mot · GT02N480 · 2005-10-05 00:00:00 — Statens roll i samhällsekonomin ska vara att sätta ramar och övervaka spelreglerna på marknaden, ansvara för samhällsplanering och infrastruktur samt att skapa förutsättningar för långsiktig tillväxt. När staten agerar såväl domare som spelare på marknaden är risken stor att konkurrensen snedvrids och att investeringar inte görs på ett optimalt sätt i de företag som har de bästa förutsättningarna. En av statens viktigaste uppgifter är också att bedriva en ansvarsfull finanspolitik som ger förutsättningar för stabila statsfinanser, låg inflation och minskande statsskuld. Avbetalningar av statsskulden leder till minskande ränteutgifter för statsbudgeten och också till ökat förtroende för svensk ekonomi. En balanserad finanspolitik är en förutsättning för låga räntor och på både kort och lång sikt för ett gott investeringsklimat. En mycket viktig roll för staten är att skydda allmän och privat egendom från kriminalitet av alla slag. Rättstrygghet är att ha ett bra skydd mot brottslighet och att veta att om brott trots allt begås arbetar polis och domstolar med att klara upp brottet. anslår mer än regeringen till rättsväsendet. 15.7Flexibilitet måste prägla de regionala tillväxtprogramen Andra generationens tillväxtavtal, eller tillväxtprogram som de kallas , måste stramas upp med tydligare prioritering av tillväxtområden och åtgärder. Om en starkare lokal tillväxt och en högre utväxling på insatt offentligt kapital ska uppnås i nästa generations avtal måste dels det s.k. tillväxtkapitalet göras synligare och bli lättare tillgängligt, dels kommunernas näringslivsansvariga aktivt involveras i processen. Om tillväxtavtalen ska bli vad många önskar måste man på ett bättre sätt nå de människor som är bärare av idéer men saknar resurser att förverkliga dem. menar att de medel som ställs till förfogande inom tillväxtprogrammens ram måste kunna användas på ett mer flexibelt sätt där inte befintligt regelverk hindrar kreativitet och nytänkande. Statens roll i samhällsekonomin ska vara att sätta ramar och övervaka spelreglerna på marknaden, ansvara för samhällsplanering och infrastruktur samt att skapa förutsättningar för långsiktig tillväxt. När staten agerar såväl domare som spelare på marknaden är risken stor att konkurrensen snedvrids och att investeringar inte görs på ett optimalt sätt i de företag som har de bästa förutsättningarna. Eftersom det är staten som sätter spelreglerna inom näringspolitiken bör staten inte själv äga företag, utom när det finns särskilda skäl för det. Statens dubbla roller inom näringspolitiken hindrar förutsättningarna för en sund och rättvis konkurrens. Det finns många skäl för en försäljning av statens aktier, dels att renodla statens roll, dels för att sprida ägandet. Ett tredje skäl för en privatisering av det statliga ägandet är att det förbättrar förutsättningarna för de företag som det handlar om. Oklara roller gör att offentligt ägda företag lätt blir verktyg för kortsiktiga politiska ambitioner, vilket på lång sikt drabbar tillväxten och tillkomsten av nya jobb i . En ägarspridning ger företaget behövligt kapital för framtida investeringar, något som inte bör finansieras ur statsbudgeten. Försäljningen ska ske till marknadsmässiga priser och i den takt som är möjlig med tanke på bl.a. andra introduktioner på aktiemarknaden. De bolag vars verksamhet motiveras av ett särskilt samhällsintresse bör, när så är möjligt, drivas som ett sådant samhällsnyttigt företag som beskrivs ovan. Utifrån ett kristdemokratiskt synsätt finns det alltså anledning att gå vidare med att minska det statliga ägandet av företag. Till de företag som kan säljas, hela eller i delar, hör , , Vin & Sprit, Imego, , samt resterande delar av Sonera, SAS, OMX och Nordea. De företag som är aktuella är sådana som är verksamma inom konkurrensutsatt verksamhet. Monopolföretag kan inte säljas innan omstrukturering skett. Vid utförsäljning bör allmänheten och de anställda i företagen vara en viktig målgrupp. Det finns somliga bolag som inte utan vidare kan avyttras. I vissa fall behöver den delen av bolaget som bedriver en verksamhet som motiveras av särskilda samhällsintressen skiljas ur innan en försäljning. behövs det regelförändringar och omregleringar. I ytterligare andra fall behöver man utreda huruvida en ombildning till en enskilt ägd verksamhet är möjlig. politik när det gäller statliga bolag beskrivs mer ingående i motionen Statligt bolagsägande (2005/06: N386). anser att det statliga ägandet bör minskas. bör staten kvarstå som ägare endast då tungt vägande skäl talar för detta. Företag som Nordea, Sonera, OMX, samt Vin & Sprit verkar fullt ut på kommersiella marknader med fungerande konkurrens. Försäljning av statliga företag måste ske med stor omsorg om skattebetalarnas pengar. Vår bedömning är att en försäljningsvolym motsvarande utöver regeringens förslag 2006 kan vara en rimlig målsättning. Intäkterna ska användas till att minska statsskulden. Budgeteffekten av detta består dels av en minskning av statens räntekostnader till följd av en minskning av statsskulden, dels av minskade utdelningsintäkter från de statliga företagen. Förslagen innebär sammantaget en förbättring av det finansiella sparandet med 2006. Den offentliga upphandlingen fungerar inte som den ska i . Många små företag har kommuner, landsting och myndigheter som sina kunder. Den utbredda användningen av ram- eller avropsavtal i offentlig upphandling försvårar för småföretag att få order. De tre lagar (, lagen om otillbörligt upphandlingsbeteende och konkurrenslagen) som rör upphandling och konkurrens i offentlig och privat sektor fungerar dåligt, och det finns en gråzon i kommunallagen som är större än vad den borde vara. Vidare är ansvarfördelningen oklar. De inblandade myndigheterna är NOU, , , samt . anser att det är nödvändigt att se över den splittrade myndighetsbilden. Fördelen med en samordning är att statsmakterna signalerar och fokuserar på den stora betydelsen av tillsynen över den offentliga upphandlingen. Småföretagardelegationen konstaterar att fungerar dåligt. Det som behövs är ett samlat grepp om upphandlingsproblematiken i syfte att förverkliga idéerna om affärsmässighet, konkurrens och icke-diskriminering som ligger till grund för lagstiftningen. inrättades Rådet för konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor med en försöksverksamhet . Rådet är granskande och rådgivande men saknar fortfarande sanktionsmöjligheter, varför problemen kvarstår. Den offentliga sektorn bör göra all upphandling elektroniskt. Denna måste ske på ett sådant sätt att även små företag har goda möjligheter att ta del av förfrågningar och lägga anbud. Alla offentliga handlingar bör kunna nås elektroniskt. All offentlig information i elektronisk form bör vara kostnadsfri. Det ska inte vara förbehållet storföretag och stora tidningsredaktioner att söka i offentliga informationsdatabaser. vill göra mer kraftfull i en sammanhållen översyn i syfte att förverkliga principerna om affärsmässighet, konkurrens och icke-diskriminering. Stora upphandlingar bör delas upp i flera mindre poster så att även små företag har en chans att vara med i budgivningen. 16Satsa på utbildning och kompetensutveckling Den viktigaste konkurrensfaktorn kommer att vara kunskap. Kunskap är en förutsättning för utveckling, innovationer och flexibilitet i konkurrensen med andra företag. Utbildning, kompetensutveckling och det ständiga lärandet kommer därför att vara ytterst centralt . Vid en internationell jämförelse finner vi att förhållandevis få svenskar väljer att utbilda sig på universitet och högskola. Utbildningsnivån inom industrin förefaller generellt vara lägre i , bl.a. är andelen civilingenjörer i industrin låg. Bland små och medelstora företag verkar denna situation vara ännu mer alarmerande. Antalet utbildade forskare är oroande lågt och kopplingen från FoU till produktion som genererar ett förädlingsvärde är sämre än i många andra länder. Svensk FoU är dessutom alltför koncentrerad till stora företag i några få branscher. Redan i bör utbildningen vara upplagd så att den uppmuntrar eleverna till ett entreprenöriellt förhållningssätt. Entreprenöriellt lärande ökar förmågan att ta initiativ, att ta ansvar, att fatta beslut och att samarbeta. Den eftergymnasiala utbildningen kan innebära ett mer omfattande samarbete mellan näringslivet och utbildningsväsendet. Folkhögskolor skulle kunna satsa på kurser om företagande och om hur man startar eget företag. Folkhögskoleformen, som bl.a. innebär en stor frihet vid uppläggning av kurser, ger utrymme för denna typ av utbildning. Också arbetsmarknadspolitiken bör i ökad utsträckning uppmuntra till eget företagande. Även på universitets- och högskolenivå är det viktigt med kurser och utbildningar inriktade mot företagande och entreprenörskap. Det är också viktigt med samverkan mellan det lokala näringslivet och högskolorna. Utbytet mellan högskolor/universitet och näringsliv måste förbättras för att stimulera kommersialiseringen av forskningen. Så kallade arbetslivscentrum, som växer upp på flera högskolor, bör uppmuntras. Här möts näringsliv, högskola och studenter på ett naturligt och berikande sätt. Forskning och utbildning måste prioriteras om svenskt näringsliv ska kunna fortsätta att utveckla produkter som är internationellt konkurrenskraftiga. Goda forskarmiljöer är viktiga för att behålla forsknings- och utvecklingsverksamhet i . Behovet av ett fungerande lärlingssystem är stort. Inom många praktiskt orienterade yrken är det svårt att nyrekrytera ung arbetskraft. Trots välvilliga uttalanden och löften från ansvariga politiker om att utveckla möjligheterna till lärlingsutbildning inom det svenska utbildningssystemet och inom arbetsmarknadspolitiken sker ytterst lite. De ansatser som görs är dessutom ofta felaktigt utformade. vill se ett eget program inom gymnasieskolans ram med en flexibel utformning och få centrala regler. Det är viktigt att lärlingsutbildningen knyts nära det lokala näringslivet, där praktik varvas med teori redan från första terminen. Om man som arbetstagare får möjlighet att bygga upp sin kompetens ökas också rörligheten på arbetsmarknaden. En del av den stress som många människor upplever uppkommer när de inte har nödvändig kompetens för sina arbetsuppgifter. Detta är två skäl till att ett system för personligt kompetenssparande kan bidra till ökad hälsa. föreslår att arbetstagaren ska kunna avsätta upp till ett basbelopp . Pengarna ska vara avdragsgilla och beskattas först vid uttag. Även arbetsgivaren ska kunna göra skattesubventionerade avsättningar till kompetenssparande. Medlen i det personliga kompetenskontot kan placeras på valfritt sätt. Arbetstagaren bestämmer själv över inriktningen på studier för egenhändigt avsatta medel. Kompetensutveckling i alla former stärker den enskilde att klara arbetslivets krav. Studier blandat med arbete ger andningshål i tillvaron. Det unika i detta ärende är att så tydligt beslutat om riktlinjer för ett system med personligt kompetenssparande och angivit en tidsplan för reformens fortsatta hantering. När beslutade om riktlinjerna var det före den tidpunkt då den kompletterande propositionen, enligt regeringen och riksdagsbeslutet, skulle föreläggas . Trots detta och trots den kritik som riktats mot regeringens senfärdighet hände inget förrän . Och det som händer då var att regeringen helt verkar skrota tankarna på ett personligt kompetenssparande. Regeringen bör få i uppdrag att återkomma till med ett nytt förslag till personligt kompetenssparande. Nedan presenteras några förslag för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt och uppnå en bättre balans i lönebildningsprocessen, så att resultatet från löneförhandlingarna i större utsträckning kommer att motsvara det samhällsekonomiska utrymme som följer av ökad produktivitet. Lagen som reglerar kollektivavtalen bör ses över för att öka den enskildes rättigheter och främja en bättre fungerande lönebildning. Arbetsmarknadens parter bör eftersträva ökad flexibilitet vad gäller lönebildning för ungdom. Lägre ingångslöner inom vissa branscher kan vara ett verksamt sätt att få fler unga i arbete. Detta löses avtalsvägen. Sänkt inkomstskatt kan underlätta en sådan process. Vinstdelningssystem för de anställda kan med fördel utgöra en del i den framtida lönebildningen. Ett sådant system skapar en god och flexibel koppling mellan företagens vinster och de anställdas ersättningar. 17.2Ny arbetsmarknadspolitik med personen i centrum Mot bakgrund av de brister som råder med dagens system anser vi det angeläget med en omläggning av den svenska arbetsmarknadspolitiken. Våra förslag syftar till ökad trygghet och valfrihet för den enskilda personen. Genom ökad mångfald vad gäller aktörer som tillhandahåller tjänster gentemot den arbetslöse får vi både mer anpassade åtgärder till individen och till arbetsmarknaden. Därmed blir arbetsmarknadspolitiken också mer effektiv. Förändringen leder också till förändrade uppgifter såväl för den nuvarande arbetsförmedlingen som för ansvarig myndighet. Dagens arbetsförmedlare får en vidgad arbetsmarknad och nya möjligheter att pröva idéer hur verksamheten kan utvecklas och anpassas till olika individers behov. Det behövs ett nära samarbete mellan näringslivet och arbetsförmedlingarna runt om i landet för att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ska få den genomslagkraft som efterfrågas bland företagen. 17.3De äldre på arbetsmarknaden är en resurs De äldre är en enorm resurs med kompetens och erfarenhet som svenskt arbetsliv måste ta till vara på ett bättre sätt. Alltför många äldre upplever att den arbetslivserfarenhet och de specifika kunskaper man har fått genom yrkesåren tas till vara i väldigt liten utsträckning. De äldre som lämnar har erfarenhet som det kommer att ta tid innan de yngre förvärvar. Äldres erfarenhet och förvärvade kompetens gör dem till skickliga yrkesutövare. Deras lojalitet och engagemang skapar stabilitet på arbetsplatsen. Vi kristdemokrater vill skapa möjlighet för fler äldre att successivt kunna trappa ned , för att öka möjligheterna att delta i arbetslivet . anser att äldre ska ha rätt att arbeta till en ålder . ska äldre ha rätt att jobba deltid. För personer anser att en inkomst upp till ca inte ska påverka pensionens storlek. 17.4Ungdomar på arbetsmarknaden är en resurs De ungdomar som fastnar i långtidsarbetslöshet är oftast de som inte har tillräcklig kompetens, rätt utbildning eller av sociala och/eller hälsoskäl inte kommer in på arbetsmarknaden. Det är viktigt att de problem som ligger till grund för arbetslösheten åtgärdas på ett tidigt stadium, och att dessa ungdomar inte hamnar i särskilda program som stämplar dem för livet. En bättre lönebildning skulle ge ungdomar större möjligheter att komma in på arbetsmarknaden oavsett om de är hög- eller lågutbildade. Det handlar inte enbart om ingångslöner, utan även om att högre utbildning ska löna sig. Börjar man sitt yrkesverksamma liv med ett lärlingsjobb eller låglönejobb så kanske ingångslönen är relativt låg. Har man däremot studerat på universitet så bör lönen självfallet motsvara den formella kompetens man har. I arbetsmarknadsmotion (2005/06:A420) utvecklar vi konkreta förslag till hur ett lärlingssystem kan byggas upp dels inom den svenska gymnasieskolans ram, dels som ett arbetsmarknadspolitiskt program för de som är arbetslösa. Erfarenheterna från andra länder visar att lärlingssystem bl.a. kan minska trösklarna för ungdomar att få en första kontakt med arbetsmarknaden, och därtill kraftigt öka möjligheterna till arbete för ungdomar som inte önskar en lång teoretisk utbildning. anser att trösklarna för att komma in på arbetsmarknaden måste sänkas. För att minska den mycket höga arbetslösheten bland ungdomar kräver vi att bemanningsföretag ska kunna utföra förmedlingsarbete. Reformen beskrivs utförligt i en särskild motion (2005/06:A416). 17.5Invandrare på arbetsmarknaden är en resurs Den öppna arbetslösheten bland utomnordiska medborgare är i . Sammantaget visar fakta att vi i är mycket dåliga på att ta till vara den resurs som invandrarna är. För många med invandrarbakgrund krävs det ibland specifika åtgärder eftersom många saknar ett socialt nätverk, kontakter och erfarenhet av att söka arbete i . Ett sätt att möta detta är införande av s.k. jobbguider för invandrare som är nya på den svenska arbetsmarknaden. Funktionen behöver dock inte nödvändigtvis vara i offentlig regi utan kan t.ex. vara i ideell regi. Jobbguidens uppgift blir att ha ett personligt ansvar för den arbetssökande och på olika sätt stödja, entusiasmera och lotsa denne fram till ett arbete. Arbetskraftens ålderssammansättning och befolkningsutvecklingen visar att kommer att behöva arbetskraftsinvandring framöver. I en globaliserad värld är det naturligt att människor kan röra sig över nationsgränser och bygga sig en ny framtid i ett annat land än födelselandet. Ett som öppnar för arbetskraftsinvandring ger människor denna möjlighet, som arbetskraftsinvandring skulle göra till en mer dynamisk och växande ekonomi. Regelverket bör innebära att den som har ett erbjudande om ett arbete i bör få komma hit och arbeta utan prövning av behov och att man ska kunna söka uppehållstillstånd för arbete på plats i . Människor har olika behov under olika perioder av livet. Exempelvis finns oftast önskemål om kortare arbetstider från småbarnsföräldrar. Under andra perioder av livet kan det finnas rakt motsatta önskemål om arbetstiden. Gemensamt är behovet av flexiblare arbetstider. Om arbetstiden kortas beräknas detta kosta av löneutrymmet. Även om man använde hela det löneutrymme som arbetsmarknadens parter brukar komma överens om i centrala eller förbundsvisa förhandlingar skulle det ta sex till innan man kommit ned . menar att arbetstidsfrågan bäst löses när arbetsmarknadens parter själva tar ansvar för avvägningen mellan arbetsgivarens och arbetstagarens intressen. Det kan ske i form av kollektivavtal eller lokala avtal. Många tecken tyder på att arbetstidsförkortning såväl som arbetstidsförläggning är, har varit och kommer att vara prioriterade i kommande avtalsförhandlingar. Regeringens och dess stödpartiers ageranden är med tanke på denna utveckling mycket förvånande. När människor själva hittar bra lösningar ska inte staten lägga sig i och faktiskt desarmera avtalssystemets legitimitet. anser att näringspolitiken huvudsakligen ska bedrivas med generella medel. Historien visar att statligt stöd och detaljstyrning är mindre effektivt än att inrikta insatserna på att undanröja hinder och att skapa ett allmänt gott näringsklimat. näringspolitik innebär att en lång rad, framför allt för småföretagen, skadliga skatter reduceras eller slopas. Detta skapar förutsättningar för att också minska statens kostnader för olika former av stöd till näringen. Beträffande regeringens förslag till anslag under utgiftsområde 24 för förslår vi förändringar enligt följande: gör bedömningen att kan göra administrativa effektiviseringar och bedömer därför att en besparing på är rimlig. Verket för näringslivsutveckling: Förvaltningskostnader, 38:1 Anslaget på täcker förvaltningskostnader för myndigheten och . avvisar uppbyggnad av ärendesystem inom de regionala stöden och kan därmed minska anslaget med . Anslaget täcker åtgärder för att främja näringslivet. anser att en extra satsning på såddfinansiering bör göras och ökar anslaget med . Anslaget 38:2 ökar därmed med 2005. : Förvaltningskostnader, 38:3 Anslaget på täcker förvaltningskostnader för ITPS. bedömning att en utgiftsbesparing på , genom en effektivisering av verksamheten, är rimlig. Anslaget på täcker myndigheten och det av staten och turistnäringen samägda bolaget och Turistråds verksamhet. har en stor potential att utvecklas som turistland. Turistnäringen skapar stora värden i form av arbetstillfällen och skatteintäkter. En god marknadsföring av hela är av största betydelse för att attrahera ytterligare turister. Vi anslår därför utöver regeringen för att finansiera ökade satsningar på marknadsföringen av som turistland. geologiska undersökning: Geologisk undersökningsverksamhet m.m., 38:5 Anslaget täcker bl.a. myndigheterna Bergsstaten som utfärdar undersökningstillstånd och bedriver tillsyn enligt minerallagen samt geologiska undersökning. Ännu är det för tidigt att bedöma effekterna av den nya minerallagen för Geologisk undersökningsverksamhet. Regeringen har ökat anslaget något. bedömer dock att anslaget inte behöver utökas och avslår därmed regeringens höjning av anslaget på . Anslaget täcker bl.a. inhemsk rymdforskning men huvuddelen av anslaget avser deltagandet i det europeiska rymdsamarbetet. Stora delar anslaget hanteras via ett bemyndigande. anser att det är viktigt att fortsätta delta i ESA:s olika program. 38:14 får dock hela i anslag. av budgetposten används till det europeiska rymdsamarbetet. gör därför bedömningen att en utgiftsbesparning på är rimlig, genom en effektivisering av verksamheten. vill öka möjligheter att driva viktiga konkurrensmål och anslår därför ytterligare för ändamålet. Vi föreslår att NOU görs till en självständig del av och för från utgiftsområde 2, varifrån NOU finansieras i regeringens förslag. Kostnader för omstrukturering och genomlysning av statligt ägda företag m.m., 38:19 Företag som är verksamma på en konkurrensutsatt marknad ska inte ägas av staten. bör alltså avyttras i den takt som marknaden kan absorbera dessa. Utförsäljningen bör finansieras inom bolagen. föreslår därför en utgiftsbesparing på . Kapitalinsatser i statliga bolag, 38:19 Vi motsäger oss regeringens anslag på till kapitalinsatser i statliga bolag och föreslår därför en utgiftsbesparing på . Utvecklingsprogram för ökad konkurrenskraft, 38:23 Regeringen är otydlig i sina beskrivningar av anslaget. Klart är det dock att satsningen är tidsbegränsad. är mycket kritiska till regeringens ryckighet och dess förkärlek för olika tidsbegränsade satsningar som är svåra att utvärdera värdet av. Vi satsar i stället på generellt förbättrade villkor för näringslivet. Vi föreslår därmed en besparing på . Exportfrämjande verksamhet, 39:3 Anslaget på finansierar bl.a. verksamhet. Många indikatorer pekar på att står inför en stundande högkonjunktur. Liknande satsningar kan vara motiverade i en lågkonjunktur, men med tanke på den starka konjunkturutvecklingen, och den förväntat positiva bytesbalansen, avvisar denna ökning. föreslår en anslagsbesparing på . Anslaget på täcker verksamhet. gör en satsning på för att det effektivare ska kunna driva konkurrensfrågor. Vi föreslår därför en anslagsbesparing på .