mot · GS02MJ10 · 2005-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:58 Ändringar i skogsvårdslagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tydliggöra det solidariska ansvaret när skogsmarken överlåts vidare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett generellt krav på säkerhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte införa ett krav på förvärvstillstånd före avverkning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av skogsvårdsstyrelsernas smidighet vad gäller tillvaratagande av stormfällt virke. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en översyn av 12 § skogsvårdslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att föreskrifter ändras från att gälla högsta tillåtna brukningsenheter större än till brukningsenheter större än . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skogsavverkningar som sker utomlands. Regeringens proposition 2004/05:58 Ändringar i skogsvårdslagen har tillsammans med proposition 2004/05:53 Ändringar i jordförvärvslagen sin upprinnelse i problematiken kring s.k. skogsklippare. anser att grunden för svenskt skogsbruk bör vara en sund och hållbar marknadsekonomi. Staten bör därför vara försiktig i sin iver att specialreglera näringen. Dock måste hänsyn tas till att skogen utgör en viktig miljö- och naturresurs där tillväxtcyklerna ofta sträcker sig över flera generationer. Lagstiftningen måste därför säkra att dagens ägare inte genom kortsiktigt ekonomiskt tänkande eller okunskap missköter skogen på ett sådant sätt att framtida generationer drabbas. Detta innebär att vi ser att samhället kan ställa vissa specialkrav på skogsnäringen men att detta bör inskränka sig till miljökrav, återplantering och skogsvård. Vi vänder oss däremot mot de inskränkningar som t.ex. jordförvärvslagen innebär. grundinställning vilar på vår människosyn där vi har en tilltro till människans förmåga att ta ansvar för både sig själv och sin omgivning. I vår motion i anledning av jordförvärvspropositionen vill vi därför ge människan frihet att själv besluta om var man önskar slå ner sina bopålar utan onödiga statliga pekpinnar om krav på boendetid eller krav på att generera ökad sysselsättning. Vi har i den motionen hänvisat till den aktuella motionen "Ändringar i skogsvårdslagen" för att komma tillrätta med de fall där oseriösa personer utnyttjat ett otydligt regelverk för egen kortsiktig utan hänsyn till sin omgivning. Förutsättningar för krav på säkerhet Enligt 8 § skogsvårdslagen är det skogsmarkens ägare som är ansvarig för anläggande och vård av ny skog. Det har medfört att en säkerhet, som är till för att täcka kostnader som kan uppstå för om den blir tvungen att själv utföra återväxtåtgärderna, förfaller vid en överlåtelse av fastigheten. Överlåtaren är i egenskap av före detta ägare inte längre ansvarig för återväxtåtgärderna. Den nye ägaren kan inte avkrävas säkerhet för de avverkningar som en tidigare ägare vidtagit. Det handlar ytterst om att tillförsäkra att fullgörande av återväxtåtgärder enligt skogsvårdslagen sker. Vi har från sida vid ett flertal tillfällen tagit upp problematiken med skogsklippare. Även om det har handlat om ett fåtal personer har agerandet upprört många och skadat både förtroenden och relationer. Problem har uppstått om ansvarsfrågan vad gäller återplantering. Det är hög tid att regeringen nu levererat en proposition som tar upp dessa problem, är något som borde ha gjorts för ett flertal år sedan. delar regeringens uppfattning om solidariskt ansvar för en tidigare ägare som ställt säkerhet för återväxtåtgärder. Vi vill dock påpeka det Lagrådet framför om vikten av att tydliggöra det solidariska ansvaret när skogsmarken överlåts vidare. Detta bör ges regeringen tillkänna. Vad gäller förutsättningar för krav på säkerhet anser att det är av vikt att människor behandlas lika. Vi förordar därför inte den selektiva modellen utan en mer generell metod. Detta förfarande bör kunna göras på ett smidigt sätt med schablonbelopp som reserveras under aktuell period. bör få i uppdrag att utforma regler kring sådana schabloner som bör vara utformade på ett sådant sätt att det inte påverkar små skogsägare utan man bör sätta en nedre gräns för storleken på arealer som bör ingå. Det är också viktigt att systemet blir så enkelt och obyråkratiskt som möjligt. Fördelen med ett schablonsystem är att det då inte råder osäkerhet för den enskilda skogsägaren vilka regler som gäller. Det skulle dessutom stimulera till en snabb återplantering för att återfå sin säkerhet. Detta bör ges regeringen tillkänna. Eftersom vill avskaffa jordförvärvslagen kan vi följaktligen inte ställa oss bakom kravet på förvärvstillstånd före avverkning. ställer sig bakom regeringens förslag vad avser undantag från kravet påändamålsenlig avverkning för att bevara och utveckla natur- eller kulturmiljövärden. Att bevara den biologiska mångfalden är en av hörnpelare. Regeringen bör vidtaga åtgärder för att ytterligare stärka arbetet med att ta fram och utvärdera alternativa återplanterings- och avverkningsmetoder, detta för att samutnyttjande av skogen för turism, rekreation och skogsbruk ytterligare skall kunna förstärkas. Efter den senaste stormens härjningar som hårt drabbat synes det omöjligt att leva upp till regeringens bedömning att "säkerställa en viss jämnhet i virkesavkastningen". Det är nu förvisso för allom bekant att 75-80 miljoner m3 skog, vilket motsvarar en hel årsavverkning, fälldes över . Detta kommer att påverka skogsproduktionen i vårt land framöver. Det kommer att krävas speciella åtgärder för att kunna rädda så mycket virke som möjligt. I rådande läge anser vi det vara oerhört viktigt att skogsvårdsstyrelserna kan medge undantag från regeln med avgränsning av brukningsenhet men också att smidighet får råda vad gäller tillvaratagande av det stormfällda virket. Detta bör ges regeringen tillkänna. Högsta tillåtna areal för föryngringsavverkning anser att den motivering till 12 § i skogsvårdslagen som anges i denna proposition är tvivelaktig. Det kan inte vara ett politiskt ansvar att kortsiktigt reglera avverkningar i skogen för att över enskilda år utjämna virkestillgång och arbetskraftsbehov i skogen. Detta måste vara ett ansvar för marknaden. Däremot kan lagstiftningen mycket väl vara nödvändig för att hindra skogsklippare och för att skydda generationsperspektivet i skogsbruket. Regeringen bör få i uppdrag att utreda i vilken grad 12 § i skogsvårdslagen är relevant för generationsperspektivet och för att förhindra skogsklippare. Man bör utreda om regeln bör kvarstå, omformuleras eller bytas ut mot annan reglering som bättre skyddar dessa värden. I samband med detta bör man återigen utreda vilket som är den relevanta storleken på en föryngringsavverkning. Detta bör ges regeringen tillkänna. I avvaktan på detta delar dock synpunkt att möjligheter att utfärda föreskrifter ändras från att gälla föryngringsavverkningar större än till föryngringsavverkningar större än . Vi anser att det garanterar en större långsiktighet samt att ransoneringsreglerna skulle kunna bidra till att motverka möjligheterna för de oseriösa aktörerna att utföra exploaterande avverkningar. Detta bör ges regeringen tillkänna. Skogsföretag opererar också i andra länder. Företagen har en moraliskt ansvar att också i detta arbete ta ett generationsansvar, t.ex. via krav pååterplantering. anser också att certifieringsorganen borde vara ett verktyg i detta arbete. Vi anser vidare att regeringen aktivt bör verka för generationsperspektivet också i internationellt skogsarbete både i de biståndsinsatser som görs inom områdena miljö, skogsbruk och demokrati, samt att man verkar för begreppet när det gäller internationella regelverk t.ex. certifiering. Detta bör ges regeringen tillkänna.