ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02So241 · 2005-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om omhändertagandet av avlidna. Det är med bedrövelse man måste tillstå att det ofta är på ett ovärdigt sätt som man omhändertar avlidna människor i vårt land. Bristerna består i att det är orimligt långa väntetider för begravning, vilket i sig kräver balsamering ofta trots att den avlidna ska kremeras. Det förekommer också att det fattas plats för döda i kylrum, att det saknas bårhusjournaler, att identitetsmärkning inte sker och att det ges otillräckliga anvisningar om vart den avlidne skall transporteras. Bristen på goda rutiner har lett till att den avlidne efter kistläggning lämnats kvar i bisättningsrum utan att ansvarig personal för kylrummet vet när kistan ska hämtas. Det har till och med inträffat att fel person lagts i en kista, vilket medfört att anhöriga chockats när man öppnat kistan för ett sista farväl före begravningen. Detta får bara inte inträffa. Alldeles för ofta förekommer på våra bårhus ett ovärdigt omhändertagande av avlidna och dålig utbildning av personalen i rutiner, moral och etik vilket sammantaget leder till bristande efterlevnad av råd och regler för hur ett krematorium eller ett bårhus ska skötas. Av socialministern har det detta år, på förekommen anledning, givits besked att lagstiftningen är i sin ordning och att gör ett tillfredsställande arbete utifrån de direktiv man fått från regeringen. Ändå har det allt oftare skett allvarliga misslyckanden och bristande omhändertaganden av vården av avlidna. Det får inte vara så att det vid svenska bårhus och krematorier råder brist på respekt för avlidna personer och döden. De förhållanden som råder är helt oacceptabla. måste nu få i uppdrag att se över rutinerna för omhändertagna av avlidna och föreslå hur den framtida tillsynen och kvalitetskontrollen över denna verksamhet bör utformas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So243 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökade forskningsinsatser för studier av behandlingsmetoder vid sjukdomstillstånd hos äldre. I boken äldrevård visar SBU () att det råder en stor brist på vetenskaplig forskning kring vilken effekt olika behandlingsmetoder har vid sjukdomar hos äldre. För patienter finns det mycket få genomförda behandlingsstudier. Det betyder att för den grupp patienter som tar emot mest sjukvård av alla är det vetenskapliga underlaget allra sämst. Många äldre får dessutom multibehandling, det vill säga behandling för flera olika symptom och diagnoser, och behandlas därför med många olika läkemedel. Särskilt allvarligt är det att konstatera att det finns väldigt få studier gjorda på läkemedelsbehandling av personer . Generellt är det dessutom så att äldre är känsliga för läkemedelsbiverkningar, och behandling till följd av felmedicinering måste ofta sättas in, vilket kan vara plågsamt för den enskilde och kostsamt för sjukvården. Man kan bara spekulera i varför intresset att bedriva studier inom denna åldersgrupp är så påfallande lågt. lyfter fram behovet av forskning inom flera områden: vård i livets slutskede, förvirringstillstånd, kronisk smärta, undernäring och inkontinens. Att satsa på forskning är gynnsamt för den äldre gruppen av patienter, som ju blir större , men också för samhällsekonomin. Enbart kostnaderna som uppstår till följd av felaktig läkemedelsbehandling uppgår till stora summor, varför det långsiktigt torde vara en god investering att bedriva studier av behandlingsmetoder vid olika sjukdomar hos äldre människor. Detta borde som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So244 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om legitimering för dietister. Den medicinska utvecklingen går framåt med stora steg, vilket leder till att alltfler patienter får bättre behandling och förhöjd livskvalitet. Forskning visar att näringsbehandling utgör en viktig del av behandlingen. En korrekt näringsbehandling ökar patientens möjligheter att svara på medicinsk terapi, vilket leder till färre komplikationer, snabbare tillfrisknande och förbättrad livskvalitet. Det krävs dock specialistbedömning av en dietist för att en patient ska få rätt ordination. Näringsproblem har blivit mycket vanliga. Bland kroniskt sjuka äldre lider en av tre patienter av undernäring. Bland yngre människor ökar övervikt dramatiskt och sjukdomar som diabetes, högt blodtryck, sjukdomar i tilltar. Allergi, bulimi och anorexi är andra vanliga sjukdomar bland unga. Det finns ca 1 000 dietister i . 1999 fick dietisterna skyddad yrkestitel, vilket dock inte innebär att har något tillsynsansvar över deras tjänsteutövning. En dietist bedriver ett självständigt arbete som innefattar egen utredning, bestämning av nutritionsdiagnos, behandling och uppföljning samt förskrivning av näringspreparat samt intygsförskrivning. Att dietister enbart har dokumentationsplikt och inte journalföringsplikt är mycket märkligt. har i SoS 2000:11 Näringsproblem i vård och omsorg, prevention och behandling formulerat: Ett gott näringstillstånd är en förutsättning för att förebygga sjukdom och återvinna hälsa. Alla individer: friska, sjuka och äldre har rätt att erhålla en adekvat individanpassad näringstillförsel. För att detta ska kunna förverkligas krävs kompetens och en tydlig ansvarsfördelning. Genom att legitimera dietister ökar samhällets möjligheter till tillsyn och uppföljning med ökad patientsäkerhet och ökad vårdkvalitet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So246 · 2005-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bryta särbehandlingen av kvinnliga patienter inom hälso- och sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om initiativ för att förbättra omhändertagandet av kvinnor som riskerar att drabbas av eller lider av osteoporos. Det finns ett könsperspektiv i all hälso- och sjukvård. Kvinnor har delvis andra sjukdomar än män. Symtomen är annorlunda. Behandlingarna är annorlunda. Det finns många exempel på att vården och omsorgen är sämre för kvinnor än för män. Det räcker inte med att beskriva och beklaga att kvinnor behandlas sämre än män i svensk hälso- och sjukvård. Konkreta åtgärder måste vidtas för att bryta denna för kvinnor så ojämlika behandling. Ett exempel på en sjukdom som ofta drabbar äldre kvinnor är osteoporos. Varannan kvinna ca 800000 personer befinner sig i riskzonen för att drabbas av sjukdomen. inträffar 70000 frakturer i . för osteoporotiker har gjort undersökningar som visar att hälften av alla frakturer skulle kunna undvikas om kvinnor med hög risk för osteoporos fick diagnos och medicinsk vård . Osteoporos är ett typiskt exempel på hur man alltför ofta behandlar kvinnor i vården. Där män får diagnos och behandling får kvinnor råd och uppmaningar: Ta dig i kragen och motionera lite mer och ät lite bättre. Osteoporos kan förebyggas med olika livsstilsförändringar. Men när det första benbrottet inträffat så måste en riktig diagnos ställas och adekvat behandling ges. Bristen på jämställdhet i sjukvården kan bara motverkas med en uttalad vilja och en tydlig strategi. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So247 · 2005-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör tillsätta en utredning för uppföljning av psykiatrireformen. Psykiatrireformen hade flera mycket vällovliga syften men framförallt var avsikten att skapa möjligheter för de sjuka att få ett bättre liv. kan vi dock se vilka effekterna har blivit av den nya ansvarsfördelningen (i samband med psykädelreformen) mellan stat, hälso- och sjukvård och kommuner. Det går dock inte att bara titta på ansvarsfördelningsfrågan eftersom de verkliga verksamhetsförutsättningarna och begränsningarna ges i lagen om psykiatrisk tvångsvård, hälso- och sjukvårdslagen m fl. I dessa lagar har lagstiftaren tagit avstamp i integritetsfrågan och självbestämmanderätten, även för den mycket sjuke. begränsar vårdgivarnas möjligheter att verka uppsökande i de fall den sjuke saknar sjukdomsinsikt. Bara i mycket extrema fall tar vårdbehovet överhanden över självbestämmandet och integritetsaspekterna. Vården sitter numera och väntar på de förlösande orden som motiverar agerande enligt lag. Detta får förödande konsekvenser inte bara för den sjuke utan också för dennes anhöriga. Liksom i all annan vård ska den sjuke själv ta kontakt och söka vården, men inte ens då finns egentligen resurser att möta den sjukes individuella behov. En viktig del i sjukdomsbilden för många psykiskt sjuka är att de inte klarar sin egen medicinering, ett eget boende eller att hålla avtalade läkartider. Alltför få olika alternativa boendeformer med varierande grad av stöd och tillsyn finns. Det innebär att den sjuke lämnas åt sitt öde var gång den ska försöka klara ett boende men inte lyckas. Psykiatrireformen måste därför ses över och finjusteras. Det som hade ett vällovligt syfte har fått ett hjärtlöst resultat. En bättre avvägning mellan vårdbehovet och självbestämmanderätten måste komma till uttryck i vår lagstiftning. Detta inte minst för att verksamhetsförutsättningarna för dem som ska ge vård ska bli rimliga och ge bästa möjliga medmänskligt riktiga resultat. Vi kan inte fortsätta att tro att vi alla vet vårt eget bästa i varje stund, därför måste lagen lämna utrymme för mer medmänsklig omtanke.
mot · GT02So251 · 2005-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillförsäkra patienter med amalgamfyllningsproblem lika behandling i hela landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om amalgamets miljöpåverkan.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att resultatet av undersökningen om möjligheten att förbjuda amalgam av miljöskäl redovisas.1 1 Yrkandena 2 och 3 hänvisade till MJU. Amalgamets påverkan på miljö och människa har utretts under ett stort antal år. Forskare har ställts mot forskare och enskilda människor som upplevt besvär på grund av amalgamfyllning har inte alltid tagits på allvar. Det är hög tid att ta både människa och miljö på allvar. 1994 fattades beslut om en avveckling av amalgam i och 1995 upprättades ett frivilligt avtal mellan och om att amalgam inte skall användas inom barn- och ungdomsvården. Man får inte heller någon ersättning från tandvårdsförsäkringen när man gör amalgamfyllningar. I (SOU 2003:53) framkom att det behövs regelförändringar för att tillförsäkra patienter med amalgamfyllningsproblem lika behandling i hela landet. Det är angeläget att dessa regelförändringar genomförs. Detta bör ge regeringen till känna. Amalgam innehåller kvicksilver, vilket är ett känt miljögift och belastar våra sjöar och vattendrag. Tekniken har utvecklats genom amalgamavskiljare som fångar metallen, t.ex. när amalgamfyllningar borras bort. En studie visar dock att av kvicksilvret i avloppsvattnet härrör från amalgam. Miljö- och jordbruksutskottet skriver i betänkande 2000/01:MJU15 att utskottet förutsätter att arbetet med att undersöka möjligheterna att förbjuda amalgam av miljöskäl slutförs . Resultatet av denna undersökning bör redovisas. Efter EU-inträdet har det inte ansetts möjligt för att förbjuda användningen av amalgam eftersom det klassats som medicinteknisk produkt. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GT02So252 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ambulanshelikoptrar. I vårt vidsträckta land är det för invånarnas hälsa och säkerhet angeläget att hälso- och sjukvården finns i närheten. I glesbefolkade delar av landet kan detta tillförsäkras genom att det finns ambulanshelikoptrar stationerade på lämpliga ställen. är det landstingens ansvar att se till att ambulanser, inklusive ambulanshelikoptrar, finns där de behövs. Sju landsting har helikoptrar knutna till ambulanssjukvården. Samtliga övriga landsting har möjlighet att vid behov rekvirera helikopter för luftburen ambulanstransport från annat landsting eller Försvarsmakten. Med tanke på potentialen i att i högre utsträckning använda ambulanshelikoptrar i vården är frågan om inte staten bör axla ett större ansvar att verka för att det finns ambulanshelikoptrar. Ytterligare samverkan mellan statens organ, t.ex. Försvarsmakten, och bör därför övervägas. Det vore långsiktigt helt rimligt om ambulanshelikoptrarna gjordes till ett statligt åtagande. Det bör ge regeringen till känna.
mot · GT02So254 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om läkemedel. Användningen av läkemedel är en central del av sjukvården. Den handlar både om läkande och smärtlindring men också om kostnader. Det är därför angeläget att vi får en fördjupad debatt om de problem som finns på det här viktiga området inom sjukvården. Ett exempel är den rapport som har kommit om att felmedicinering är ett allt vanligare problem inom äldrevården. Det finns undersökningar som visar att äldre inom äldreomsorgen i genomsnitt använder drygt tio läkemedel per person. Ett annat problem är dubbelanvändning av läkemedel, alltså att en person har ordinerats två olika läkemedel för samma sjukdom. Ytterligare ett problem är att medicinernas biverkningar inte uppmärksammas. Samhällets kostnader för läkemedel är väldigt höga, även om kostnaderna nu sjunker något på grund av att alternativa likvärdiga och billigare läkemedel i första hand ska skrivas ut. Ännu mer skulle dessa kostnader för samhället sjunka om läkemedel förskrivs i mindre doser och förpackningar. är det en akut åkomma som kräver läkemedel om kanske två tre tabletter. Att då få förskrivet en förpackning om 20 tabletter och där merparten av förpackningen förblir oanvänd är ett slöseri med samhällets kostnader. Det är angeläget att regeringen tar initiativ så att bland annat de problem med läkemedel som här har beskrivits uppmärksammas.
mot · GT02So256 · 2005-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om systematiska läkemedelsgenomgångar i äldrevården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram en modell för vad läkemedelsgenomgångarna skall innehålla och hur de skall genomföras. Äldre personer är den grupp som förbrukar mest läkemedel, men utgör också den grupp människor som oftast behöver sjukhusvård till följd av felaktig medicinering. En godtagbar läkemedelsanvändning är rätt läkemedel, till rätt patient, på rätt indikation, i rätt dosering, under rätt behandlingstid och i rätt administreringsform. Dessvärre har vi ganska långt kvar att gå innan vi nått dit inom svensk äldrevård. Att patienter inte följer läkarens ordination förekommer både inom och utom äldrevården, och det leder inte sällan till att behandling misslyckas, att önskade effekter uteblir och att biverkningar inträffar. Studier har visat att av alla patienter som skrivs in vid medicinsk klinik beror på komplikationer till läkemedelsbehandling. Detta vållar stort och onödigt lidande och merkostnaderna för sjukvården uppgår till miljardbelopp. Det behövs ett målmedvetet arbete på många olika håll för att förhindra att äldre människor försämras till följd av att ordinerade läkemedel använts fel eller inte använts alls. Regelbundna läkemedelsgenomgångar för äldre som bor i särskilda boendeformer skulle tveklöst vara till stor nytta och leda till att felmedicinering kunde undvikas. Vid en läkemedelsgenomgång går man regelbundet igenom alla boendes läkemedelsanvändning i syfte att undvika felmedicinering. borde utfärda föreskrifter om hur rutinen för läkemedelsgenomgångarna ska se ut och ställa krav på att dessa systematiskt genomförs såväl för de äldre som bor i särskilda boenden som för de äldre människor som bor i eget boende och som använder många läkemedel. Detta borde som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So257 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrade direktiv för , så att framkomligheten och tillgängligheten på apoteken ökar. har en central roll att fylla i att tillhandahålla läkemedel för alla medborgare. Eftersom enligt regeringens tolkning fortfarande innehar monopol när det gäller återförsäljning av läkemedel måste det vara tillgängligt för alla människor och uppfylla mycket högt ställda krav på både framkomlighet och tillgänglighet. Runt om i landet är dock situationen sådan att inte är anpassade efter de behov som kunderna har. Ett exempel är att apoteken med några få undantag saknar toaletter, vilket kan medföra att det blir svårt för personer med nedsatt funktion i matsmältningskanalen att besöka . Många av kunder är funktionshindrade, varför det är av största vikt att handikappanpassningen av apoteken fullföljs. bör göra en översyn av de olika svårigheter som uppstår när funktionshindrade besöker . En genomförd handikappanpassning torde vara i överensstämmelse med den handikapplan som tidigare antagits av . Således bör staten använda sitt ägande till att leda i rätt riktning när det gäller en fullständig handikappanpassning av samtliga apotek. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GT02So259 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att generellt tillåta överlåtelser av privata vårdkliniker till annan huvudman. Givetvis ska vården finansieras med gemensamma skattemedel men fler alternativa driftsformer behövs för att skapa valfrihet och öka effektiviteten. finns det cirka 1 100 verksamma privatläkare som driver egna kliniker och som genom lagen om läkarvårdsersättning eller den så kallade nationella taxan får sin ersättning via landstingen. Då dessa avtal är kopplade till den enskilda läkaren och inte till den enskilda kliniken är det upp till varje enskilt landsting att besluta om en annan entreprenör ska få överta avtalet när den läkare som avtalet är knutet till exempelvis väljer att gå i pension. I mitt hemlän har det för 4 000 patienter och ett flertal företag blivit tydligt vilka konsekvenser godtycke kan få. i har nämligen beslutat att inte bevilja en privatläkare att överlåta sin läkarmottagning till en annan läkare. Patienterna kommer därmed att mista sin läkare och företagen sin företagshälsovård. Bakgrunden till beslut sägs vara att landstingsledningen har en principiell inställning som innebär att privata vårdinrättningar som tidigare haft avtal med (den myndighet som tidigare betalade ut ersättningen) inte får överlåtas. Landstingsledningen anser vidare att varje privat vårdverksamhet måste behovsprövas och att endast de privata vårdverksamheter som kompletterar egen verksamhet bör tillåtas. I sådana fall ska möjligheten finnas att teckna vårdavtal. Landstingsledningens inställning gör det svårt för små vårdföretag att etablera sig och den skapar dessutom otrygghet hos de vårdtagare som väljer att gå till en privat vårdgivare, eftersom dessa patienter riskerar att stå utan vårdgivare den dag deras läkare väljer att gå i pension eller flyttar från orten. Det är orimligt att en läkare, tandläkare eller annan vårdutbildad person som vill starta eget ska drabbas av denna stelbenta syn på vårdföretag. Det är orimligt att verksamma entreprenörer 2005 inte har etableringsfrihet. Fram till dess att en fullständig etableringsfrihet råder måste därför landstingen åläggas att generellt tillåta överlåtelser av denna typ av avtal för att på så sätt förhindra att väl fungerande vårdenheter slås sönder.
mot · GT02So260 · 2005-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en utredning för att se över lagstiftningen i syfte att legalisera aktiv dödshjälp. Varje individ skall ha rätt att själv välja hur den vill leva sitt liv så länge man inte skadar någon annan. Detta är mycket centralt för den liberala samhällssynen och för den som alltid utgår från den enskilda individen. Staten finns till för att värna individens friheter och rättigheter. Staten bör inte lägga någon värdering i de val som individerna gör utan utgå från att de bäst vet hur de vill leva sina liv för att uppnå lycka. Som en naturlig följd av detta bör man även bemyndiga individerna att själva välja om de vill avsluta sina liv. Staten som finns till för att värna individens fria val bör respektera ett sådant val. Om individen väljer att avsluta sitt liv ska staten se till att detta kan ske på ett tryggt och humant sätt. Vi bör därför i tillåta aktiv dödshjälp, s.k. eutanasi. Vi vet att det förekommer dödshjälp och det skulle vara en fördel om detta inte skedde i det dolda. Det är naturligtvis oerhört viktigt att en begäran om dödshjälp sker på ett mycket rättssäkert sätt eftersom beslutet är irreversibelt. Så länge det sker i det dolda är det omöjligt att någon form av rättssäkerhet omgärdar dödshjälpen. I en Sifoundersökning som publicerades i svarade av de tillfrågade att de var positiva till att tillåta aktiv dödshjälp. Frågan om att tillåta aktiv dödshjälp verkar vara mycket svårare för politiker än för den breda allmänheten. Självklart behövs det en utredning som ser över vilka regelverk som ska gälla för att eliminera misstag och för att säkerställa patientens vilja. , och är några exempel på länder och delstater som gjort mycket omfattande utredningar och genomfört en lagstiftning som tillåter aktiv dödshjälp. Deras erfarenheter är viktiga att ta till vara. Vissa menar att läkarens uppgift är att värna liv och att om aktiv dödshjälp infördes skulle tilliten från allmänheten till sjukvården och dess personal hotas och skapa stor oro bland patienter i livets slutskede. Naturligtvis menar jag att man inte kan tvinga en läkare att utföra dödshjälp utan detta måste vara frivilligt. Bland de länder som tillåter dödshjälp finns det inga bevis för att förtroendet för sjukvården skulle vara lägre i dessa länder p.g.a. legaliserandet av eutanasi. Dessa länder har värdefull erfarenhet om hur dödshjälp kan fungera på ett bra, rättssäkert och humant sätt. Erfarenheterna från delstaten där dödligt sjuka kan begära aktiv dödshjälp visar t.ex. att antalet ansökningar ligger på en mycket låg nivå. Men för många har det inneburit en ökad trygghet och känsla av att man själv kontrollerar sitt liv. Att tillåta eutanasi vore något som tjänade humanitet, omtänksamhet och respekt för individens fria val. Axel Darvik (fp)
mot · GT02So261 · 2005-09-15 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att se över möjligheterna att erbjuda fler alkoholister vård i form av självhjälpsprogram. I finns mellan 300000 och 900000 alkoholister. Till följd av den kraftigt stigande alkoholkonsumtionen finns det anledning att befara att antalet kommer att öka, trots förebyggande insatser. är vården av alkoholberoende på många håll otillräcklig. Alkoholism är klassad som en sjukdom. Precis som är fallet med andra sjukdomar borde det finnas kostnadsfri behandling att söka för den som drabbats och antalet behandlingsplatser borde motsvara det behov som finns. Erfarenheten visar att den framgångsrikaste modellen för behandling av alkoholism är den så kallade Minnesotamodellen, som etablerades i . Det är ett självhjälpsprogram som bygger på Anonyma Alkoholisters program. Med tanke på de enorma kostnader som alkoholismen åsamkar samhället skulle en satsning på fler vårdplatser för behandling av alkoholism vara samhällsekonomiskt lönsam. Möjligheterna att erbjuda fler alkoholister vård i form av självhjälpsprogram bör därför ses över.