mot · GS02Bo6 · 2005-01-20 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:53 Ändringar i jordförvärvslagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över konkurrenslagstiftningen och säkerställa att den omfattar ägande av lantbruksfastigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att lägga regler kring förvärv i omarronderingsområden i annan lagstiftning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa jordförvärvslagen. Bestämmelserna i jordförvärvslagen innebär en klar inskränkning i dispositionsrätten och egendomsskyddet för lantbruksfastigheter. Säljaren har inte rätt att sälja till vem som helst. Staten har genom tvångsåtgärder i form av återlösen möjlighet att gynna köpare som redan är boende på en ort. Det finns tre typer av bestämmelser som motiverar jordförvärvslagen: förvärv i glesbygd, förvärv i omarronderingsområden och juridiska personers förvärv. Dessutom finns det ambitioner att utnyttja jordförvärvslagen för att förhindra s.k. exploaterande förvärv. Vi anser att man bör anlägga en positiv grundsyn och inte på förhand utgå ifrån att alla som önskar köpa lantbruksfastigheter har oseriösa avsikter. Grundinställningen bör vara att människor är ärliga och vill ta ansvar för och vårda det som de äger. Vi tror inte att man löser alla problem genom statliga detaljregleringar. Det finns ett mindre antal s.k. skogsklippare som förvärvar skogsfastigheter med oseriösa avsikter, men detta kan inte motivera att man har en krånglig lagstiftning kring förvärvet. Dessa klippare har hittat kryphål i dagens lagstiftning, och det är inte otänkbart att de även hittar kryphål i den nya lagen enligt propositionens förslag. Vi menar att man istället bör tvinga alla ägare av skogsfastigheter att ta ansvar för sin mark. Syftet med bestämmelserna om förvärv i glesbygd är regionalpolitiskt - man vill värna sysselsättning och boende i glesbygd. Erfarenheten visar dock att bestämmelserna på intet sätt bidrar till ökad bosättning. Boplikten leder ofta till att det är en befintlig markägare på orten som får köpa fastigheten till ett pris som, på grund av omständigheterna, långt understiger det pris som säljaren skulle ha erhållit om ingen förvärvsprövning funnits. Anledningen kan bl.a. vara att fastigheterna saknar mangårdsbyggnader eller har obeboeliga bostadshus. Att uppföra ett nytt bostadshus innebär en sådan kostnad att fastighetsköpet blir direkt olönsamt och absolut inte kan ge försörjning åt en familj. Ännu mer befängt förefaller detta mot bakgrund av att en person som ärver fastigheten kan vara bosatt i . Vid överlåtelse till en person som bor på pendlingsavstånd från fastigheten och som har möjlighet att utföra daglig skötsel kräver staten däremot boendeplikt. Vi menar att bestämmelserna omyndigförklarar de boende i glesbygden. Om de som bor i glesbygd önskar att marken skall utnyttjas så att den främjar sysselsättning och boende på orten så har de möjlighet att låta bli att sälja sin mark till köpare som inte avser främja detta. Man bör låta de boende i glesbygden ta ansvar själva, istället för att staten skall styra med krångliga regler. I betänkande SOU 2001:38 (kapitel 5.4) föreslås att glesbygdsbestämmelserna slopas. Vi delar den uppfattningen. Propositionen avser dessutom utnyttja dessa bestämmelser för att förhindra s.k. exploaterande förvärv. Vi menar dock att jordförvärvslagen inte är rätt verktyg för detta (se nedan under . Vi vill avskaffa dessa bestämmelser helt och behöver därmed inte ta ställning till de praktiska och EG-rättsliga problem som bestämmelserna ger upphov till. Vi anser att det är mycket angeläget att omarronderingen genomförs utan dröjsmål. Och det kan vara motiverat att ha vissa regler kring förvärv i omarronderingsområden. Vi menar dock att sådana regler kan läggas i någon annan lagstiftning. Detta bör ges regeringen tillkänna. Reglerna om juridiska personers förvärv syftar till att bevara balansen mellan olika ägarkategorier. Man befarar att utan dessa regler skulle andelen skog som ägs av aktiebolag öka, och detta anses vara icke önskvärt. Det är mycket möjligt att denna farhåga stämmer, men vi vill ifrågasätta att detta skulle vara ett så stort problem att det motiverar den här typen av reglering. Det skulle förvisso vara problematiskt ifall ett, eller ett fåtal, bolag ägde nästan all skog i . Men detta är en fråga om konkurrens och ägarkoncentration och bör behandlas som en sådan. Man bör se över konkurrenslagstiftningen och säkerställa att den omfattar ägande av lantbruksfastigheter. Detta bör ges regeringen tillkänna. Vi vill avskaffa dessa bestämmelser helt och behöver därmed inte ta ställning till de praktiska och EG-rättsliga problem som bestämmelserna ger upphov till. Att avskaffa bestämmelserna i jordförvärvslagen skulle innebära minskade kostnader för administration i både statliga myndigheter och hos de företag som önskar förvärva fastigheter som skulle berörts av jordförvärvslagen. Propositionen syftar huvudsakligen till att skärpa jordförvärvslagen för att försvåra s.k. exploaterande förvärv av skog (även kallat skogsklipperi). Det är angeläget att motverka denna typ av oansvarigt skogsbruk, men vi menar att jordförvärvslagen inte är rätt verktyg för att göra detta. Enligt betänkande SOU 2001:38 (kapitel 10) bör problemet med exploaterande förvärv av skog inte mötas med jordförvärvslagen, utan med skärpningar i tillämpning av skogsvårdslagen och i viss mån fastighetsbildningslagen. Vi delar utredningens grundhållning. Lösningen på problemet med exploaterande förvärv är inte att förbjuda själva förvärvet, utan att tvinga alla skogsägare att ta ansvar för sin egendom. Detta görs inte med jordförvärvslagen, utan med skogsvårdslagen. När skogsklipparna vet att de tvingas ta ansvar för den skog de förvärvat så kommer de troligtvis tänka sig för och antingen avhålla sig från förvärvet eller bruka skogen på ett seriöst sätt. Regeringen föreslår i proposition 2004/05:58 ett antal ändringar i skogsvårdslagen för att motverka exploaterande förvärv, och vi har i en motion på denna proposition några ytterligare förslag. Vi tror att dessa ändringar ger tillräckligt skydd mot exploaterande förvärv, och att jordförvärvslagen därmed inte behövs av den anledningen. Eftersom vi vill avskaffa eller flytta samtliga bestämmelser som motiverar jordförvärvslagen så anser vi att hela jordförvärvslagen bör avskaffas. Detta bör ges regeringen tillkänna. Axel Darvik (fp)