mot · GT02T279 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av förbättrade kommunikationer av bostads- och näringslivsskäl inom kommun. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av förlängning av tunnelbanan till /Arninge. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att låta utreda frågan om järnvägsförbindelse till för ökade godstransporter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge i uppdrag att förbereda att får motorvägsstandard också på det vägavsnittet RosenkällaSöderhall. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av upprustning av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge i uppdrag att förbereda kapacitets- och säkerhetshöjande åtgärder på på sträckan RimboHallstavik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge i uppdrag att tillsammans med stad se till att Förbifart väster om nuvarande omgående kan påbörjas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge i uppdrag att förbereda kapacitets- och säkerhetshöjande åtgärder på . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av färjor drivna av för den bofasta befolkningen på öarna i skärgården i och andra kommuner där fasta landförbindelser saknas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten att låta utgöra försöksområde för en lokalt utformad polisiär organisation.1 1 Yrkande 10 hänvisat till JuU. De norra delarna av , och här behandlas särskilt kommun som till ytan omfattar en tredjedel av länet, präglas liksom övriga delen av huvudstadslänet av stark befolkningstillväxt. Även om många förknippar med rekreation, semester och resor till från och , bör genast noteras att i i norra delen av kommunen ligger en av viktigaste industrier, med ett förädlingsvärde på mer än . Ser vi till den demografiska utvecklingen ser befolkningsökningen ut enligt nedan i , från i söder till i norr: Invånarantalet 1999 och 2004 avser respektive år. Prognosen kommer från (2002) och prognoserna från regionplanekontor (2001) bygger i basalternativet befolkningsökning på 1300014000 invånare , i högalternativet ökningstakt på ca 20 000 invånare . De sex kommunerna i nordöstra delen av , Roslagsregionen, hade av länets invånare 2004. Om utvecklingen blir den antydda , alltså för perioden 20102015, kommer dock befolkningsökningen, särskilt i de tre nordligaste kommunerna , att bli andelsmässigt mycket större, i storleksordningen . Tendensen är, jämfört med prognoserna , ökande. kan , och komma att öka med 3500045 000 invånare, vilket motsvarar en icke obetydlig svensk stad. Det säger sig självt att trafikvolymerna under dessa betingelser kommer att öka dramatiskt. Det är därför nödvändigt även för statsmakten att noga följa utvecklingen och bidra till att kommunikationssystemet byggs ut i en takt som gör att både näringsliv och boende blir mer än drägligt, dvs. Det är lätt att konstatera att bristen på spårbunden trafik till de aktuella områdena är skriande. Tunnelbanan går inte längre norrut än till i kommun, men borde utsträckas till åtminstone Arninge centrum norr om . Det skulle betyda att tunnelbanan skulle bli ett konkurrenskraftigt alternativ till främst bilen för 5000080 000 arbetsresande . Enligt lokaltrafiks statistik är antalet påstigande som börjar sin tunnelbaneresa störst i och av samtliga tunnelbanestationer. Antalet påstigande (2002) vid dessa två T-banestationer är en vintervardag 19 000, att jämföra med näst största påstigandestation, Ropsten, med sin Lidingöanslutning, med 15 000. Övriga ändstationer på tunnelbanan i har långt färre antal påstigande: /9 000, /11 000, och 8 000, //13 000, /10 000, /9 000 och med 13 000. Till detta skall läggas att Tekniska högskolan med sina 41 000 påstigande per dag (inkl. ) är den största stationen i hela bortsett från innerstadens T-banestationer från till . Endast T-centralen, , och tunnelbanenätets mest frekventerade avstigningsstationer är mer passagerartäta än Tekniska högskolan. , som slutar just vid Tekniska högskolan, har rustats upp på ett förtjänstfullt sätt till både och flera stationer i kommun, men utgör för huvuddelen av de boende i Roslagskommunerna inget alternativ till tunnelbana. Bortsett från är Östra station (Tekniska högskolan) mest frekventerade pendeltågsstation. Från går numera vardagar under de mest frekventerade resandetiderna bussar, oftast fullsatta, var femte eller . Det handlar om tusentals arbetsresor i båda riktningarna. Till allt detta bör läggas att hamnen i står för en oerhörd ökning av tung lastbilstrafik eftersom handelsförbindelserna mellan och främst ökat dramatiskt jämfört med förhållandena före 1990. Godstransportdelegationen noterar i sitt slutbetänkande Godstransporter noder och länkar i samspel (SOU 2004:76) den starka utvecklingen av ro-ro-trafiken över hamnen i , som har haft och förväntas ha en mycket stark tillväxt. I anslutning till EU:s transeuropeiska nät (TEN) ökar fokuseringen nu på det som kallas havets motorvägar. föreslår därför en kraftig ökning av anslagen till sådana satsningar, som också inbegriper tillfartslederna till land till berörda hamnar. Här kan särskilt väg 77 komma att öka kraftigt i betydelse, vilket förutsätter en snar upprustning. Av både miljö-, konkurrens- och trafiksäkerhetsskäl är det naturligt att låta utreda frågan om järnvägsförbindelse till och för att slippa den tunga lastbilstrafiken från länderna i öst genom och runt . En anslutning till ter sig naturlig och möjliggör transporter i såväl sydlig och nordlig som västlig riktning. (Det kan påpekas att tidigare haft järnvägsförbindelse med övriga stamnätet. gick också tidigare ända till i kommun men utgör inget realistiskt godstransportalternativ eftersom har spårbredden mot normalspårbredden .) Också från ökar trafiken till och från på . Här handlar det mest om passagerar- och viss komplementtrafik, bra från konkurrenssynpunkt men inget realistiskt alternativ till . förbinder och med och vidare via med . E 18 är en tvåfilig motorväg från i söder till hälften belägen i stad till utom det avsnittet mellan Rosenkälla och Söderhalls trafikplatser där vägen är enfilig () med som övre hastighetsgräns. har klargjort att verket inom överskådlig tid endast förbereder trafiksäkerhetshöjande åtgärder på den aktuella sträckan, inte övergång till motorvägsstandard, vilket inte minst den tunga lastbilstrafiken dels till och från , dels motsvarande trafik till och från pappersbruket i , motiverar. Denna smala väg utgår från E 4 vid och ansluter till E 18 strax söder om där motorväg finns. Mycket tung lastbilstrafik går därför till och från hamnen i . Särskilt efter länsgränsen från län till väster om blir mycket smal och krokig, hastighetsgränsen är satt till 70km/tim. Noteras kan också att går rakt igenom och nästan över torget i tätorten . Att så mycken genomfartstrafik passerar bara några 10-tal meter från är från alla utgångspunkter helt oacceptabelt. Trafiken på är till volymen mycket större än många andra vägar runt tätorter runt och som dragits långt utanför tätorten av inte minst trafiksäkerhetsskäl. En betydande del av den tunga trafiken från E 4 tar av norrut från via väg 280 mot . Det rör sig om tunga transporter till och från Hallsta Pappersbruk i , en industri som omsätter ca , alltså ungefär lika mycket som en svensk stad med 100 000 invånare. Industriella skäl motiverar en upprustning av vägen, men Öst konstaterar att inom överskådlig tid finns inte ens medel att planera förbättringar. Flera dödsolyckor har dessvärre redan hunnit inträffa på denna för det svenska folkhushållet så viktiga transportväg. Vägen går från via till och utgör i praktiken fortsättning på norr om . går nästan genom . Köerna vid in- och utfarterna i är mycket långa och från miljösynpunkt synnerligen förkastliga. För att möjliggöra utbyggnad av bostäder i närheten av centrum, har i två omgångar i hopp om att återfå pengarna från staten i ett senare skede beslutat att förskottera planeringspengar för att bygga Förbifart väster om nuvarande stadsgata. Ansvarsfulla politiker, som i motsats till har att möta väljarna i val , har i över alla partigränser beslutat att ta över ansvaret för planeringen av vägar, vilket är statens ansvar. Detta utgör i sig ett beklagligt bevis för att statsmakten inte har förmått att på ett förutseende sätt planera för utbyggnaden av arbetsplatser och bostäder i en expanderande region. Detta tillkortakommande har dock inte bara en omedelbar kommunalekonomisk konsekvens. Det undergräver därtill allmänhetens tilltro till statliga myndigheters förmåga att på ett konstruktivt sätt samarbeta med lokala politiker och myndigheter. Tillkortakommandet, som leder till motsättningar mellan kommuner och statens myndigheter men även mellan kommuner och lokala myndigheter, företag och civila organisationer, har en mycket vidare betydelse för medborgarnas syn på statsmaktens förmåga och vilja att klara vägbygget än vad detta i sig representerar. I den bemärkelsen är också ett uteblivet eller senarelagt vägbygge en fråga om tilltron till demokratins funktionssätt, dess förmåga att fungera och tillfredsställa människors önskningar och förväntningar. Vägen går från E 18 genom , centralorten i , längs upp mot . Den mest kända orten på sträckan är . Denna väg har hög belastning av biltrafik inte minst mindre lastbilar till och skärgården. Biltrafiken har ökat sedan busstrafiken till kust och skärgård lades om till byte i centralorten från att tidigare ha gått direkt från . Att E 18 på sitt sätt en parallellväg inte har motorvägsstandard hela vägen mellan och gör denna sträcka mindre attraktiv för bilister från som söker sig till skärgården. skyltas dessutom vägen till via väg 276. Ur skärgårdsbefolkningens synvinkel är standarden på av största betydelse för deras möjligheter att fortsätta bo på öarna i och kommuner. beslut om infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem innebar att och landets länsstyrelser skulle lämna sina vägplaner till regeringen . Länsstyrelserna hade givits länsvisa planeringsramar som skulle redovisas högre respektive lägre ramnivå än som angivits för en normal investeringsplanering. Vi kan konstatera att inga väginvesteringar av betydelse förbereds i . Det är begripligt mot bakgrund av regeringens egna prioriteringar. Pengarna räcker inte till särskilt som löften ställts ut utan att motsvarande finansiering funnits. Vid fördelningen av det begränsade länsanslaget tenderar alltid investeringar i nya mer publika projekt med bäring på persontransporter ha större tyngd än investeringar som främjar ekonomisk tillväxt i regionen. Det kan förklara att väg 77 och 76 alltid riskerar att hamna utanför det utrymme som finns att fördelas. Konsekvensen av bristen på trafikinvesteringar Att pengarna helt enkelt inte räcker till, detta till mest trafikerade region, får självfallet negativa följder både för de boende och för miljön. Särskilt frånvaron av satsningar på mer spårbunden trafik är långsiktigt allvarlig. Bilarnas och bussarnas antal till och från från och kringliggande kommuner kommer att öka kraftigt. Att våga tänka nytt och långsiktigt är en viktig del i förnyelsen av . Där spelar Norrtäljeregionen en viktig roll med sitt strategiska läge mot , och i viss mening även de tre baltiska staterna. Angelägna projekt för starkare näringsliv För att trafiken skall bli både säkrare och miljövänligare och för att inte minst Hallsta Pappersbruk skall kunna fortsätta att vara den mycket viktiga välståndsskapande industri för hela som bruket är och har varit måste betydande förbättringar i trafiken genomföras. Viktigast av allt är förlängning av tunnelbanan till /Arninge sett från persontransportsynpunkt, detta trots att denna utbyggnad som kräver investeringar även vid , en flaskhals i hela tunnelbanenätet numera inte ens finns med i planeringen. I stället planeras nya tvärlinjer, angelägna av andra skäl men i grunden ingen ersättning för en utbyggnad av tunnelbanan norr om . Därnäst är planeringen av spårbunden trafik till viktig för att hantera en förväntad mycket kraftig ökning av den tunga trafiken till och från . Detta är ingen regional satsning utan en fråga om hur trafiken till och från via skall gå till hamn som med all sannolikhet kommer att bli den stora hamnen i norra . Här måste dock en hamnpolitik utformas, som samordnar investeringarna från via , , , , och söderut. Det handlar om beslut av stor vikt och samordningen är nödvändig och måste omfatta också hamn, Norvikhamnens utbyggnad i , hamn och hamn. Aktuella trafikprojekt som saknar finansiering På kort sikt bör förbifarten på förbi och ny sträckning till Rösa genomföras. Projektet har kostnadsberäknats till . Vidare behövs ny sträckning från till länsgränsen mot län för . Slutligen behövs en ny sträckning för förbi och Lommarleden, kostnadsuppskattad till . Hitintills har planeringsarbeten för något beslutats av fullmäktige. Vad gäller väg 280 till och från kan allra sist konstateras att vägen behöver kraftigt förbättras av både säkerhets- och miljöskäl, bl.a. för att säkerställa transporter av virke till pappersbruket från söder och inte minst transporter ett stort antal fullastade långtradare till de stora tidningstryckerier i i norra där tryckningen av största dagliga tidningar sker, alla beroende av säkra transporter på . Alternativet är att bygga ut järnvägen till , vilket kan motiveras av miljöskäl men knappast kan ses som ekonomiskt realistiskt . Närheten till gör att är mycket välförsett med nationella och internationella flygkommunikationer. Ett stort problem är däremot den nedrustning av helikoptertrafiken som drabbat . Ett tryggt skärgårdsboende kräver möjlighet till helikoptertransporter vid sjukdomsfall. Här borde staten på ett helt annat sätt än samordna de nationella helikoptertillgångar som finns eller numera snarare saknas. Hitintills har tvingats ta ett ansvar långt utöver vad som kan begäras på grund av statens ofärdiga helikoptersamordningspolitik. Få frågor lämpar sig sämre för långdraget utredande än just räddningsverksamheten, både till sjöss och på land. Att därtill en statlig myndighet, , fått regeringens särskilda uppdrag att se över helikopterförsörjning är anledning nog att vara misstänksam mot slutresultatet, eftersom det ligger i farans riktning att en helt rationell lösning som omfattar både statliga och landstingskommunala myndigheter riskerar att gå om intet då egenintresset att minska de egna kostnaderna vägs in i beslutet. I kommun finns en av viktigaste skärgårdar, med ett närmast oräkneligt antal öar, de flesta obebodda. Det finns skäl att i annat sammanhang behandla förutsättningen för boende och yrkesverksamhet i skärgården. I detta sammanhang skall endast konstateras att fasta förbindelser, till vilka av drivna färjor mellan fastlandet och näraliggande öar skall hänföras, är av största vikt för en levande skärgård. Allra sist skall konstateras att har en mycket större befolkning under vissa delar av året, såsom sommaren och vissa storhelger, då antalet invånare ökar med många 10 000-tal. Det ställer emellertid också höga krav på varierande service, allt från socialhjälp och sjukvård till möjligheten att få hjälp från polisen. Det senare är statens ansvar och utvecklingen inom skiljer sig inte från den på andra håll: ständiga neddragningar, brist på poliser, hot om nedläggning av närpolisstationer. Just detta år finns planer på att stänga närpolisstationerna i och , planerna motiveras med effektivitetsvinster. Problemet är att dessa aldrig uppstår i verkligheten genom att den lokala förankringen och kännedomen om de lokala förhållandena i praktiken försvinner. Det är ju sådan kunskap samt förmågan att vara på plats snabbt som motiverar det brandförsvar som varje kommun är skyldig att ha och som är drivkraften bakom sjukvårdsorganisationen, administrerad via eller regionerna. Men bristen på polisiär närvaro synes mätas med andra mått. Det är det som utgör det allvarligaste hotet mot tilltron från allmänheten mot polisens förmåga att verkligen komma till behövandes hjälp när olyckan av något slag brott eller annat varit framme. Utvecklingen måste brytas och , som till ytan utgör 1/3 av hela men där bara drygt 50 000 invånare av nära 2 miljoner bor bor alltså i andra delar av befolkningsrikaste län kan vara ett lämpligt område att i storstadens närhet bedriva försöksverksamhet med en helt annan polisiär organisation, i syfte att öka tryggheten radikalt och minska brottsligheten lika dramatiskt, lokalt väl anpassad efter de former av brottslighet som är vanliga inom regionen och där särskilda insatser och motiverade poliser behövs.