samt för införandet av det obligatoriska systemet för jordbruksrådgivning. Moduleringsresurserna är en del av jordbruksfondens garantisektion. Det betyder att pengarna endast kan användas till s.k. kompletterande åtgärder och åtgärder utanför mål 1-området. Detta innebär att kan välja att använda de modulerade medlen för att öka EU-finansieringen inom LBU-programmet utan att skjuta till ytterligare nationell medfinansiering. anser att de modulerade medlen skall användas inom LBU-programmen, men utan att de nationella resurserna till LBU-programmet minskas. Ytterligare medfinansiering från svenska staten bör också övervägas, senast i samband med att den nya programperioden inträder . Regeringscheferna tog beslut om LBU-förordningen för 20072013 . Men ingen budget är fastställd. Varje land får utifrån sin tilldelning och de ramar som förordningen anger göra sina egna regler för utdelning av stödet. Kommissionen skall dock godkänna de program och stödnivåer som utarbetas nationellt. beslutade att genomföra det nuvarande Miljö- och landsbygdsprogrammet, som inrättats för programperioden 20002006. Programmet är i enlighet med rådets förordning om stöd till utveckling av landsbygden och följer de mål som har fastslagit för den gemensamma jordbrukspolitiken. Tyngdpunkten ligger på miljöersättningar för kollektiva nyttigheter och andra miljösatsningar. Programmet är indelat i två insatsområden: Insatsområde I med åtgärder för att främja ett ekologiskt hållbart jordbruk och Insatsområde II med åtgärder för att stärka en ekonomiskt och socialt hållbar utveckling på landsbygden. Stöden i programmet finansieras till av svenska staten och resten genom . I utredningen kulturlandskap en halvtidsutvärdering av Miljö- och landsbygdsprogrammet (SOU 2003:105) redovisas Miljö- och landsbygdsprogrammets utfall i för åren 20002002. En slutsats är att Miljö- och landsbygdsprogrammets insatser bidrar till att hålla kulturlandskapet levande och utgör en viktig förutsättning för uppfyllelsen av flera miljökvalitetsmål. Programmets effekter på det ekonomiska och sociala området bedöms också vara positiva, om än mer svårbedömda. Det nya landsbygdsprogrammet riktas mot en bredare målgrupp än det nuvarande miljö- och landsbygdsutvecklingsprogrammet, bl.a. kommer de insatser som organiseras inom Leader-plus sannolikt ingå i det nya landsbygdsprogrammet. En parlamentarisk kommitté, , har tillsatts (dir. 2004:87) med uppgift att lämna förslag till en långsiktig strategi för den nationella politiken för landsbygdsutveckling. Inom ramen för uppdraget skall kommittén lämna förslag till övergripande strategisk inriktning för nästa landsbygdsprogram avseende perioden 20072013. Det är bra att den parlamentariska kommittén enligt sitt direktiv skall prioritera övergripande och strategiska frågeställningar. Svensk jordbrukspolitik har länge förefallit sakna visioner och framtidstro.