mot · GT02U248 · 2005-10-03 00:00:00 — är det helt avgörande att utökade kontakter och samarbete med under inga omständigheter får bidra till att legitimera förtrycket. Istället måste och EU:s roll vara att driva på för införande av demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna i . diktator har i rask takt tagit landet från fattigdom till total misär, och alla former av opposition underkuvas. Det internationella samfundet och då särskilt Afrikanska unionen har ett stort ansvar för att motverka fortsatt kleptokrati och främja en demokratisk utveckling i landet. är i en klass för sig när det gäller brott mot de mänskliga rättigheterna. Trots att har ratificerat konventionen om medborgerliga politiska rättigheter; konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter; konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering samt konventionen om barns rättigheter, fortgår kränkningarna mot enskilda människor. Den enskilde har små eller inga möjligheter att skydda sig i . De grymma bestraffningar som utdöms i enligt sharia gäller t.ex. vid brott relaterade till sex och otrohet eller rikets säkerhet. Det är hög tid att , EU och FN på ett mer kraftfullt sätt gör klart för regimen att dess uppenbara förakt för enskilda människor är oacceptabelt. EU måste tillsammans med utarbeta en strategi för hur FN skall agera om bryter mot icke-spridningsavtalet. Inom ramen för fortsatta internationella arbete bör för egen del, och tillsammans med EU:s andra medlemmar, delta i det democracy caucus som har upprättats i FN. Denna grupp verkar för att samordna demokratiska staters arbete inom FN gällande frågor såsom demokratiutveckling och mänskliga rättigheter. En sådan samordning kan leda till att FN kan agera mer slagkraftigt mot övergrepp av de mänskliga rättigheterna och förtryck i alla former, oavsett om det sker i , , , eller andra länder. Inrättandet av ett råd för mänskliga rättigheter samt inrättandet av den är båda steg i rätt riktning för att värna människors frihet och säkerhet. Ytterligare ett steg i rätt riktning vore att uttryckligen inbegripa de två principerna om demokrati och mänskliga rättigheter i FN:s millenniemål att nå en halverad fattigdom 2015. Att FN:s länderteam fått i uppdrag att tydligare främja de mänskliga rättigheterna är positivt. Likaså förslag om att frågor om mänskliga rättigheter tydligare skall beaktas i resolutioner om fred och säkerhet, liksom att dessa frågor skall beaktas i beslutsfattande och diskussioner på alla hålla inom FN-systemet. Ett vanligt förekommande problem är annars att länder inte ansluter sig till internationella konventioner, eller vilket är vanligare, att åtagna förpliktelser i dessa inte uppfylls. Det finns en rad ideella organisationer som gör ett mycket värdefullt arbete när det gäller att övervaka och i ländervisa rapporter redovisa läget om de mänskliga rättigheterna och demokrati. Det är nu dags att också får en utförlig rapport med redogörelser om läget beträffande de principer som organisationen själv är grundad på. bör i FN ta initiativ till att en ländervis granskning redovisas direkt i generalförsamlingen. Därmed tydliggörs vilka länder som bryter mot principerna. Vi noterar att ett enigt utrikesutskott har ställt sig bakom detta förslag. 7Demokrati, rättsstat och ett starkt minoritetsskydd Diktaturregimer är ett problem i sig, men också den underutveckling som det totalitära förtrycket av den enskilde medborgaren leder till. Avsaknad av demokrati och rättsstat ger grogrund för det missnöje och den vanmakt som medborgarna känner och som fundamentalister och terrorister kan utnyttja. Ett förtryck som drabbar människor och minoriteter får aldrig skyllas på eller ursäktas av föreställningar om kulturell tradition eller religionens krav. och EU:s övriga medlemsländer har inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken ett ansvar för att gemensamt och enskilt agera med detta som grund. Länder som inte förmår skydda sin egen befolkning och regimer som till och med bedriver terror mot den egna befolkningen är ett försummat problem. Även i de fall där det internationella samfundet har ingripit med humanitär intervention eller på annat sätt bidragit till diktaturers upplösning och fall, saknas modeller för nyuppbyggnad av en fungerande stat. Det krävs inte bara formell demokrati på alla beslutsnivåer, utan fastare former för att stimulera framväxten av en rättsstat med fungerande polis, domstolar och fängelse samt civilrätt och skydd för egendom. Utan en fungerande rättsstat försvåras utländska investeringar med fortsatt förfall under förment demokratiska former. Etnisk och religiös tillhörighet har genom historien gett upphov till konflikter och förtryck. Med framväxten av nya stater, ett utvidgad EU och pågående diskussioner kring olika befolkningsgruppers representation i , nya konstitution och statusfrågan i Kosovo ökar fokus på minoriteters skydd. Vi anser att frågor som dessa förtjänar ökad uppmärksamhet, såväl nationellt som internationellt. Vad gäller Kosovo så välkomnar vi att EU förväntas spela en allt större roll som FN trappar ned sin närvaro där. Förhoppningen är att inleda en process som kommer att avgöra Kosovos framtida status. Detta förutsätter att Kosovos ledarskap gör fortsatta framsteg gällande de av FN fastlagda kriterierna som skall säkra ett multietniskt samhälle, demokrati och marknadsorientering samt fortsatt integration i europeiska strukturer. Hur statusprocessen kommer att se ut är inte fastställd, men tydligt är att ett avgörande måste ske mellan och och en varaktig lösning måste garantera långsiktig regional stabilitet. Statusfrågan brådskar, eftersom ett uteblivet ställningstagande riskerar att uppmuntra extremister i alla läger att ta saken i egna händer. Den serbiska minoritetens rättigheter måste skyddas, som det finns områden med serbisk majoritet där minoritetsskyddet istället måste gälla albanerna. Dessutom behöver den romska minoriteten skydd i hela Kosovo. Efter oroligheterna har betydande insatser gjorts för att främja återvändande till Kosovo. Dock återstår mycket arbete, såväl i politiska insatser som i konsolidering mellan människor gällande minoriteters skydd och delaktighet i Kosovos framtid. En ökad EU-närvaro och EU:s grannskapspolitik är välkommen och kan inge framtidshopp och drivkraft i reformarbetet. i (m)