mot · GT02Sf431 · 2005-10-05 00:00:00 — får förordna att verkets beslut om avvisning får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (omedelbar verkställighet), om det är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller skall beviljas på någon annan grund. Beslut om omedelbar verkställighet får meddelas senare än efter den första ansökan om uppehållstillstånd efter ankomsten till landet bara om synnerliga skäl talar för detta. Beslut om omedelbar verkställighet får inte meddelas beträffande en utlänning i fall där ett tidigare beslut om avvisning eller utvisning upphört att gälla enligt 15 §. Vid prövning av en ansökan om uppehållstillstånd från en utlänning som skall avvisas eller utvisas enligt ett beslut som har vunnit laga kraft, får besluta om inhibition av det tidigare meddelade beslutet. Regeringen får, vid prövning av en fråga om upphävande av en domstols dom eller beslut om utvisning, besluta om inhibition av det tidigare meddelade beslutet. Om det i andra fall finns särskilda skäl till det får besluta om inhibition. I ett ärende enligt 2 kap. 5 b § får verkställighet av ett lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut inte ske förrän fattat beslut i fråga om uppehållstillstånd 11 kap. 8 §10 1.avvisning, dock inte hos polismyndighet, såvida inte utlänningen enligt 6 kap. 2 eller 3 § hållits i förvar , 1.avvisning, dock inte hos polismyndighet, såvida inte utlänningen enligt 6 kap. 2 eller 3§ hållits i förvar , 2. utvisning enligt 4 kap. 3 §, 2. utvisning enligt 4 kap. 3 §, 3. uppehållstillstånd enligt 2 kap. 5b §, om meddelat beslut om inhibition i ärendet om avvisning eller utvisning, 3.uppehållstillstånd enligt 2 kap. 5b §, 4. verkställighet enligt denna lag om utlänningen hållits i förvar enligt 6kap. 2 eller 3 § , eller 5. hemsändande enligt 12 kap. 3 §, skall offentligt biträde förordnas för den som åtgärden avser, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Offentligt biträde skall alltid förordnas för barn som hålls i förvar enligt 6 kap. 3 §, om barnet saknar vårdnadshavare här i landet. Denna lag träder i kraft . 2.Ansökningar enligt 2 kap. 5 b § utlänningslagen (1989:529) i dess äldre lydelse som har kommit in till men inte avgjorts före skall överlämnas till . 3.Ansökningar som kommit in till men inte avgjorts före skall handläggas enligt 2 kap. 5 b § i dess lydelse den 7november 2005 samt äldre föreskrifter i övrigt. Detsamma gäller ärenden som tagit upp självmant till prövning före . Syftet med detta förslag är att åstadkomma en tillfällig ordning mellan 1989 och 2005 års utlänningslagar vad avser möjligheterna att få till stånd en ny prövning för vissa grupper som kommit att vistas i och vars avvisnings- eller utvisningsbeslut av olika anledningar inte har verkställts till hemlandet. De grupper som genom den nya lagstiftningen ges nya och ökade möjligheter att få uppehållstillstånd är dels vissa barnfamiljer, dels personer vars avlägsnandebeslut på grund av förhållandena i mottagarländerna inte bedömts kunna verkställas med tvång. Personer, vars beslut om avvisning eller utvisning anses verkställt enligt 8 kap. 14 § UtlL omfattas inte av de nu föreslagna bestämmelserna. Beroende på om ett återreseförbud har meddelats kan för den kategorin endera besluten verkställas på nytt enligt 8 kap. 16 § UtlL eller så prövas deras ansökan enligt de vanliga bestämmelserna om uppehållstillstånd i utlänningslagen. Den nya prövningen avser endast de fall där det finns lagakraftvunna avvisnings- eller utvisningsbeslut som skall verkställas. I de fall där avvisnings- eller utvisningsbeslutet upphört att gälla i enlighet med 8 kap. 15 § får utlänningen, såsom , ansöka om uppehållstillstånd på nytt enligt vanliga regler, varvid dock vid avslag förordnande om omedelbar verkställighet inte får ske. Så kallade Dublinärenden och andra tredjelandsavvisningar omfattas i och för sig av de nya bestämmelserna men torde i flertalet fall inte innehålla sådana omständigheter att ett uppehållstillstånd enligt 2 kap. 5 b § UtlL aktualiseras. Paragrafen har utformats som en sammanslagning av nuvarande 2 kap. 5 § utlänningslag och 12 kap. 18 § utlänningslag. Vidare har uttrycket strida mot humanitetens krav utgått. Detta får till följd att praxis beträffande tillämpningen av detta begrepp inte längre kommer att gälla. Enligt 2 kap. 5 b § i dess nuvarande lydelse skall pröva huruvida en verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut skulle strida mot humanitetens krav. Ett nytt begrepp införs, humanitärt angeläget. Detta innebär att praxis beträffande tillämpningen av 2 kap. 5 b § UtlL inte längre kommer att gälla. Det nya begreppet får en mer vidsträckt betydelse och i synnerhet skall de hänsyn som normalt skall tas till intresset av att upprätthålla en reglerad invandring inte beaktas i samma utsträckning. I och med att de två olika ordningarna för ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut övergångsvis slås samman har det bedömts vara mest lämpligt att förlägga prövningen till samma myndighet. kommer efter att handlägga ärenden om verkställighetshinder i enlighet med den nya utlänningslagen, varför det bedömts mest ändamålsenligt att redan nu förlägga prövningen av ärenden där det finns ett lagakraftvunnet beslut till . Detta kommer också att bidra till att ärendebalanserna hos nämnden nedbringas efter ikraftträdandet av den nya lagen. handläggning av s.k. nya ansökningar upphör därför, och det ankommer på att pröva ärenden enligt den ordning som föreslås här. I första stycket görs den ändringen i förhållande till den nuvarande ordningen att prövningen inte kan komma till stånd endast efter ett ansökningsförfarande utan även genom att kan ta upp ett ärende till prövning ex officio när omständigheter som kan aktualisera en sådan prövning kommer till verkets kännedom. De första och fjärde punkterna har hämtats från 2 kap. 5 b § i dess nuvarande lydelse och de två mellersta punkterna kommer från 12 kap. 18 § utlänningslag. Andra och tredje punkterna kommenteras i författningskommentaren i proposition 2004/05:170 s. 299 f. I andra stycket anmärks vad som särskilt skall beaktas vid bedömningen av om det är humanitärt angeläget att bevilja uppehållstillstånd. Uppräkningen av omständigheter är självfallet inte uttömmande. De uppräknade omständigheterna är emellertid exempel på de typfall som föranlett den ordning som skall gälla fram till dess att utlänningslag träder i kraft . Som ett första rekvisit anges att utlänningen har vistats i . Såväl tid före som efter det lagakraftvunna avvisnings- eller utvisningsbeslutet skall vägas in i bedömningen. Det ligger i sakens natur att det ankommer på utlänningen att visa hur länge han eller hon har vistats i . Tid som avser vistelse i annat land skall alltså inte beaktas. Exakt hur lång vistelsetiden måste vara för att ett uppehållstillstånd skall aktualiseras kan givetvis inte anges. Som utgångspunkt kan anges att det bör röra sig . Här skall också anmärkas att den långa tiden skall vägas samman med andra omständigheter. Exempelvis kan det ha betydelse för bedömningen om utlänningen medverkat till att hans eller hennes identitet blir klarlagd. Detta gör att individuella faktorer inverkar på hur som krävs för att uppehållstillstånd skall beviljas. Första strecksatsen i andra stycket tar sikte på utlänningar som omfattas av avvisnings- eller utvisningsbeslut som bara kan verkställas genom att utlänningen självmant återvänder till mottagarlandet. I andra strecksatsen understryks betydelsen av att hänsyn tas till barns utsatta situation. Nedan redovisas faktorer som bör tillmätas särskild betydelse vid bedömningen. Ett barn anpassar sig i många avseenden snabbare till förhållandena i ett nytt land än vad en vuxen person gör. Det medför att när det gäller barn det inte kan krävas fullt lika lång vistelsetid som när prövningen enbart rör vuxna för att bestämmelsen skall bli tillämplig. Givetvis har också barnets ålder betydelse. Ett spädbarn kan t.ex. inte sägas få samma anknytning till kamrater och som ett lite äldre barn får. Ett barn som närmar sig vuxen ålder kan förutom anknytning till ha en etablerad anknytning till sitt hemland. Ett barns sociala situation kan ha påtagligt försämrats genom att familjen har hållit sig gömd för att undvika verkställighet av ett avvisningsbeslut. Barnet kan ha gått i svensk skola och fått anknytning till genom kontakter med lärare och kamrater och fått andra nätverk. Möjligheten att gå i skola kan därefter ha betagits dem i och med ett lagakraftvunnet avvisningsbeslut. Kontakten med vänner kan av samma anledning ha brutits. Det är uppenbart att de flesta barn far illa som hålls gömda för att undgå verkställighet av ett fattat avvisnings- eller utvisningsbeslut. Barnen kan också uppvisa uppgivenhetssymtom eller vara allvarligt sjuka på annat sätt. Detta kan medföra att det framstår som inhumant att verkställa ett avvisningsbeslut. Deras allmänna psykosociala utveckling måste tillmätas tung vikt vid prövningen. Ett barn kan få bestående skador om det tvingas att återvända till ett land där det haft svåra upplevelser även om omständigheterna inte är sådana att de konstituerar ett skyddsbehov. I tredje stycket anges att uppehållstillstånd enligt denna paragraf får vägras en utlänning på grund av säkerhetsaspekter. Möjligheten att inhämta yttrande från Säkerhetspolisen är densamma i ärenden som tar upp självmant som i ansökningsärenden. Självfallet har även i sådana ärenden frågan om det finns verkställighetshinder enligt 8 kap. 1, 2 eller 4 § fortfarande en avgörande betydelse för om ett beslut om avvisning eller utvisning kan verkställas. Fjärde stycket har en motsvarighet i 2 kap. 4 § sista stycket. Dock skall beträffande vandelsprövningen främst tas fasta på om utlänningen har begått eller kan befaras begå brott. Femte stycket består av upplysningsbestämmelser. Ändringarna i denna paragraf är följdändringar och innebär att är handläggande myndighet för beslut om förvar och uppsikt i ärenden enligt 2 kap. 5 b §. Enligt ändringen i andra stycket får beslut om avslag på en ansökan enligt 2 kap. 5 b § inte överklagas. Detsamma gäller vid prövning enligt 2 kap. 5 b §. Att beslut i ärenden som tagits upp av ex officio inte går att överklaga följer av huvudregeln i 7 kap. 1 §. Ändringarna i första och sista styckena innebär att ärenden enligt 2 kap. 5 b § inte kan överlämnas vare sig till eller regeringen. Ändringen i första stycket är en konsekvens av den nya ordningen i 2 kap. 5b§. Ändringen är en konsekvens av att ges exklusiv behörighet att pröva ärenden enligt 2 kap. 5 b §. Ett nytt tredje stycke har lagts till. Det innebär att omedelbar verkställighet inte får användas i fall där ett tidigare avlägsnandebeslut har upphört att gälla och utlänningen på nytt ansöker om uppehållstillstånd enligt vanliga regler. När ett ärende enligt 2 kap. 5 b § aktualiseras får verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut inte ske förrän beslut i fråga om uppehållstillstånd fattats i ärendet, vilket framgår av sista stycket. Ett ärende kan aktualiseras antingen genom att en ny ansökan kommer in eller genom att tar upp frågan om uppehållstillstånd enligt 2 kap. 5 b § ex officio. I dessa ärenden behöver alltså inte göras någon prövning av frågan om inhibition utan det följer direkt av lag att verkställighetsförbud gäller till dess att fattat beslut. Av första stycket 3 framgår att offentligt biträde skall förordnas i ärenden enligt 2 kap. 5 b §, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Biträdesfrågan skall tas upp av så snart en prövning enligt 2 kap. 5 b § aktualiseras, vare sig detta sker genom att en ny ansökan kommer in eller genom att verket tar upp frågan om uppehållstillstånd enligt 2 kap. 5 b § ex officio. Lagen omtryckt 1994:515. Senaste lydelse 1996:1379. Senaste lydelse 2000:292. Senaste lydelse 2000:292. Senaste lydelse 2000:292. Senaste lydelse 2000:292. Senaste lydelse 1995:773. Senaste lydelse 2000:292. Senaste lydelse 2000:292. Senaste lydelse 1996:1647.