mot · GT02Ju532 · 2005-10-03 00:00:00 — Trygghet i samhället är en förutsättning för demokrati, det är rädsla och otrygghet som omvandlat i handlingar och ord blir rasism, fördomar och en utbredd passivitet inför brottsliga handlingar. strävar efter ett samhälle där vi vågar säga ifrån när vi ser att ett brott begås, där vi känner tillförlit till att polisen kommer när vi behöver dem och att alla brott stora som små tas på allvar. vill vända den negativa brottsutvecklingen. Trygga miljöer är en av många viktiga förutsättningar för att förhindra att barn och ungdomar hamnar i kriminalitet. Barn och ungdomar som är på väg in i kriminalitet skall upptäckas och tillräckligt kraftfulla åtgärder skall sättas in. måste alla människor känna ansvar för sig själva och andra, för sin egen familj och för grannens barn. Att utsättas för brott innebär en allvarlig kränkning. Det innebär också ofta en allvarlig rubbning i brottsoffrets personliga trygghet, många brottsoffer upplever en otrygghet efter att brottet skedde. Den som blivit utsatt för ett brott måste mötas professionellt och med empati och respekt från såväl rättsväsendet som samhället i övrigt. Polisen måste ges tillräckliga medel för att kunna uppfylla sin del i att säkra medborgarnas trygghet. Det är vid användandet av hemliga tvångsmedel och andra medel polisen behöver för sin verksamhet. Det är mycket viktigt att hänsyn tas till den personliga integriteten och det ingrepp däri som exempelvis buggning innebär. Ett av de största integritetsbrotten en människa kan utsättas för är dock att bli utsatt för brott mot sin person eller egendom. verkar för att människor skall kunna känna sig trygga i sin vardag. Det skall finnas fler poliser som är tillgängliga och synliga i alla delar av vårt land. Polisen skall ha resurser för att klara av de grövsta brotten men också för att ta hand om vardagsbrottsligheten. Bostadsinbrott, bilstölder och skadegörelse är allvarliga brott för dem som drabbas. Vardagsbrotten leder ofta till grövre brott om inte gärningsmannen stoppas. Alla brott skall utredas. Allt annat är att acceptera att brott begås. Narkotikan måste stoppas. Vi skall inte acceptera att barn och ungdomar använder droger. Det krävs hårdare kontroll vid våra gränser och punktmarkering på de kriminella organisationer som smugglar och säljer narkotika. Missbruk leder till annan brottslighet och att bekämpa narkotikan är därför också att bekämpa brottsligheten. För dem som vill lämna ett liv med droger måste samhället ställa upp. Kriminalvården har en viktigare del än man kanske kan tro i det direkta brottsförebyggande arbetet. Det är för att kunna vända brottsutvecklingen av största vikt att kriminalvården i all sin verksamhet har det övergripande målet att den intagne vid frigivningen inte skall återgå till brottslig verksamhet. 5Tydlig målsättning för minskad brottslighet7 7Medel för att bekämpa brottsligheten8 11Brottsoffer stöd och förbättringar14 13Kriminalvård en av samhällets viktigaste brottsförebyggande verksamheter16 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett gemensamt ansvar i samhället för att förhindra att människor glider in på en brottslig bana. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det behövs ett tydligt mål för att kunna minska brottsligheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att prioritera unga brottslingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av föräldrars ansvar för sina barn.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att buggning bör tillåtas vid misstanke om grov brottslighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om reglering av polisens medel för att bekämpa grov brottslighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tullen bör ges utökade befogenheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det behövs fler polisenheter med särskild inriktning på människohandel för sexuella ändamål. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den som i ond tro köper sex av tvångsprostituerad skall kunna dömas för våldtäkt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kravet på otillbörliga medel bör tas bort ur lagstiftningen kring människohandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att människohandel med barn bör ge fängelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att alla sexuella handlingar som inte bygger på samtycke skall vara straffbara. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att medgärningsmän vid våldtäkt som hotar offret eller på liknande sätt är delaktiga i övergreppet skall kunna dömas för våldtäkt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förbättring av den psykosociala miljön för brottsoffer i rätten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av forskning om vad som får någon att begå en våldtäkt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den som i smyg, utan den filmades vetskap, filmar eller fotograferar någon naken eller annars i en situation som den utsatta personen upplever som en kränkning mot sin sexuella integritet skall kunna dömas för sexuellt ofredande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av 16 kap. 10a§ för att införa ett ökat ansvar för den som framställer pornografi att tillse att de som deltar i framställningen inte är minderåriga. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att insatserna för att utbilda och fortbilda myndighetsföreträdare om våld mot kvinnor måste öka. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det behövs mer forskning om mäns våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätt till bättre skydd för utsatta kvinnor.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hotade kvinnor skall ha rätt till trygghetspaket. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en kortare handläggningstid vad gäller brott mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om proportionerliga straffskalor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det bör införas en ny brottsparagraf för att skydda barn som bevittnar våld. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att besöksförbudet bör skärpas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en brottsofferpolitik som innebär stöd och förbättringar för brottsoffret. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att rättegången inte blir en kränkning i sig för brottsoffret. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om domstolens lokaler och vikten av att brottsoffret inte skall behöva möta gärningsmannen i större utsträckning än vad som är nödvändigt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att föräldrar till barn , oavsett om barnet är tilltalad, målsägande eller vittne, alltid borde ha rätt till ersättning för sin inställelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att straffskalan för ringa narkotikabrott bör skärpas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att eftersup skall förbjudas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kriminalvård som en viktig brottsförebyggande verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att återfall i brott skall ge tydligare uttryck i straffmätningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kriminalvården skall verka för att intagna ges förutsättningar att efter verkställighetsperioden kunna leva ett laglydigt liv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten till halvtidsfrigivning. 1Yrkande 4 hänvisat till LU. 2Yrkande 20 hänvisat till SoU. Det viktigaste brottsbekämpande arbetet är de förebyggande åtgärder som görs för att förhindra att människor hamnar i brottslig verksamhet. Ansvaret för det brottsförebyggande arbetet är inte något som ryms inom de rättsvårdande myndigheternas ramar utan ett arbete som måste ske på flera olika plan i samhället. Redan när vi är små läggs grunden till den trygghet och de normer som ger oss förmågan att fungera som vuxna individer. En kärleksfull och trygg uppväxtmiljö är den bästa förutsättningen för ett lyckat liv som föräldrar kan ge till sina barn. Det är också den mest effektiva brottsförebyggande insatsen. Förskola, skola, fritidsverksamhet och föreningsliv spelar sedan en viktig roll under hela barn- och ungdomstiden när det gäller att skapa normer och sätta stopp när unga människor riskerar att hamna på fel sida av tröskeln. Det är viktigt att det hela vägen under uppväxtåren finns ansvarfulla vuxna som kan se och reagera när någonting inte står rätt till. Väl fungerande barn- och ungdomshälsovård, och inte minst psykiatri, kan spela en avgörande roll när det gäller att fånga upp barn som riskerar att redan från början få en otrygg start i livet, och därför behöver särskilda stödinsatser. Dessa insatser kan vara extra viktiga för barn som har föräldrar med alkohol- eller missbruksproblem. Vi måste bryta det segregerade samhället och få alla människor att känna sig delaktiga i samhället och de värderingar vi vill skall råda. Barn och ungdomar som växer upp i en miljö som präglas av segregation och arbetslöshet och utanförskap löper större risk att hamna utanför samhället och in på en brottslig bana. Detta bör ges regeringen till känna. 5Tydlig målsättning för minskad brottslighet vill vända den negativa brottsutvecklingen. Det är en stor brist att det inte finns en uttalad målsättning för minskningen av brottsligheten. Det är viktigt att som på trafikområdet med sin nollvision ha ett uttalat mål att jobba efter. Antalet anmälda våldsbrott har stigit , från 65 236 till 86 107. menar att åtgärder måste vidtas så att vi skall ha pressat tillbaka antalet våldsbrott till den nivå som var verklighet 1994. Detta som ett första delmål i en mycket mer långtgående satsning för att minska brottsligheten. Som samhälle kan vi inte vara nöjda med vare sig 86000 eller 65000 våldsbrott . Varje brott är ett för mycket. Detta bör ges regeringen till känna. Att det är viktigt att prioritera unga brottslingar ter sig naturligt då ett tidigt ingripande kan vända en brottslig bana innan den ens startat. Det är viktigt att samhället reagerar snabbt i hanteringen av unga brottslingar, tiden mellan brott och dom måste vara så kort som möjligt utan att rättssäkerheten äventyras. Till problembilden för unga brottslingar hör att ungdomar är mer utsatta för brott än befolkningen i allmänhet. De vanligaste brotten mot ungdomar är våld, rån och misshandel. Detta är mycket allvarligt då ungdomar som utsätts för brott löper en större risk än andra ungdomar att själva bli förövare. Genom att tydligt gripa in och synliggöra brottet och stödja brottsoffret finns här en möjlighet att stävja brottsutvecklingen. Bemötandet av unga brottsoffer är oerhört viktigt för den unga människans fortsatta förtroende för rättsväsendet. Vi vill inte ha en situation där man i brist på förtroende för polis och andra rättsvårdande myndigheter tar lagen i egna händer. Detta bör ges regeringen till känna. Erfarenheter säger att det sista en ung lagöverträdare behöver för att bryta med en framtida brottslig bana är inlåsning i fängelse med äldre kriminella. Det är snarare påföljder såsom samhällstjänst som måste brukas oftare och med sikte på att bryta en brottslig karriär. Påföljderna skyddstillsyn och villkorlig dom är inte tillräckligt verkningsfulla mot ungdomar på glid. Samhällstjänst kan dessutom bara utdömas om den dömde samtycker därtill. En reformering av påföljden samhällstjänst ter sig som angelägen. Ungdomar som har begått skadegörelse borde t.ex. tvingas arbeta med reparationer av det förstörda när så är möjligt. Andra åtgärder som skulle kunna prövas är att göra föräldrar skadeståndskyldiga för sina minderåriga barn. Det är oerhört viktigt att föräldrar tar ansvar för sina barn, ett steg på vägen för att tydliggöra föräldrarnas ansvar för och engagemang i sina barn kan vara att ge dem ett ansvar för barnen som medför att de blir skadeståndsskyldiga i de fall barnet är minderårigt och det blir aktuellt med utdömande av skadestånd. Detta bör ges regeringen till känna. 7Medel för att bekämpa brottsligheten Polisen måste ges tillräckliga medel för att kunna uppfylla sin del i att säkra medborgarnas trygghet. Den ökande grova organiserade brottsligheten är ett exempel där brottsligheten har skiftat karaktär och där det krävs modern teknik och tydligt reglerade arbetsmetoder för att polisen skall kunna hålla jämna steg med de kriminella. Det är viktigt att se över regelverket för hur polisen skall få använda de nya tekniker och hjälpmedel som kan komma ifråga. menar att buggning skall kunna användas som metod i jakten på den grövsta brottsligheten. Reglerna kring buggningen måste dock vara noga avvägd. Liksom vad gäller polisens hemliga teleavlyssning och kameraövervakning skall buggning endast få användas när det misstänkta brottet är grovt, som t.ex. vid mord, kidnappning och grova narkotikabrott, för att buggning skall bli aktuellt krävs att det misstänkta brottet har i straffskalan. Det är inte rimligt att använda buggning för t.ex. vanliga stölder även om dessa brott också måste lösas med högre prioritet än vad polisen kan . Beslut om buggning skall tas i domstol, och det är viktigt att inte samtal mellan den misstänkte och t.ex. en präst eller en läkare får avlyssnas. Ett system med offentliga ombud bör också gälla vid buggning på samma sätt som vid hemlig teleavlyssning. Det är vid användandet av buggning mycket viktigt att hänsyn tas till den personliga integriteten och det ingrepp däri som hemliga tvångsmedel som buggning innebär. Ett av de största integritetsbrotten en människa kan utsättas för är dock att bli utsatt för brott mot sin person eller egendom. Detta bör ges regeringen till känna. menar att det är av största vikt att de medel som polisen arbetar med exempelvis täckidentitet, bevisprovokation, infiltratörer och informatörer är omgärdade av ett tydligt regelverk som beskriver hur och när de får användas. Ytterligare ett medel för att komma åt de grövsta brottslingarna kan vara ett system med utvidgad åtalsunderlåtelse, det innebär att polisen ges möjligheten att erbjuda lägre straff mot information som hjälper dem. ställer sig även bakom de förslag som lagts fram i Beredningen för rättsväsendets utveckling (BRU): att polisen behöver få använda pejlingsutrustning för att identifiera numren på de mobiltelefoner som brottslingarna använder, riktade mikrofoner för att avlyssna samtal på avstånd och hemlig dataavläsning för att bekämpa den brottslighet som utförs eller planeras genom datakommunikation. Det är givetvis av största vikt att det vid användning av dessa medel görs en noggrann avvägning där den personliga integriteten och människors rätt till skydd av sitt privatliv skall väga tungt. Andra lagändringar som vi föreslagit är ett utökat förverkande för att de pengar som kriminella uppenbart tjänat på brottslig verksamhet enklare skall kunna tas från dem, samt att polisens informatörer och infiltratörer behöver ett rättsligt skydd för att slippa avslöjas vid rättegångar. Detta bör ges regeringen till känna. Även tullen bör få ökade befogenheter för att kunna göra den insats som de både vill och skulle kunna göra. Rätt att ingripa vid misstanke om människosmuggling och utförsel av stöldgods är två exempel. Tullen behöver också ha rätten att begära legitimation vid tullkontroll mot annat EU-land och befogenhet mot smuggling över hela territorium. Samarbetet med andra länders tull måste också utökas, och detsamma gäller för polisen mot den gränsöverskridande brottsligheten. Detta bör ges regeringen till känna. Handeln med kvinnor och barn är i högsta grad verklighet i och polisen måste ges möjlighet att sätta in krafttag mot denna växande brottslighetsform. skall inte vara ett för människohandlare attraktivt land vare sig som slutstation eller transitland i fråga om handeln med människor. Den enskilda människans rättighet att få styra över sina egna tankar och sin egen kropp skall vara utgångspunkten för arbetet mot människohandel. Människohandel för sexuella ändamål är slaveri. De kvinnor och barn som säljs över gränserna för att tvingas in i prostitution är slavar under den eller dem som köpt dem, för dessa kvinnor och barn finns ingen valfrihet eller möjlighet att råda över sin egen kropp och sitt liv. Sexslavhandel är ett komplext och växande problem som det krävs krafttag för att stoppa. förslag för att stoppa sexslavhandeln innebär att man måste jobba parallellt på många plan. Sexslavhandeln är ett globalt, gränsöverskridande problem som kräver gränsöverskridande lösningar. måste på det nationella planet ha en tydlig agenda och en hållning i frågor om sexslavhandel som vi vid varje givet tillfälle skall försöka förmedla till andra länder. Det måste dessutom finnas resurser och kunskap på det lokala planet både vad gäller förebyggande arbete och att handskas med en uppkommen situation. Vi måste även uppmuntra och följa upp de insatser som görs mot sexslavhandeln . Vi behöver fler enheter på polismyndigheterna med särskild inriktning på människohandel för sexuella ändamål. Av de 21 polismyndigheter som finns i finns det vid två stycken och speciella enheter som riktar in sig på människohandel för sexuella ändamål. Resultatet av inrättandet av dessa särskilda enheter har varit att man har kunnat bygga upp en bra kunskapsbas om brottstypen och följa med ärendena under hela processen, vilket har lett till att utredningarna har blivit mer djuplodande. Enheternas existens har också lett till att man har haft möjlighet att följa upp fler misstänkta brott än vad som hade varit fallet om verksamheten inte hade prioriterats på samma sätt. Detta bör ges regeringen till känna. Det skall vara en stor risk man tar när man handlar med människor; det skall kännas att åka fast. tycker att brott mot mänskliga rättigheter är den mest förkastliga typen av brottslighet. Detta måste synas i våra gjorda insatser, i våra straffskalor och i samhällets reaktioner på dessa brott. Straffskalorna måste stå i bättre proportion med det allmänna rättmedvetandet det måste vara ett högre straff för att handla med barn för sexuella ändamål än att handla med vuxna. Detta bör ges regeringen till känna. vill ytterligare skärpa lagstiftningen för att komma åt sexslavhandeln genom att särreglera människohandel med barn och höja minimistraffet till fängelse. ingår människohandel med barn i det allmänna människohandelsbrottet som har minimistraff fängelse. menar att människohandel med barn är så grovt att det bör ge fängelse. Detta bör ges regeringen till känna. En stor del av kvinnorna som smugglas in i tvingas att prostituera sig och lever under ständiga hot. menar att den som i ond tro haft sexuellt umgänge med tvångsprostituerad skall kunna dömas för våldtäkt istället för sexköp som är fallet med dagens lagstiftning. Män som direkt medverkar till att förstöra en annan människas liv skall inte kunna fly från sitt ansvar och skylla allt på människohandlarna. Detta bör ges regeringen till känna. Det krävs en skärpning av lagstiftningen för att kunna skapa en reell möjlighet att komma åt dem som sysslar med människohandel för sexuella ändamål. I dagens lagstiftning finns ett krav på att gärningsmannen skall ha använt sig av otillbörliga medel för att kunna döma den som handlat med människor som är eller äldre. Detta krav har lett till att det är näst intill omöjligt att döma för människohandel av personer som är eller äldre (motsvarande krav på otillbörliga medel finns inte för dem som är .) vill ta bort kravet på otillbörliga medel helt ur lagstiftningen kring människohandel. Detta bör ges regeringen till känna. Antalet anmälda våldtäkter har ökat stadigt i . är antalet fällande domar oerhört lågt. Den låga uppklarningssiffran är ett uttryck för bevissvårigheterna i våldtäktsfallen. Kampen mot sexuellt våld måste börja med förebyggande åtgärder. Gruppdiskussioner i högstadie- och gymnasieklasser samt besök från kvinnojourer och andra samhällsaktörer borde vara en självklarhet. I rätten måste domarna tydliggöra vilka frågor som är irrelevanta för försvaret att ställa. Bevissvårigheten i våldtäktsmål ligger ofta i frågan om samtycke verkligen förelåg. Om den tilltalade i rättegången hävdar att så var fallet står ord mot ord, och rätten ställs inför stora svårigheter att bedöma trovärdigheten i utsagorna. Problematiken är mycket svår att lösa. Ansvaret ligger helt på den som säger sig ha blivit utsatt för övergreppet att bevisa att samtycke inte fanns. Vi menar att samtyckesinvändningar i sexualmål skall bedömas lika restriktivt som i misshandelsmål. menar att det borde vara självklart att alla sexuella handlingar skall bygga på samtycke. Detta framgår även i praxis där man uttrycker att alla sexuella handlingar som inte bygger på samtycke skall vara straffbara. En våldtäkt är en oerhörd kränkning av en människas sexuella integritet och rätt att bestämma över sin egen kropp. Det är viktigt att lagstiftningen på det här området speglar det allmänna rättsmedvetandet. En våldtäkt skall inte betyda en sak i samtal kring middagsbordet och en annan i rättssalen. Detta bör ges regeringen till känna. Det behövs en översyn av gärningsmannabegreppet i våldtäktsparagrafen, 6:1. I de våldtäktsfall där medhjälpare till gärningsmannen hotar offret eller på liknande sätt är delaktig i övergreppet, kan inte den dömas för våldtäkt som hotat även om dennes delaktighet varit nödvändig för våldtäktens genomförande. Moraliskt sett begår dock dessa personer ett lika allvarligt brott som själva gärningsmannen. Alla gärningsmän bör därför, såsom är möjligt vid andra brottsrubriceringar, kunna ses som personer vilka gemensamt och i samråd har begått handlingen. Även den som hotar vid en våldtäkt där någon annan utför det sexuella övergreppet skall följaktligen kunna dömas för våldtäkt. Detta bör ges regeringen till känna. Det är viktigt att den som har blivit utsatt för en sexuell kränkning av vilket slag det än må vara känner stöd från samhällets sida. Exempelvis behövs en gemensam handlingsplan i varje kommun som tydligt anger vars och ens uppgifter när en våldtäkt har begåtts för att förbättra omhändertagandet av våldtäktsoffer. Många våldtäktsoffer lider oerhört under processen i rätten och beskriver rättegången som en andra våldtäkt. Den psykosociala miljön i rättssalen för brottsoffren måste förbättras. Det krävs utbildning av domstolspersonal för ett bättre bemötande av brottsoffer. Detta bör ges regeringen till känna. Det är viktigt att jobba kontinuerligt med översyn och utveckling av lagtexten kring sexualbrott. får vi inte glömma bort att parallellt arbeta med förebyggande åtgärder i samhället. Nedvärderande attityder där kvinnan ses som ett sexobjekt måste förändras och för det behöver vi skapa mötesplatser och forum för pojkar och män att diskutera sin roll och sitt ansvar för ett jämställt samhälle. En annan del som krävs i det förebyggande arbetet är forskning om vad som får våldtäktsmän att bli våldtäktsmän. Detta bör ges regeringen till känna. Lagstiftningen har inte i tillräcklig omfattning anpassats till de nya elektroniska medierna. Möjligheten att på Internet och via mobiltelefoner sprida kränkande bilder och filmsekvenser har inneburit att gärningsbeskrivningarna i inte alltid stämmer överens med övergrepp som borde bestraffas.