mot · GS02MJ38 · 2005-06-15 00:00:00 — Utdikningen av skogsmark i skogs- och mellanbygderna har i många fall varit lika omfattande som i slättlandskapet. Utdikningar i skogslandskapet har medfört att variationen av naturtyper har minskat. Flera av våra hotade arter och biotoper såsom rikkärr, fattigkärr, sumpskogar och översilningsskogar är knutna just till dessa nu ovanliga våtmarker. Behovet av restaurering och nyanläggning av våtmarker på skogsmark är därmed stort, och vi föreslår ett delmål som berör detta. Det nya delmålet bör formuleras: I skogslandskapet skall våtmarker och småvatten anläggas eller återställas fram . Kostnaden för återställande av våtmarker och småvatten i skogslandskapet är ofta ringa då det i många fall kan räcka med att lägga igen diken. Avvattningsbegreppet behöver preciseras närmare. Ökad samsyn om avvattningsbegreppet är angelägen för hanteringen av ärenden som rör både jord- och skogsbruk. I begreppet avvattning måste också inräknas nya skogsbilvägar i förekommande fall. Avvattningsförbudet bör utökas. Ett förslag att utöka det generella avvattningsförbudet till att även omfatta delar av lämnades av till regeringen . Lämpliga delar av förslaget bör implementeras . För ökad och bibehållen biologisk mångfald i skogen, utom och inom skyddade områden, behöver vi fokusera mer på förvaltning, inte minst med tanke på klimatförändringar, fragmentering av landskapet och insikten att mycket av mångfalden är en följd av brukande. Vi måste se till landskaps- och helhetsperspektiv snarare än att fokusera på enskilda arter eller isolerade områden. Vi måste se den biologiska mångfalden ur ett socialt och kulturellt perspektiv med lokal förvaltning som en möjlighet. En långsiktigt hållbar naturvård måste arbeta med, inte mot, lokalbefolkning och markägare. Hållbar och rättvis förvaltning är en viktig demokratifråga. Vi vill se en stor flexibilitet när det gäller om staten vid reservatsbildning bör köpa mark eller om intrångsersättning är att föredra. Likaså vill vi se en ökad valmöjlighet vad gäller val av bevarandeinstrument. I dessa fall är det viktigt att instrumenten är kvalitetssäkrade. När det gäller naturvårdsavtal anser vi att dessa skall löpa och inrättas med högsta naturvärden som grund. Myndigheter skall visa stor lyhördhet gentemot markägaren, och om denne vill ha kvar marken i egen ägo skall detta så långt möjligt respekteras. Möjlighet att i reservat teckna skötselavtal med markägaren för uppnående av fastlagda bevarandemål skall beaktas. Att tala om endast lövskog under delmål kring förstärkt biologisk mångfald innebär att man kan uppnå delmålet genom ökade arealer björk eller asp, vilket inte alls räddar den biologiska mångfalden i skogen. anser att det behövs en markering kring ädellövskog och sumpskog. De flesta hotade arterna i skogslandskapet är knutna till ädellövskogen. Detta hör samman med att just ädellövskogen har trängts tillbaka kraftigt och bara är en spillra av vad den har varit. Dessutom har ett internationellt ansvar när det gäller ädellövskogen. Även sumpskogarna har nästan helt försvunnit till följd av dikning. föreslår därför två ytterligare bisatser till delmålet enligt följande: Arealen ädellövskog skall öka kontinuerligt. Arealen sumpskogar skall bibehållas och gärna öka. Mer resurser samt högre prioritet behövs för skydd av skog. Med tanke på att det råder en stor eftersläpning för skötsel av skogliga reservat bör det också beskrivas hur skötsel av reservat och biotopskydd skall finansieras framgent. För att rätt områden skall skyddas och för att de skall ges rätt skydd behöver ekologisk landskapsplanering enligt förslag under 16:e miljömålet genomföras. Vi behöver utöka vår kunskap när det gäller optimal naturvård under brukande. Vissa skogar skall lämnas för fri utveckling, andra kan tåla vissa ingrepp utan att förlora i naturvärden medan en del kräver ingrepp för att värdena skall bestå. Vi vill öka möjligheterna för skogsvårdsorganisationen att göra fältbesök före avverkning. Det är mycket viktigt att skogsvårdsstyrelserna kan besiktiga planerade föryngringsavverkningar för att vid behov kunna föreslå andra och miljömässigt bättre lösningar. Nyttan kopplas hårt till att bevara både naturvärden och kulturvärden genom förbättrad generell hänsyn i skogsbruket; således har åtgärden även bäring på uppfyllande av delmål kring kulturvärden. 20.6Mer baggar och fåglar Regeringen bör initiera en översyn av borttagandet av passusen i 29 § i skogsvårdslagen som säger att maximalt rå död ved per hektar får lämnas i skogen. Sedan denna paragrafs tillblivelse har ny forskning visat att man kan lämna mycket mer utan risk för skadliga insektsangrepp. Vi ser stora möjligheter i att kunna göra natur- och kulturvärdesinformation tillgänglig för markägare och allmänhet via digitala kartor. kan direkt se om ett avverkningsanmält objekt innehåller kända kulturminnen och meddela detta. Problemet är att objekten inte alltid är kända eller helt inlagda. Ett annat problem är att dessa upplysningar inte kan lämnas vid exempelvis gallringar, vilka ju inte är anmälningspliktiga. Vi vill därför att uppgifterna om kulturminnen skall göras så lättillgängliga som möjligt så att skogsägaren, virkesköparen och entreprenören lätt kan komma åt dem. När så har skett kan man rätteligen höja kraven på skogsägaren att ta vederbörlig hänsyn. Åtgärder i form av rådgivning och information till skogsbruket samt utveckling av skonsammare markberedningsmetoder och bättre incitament för maskinförare att ta hänsyn är också av största vikt för att rädda kulturvärden i skogen. Som en följd av ny kunskap som framkommit i och med inventering av skyddsvärd mark inom det statliga skogsinnehavet föreslår ett nytt delmål. Vi anser att staten som skogsägare skall ta ett större ansvar genom att frivilligt och utan ersättning bevara skyddsvärd skog inom sitt ägande. Mycket av de skyddsvärda skogar som identifierats i norr är av urskogstyp; huggs de ned går de alltså inte lätt att återskapa. Därför anser vi att ett delmål enligt följande skall införas: Statlig skog av reservatsklass skall överföras från statliga skogsägare, såsom , till för att där bli ekoparker. Även skog av reservatsklass inom ägande skall utgöra ekoparker. Vi vill se att all statlig skog som brukas skall certifieras. Det totala behovet av skyddad mark bedöms med dagens skogsbruk vara över 2miljoner hektar varav skall skyddas till 2010. Detta nya delmål innebär därmed att man lägger en del av åtgärderna för att uppnå generationsmålet tidigare i processen. Att vänta med skydd till nästa målperiod, 20102020 kan vara ett vågspel då de områden som skall skyddas riskerar att avverkas. En tidigareläggning av skydd på statlig mark är därför motiverad. Möjligheten att införa generell samrådsplikt för anläggning av skogsbilväg bör utredas av skogsmyndigheterna i samråd med naturvårdsmyndigheterna med sikte på införande . 21.1Bevarande av ängs- och hagmarker Det är inte bara kvantiteten utan också kvaliteten på ängs- och hagmarkerna som är viktig. Ersättningarna för skötsel av de rikaste markerna måste prioriteras, och ersättningarna måste vara skäliga för det arbete marknaden kräver. Vi anser att det vid bristande resurser är de mest värdefulla markerna som skall prioriteras hellre än att man satsar på kvantitet. Därmed måste man också acceptera en ojämn fördelning över landet. Fördelningen av resurser till länsstyrelserna för arbetet bör ses över med ambitionen att uppnå bästa naturvårdsnytta. Dessa resurser bygger delvis på historiska tilldelningar vilket inte alltid är optimalt. Det är vid resurstilldelning viktigt att utgå ifrån mängden objekt snarare än ytan. Ett litet område tar i princip lika att hantera som ett stort. Bättre fokus och prioritering krävs för att vi skall kunna ha ängs- och hagmarkerna kvar. Delmål om framtagande av program för bevarande av lantbrukets ekonomibyggnader anses kunna uppnås utan ytterligare åtgärder. anser därför att målet skall flyttas till en lista med uppnådda mål (guldgubbar) och ersättas med ett delmål kring programmets genomförande. Alternativt kan ett delmål formuleras kring lantbrukets ekonomibyggnader i ett vidare perspektiv. Ekonomibyggnader hör landsbygden till, om alla uthus, ladugårdar och lador försvinner är en del av landskapsbilden borta. De är en viktig del av landskapet. 21.3Ekologiskt jordbruk bidrar till ett rikt odlingslandskap Ekologiskt lantbruk bidrar till ett rikt odlingslandskap genom stärkt biologisk mångfald. Genom att ekologiska djur (idisslare) utfodras med mer grovfoder än konventionella djur blir en större andel på den ekologiska gården bevuxen med vall. Bristen på vallodling i slättbygden är ett avgörande skäl till minskningen av insekter och fåglar. Den största biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet finns i naturbetesmarker och slåtterängar. Kravreglerna garanterar att en viss andel av fodret kommer från bete, och ett högre krav på utevistelse för djuren kan leda till ökat bete på naturbetesmarker. Enligt en av undersökningar finns ett tydligt samband mellan gårdar med stöd för ekologisk produktion och mängden betesmark. Ökad andel ekologisk odling är en viktig åtgärd för miljökvalitetsmålets uppfyllelse. Jordarna i fjällområdet är i många fall mycket tunna och därmed känsliga för mekanisk påverkan. Dessutom går de biologiska processerna långsamt på grund av den korta växtsäsongen. Sammantaget gör det att marken är känsligare samt reparerar sig långsammare. Alltså bör restriktivitet råda för verksamhet som orsakar markskador i fjällen. En viktig åtgärd för att begränsa skador av barmarkskörning av terrängfordon och skotrar är att det föreslagna kravet på terrängkörningsplaner i terrängkörnings-förordningen införs . Ökade och lagligt bindande krav måste ställas på terrängkörning. När det gäller renskötseln bör antalet betesdjur anpassas till vad naturen tål i form av bete och tramp. En viktig åtgärd är att minska markslitage och negativa effekter av renstängsel. Därför är de förslag i den riktningen som återfinns i renbeteskommissionens betänkande viktiga att beakta och om möjligt genomföra . Det är av flera skäl viktigt med tysta områden i fjällen, framför allt tätortsnära sådana då det är dessa som har bäst tillgänglighet. Överflygning på låg höjd måste regleras striktare och i princip endast tillåtas inom anvisade stråk. Även i övrigt bör skärpningar vad gäller flygverksamhet övervägas. Den löst reglerade rätten att framföra skoter missbrukas på många håll. Vi anser att ett förbud för icke målinriktad trafik (t.ex. upprepade körningar fram och tillbaka längs en sjö, eller upp- och nedför en sluttning) måste införas. Vi vill stärka naturturismen genom att stimulera etablering av turistcentraler i fjällkommunerna där reservat och nationalparker presenteras. Här bör finnas utbildade och språkkunniga guider som kan informera om natur och inspirera till friluftsliv och turism i de fjällnära skogarna. , , och andra länder ligger mycket långt framme och de kan utgöra exempel genom sina akademiskt utbildade wildlife guides. avslår regeringens förslag till revidering av delmål kring hårdgjord yta och vill ha kvar formuleringen att andelen hårdgjord yta inte skall öka. Hårdgjorda ytor kostar i form av ökade mängder dagvatten, mer smutsigt avrinningsvatten och mindre av grönytor. Grönytor fyller en mängd viktiga funktioner i staden, såsom renare luft, rening av vatten, friskare människor, bättre fuktbalans osv. Det är därför inte bra att devalvera delmålet på denna punkt. För att kunna sluta näringskretslopp krävs åtgärder redan på planeringsstadiet. anser därför att en strecksats om detta bör tillfogas delmålet hur näringskretsloppet skall kunna slutas genom tillgodogörande av närsalter i urin och fekalier. får i uppdrag att ta fram informationsmaterial och riktlinjer för hur man i den kommunala planeringen kan arbeta med alternativa VA-lösningar för minskande närsaltsbelastningar och slutna kretslopp. Delmålet för minskat buller är för snävt, vi anser att det mer måste utgå från ett folkhälsoperspektiv. Man bör därmed inte inskränka sig till endast trafikbuller, utan det bör gälla allt buller. Det bör även vara en ambition att antalet människor som känner sig störda av buller skall minska. Detta gäller både buller som är över riktvärden och sådant buller som inte är det men som däremot är och därmed störande. Genom förtätning utnyttjas områden som man vet är bullerstörda för bebyggelse; vi anser detta olämpligt. Om man ändå bygger i störda lägen bör man se till att alla lägenheter har en tyst sida. I större städer där man har problem med buller bör åtgärdsprogram för buller upprättas. skall kunna anmodas använda alternativa gatubeläggningar. Två miljoner människor anses vara utsatta för buller som överskrider riktvärdena för utomhusbuller vid bostaden, och antalet som exponeras över riktvärdena ökar kontinuerligt till följd av ökad trafik och bebyggelse i mer bullerstörda lägen. Det är därmed tydligt att riktvärden inte är ett tillräckligt skarpt instrument för att man i planering och vid politiska beslut skall fatta beslut i rätt riktning. Vi vill även införa bindande gränsvärden för buller. Därmed blir kraven på åtgärder större. Vi anser att delmålet bör lyda: skall det årliga uttaget av naturgrus i landet understiga . I detta bör även uttag till husbehov inräknas. Vi vill att en översyn av uttag till husbehov görs. Hur omfattande är denna verksamhet, vad används gruset till, används grus när andra material skulle kunna komma i fråga är exempel på frågor som bör besvaras i en sådan utredning. Naturgrusexploatering skall utgå ifrån vad som är hållbart och ett hushållningsperspektiv, inte vad som är möjligt med hänsyn till möjliga användningsområden. En förbränningsskatt på avfall samt hårdare krav på vilket avfall som får förbrännas bör införas omgående. Det skall inte vara möjligt att förbränna en stor del av det avfall som innefattas av producentansvaret eller kan komposteras. Det bör vara lagstadgat hur stor andel av det som förbränns som får vara sådant som inte skall brännas. Detta bör regeringen fastställa i förordning eller föreskrift. finns inga incitament att minska materialförbrukning genom återanvändning, återvinning eller materialsnålhet. Avfall som förbränns skall vara sorterat så att gällande återvinningsmål uppnås. Det skall även vara krav på elgenerering vid all förbränning av avfall. För att konkretisera delmålet om minskad energianvändning i byggnader bör en procentandel över minskningen anges. Dessutom bör det tydliggöras att en större energiandel skall komma från förnybara källor. föreslår därför följande formulering: Miljöbelastningen från energianvändningen i bostäder och lokaler minskar och är lägre än . Detta skall bl.a. ske genom att den totala energianvändningen minskas samt att andelen energi från förnybara källor ökar kontinuerligt. Energiförbrukningen i fastigheter ökar snarare än minskar. Dagens priser på el ger inga starka incitament att hushålla med el eller effekt. Där prisskillnader har funnits mellan natt- och dagtariffer tas dessa ibland bort. Kunden bör tvärtom få incitament att spara när elen är som dyrast för samhället, annars blir resultatet ineffektiv användning av miljösämre energikällor för att klara effekttoppar. Ett rörligt elpris som bättre speglar de verkliga kostnaderna skulle ge bättre styrning. Vi vill förändra dagens system så att elvärme belastas med sina fulla samhällsekonomiska kostnader. anser att en utredning bör tillsättas för att föreslå en reform med denna inriktning. Ett alternativ som då bör prövas är en effektprissättning. Vi anser vidare att regeringen bör överväga utredning om en särskild skatt på effekt (s.k. proppskatt). Det skall inte vara tillåtet att installera el som enda uppvärmningskälla eller som effektdrivande uppvärmningskälla (t.ex. bergvärme) vid nybyggnation av permanentboende. anser att el som uppvärmningskälla successivt bör avvecklas. En handlingsplan bör tas fram , dels för hur den totala elen till uppvärmning skall halveras till 2015, dels för hur den effektdrivande elvärmen skall halveras till 2010. Detta skall ske utan ökning av fossil (inkl. torv) energianvändning. Individuell mätning av värme och varmvatten samt tät mätaravläsning gynnar ett effektivt energiutnyttjande. Vi vill se förslag på hur man kan öka den individuella mätningen av framför allt värme men även varmvatten i befintlig bebyggelse. Vi vill även lagstadga om individuell mätning av varmvatten och värme vid nybyggnation av flerbostadshus. För offentliga byggnader bör prissättning så långt ned i kedjan som möjligt eftersträvas. Det är människorna i verksamheten som kan påverka förbrukningen, och incitamenten att påverka bör ligga hos dem som kan påverka. 23.9Biologisk mångfald i tätorter Flera hotade arter förekommer i bebyggda miljöer (inkl. sand- och grustäkter som i miljömålsstrukturen räknas till bebyggd miljö). Bland de arter som är aktuella för åtgärdsprogram är det främst två grupper av arter för vilka bebyggelsemiljöer har stor betydelse, dels ett antal arter som har en väsentlig del av sina förekomster i pågående eller tidigare sand- och grustäkter, dels arter knutna till hålträd och gamla grova träd. De arter som lever i pågående eller tidigare sand- och grustäkter hotas främst av igenplantering eller spontan igenväxning efter täktens avslutande. När det gäller grova träd och hålträd behövs först en kartläggning av dem och sedan en aktiv planering för bevarande och återskapande av dem. Planeringsinstrumenten finns framför allt hos kommunerna, dels genom deras ansvar för den fysiska planeringen i stort, dels genom att det vanligen är kommunerna som sköter parker, grönytor och planteringar inne i tätorterna. (upp till Limes norrlandicus) är viktigast i detta avseende, men en del hotade arter i grova träd och hålträd finns även längre norrut. Prioritering av hotade arter i täktåterställningsärenden samt grova träd behöver lyftas i ett särskilt delmål om bevarande av biotoper i bebyggd miljö. Diskussioner har förts huruvida miljökvalitetsmålet skall stå som eget eller integreras i befintliga. anser att det är värt att ha ett separat miljömål rörande biologisk mångfald då det ger en fokusering och tyngd som inte fås vid en integrering. Det finns åtgärder, mål och synsätt som rör biologisk mångfald vilka är generella oavsett landskapstyper och element. Ett ytterligare skäl att ha ett mål rörande biologisk mångfald är att detta tydliggör att arbetar med införlivandet av konventionen om biologisk mångfald. Huvudlinjen i denna är att utvecklingen skall vara vänd 2010, dvs. förlusten av biologisk mångfald skall ha upphört. I ett generationsperspektiv, , skall målet sättas högre. Därmed skall vi inom en generation kunna glädjas åt en ökande biologisk mångfald. Formuleringen av miljökvalitetsmålet speglar dock ett något statiskt synsätt som inte tar hänsyn till den dynamik som är nödvändig för en långsiktigt bevarad mångfald. Inte minst med tanke på stora förändringar i form av klimat, spridning av kemiska ämnen, luftföroreningar, utsläpp till hav och vattendrag samt markanvändning är det viktigt att konstatera att upprätthållandet av biologisk mångfald skall ske i ett system i förändring. anser därför att miljökvalitetsmålet skall ha följande lydelse: Alla arter och naturtyper i skall fortleva eller utvecklas med bibehållen eller ökad genetisk och geografisk variation. Den biologiska mångfalden bevaras genom att arternas livsmiljöer och ekosystemens funktioner och processer värnas. Naturen med dess växter, djur, svampar och övriga organismer skall kunna vara tillgänglig för människan för en ökad hälsa, livskvalitet och välfärd. Större fokus måste riktas på hur den biologiska mångfalden förvaltas i en föränderlig värld. Föränderliga ekologiska och samhälleliga processer kräver adaptiv förvaltning. Effekterna av och möjligheterna hos nya markanvändningssätt såsom golfbanor, ledningsgator, hästgårdar och vägrenar måste beaktas, likaså klimat- och miljöförändringar. Inom detta miljökvalitetsmål, liksom inom övriga, behövs forskningsmedel som är möjliga att mobilisera och rikta snabbt och med en klar tillämpningsambition. När missförhållanden eller utdöenden uppdagas behövs forskningsåtgärder omgående för att förstå problemet och kunna åtgärda det. Förutom mer medel till långsiktig forskning kring mångfaldsbevarande behövs alltså en akutforskningsbudget att använda för att om möjligt lösa avgränsade akuta problem snabbt. 24.3Hejdad förlust av biologisk mångfald anser inte att ett internationellt mål måste finnas identiskt i ett delmål. Förlusten av biologisk mångfald skall vara hejdad 2010, det är en förutsättning, och detta skall tydligt framgå i text. Vi anser att samtliga delmål syftar till detta mål. Ett delmål för att nå dit anser vi kan formuleras enligt följande: skall kunskap om naturvärdens förekomster och geografiska fördelning finnas samlade regionalt samt åtföljas av strategier för att säkerställa helheten i naturvårdsarbetet. En bra åtgärd för att uppnå ovanstående delmål är upprättande av regionala ekologiska landskapsstrategier som bedömer och tar hänsyn till möjligheterna att bevara och utveckla den biologiska mångfalden. Länsstyrelser och skogsvårdsorganisationen bör få ett gemensamt uppdrag i ekologisk landskapsplanering, vilket skall ske i samråd med övriga intressenter såsom markägare, frivilligorganisationer och kommuner. Kvaliteten på skydd, restaureringar och annat naturvårdsarbete vilar på dessa planer. Därför vill vi att detta skall ges en hög prioritet tidigt och vara klart . 24.5MKB utifrån biologiskt mångfaldsperspektiv Miljökonsekvensbeskrivningar bör förbättras utifrån ett biologiskt mångfaldsperspektiv. De regionala landskapsstrategierna kommer förutom att peka ut bristbiotoper även att kunna visa på bristande konnektivitet och isolation. Planerna bör därmed också kunna användas som stöd i samhällsplaneringen och vid miljökonsekvensbeskrivningar. Vägar, bebyggelse och andra ingrepp bör ej göras så att viktiga biotoper fragmenteras. Kan detta ej undvikas skall korridorer eller passager ordnas så att de ekologiska funktionerna bibehålls. 24.6Delmål om minskad andel hotade arter Den minskade andelen hotade arter, , bör gälla inom organismgrupper. Det är inte acceptabelt att alla groddjur försvinner medan vi räddar alla fågelarter. Initialt, innan behoven för olika hotade arter är kända, måste skyddet inriktas mot hotade biotoper och ekosystem. Hotade arter och hotade biotoper sammanfaller av naturliga skäl ofta. Alltså är biotopskydd och en ekologisk helhetssyn nödvändiga för bevarande av enskilda arter. Åtgärdsprogram bör upprättas och bristbiotoper identifieras. En nödvändig åtgärd som skall ske i förlängningen av landskapsstrategierna är restaurering av biotoper. Viktigt här är att betona småbrukarens viktiga medverkan och roll i ett mångfasetterat och levande landskap. Mångfald i brukande genererar mångfald i naturen; dessutom skall inte samhället ta på sig allt ansvar för skydd och hävd av våra kulturmarker. saknas operativa indikatorer för biologisk mångfald. Uppföljning, utvärdering och övervakning är viktiga ingredienser i bevarandearbetet. Vi vill därför föreslå följande åtgärd. skall samtliga sektorer som utnyttjar biologisk mångfald formulera konkreta operativa definitioner av hållbart nyttjande, med metoder och tydliga indikatorer som speglar mångfald på alla nivåer från ekosystem till gener. Uppdraget bör gå till berörda sektorsmyndigheter såsom , och . Vidare bör en särskild utredare tillsättas för att identifiera och beskriva lämpliga metoder och indikatorer för att mäta biologisk mångfald. Vi anser att dessa åtgärder är betydligt mer angelägna än den nu föreslagna åtgärden om ekonomiska värden. Vi ställer oss frågande till nyttan av att sätta ekonomiska värden på biologisk mångfald. Vad är syftet, vad skall dessa värden användas till och på vilket sätt leder det till delmålsuppfyllelse? 24.8Delmål kring främmande arter