mot · GT02T559 · 2005-10-05 00:00:00 — behöver tillväxt för arbete och för välfärd. Väl fungerande kommunikationer är en förutsättning för att såväl människor som varor skall kunna transporteras på ett effektivt och miljömässigt sätt. Trots att vägar och järnvägar har eftersatts vad avser såväl underhåll som utbyggnad av ny infrastruktur dröjer regeringens aviserade transportpolitiska proposition. I stället för att föreslå nya lösningar för drift och investeringar inom trafikpolitiken förhandlar regeringen i långbänk med de tillväxt- och bilfientliga röd-gröna samarbetspartierna. Underhåll och utbyggnad av infrastruktur är förutsättningar för ökad tillväxt, förbättrad miljö och ökad trafiksäkerhet. Det behövs en ny regering för en ny transportpolitik. Samarbetspartiernas blockering inför alternativa finansieringslösningar leder till färre investeringar i , när dessa borde vara betydligt fler. Den totala investeringsvolymen för den pågående planeringsperioden 20042015 blir därmed avsevärt lägre än den annars skulle ha kunnat bli. Det innebär också att flera investeringar för att bygga bort flaskhalsarna i våra tillväxtregioner samt den bärighetshöjande tjälsäkringen i skogslänen inte kommer till stånd och att andra investeringar trängs undan ur planerna för den nu pågående tolvårsperioden. liberalerna föreslår ytterligare till vägar för hela planeringsperioden och ytterligare 500 miljoner . 4Sverige behöver tillväxt!6 7Nya vägar till långsiktig finansiering9 11.1Konkreta åtgärder för bättre konkurrens12 12.2Bilen viktig för persontrafiken13 12.3Höj standarden på vägarna14 15.1Lika konkurrens på sjön18 15.3Hamnar och havets motorvägar19 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tidigareläggning av investeringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att återkomma till med förslag till långsiktig finansieringsform för infrastrukturinvesteringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om PPP (public-private partnership) som alternativ finansieringsform. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om trafik och miljö. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om trafik och forskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konkurrens inom trafikområdet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konkurrenssituationen inom EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utförsäljning av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avreglering av samt förarprövning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om godstransporter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avreglering av godstrafiken på järnväg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om insjö- och kustsjöfarten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om persontransporter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en bilsocial utredning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tjälsäkring, bärkraftssäkring och upprustning av vägnätet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nyinvesteringar i vägar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bygga bort flaskhalsar i våra storstadsregioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den s.k. nordiska triangeln mellan , , och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de enskilda vägarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skyndsamt återkomma till med en redovisning av vilka ytterligare insatser som krävs för att göra kollektivtrafiken mer tillgänglig för funktionshindrade. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att konkurrensutsätta samtliga järnvägssträckor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och Mälartunneln i har högsta prioritet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den s.k. Norrbotniabanan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändringar i avseende mindre utbyggnader av järnväg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Rikstrafiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Gotlandstrafiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sjöfarten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förslag till tonnagebaserad skatteberäkning för sjöfarten.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs i övrigt om sjöfartens konkurrenssituation. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsammans med och söka stöd inom EU:s strukturprogram för isbrytarverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om konkurrensen i hamnarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om prioriteringar av hamnar inom ramen för ett övergripande nationellt perspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om luftfarten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om handel med s.k. slotar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de regionala flygplatserna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om försäljning av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upprätthålla en post- och kassaservice i hela landet på lika villkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avreglering av postmarknaden i EU-området. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 22 Kommunikationer enligt uppställning. Anslag i tusental kronor 36:2 Väghållning och statsbidrag 36:10 Driftbidrag till icke statliga flygplatser 1 Yrkande 28 hänvisat till SkU. 4Sverige behöver tillväxt! behöver tillväxt för arbete och för välfärd. styrs sedan snart två mandatperioder av en riksdagsmajoritet som är skeptisk till tillväxt. har inte för mycket tillväxt utan för lite tillväxt. Goda transportmöjligheter för råvaror till industrin och för industrins produkter till export eller till kunderna är en förutsättning för ökad tillväxt. Goda transportmöjligheter för människor att kunna ta sig till och från sin arbetsplats är likaså en förutsättning för ökad tillväxt. Den traditionella infrastrukturen i vårt land vägar och järnvägar har eftersatts. Det gäller såväl underhåll av befintlig infrastruktur som utbyggnad av ny infrastruktur. Vägar och järnvägar som utsätts för daglig förslitning måste underhållas för att standarden skall kunna upprätthållas. Så har skett i alldeles för liten utsträckning, varför underhållsbehoven är mycket, mycket stora. växande befolkning och den ständigt ökande person- och godstrafiken inte minst i tillväxtregionerna liksom nya trafik- och transportmönster skapar behov av både nya och utbyggda väg- och järnvägssträckningar. Behoven av underhåll och investeringar är stora och eftersatta i hela . Vägnätet i glesare befolkade delar av landet inte minst i skogslänen har en standard, som särskilt i tjällossningstider skapar mycket stora problem såväl för de boende som för godstransporter, och då alldeles särskilt för virkestransporterna till skogsindustrin. Den traditionella basindustrin med skogen och järnet som grund kommer även framöver att kunna ge ett ansenligt bidrag till både tillväxt och exportintäkter av stor betydelse för landets välfärdsutveckling. Underhåll, tjälsäkring och bärighetsförstärkning är därför av största vikt. Trafiksäkerhetsskäl ställer fortsatta krav på att separera trafiken på våra större vägar med mötande trafik. I storstadsregionerna med centrum i men också och har utbyggnaden av trafikens infrastruktur inte på något sätt hållit takten med befolkningsökningen. Det har lett till betydande trafikstockningar i rusningstid med stora samhällsekonomiska förluster förutom de betydande olägenheter detta utgör för de boende i storstadsregionerna. Möjligheter till regionförstoring med förbättrad arbetspendling över större sträckor omöjliggörs därmed, vilket i sin tur har negativ effekt på förutsättningarna för ökad tillväxt. Detta drabbar självklart många människor i landets tillväxtregioner runt om i landet också långt utanför storstadsregionerna. För liberalerna är det av såväl miljö- som transportekonomiska skäl en utgångspunkt för infrastrukturpolitiken att investeringar i spårbunden trafik är särskilt angelägna i landets mest tätbefolkade regioner. Den svenska transportstrukturen bygger på en kombination av transporter på väg, järnväg, till sjöss och i luften. Trafiknätet måste därför utformas, så att kraftfulla noder utvecklas där det blir möjligt att på ett trafikekonomiskt och miljömässigt effektivt sätt kunna växla mellan olika trafikslag. Olika trafikslag måste i högre utsträckning kombineras och komplettera varandra. liberalerna har begärt att regeringen skall återkomma till med förslag till en långsiktig finansieringsform för investeringarna i infrastruktur. Det skulle bygga på samarbete mellan stat och näringsliv vid finansiering av infrastruktur i våra tillväxtregioner. Även i årets budgetproposition lyser dessa förslag med sin frånvaro. Den kraftigt försenade transportpolitiska propositionen kommer med all sannolikhet inte heller att lösa upp de röd-gröna låsningarna på detta område. Det innebär att den totala investeringsvolymen för perioden 20042015 blir avsevärt lägre än den annars skulle ha kunnat bli. Men, det innebär också att ett antal strategiskt viktiga investeringar i våra tillväxtregioner som skulle ha kunnat vara attraktiva samfinansieringsprojekt nu finansieras inom en i sig icke tillräcklig investeringsram för perioden . Därigenom trängs andra investeringar med mindre attraktivitet för samfinansiering med näringslivet undan ur investeringsplanen för den nu påbörjade tolvårsperioden. Regeringens blockering inför alternativa finansieringslösningar leder till väsentligt färre investeringar i , när dessa borde vara betydligt fler. Investeringar i vägar och järnvägar har eftersatts i vårt land. Det är skälet till att vi förordat en högre planeringsram för investeringar i vägar med ytterligare för perioden 20042015. Särskilt i våra storstadsregioner är flaskhalsarna i infrastrukturen så stora att de allvarligt hämmar förutsättningarna för tillväxt i landets viktigaste tillväxtregioner. Framkomligheten måste ökas för både person- och godstransporter. Mycket talar därför för att centrala insatser för att bygga bort dessa flaskhalsar tidigareläggs . Utrymme för detta kan också skapas genom att andra projekt senareläggs . Viktigast i är Mälartunneln som ökar spårkapaciteten över SaltsjöMälarsnittet. välkomnar att detta nu till slut prioriteras också av regeringen, så att en tidigareläggning möjliggjorts. Den är av högsta prioritet. Vi välkomnar likaså att fullföljandet av genom enligt plan liksom att utbyggnaden av mot nu till slut har påbörjats. Däremot finner vi det inte acceptabelt att regeringen fortsatt utelämnar byggandet av en komplett ringled och Förbifart i investeringsplanerna för 20042015. Förbifart bör genomföras, vilket det också fanns enighet om i Stockholmsberedningen. Andra exempel på angelägna satsningar är en ny koppling mellan E 18 och E 4 samt Huvudstaleden och Södertörnsleden liksom bättre vägförbindelser i Roslagen. I utgör en betydande flaskhals med sin säckkonstruktion. Tågförbindelsen Västlänken skulle underlätta tågtrafiken genom väsentligt och möjliggöra snabbtågsförbindelse med flygplats. I bör fyrfältsstandard på , samt en tvärförbindelse mellan E 20 och prioriteras. Regeringens beslut att senarelägga planerade investeringar på skapar stora problem i och sydöstra . fastställde de av regeringen i proposition 2003/04:95 föreslagna ekonomiska planeringsramarna för investeringar i järnvägar för perioden 20042015 till och för investeringar i nationella stamvägar till . Detta byggde på regeringens beslut att fastställa den nationella väghållningsplanen och den nationella banhållningsplanen för perioden 20042015. liberalerna anser, i likhet med vad som framhölls redan vid riksdagsbehandlingen , att behovet av infrastrukturinvesteringar i är ännu större än vad regeringen och dess samarbetspartier inser. Genom nya finansieringsformer bör investeringarna kunna bli större. har föreslagit att man borde pröva privata finansieringsformer som med en sammanfattande beteckning kallas PPP, public-private partnership. Finansieringen av PPP-projekt kan bl.a. ske genom att nyttjarna, trafikanterna, erlägger avgifter eller genom att staten hyr anläggningarna eller en kombination av dessa finansieringsformer. anser i likhet med sitt ställningstagande att planeringsramen för investeringar i det nationella stamvägnätet bör vara större än vad regeringen föreslår. Den bör uppgå till . föreslår vi dessa förändringar: Driftbidrag till icke statliga flygplatser Vi anser liksom tidigare att regeringens planer tillsammans med sina röd-gröna samarbetspartier för en Norrbotniabana saknar samhällsekonomisk grund. Det har även framhållits av i dess bedömningar. Norrbotniabanan bör därför utgå ur investeringsplanerna för 20042015. Inom planeringsramen för järnvägar frigörs därmed . Hela Norrbotniabanan skulle kräva investeringar i storleksordningen , varav merparten således skulle komma efter den aktuella planperioden. 7Nya vägar till långsiktig finansiering Den av antagna investeringsplanen för tiden 20042015 var trång redan från början. När , och länsstyrelserna lämnade sina förslag till planen 20042015 till regeringen, visade det sig att utrymmet minskat ytterligare på grund av besparingar, senareläggningar och kostnadsökningar alldeles oaktat att investeringsbehoven redan från början legat långt över de ursprungliga budgetramarna. Inför den fortsatta investeringsperioden 20042015 måste regeringen återkomma till med förslag till en långsiktig finansieringsform. När järnvägen byggdes ut senare hälft och , var det ett utslag av en långsiktig strategi från vårt lands beslutsfattare. Efter ett par årtiondens mycket allvarliga försummelser, är det att åter ta ett samlat grepp om finansieringen av nödvändiga investeringar i den svenska transportinfrastrukturen. liberalerna har förordat att s k PPP private-public partnership prövas också i . PPP-formen kan ske på flera sätt och även inkludera gemensamma satsningar med privata finansiärer. Det gäller såväl investeringar som drift och underhåll. PPP-lösningar har prövats med framgång i men också i ett par vägprojekt i både och . De väldiga behov som vuxit fram som en följd också av gångna års försummelser, gör det nödvändigt att förutsättningslöst pröva nya finansieringsmodeller. Det är en skyldighet inte minst mot kommande generationer, som kommer att ta över såväl det som vi skapat som det vi försummat. Kostnaderna för det senare får de också överta. Detta bör regeringen ges till känna. tillkomst är ett lyckat exempel på de värdefulla möjligheterna att åstadkomma investeringar i samarbete med näringslivet, som liberalerna var en varm tillskyndare av. Det var en strategisk investering i . (RIR 2004:22) visade tyvärr att staten inte skött sin del av hanteringen. Regeringens försumliga hantering riskerar att slå allvarligt mot kommande möjligheter till gemensamt samarbete mellan stat och näringsliv om viktiga infrastrukturinvesteringar i tillväxtregionerna. krav på att regeringen ger en samlad redovisning till av de statliga åtagandena i förutsattes av trafikutskottet . I årets budgetproposition ger regeringen till slut en redovisning. liberalerna anser att trafikpolitiken skall ha som mål att bidra till: En trafikpolitik som bygger på ökad konkurrens mellan såväl olika trafikföretag som mellan trafikslag, som skapar goda förutsättningar för företagens behov av godstransporter och som ökar människors möjlighet att färdas till och från sitt arbete ger goda förutsättningar för ökad tillväxt. En trafikpolitik där trafikslagen på lika villkor bär sina kostnader inklusive de miljömässiga, där människor i befolkningstäta regioner erbjuds en väl fungerande spårbunden kollektivtrafik, där flaskhalsar som skapar omfattande dagliga kö- och utsläppsproblem byggs bort och där utvecklande av nya mer miljömässiga transportmedel uppmuntras ger goda förutsättningar för en förbättrad miljö. En trafikpolitik som får fler människor i de befolkningstäta regionerna att välja en väl fungerande kollektivtrafik, där vägarna görs säkrare genom att tät mötande biltrafik separeras, där utvecklandet av säkrare fordon uppmuntras och där trafikanterna visar mer hänsyn och respekt såväl för varandra som för de regler som gäller i trafiken ger goda förutsättningar för en ökad trafiksäkerhet. liberalerna redovisar sina förslag om trafiksäkerheten i en särskild motion. Klimatfrågan är vår tids största utmaning där växthuseffekten till stor del är beroende av ökat CO2-utsläpp i atmosfären. Industriländerna svarar för av de globala utsläppen av koldioxid. har åtagit sig att sänka CO2 i enlighet med Kyotoprotokollet. För att klara detta åtagande är det nödvändigt att trafiken tar sin del av ansvaret. För att klara klimatfrågan och nå upp till miljömålet vill liberalerna fokusera kring miljövänligare, effektivare och säkrare transporter. Vi ser lösning i alternativa drivmedel inte i att skuldbelägga bilisterna. En framtida utbyggd kollektivtrafik är oerhört viktig men för många människor och för många transporter är bilen nödvändig. Vi anser att det därför är nödvändigt att snabbast möjligt öka inblandning av förnybara drivmedel i bensin och diesel. Detta kan ske med befintlig bilpark. Det innebär dock ett nationellt beslut för dieselinblandningen och ett EU-godkännande för ökad etanolinblandning i bensin. Vi anser att inblandning skall vara ett krav för att få fortsatt skattenedsättning för jord- och skogsbrukets maskiner. Vi anser också att teknikneutralitet skall råda varför vi inte kan acceptera den straffbeskattning som sker på dieselfordon. På ser vi en mångfald av alternativ varför det är av vikt att definitionen av vad som kan anses som miljöbränsle och miljöbilar inte får begränsas. anser att stora forsknings- och utvecklingsinsatser krävs för att klara av att övergå till ett miljövänligare transportsystem. Det är av stor betydelse att det sker en samverkan mellan forskare och industrin men också att samhället inte binder upp sig vid endast ett alternativt system. Långsiktiga spelregler krävs dock för att marknaden skall våga satsa. anser att en större satsning måste till för att möjliggöra att de längre transporterna kostnadseffektivt kan ske på vatten och räls. Det handlar om effektiva och smidiga roll-on/roll-offsystem, omlastningscentraler samt utbyggda hamnterminaler. anser att förmånsbeskattningen skall ses över så att miljövänliga bilar gynnas. Vi vill ha en kraftigt förhöjd skrotningspremie för att snabbt fasa ut de mest miljöstörande bilarna ur fordonsparken samt införa ordentliga hastighetskontroller och obligatorisk ecodriving i körkortsutbildningen. vill införa ett alternativ-konto(att jämföra med skogskontot), som skulle öka investeringsmöjligheterna vid olika tankställen för fler förnybara alternativ. Det är nödvändigt med någon form av smörjmedel för att bryta en moment 22-situation, där bilar inte körs förnybart för att det saknas tankställen, och tankställen inte investerar i förnybart för att det saknas denna typ av bilar. Omvärlden förändras i snabb takt så även den tekniska utvecklingen inom transportsektorn. Forskning och utveckling sker inom många vitala områden men också spritt på många olika aktörer. En större samordning bör ske mellan de aktörer som bedriver forsknings- och utvecklingsprojekt inom transportsektorn. Det långsiktiga behovet av vetenskaplig kompetens måste säkerställas liksom att bra och långsiktiga band knyts mellan universiteten och dagens aktörer som och . Så kan säkerställas att aktuell forskning snabbt kan omsättas till demonstrationsprojekt men också att den akademiska forskningen kan bedrivas på ett resultatorienterat och för transportsektorn stödjande sätt. Det är av största vikt att transportsektorn i allmänhet och järnvägsbranschen i synnerhet utvecklas till en mer attraktiv transportform som på ett bra sätt kan möta kraven från morgondagens resenärer. Transportsektorn blir mer och mer internationell, vilket ställer nya krav på svenska aktörer. Samarbete och kunskapsutbyte med aktörer i övriga måste säkerställas. Målet är tydligt ett transportsystem som inte utmärks av brist på teknisk samordning, administrativa hinder, hinder i form av organisatoriska eller kulturella barriärer. Det behövs bättre och mer verkningsfulla instrument både för att göra kalkyler av samhällsnyttan i olika tänkbara infrastrukturella projekt och också för att kunna följa upp och utvärdera i efterhand. Mer forskning och utveckling bör ske på detta område. Liksom för all annan företagsamhet bör fri konkurrens vara grunden också för trafikpolitiken. Fri konkurrens tillgodoser den enskildes val av transportslag vare sig det gäller transport av gods eller människor. Fri konkurrens inom alla transportslag är en förutsättning för att kunna uppnå en hållbar utveckling och ökad tillväxt. Trafiksektorn har alldeles för länge kännetecknats av monopolbildningar främst statliga sådana. Monopol gör att den enskilde individen får betala med högre priser och sämre service. Dessvärre återstår det fortfarande mycket att göra på området. Järnvägstrafiken måste avregleras fullt ut. Inom flygtrafiken måste verklig konkurrens skapas, så att inte nuvarande situation med formellt fri konkurrens med tendenser till kartellbildningar kvarstår. Också inom telesektorn, där avregleringarna varit förhållandevis framgångsrika, återstår en del att göra. Inte minst borde bättre konkurrens skapas när det gäller accessnätet. Konsekvenserna av bristande konkurrens är uppenbara. Priser är för höga och rabattsystem försvårar för konsumenten att genomföra sina val. Det är därför angeläget att verklig fungerande konkurrens kan skapas inom alla trafiksektorer. För att detta skall fungera, krävs det att de statliga myndigheterna bejakar konkurrens. Statliga verk och myndigheter med monopolställning som och Luftfartsstyrelsen måste agera på ett sådant sätt att inte någon favoriseras genom att erhålla t ex de bästa spårlägena eller de bästa starttiderna. Det är av största vikt att avreglering och konkurrensutsättning äger rum i någotsånär samtidiga former inom hela EU-området. Det är inte acceptabelt att aktörer med monopolsituation i hemlandet, som dröjer med sin avreglering, kan gå in och konkurrera t ex på en avreglerad svensk marknad utan att konkurrensvillkoren är jämförbara. Den måste kraftfullt driva på att avreglering och konkurrensutsättningen inom EU-området påskyndas och genomförs i någotsånär samtidiga former. 11.1Konkreta åtgärder för bättre konkurrens anser att en försäljning av statens andel av SAS samt affärsdrivande delar av måste genomföras när konjunkturläget så tillåter. Affärsverksamhet som bör likaså privatiseras. Dessutom anser vi att och måste möta mer konkurrens på sina områden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. kräver vidare att bilprovningsmonopolet bryts upp liksom att regeringen lämnar förslag till om hur en konkurrensutsättning av skall kunna genomföras. anser också att förarprövningen vid måste konkurrensutsättas. Ett system där vissa trafikskolelärare skulle kunna bli licensierade för att genomföra förarprov är en möjlighet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Dygnet runt, året om transporteras stora mängder gods på våra vägar, på järnväg, i luften och till sjöss.