mot · GS02MJ37 · 2005-06-15 00:00:00 — De som producerar varan måste därför ha kunskap om sina produkters miljöbelastning och hälsorisker under hela livscykeln och anpassa och föra ut denna information till olika målgrupper. Även konsumenterna har stora möjligheter att påverka marknaden genom att ställa miljökrav vid inköp och efterfråga och sprida miljöinformation. Finanssektorn är en annan viktig bransch där analyser av miljörisker för att se konsekvenserna av kapitalplacering är en viktig åtgärd. Handeln, i form av importörer, exportörer och distributörer, har en viktig uppgift i att föra vidare och sprida kunskap om produkternas miljöbelastning till konsumenter och avfallsaktörer. De senare kan därefter säkerställa att uttjänta produkter omhändertas på ett miljömässigt godtagbart sätt. Strategin bör inte begränsas enbart till hanteringen av varor. Även tjänstesektorn bör innefattas. Definitionen av miljöfarlig verksamhet bör utökas till att även omfatta vissa typer av tjänsteverksamhet. Lagstiftningen måste samverka med andra åtgärder bl.a. självreglering inom industrin, frivilliga system för miljöledning och miljömärkning, ekonomiska styrmedel, anslag till forskning och utveckling, samt konsumentrådgivning. Med hänsyn till livscykelns utseende för olika typer av varor och tjänster bör styrmedlen avpassas för att nå kostnadseffektiva miljövinster för varje produktslag. har behovet av sanering av impregneringsanläggningar för trä uppmärksammats. Bara har flera omfattande saneringsprojekt tagits upp i bl.a. , och . Gemensamt för dessa är att staten bekostar den klart största delen av saneringsarbetena. Till följd av detta drar saneringsarbetena ut och vi kommer inte inom de kommande 50 åren att ha råd att sanera ens de mest förorenade markområdena. Detta är en ohållbar situation som måste förändras genom ändrat konsumentbeteende och ökat ansvar för de företag som impregnerat och fortfarande impregnerar trä. Trots denna omfattande miljöförstöring och trots förändrad lagstiftning efterfrågar konsumenterna alltjämt trävaror som impregnerats med kopparoxid. Här har en viktig roll att fylla genom att informera och stimulera alternativ till denna impregneringsmetod. En strategi för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö Regeringen presenterar en strategi för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö. En sådan strategi är viktig för att nå flera av miljömålen. Beskrivningen av regeringens strategi på detta område är vag och strategin spretar över flera områden från biologisk mångfald, regler för GMO och ökad användning av alternativa energikällor. En strategi på detta område måste framför allt förhålla sig till samhällets styrmedel när det gäller mark- och vattenanvändning, dvs. ekonomiska styrmedel med både avgifter och bidrag samt lagstiftning som , samt . Det behövs även i en strategi som denna en diskussion om var besluten kring olika frågor bör ligga på , regional eller statlig nivå. Här anser vi att strategin i sina lösningar är alltför fokuserad på statliga insatser och tar mycket liten hänsyn till det kommunala planmonopolet. Vidare måste man i en strategi som denna förhålla sig till problemen mellan bevarande och förändring. Risken blir annars att bevarandeperspektivet i stället för utvecklingsperspektivet tar över. Vi ser det som ytterst viktigt just att kunna utveckla t.ex. landskapet. Det är svårt att ur propositionen avläsa hur regeringen ställer sig strategiskt i dessa frågor med undantag för att regeringen tydligt tar ställning för att arbetet skall ske med ett landskapsperspektiv. En åsikt som vi i stort delar. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med en tydligare beskrivning av strategin för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö. Vi anser att denna bör vila på några viktiga principer. Att ta till vara markägares engagemang i miljöarbetet. Att finna metoder för att betala markägare för produktion av kollektiva nyttigheter. Att engagera den kommunala och regionala nivån i arbetet och att visa stor respekt för det kommunala planeringsarbetet. Att undvika stora ingrepp i det kommunala självstyret vad gäller planarbete som man ökar kommunernas kunskap och engagemang kring planarbetets miljöeffekter. Att alltid sträva efter att utveckla planarbetena så att man får en stark demokratisk förankring som processen blir effektivare och snabbare. Att ta fram verktyg för att sammanlänka bevarande och utveckling av landskapet. Att utveckla ekonomiska styrmedel vad gäller vattenavrinningsområdena såsom t.ex. handel med utsläppsrätter. använder troligen fler ekonomiska styrmedel på miljöområdet än något annat land. Utvecklingen för ekonomiska styrmedel för hela miljömålssystemet är dock ojämn och splittrad. Det saknas konsekvensanalyser och utvärderingar för många av styrmedlen. gjorda utredningar har inte haft tyngdpunkt på en sammanhållen miljöstyrning, exempelvis för att tillvarata synergier mellan olika ekonomiska styrmedels effekter på flera miljömål. Det pågår en stor förändring genom införandet av nya kvantitativa ekonomiska styrmedel, som kvoter och utsläppshandel, som delvis kommer att fungera parallellt med nuvarande eller förändrade styrmedel. Det blir svårare att överblicka de olika styrmedlen och därmed deras miljöstyrande verkan. Till exempel utgör de gröna skatterna ett oöverskådligt lapptäcke med många olika nivåer och undantag inom samma skattebas. Vi anser att det behövs en ny samlad strategi för styrmedel i syfte att nå miljömålen. Nya styrmedel kan behövas och miljöskadliga subventioner bör upphöra. Den utredning som tillsätts bör ges ett brett uppdrag när det gäller miljöpolitikens område (se ). Utgångspunkten när det gäller ekonomiska styrmedel måste vara principen om att förorenaren skall betala, samt att miljökostnader internaliseras i priset på varor och tjänster. En målsättning är också att det i huvudsak endast skall finnas ett styrmedel för varje problem. Det är särskilt viktigt att ta fram en samlad strategi med tanke på medlemskap i . Strategin bör inkludera både förslag till nationella ekonomiska styrmedel och en svensk EU-strategi när det gäller ekonomiska styrmedel. Den behöver också innehålla prioriteringar av vad bör driva i EU när det gäller styrmedel för att uppnå de miljömål som kräver beslut på EU-nivå. Detta bör ges regeringen till känna. Forskning och utveckling, inte minst teknisk forskning och industriforskning, är viktiga för att uppnå miljömålen. Detta har inte minst setts när det gäller energiforskningen som under vissa tider fått ganska stora resurser för att sedan förlora dessa. Forskningen hade troligtvis varit betjänt av en större andel fast finansiering i form av fakultetsanslag. Ingen forskning blommar under osäkra ekonomiska villkor. Regeringen skriver om behovet av information som ett styrmedel. Vi delar regeringens uppfattning att det är viktigt att sprida kunskap om miljömålen och vad som krävs för att nå målen, dels till allmänheten, dels och framför allt, riktat till dem som berörs inom förvaltningar, kommuner och företag. Dock är det viktigt att skilja på information och opinionsbildning. I det riktade informationsarbetet spelar den regionala nivån och länsstyrelserna en viktig roll. Miljökrav vid offentlig upphandling Utöver lagstiftning, ekonomiska styrmedel och information finns ytterligare styrmedel och verktyg som syftar till att stimulera miljöanpassad produktion och användning av varor och tjänster. Dessa styrmedel har i stor utsträckning kundtryck och marknadskrav som drivkraft. De är betydelsefulla och behöver stärkas. Det gäller bl.a. miljökrav vid upphandling, miljömärkning, miljövarudeklarationer, miljöledningssystem, framtagande av frivilliga avtal och stöd till utveckling av ny teknik. Vid offentliga förvaltningars och företags köp av produkter och tjänster (/år för stat, landsting och kommuner, 5368, 2004) är upphandling och inköp en mycket betydelsefull del i ett förutseende och rationellt miljöarbete. Miljöanpassad upphandling kan bli ett av de viktigaste verktygen för att påverka samhällsutvecklingen i en långsiktigt uthållig riktning. Det finns också stor potential för teknikutveckling och tillväxt, men den tas inte till vara. I regeringsförklaringen fastställdes att miljön skulle beaktas vid all offentlig upphandling. Så har inte blivit fallet. Statliga myndigheter är sämst på detta och utvecklingen mot en mer miljöanpassad upphandling går långsamt. De initiativ regeringen tagit har varit otillräckliga och kritiserats från både miljörörelse och företagare. Vissa verk och myndigheter ställer trots allt upp miljökriterier vid upphandling men därefter är uppföljningen alltför dålig, vilket utarmar trovärdigheten. Miljöaspekterna vägs inte in som en viktig konkurrensfaktor. Har de konkurrerande företagen någon form av miljöarbete? Oavsett vilket bedöms ofta alla som likvärdiga på den punkten och andra faktorer (priset) får avgöra när stat och kommun gör sina upphandlingar. Detta är förödande för seriöst satsande företags tilltro till politikernas tal om miljö och hållbar utveckling. De offentliga beställarna är motorn som kan göra så att vi får ny fart i omställningen till ett mer uthålligt samhälle. Denna buying power gör för tillfället framsteg både i och i . Tack vare att uppmanat medlemsländerna att utarbeta nationella handlingsplaner för att stärka arbetet med miljöanpassning av den offentliga upphandlingen har fått i uppdrag att utarbeta förslag. Regeringen bör återkomma med förslag till åtgärder. Detta bör ges regeringen till känna. Lokalt har kommunerna det samlade ansvaret för att åstadkomma en god livsmiljö. Här finns flera nycklar till ett bra miljöarbete och omställningen till ett hållbart samhälle. i blev starten på ett kraftfullt lokalt arbete med dessa frågor () i kommuner. En mångfald lokala och regionala lösningar och samverkan mellan olika delar av samhället inspirerade och drev då utvecklingen framåt. Den socialdemokratiska regeringen införde sedan de s.k. LIP-pengarna (lokala investeringsprogram). 19982002 delades 6 miljarder ut till vissa kommuner som bidrag till investeringar för ett mer hållbart samhälle. För de många kommuner som trots upprepade ansökningar blev utan pengar var det svårt att komma igen efter intensivt förberedelsearbete, lång väntan och ett eller flera avslag på LIP-ansökningar. Viktiga samarbetspartners gav upp och allianser med näringslivet upplöstes. Lyckade pilotprojekt i en kommun spreds inte till andra kommuner, som regeringen hoppats. Tendensen att miljö- och hållbarhetsarbetet i kommunerna alltmer inriktas efter var det finns pengar att söka måste brytas. Kortsiktiga projekt får inte slå ut långsiktiga processer. föreslår att det bör tydliggöras hur de statliga kommunbidragen samlat bidrar till att uppnå miljökvalitetsmålen och att regeringen skall anpassa de kommunala statsbidragen så att de samlat ger mest nytta i arbetet med att uppnå miljökvalitetsmålen och dess delmål. Vi stöder dessa förslag; konstaterar vi att någon samlad utvärdering av kommunernas miljömålsarbete inte gjorts men övervägs av regeringen. En sådan utvärdering måste nu komma till stånd (se ). Återkopplingen mellan miljökvalitetsmålen till det regionala tillväxt- och utvecklingsarbetet måste förbättras. Delaktigheten i det lokala miljöarbetet skulle stärkas om kunskapen kring varför vissa åtgärder och styrmedel sätts in ökade. Här anser vi att miljömålsarbetet måste förankras tydligare hos allmänheten. Detta kan ske genom en större samverkan mellan olika berörda nivåer i samhället: näringsidkare, företagare, privatpersoner, kommuner, politiska organisationer, föreningar m.fl. Det krävs ett tydligare underifrånperspektiv i arbetet med att skapa regionala och lokala miljömål för att få en bättre fungerande återkoppling med åtgärder och resultat till de övergripande nationella miljömålen. I propositionen lyfter regeringen fram att det är länsstyrelserna som har i uppgift att stödja kommunerna med att formulera lokala mål och åtgärdsprogram. Vi anser att det tvärtom behövs ett större kommunalt inflytande i sammanställningen av de regionala miljömålen för att skapa den förankring som behövs till det lokala miljö-, tillväxt- och utvecklingsarbetet. Genom ett mer demokratiskt arbete utan den statliga styrningen som genomsyrar miljöpolitiken, skapas möjligheten att ta till vara lokala initiativ och skapa ett starkare förtroende för genomförandet av olika åtgärder. EU-samarbetet är av stor betydelse som verktyg för ett framgångsrikt miljöarbete i vår del av världen. Det finns inget realistiskt alternativ till EU-samarbetet. Ett försvagat EU, eller ett utanför EU, skulle försämra möjligheterna att komma till rätta med de flesta gränsöverskridande miljöproblemen. Det är av största vikt att har en genomtänkt strategi på alla nivåer kopplad till miljömålen för arbetet med miljöfrågorna inom EU. När sätter upp miljömål bör, för det första, de gränsöverskridande aspekterna identifieras. Därefter bör, för det andra, de nödvändiga åtgärderna som skall genomföras på EU-nivå identifieras. Sedan, för att något skall hända, bör en strategi läggas upp för hur skall söka genomföra de identifierade åtgärderna. Detta innebär att miljöaspekten måste tydliggöras både på en strategisk (långsiktig, övergripande) nivå, och i det löpande, mera detaljinriktade EU-arbetet inom områdena transport, energi, jordbruk, fiske, inre marknad, näringsliv, utvecklingspolitik och yttre förbindelser. Miljömålen måste vägas in tydligare och därmed också bli mer vägledande för utformningen av svenska ståndpunkter inför alla rådsmöten. Så är inte fallet . Kopplingen till miljömål behöver stärkas i det löpande, konkreta arbetet i olika arbetsgrupper och kommittéer, i ministerrådet och parlamentet inom alla ovan nämnda, relevanta, politikområden. För att kunna nå miljömålen måste regering och myndigheter aktualisera miljöaspekten systematiskt vid arbete inom dessa politikområden och inte som hänvisa dessa aspekter till att bli omhändertagna främst i miljörådet. bör där det finns gemensamhetslagstiftning eller rekommendationer i första hand koncentrera sina åtgärder till vad som krävs på EU-nivå. EU spelar en avgörande roll för att alls skall kunna uppnå sina miljömål. På EU-nivå fattas långsiktiga och löpande beslut med konsekvenser för svensk miljö och hälsa. Därför bör en svensk strategi, taktik och systematik för det löpande arbetet för hållbar utveckling inom de uppräknade sektorerna identifieras och kontinuerligt uppdateras. Detta bör ges regeringen till känna. är det som är ansvarigt för att samordna insatserna för att uppnå miljökvalitetsmålen och delmålen att samordna regional fördelning av miljökvalitetsmål och delmål samt att fördela medel till miljöövervakning och miljömålsuppföljning. Rådet ger också förslag på åtgärder till regeringen. Dessutom har ansvaret för att följa upp och utvärdera miljömålsarbetet. Dessa dubbla roller är olyckliga eftersom det innebär att utvärderar sitt eget arbete. Den hållbarhetskommission som vi föreslår bör ges i uppdrag att föreslå en bättre ordning för utvärderingen av uppfyllelsen av miljökvalitetsmålen och delmålen. von der Esch (kd)