mot · GT02L342 · 2005-10-04 00:00:00 — Det finns dessutom ett stort mörkertal vad gäller antalet barn som föds som intersexuella. Med andra ord finns det många frågor som behöver besvaras. anser att det bör utredas huruvida intersexuella personer ska opereras tidigt i livet och hur det påverkat deras livssituation. Det är viktigt att stärka de könskorrigerade transsexuellas rättigheter. En människa som känner sig fången i fel kropp mår psykiskt väldigt dåligt. Det är absurt att det bygger på enskilda läkares goda vilja om man kan få möjlighet att genomgå en undersökning för könskorrigering i sitt landsting. Lika illa är det att väntetiderna är olika långa över landet och mycket längre än vid andra skäl för vård. Problemet med identitetshandlingar på grund av könsbyte behöver åtgärdas. Fallet med den svenska artisten , som efter utredning och behandlig för sin transsexualism i blivit nekad att få ut ett nytt svenskt pass, visar att måste anpassa lagar och praxis efter verkligheten. En svensk medborgare som väljer att genomgå utredning och behandling för sin transsexualism i ett annat land med liknande utredningsförfarande som i bör kunna få sina identitetshandlingar ändrade utan att behöva få sin utredning stärkt av svenska läkare. Man bör få rätt att ändra i gamla dokument så att gamla betyg och meriter inte fråntas legitimitet efter att en person fått ändrat juridisk kön. menar också att även namnlagen måste ändras så personen kan byta förnamn till det man själv väljer. Namnlagens syfte ska vara att skydda barn från att få namn man kan lida för senare i livet och skydda från intrång i familjenamnen, inte hindra människor från att ta vilka förnamn de önskar. Frågan är inte helt enkel och utmanar inlevda tankemönster, men vi tycker att frågan ska utredas med syftet att man ska kunna få välja namn själv. Sexualitet och barns könsidentitet Sexualiteten är en av människans starkaste drivkrafter och ett av de svåraste områdena när det gäller att gå från barndom till vuxenvärld. Hur ska ungdomar på väg att finna sin sexuella identitet hitta rätt i spänningsfältet mellan de egna känslorna och den mediala snårskog där framför allt heteronormaliteten råder och mannen därmed ofta framställs som alltid och villig och kvinnan alltid redo för vem som helst, när som helst och hur som helst? Budskapet är att sex sker mellan kvinna och man. Att attraheras av någon av det egna könet eller båda könen är fortfarande tabu hos många. anser att det är av stor vikt att stödja och hjälpa ungdomar som är på väg in i den vuxna sexualiteten och att det finns en bra och tolerant sexualundervisning i skolan. Tillgång till ungdomsmottagningar är viktigt i alla kommuner och särskilt viktiga för killar tjejerna hittar oftast dit själva då de ofta inte vet vart de ska vända sig med frågor angående sitt kön, sexliv och eventuella sjukdomar. Vi skulle vilja att det i varje landsting finns minst en ungdomsmottagning med kompetens att stödja och hjälpa unga HBT-personer. Det är viktigt att sexualundervisning inte enbart inriktas på preventivmedel och könssjukdomar utan att också mäns och kvinnors lust och sexualitet hamnar i fokus samt att både hetero-, homo- och bisexualitet diskuteras. Sex- och samlevnadsundervisning har varit obligatoriskt i den svenska skolan men kunskapsämnet ingår inte som obligatorium i de pedagogiska utbildningarna. Utbildningen bör innefatta exempelvis barn och ungdomars psykosexuella utveckling, ungdomssexualitet, folkhälsa och könsidentitet m.m. Även intersexuella personers situation bör uppmärksammas. Detta bör ingå som en obligatorisk del i och i de pedagogiska utbildningarna. Skolans sex- och samlevnadsundervisning bör följas upp, utvärderas och granskas regelbundet både kvantitativt och kvalitativt. På så sätt kan undervisningen hålla en hög kvalitativ nivå och förändras utifrån elevers och lärares önskemål och behov. Endast två systematiska och större undersökningar har gjorts , en kvantitativ av 199596 och en kvalitativ av 1999. Det görs regelbundna och återkommande studier om sex- och samlevnadsundervisningen. Dock är det oklart i vilken mån dessa översyner leder till några märkbara förändringar. Vi vill därför ytterligare trycka på att översynen dels fortsätter, dels att man av de kartläggningar som görs tar initiativ till de åtgärder som därmed kan bli nödvändiga. har homosexuella rätt att bli bedömda som adoptivföräldrar, vilket innebär att är ett av få länder där homosexuella par kan få bli föräldrar genom adoption. Tyvärr kan vi dock konstatera, så här långt, att de allra flesta givarländerna inte godkänner partnerskap och homosexuella föräldrar som adoptivföräldrar. Vår förhoppning är att adoptionsorganisationerna ska försöka hitta kontakter som gör det möjligt för samkönade par att också kunna adoptera. Trots att lagen har trätt i kraft kvarstår en del problem i kontakten mellan de svenska adoptionsorganisationerna och paret. Svenska adoptionsorganisationer har inte rätt att diskriminera homosexuella och man bör se över bemötandet och rutiner kring homosexuella blivande adoptionsföräldrar. Att inte få barn Att kunna få barn är ingen självklarhet. Konstgjord befruktning bör bekostas av . har människor olika möjligheter att få hjälp beroende på var man bor i landet. Skillnaderna är stora mellan olika landsting, både när det gäller antalet erbjudna IVF-behandlingar (In Fertilisering), kötiden och moderns ålder. De skillnaderna bör ses över och utjämnas. Vi menar att homosexuella och heterosexuella ska behandlas likvärdigt i hela vårdprocessen. Lesbiska är diskriminerade både vad det gäller insemination och IVF. Heterosexuella par kan välja mellan att stå i kö till eller vända sig till privat klinik. Lesbiska är utestängda från de privata klinikerna då de enbart hanterar insemination inom par dvs. då sperman kommer från partnern. Donatorsinsemination får endast ske på offentliga sjukhus. Privata kliniker bör ges rätt att hantera donationssperma på samma sätt som den offentliga sjukvården. menar att detta bör ses över så att de hinder som föreligger kan undanröjas och därmed ge lesbiska tillgång till de privata klinikerna. Ett annat problem som uppmärksammats är att det i råder brist på spermadonatorer. Det finns ett behov av att vi får fler och vi hoppas att berörd myndighet uppmärksammar fler på möjligheten att bli donator. Mödravårdscentraler även för lesbiska Att vänta barn är en omtumlande och känslig tid och många blivande mammor behöver extra stöd. Det gäller även lesbiska kvinnor. Tyvärr känner sig många lesbiska blivande mammor inte hemma inom mödravården. Samma sak tycks gälla även i de anordnade föräldrautbildningarna. Det finns dock förebilder. I finns t.ex. som är ett samarbete mellan en mödravårdscentral och . Detta exempel bör spridas till andra ställen i landet. Vi anser att det ska finnas kompetens inom mödravårdscentralerna kring lesbiska blivande föräldrar. Regeringen bör ge i uppdrag att säkerställa denna kompetens. Enligt statistik från hade t.o.m. totalt 6 705 personer anmälts med hiv-infektion i . Av de anmälda beräknas ca 3500 vara i livet. För de två smittvägarna sex mellan män och intravenöst missbruk minskar antalet anmälda fall långsamt över tiden. För smittvägen sex mellan kvinna och man är det en tydlig ökning . Denna ökning kommer framför allt från personer som var smittade före ankomst till . anmäldes 132 personer i denna grupp jämfört med 76 fall den senaste femårsperioden. har, i ett internationellt perspektiv sett, ett mycket lågt antal smittade genom samlag mellan män. Detta beror troligtvis på de stora satsningar som gjorts med statliga medel och det arbete som homo- och bisexuella organisationer utför för att informera. En av de viktigaste åtgärderna för att bevara den goda folkhälsan är arbetet med hiv-prevention. Detta arbete är även nära förknippat med ett arbete mot andra sexuellt överförbara sjukdomar. 2004 kom utredningen insatser mot hiv/sti (sexuellt överförbara sjukdomar). Där framgår det att de preventiva insatserna måste utvecklas och att samarbetet med frivilligorganisationerna och den framträdande roll som de spelat från början inte ska underskattas. Utredningen pekar framför allt på strukturella brister men också på nödvändigheten av ett fortsatt starkt statligt engagemang och att anslagen åtminstone måste fortsätta vara på oförändrad nivå . Unga homo- och bisexuella mår generellt inte sämre än heterosexuella unga. Men självmordstankar och självmordsförsök är tyvärr vanligare bland homo- och bisexuella tonåringar än bland deras heterosexuella kamrater. I de uppsatta målen och strategierna för att minska antalet självmord och självmordsförsök, särskilt bland unga människor, saknas emellertid dessa ungdomars situation. Vi anser därför att arbetet med självmordsprevention också bör fokusera på unga homo- och bisexuella och transpersoner. Också när det gäller användningen av alkohol och andra droger finns det anledning att uppmärksamma homosexuellas hälsosituation. Framför allt bland yngre finns det oroande tecken på att konsumtionen är mer omfattande än bland genomsnittsbefolkningen. Mötesplatser för unga homosexuella som inte är kopplade till krogmiljöer hör fortfarande till undantagen. Äldreboende för homo- och bisexuella och transpersoner vill se äldreboenden med en hög grad av brukarinflytande. har det framkommit att vissa äldre homosexuella par inte tillåts leva tillsammans på sitt äldreboende. Självklart måste dessa personers önskan respekteras. Precis som för heterosexuella par, måste de kunna fortsätta leva med sin partner även på ålderns höst. Detta kräver förbättrad HBT-kompetens inom äldreomsorgen så att alla personer oavsett sexuell läggning känner sig respektfullt bemötta och kan leva sina liv på ett öppet sätt.