mot · GT02Ub343 · 2005-10-03 00:00:00 — Utbildningarna ska göras mer differentierade beroende på olika yrkens behov och kunna leda till anställning inom yrket. De ska kunna vara tvååriga eller treåriga, och tiden för fördjupning i yrkesämnena ska öka, så att utbildningarna ger gedigna yrkeskunskaper. De elever som går igenom ett yrkesförberedande program med godkända resultat, ska kunna avlägga en yrkesexamen. Det ska naturligtvis ingå även teoretiska ämnen såsom svenska, engelska, matematik, samhällskunskap etc. i de yrkesförberedande utbildningarna, men målen för dessa ämnen ska anpassas till utbildningarnas yrkesprofil. Elever med godkänd yrkesexamen ska frivilligt därutöver kunna läsa fler teoretiska ämnen och skaffa sig studentexamen och högskolebehörighet. Denna möjlighet ska finnas efteråt, t.ex. inom vuxenutbildningen. De elever som inte har Godkänd i svenska, engelska och matematik från hamnar på det individuella programmet i gymnasieskolan. De flesta av dessa får aldrig ett slutbetyg från gymnasieskolan. Många elever, som är skoltrötta efter och tas in på ett yrkesförberedande program, avbryter sina studier, vanligen därför att de inte klarar de teoretiska ämnena. För dessa skulle en lärlingsutbildning kunna vara ett alternativ. liberalerna vill införa betydligt mer flexibla lärlingsutbildningar än de som förekommer . En lärlingsutbildning ska kunna påbörjas direkt efter men också fungera som en påbyggnad på en yrkesförberedande utbildning. Skillnaden mellan en yrkesförberedande utbildning och en lärlingsutbildning är att den praktiska delen i lärlingsutbildningen är förlagd till ett företag eller en arbetsplats. Arbetsgivaren åtar sig i ett avtal med skolväsendet ett långtgående ansvar för elevens yrkesutbildning, men vissa delar av den teoretiska utbildningen kan fortfarande vara skolförlagd. Erfarenheterna från lärlingsutbildningar i , och har varit mycket positiva, och lärlingarna har efter avslutad utbildning med gesällbrev eller lärlingsexamen haft betydligt lättare att få arbete. De har därför också haft en större motivation att fullfölja sin utbildning. liberalerna vill därför införa ett system med flexibla lärlingsutbildningar även i . Gymnasiet har en viktig uppgift i att ge kunskaper om entreprenörskap. Även bör stimulera eleverna till entreprenörskap genom samverkan med företag. sätts ett likhetstecken mellan anställning och arbete. För få överväger ens tanken på att genom att starta ett eget företag skapa sig ett arbetstillfälle. Kunskaper om företagande gör att fler vågar ta steget att starta eget. Detta visas t.ex. av projektet företagsamhet, som drivits och som låter gymnasielever starta och driva företag med förmånliga skattevillkor. Sannolikheten för att eleverna som vuxna startar eget är fyra gånger större om de deltagit i projektet än om de inte gjort det. En utvärdering har visat, att efter att projektet startades, hade av eleverna ett eget företag med i snitt sex anställda. anser därför att det är viktigt att gymnasiet kan erbjuda entreprenörskap som en del av undervisningen på såväl studieförberedande som yrkesförberedande program. 5.8Avskaffa det individuella programmet Det var aldrig tänkt att det individuella programmet (IV) skulle få den omfattning som det har. Det är det tredje största programmet efter samhällsvetenskaps- och naturvetenskapsprogrammen och omfattar ca 16000 elever. Det är också mycket dyrt för kommunerna och beräknas kosta ca . Flertalet elever på IV går aldrig över till ett nationellt program utan avbryter studierna eller lämnar gymnasieskolan utan slutbetyg. Genom de förbättringar som föreslår för i grundskolemotionen och den ökade differentieringen av den gymnasiala utbildningen som vi föreslår i denna motion kommer behovet av IV att minska radikalt. Vi anser därför att IV bör avskaffas och resurserna i stället användas till förstärkningar i de första årskurserna i . För behörighet till dagens gymnasieskola gäller Godkänd från i svenska, engelska och matematik. liberalerna anser att dessa krav ska finnas kvar för de studieförberedande och yrkesförberedande utbildningarna, däremot inte för alla lärlingsutbildningar. Lärlingarna bör få möjlighet att fortsätta studierna i dessa ämnen parallellt med lärlingsutbildningen, om de inte nått målen i . Genom de förbättringar som vi föreslår för i vår grundskolemotion, kommer betydligt fler elever att nå målen. Det är viktigt att alla elever har goda kunskaper i svenska, engelska och matematik inte bara för sin yrkesverksamhet utan för sitt aktiva deltagande i samhället och för sitt vardagsliv. Dessa ämnen är viktiga ingredienser i den bildningsskola som vill införa. För de studieförberedande utbildningarna vill liberalerna höja behörighetskraven. För behörighet till humanistiskt och samhällsvetenskapligt program ska det krävas godkänt betyg i ytterligare ett modernt språk utöver engelska. För behörighet till naturvetenskapligt och tekniskt program ska det krävas godkänt betyg i ett eller flera naturvetenskapliga ämnen. Genom dessa skärpta behörighetskrav vill vi skicka ett tydligt budskap till elever att satsa på de ämnen som de behöver för sina fortsatta studier. Kvaliteten i gymnasieutbildningen kan därigenom höjas, och gymnasiet kan bli en bildningsinstitution värd namnet. På samma sätt anser vi att högskolan bör skicka ett tydligt budskap till gymnasieskolans elever när det gäller behörighet och urval till högre utbildning. Antagningsreglerna till högre utbildning bör alltså skärpas i enlighet med vad (m, fp, kd och c) föreslår i den gemensamma högskolemotionen (2005/06:Ub1). 5.10Nationella prov i fler ämnen än Betygen i gymnasieskolan är inte likvärdiga. Det finns stora skillnader mellan olika skolor och olika kommuner. Det har både , och påpekat. Det har dessutom skett en betygsinflation . Detta är olyckligt, eftersom betygen har så stor betydelse för antagning och urval till högre utbildning. Det finns en risk att rättvisan i betygssättningen och betygens legitimitet ifrågasätts. liberalerna anser därför att bör skärpa sin tillsyn av betygssättningen. Ett sätt att säkerställa en rättvisare och mer likvärdig betygssättning är att införa nationella prov i fler ämnen än . Vi anser att nationella prov bör införas i t.ex. fysik, kemi, tyska, franska och spanska och inte bara tillhandahållas som provbanker. bör också se till att betygssättningen i större utsträckning överensstämmer med resultaten på de nationella proven. 5.11Ämnesbetyg och fler steg i betygsskalan De nuvarande kursbetygen har visat sig ha flera nackdelar. Eftersom alla betyg är lika mycket värda och räknas samman t.ex. när en elev söker till högskolan, har systemet skapat ett behov hos eleverna att läsa upp eller tentera upp betyg från tidigare kurser, även när eleven fått betyg på en mer avancerad kurs i samma ämne. Denna form av konkurrenskomplettering är olycklig, tar tid och kostar pengar. liberalerna vill i stället införa ämnesbetyg. Varje skolämne ska ha slutmål som är anpassade till programmets karaktär. Delmål sätts upp som ska följa på varandra i en stegvis kunskapsprogression. Eleven får genom terminsbetyg information om hur han eller hon förhåller sig till de delmål som uppnåtts. Slutbetyget i ett ämne ska visa kvaliteten på elevens kunskaper i förhållande till slutmålen för ämnet. anser också, att det bör införas fler betygssteg i betygsskalan. föreslog ursprungligen sex steg, men regeringen föreslog i propositionen endast fyra steg, vilket också blev beslut. De huvudsakliga motiveringarna för detta var nog att man ville ha samma betygssystem i gymnasieskolan som i och att det skulle vara svårt att göra så differentierade bedömningar i de mycket korta kurserna. kommer flertalet kurser i gymnasiet att förlängas och omfatta minst 100 poäng. Därför föreslår åter att antalet betygssteg utökas i betygsskalan. Vi föreslår också att det i ämnet svenska införs två betyg, ett i litteratur och ett i den språkliga delen av ämnet. Många elever kan ha svårigheter att uttrycka sig korrekt i tal och skrift t.ex. elever med invandrarbakgrund. De kan emellertid ha en mycket stor beläsenhet och behärska litteraturen. Genom uppdelning av betyget i svenska i två blir det tydligare var elevernas styrka och svagheter ligger. De kan på så sätt dels få en uppmuntran, dels tydligare påpekanden om var de behöver göra ytterligare ansträngningar. Dessutom innebär två svenskbetyg en tydlig markering att ämnet svenska är ett bildningsämne. Som vi tidigare påpekat är inte slutbetygen i gymnasieskolan rättvisa och likvärdiga . Dessutom förekommer betygsinflation. liberalerna har därför tidigare i denna motion föreslagit nationella prov i fler ämnen än . Vi vill ytterligare säkerställa betygens legitimitet genom att föreslå, att det ska finnas externa examinatorer vid bedömningen av slutprov och muntliga förhör i studentexamen och yrkesexamen. Dessa bör vara väl förtrogna med målen i läroplanen och kursplanerna och betygskriterierna och komma från annan skola än den undervisande läraren. När det gäller bedömning av prov i yrkesexamen kan dessa examinatorer även komma från relevant yrkesbransch, under förutsättning att de känner till skolans mål. Dessa externa examinatorer ska tillsammans med den undervisande läraren sätta elevens slutbetyg i examen. 6Ordning en förutsättning för lärande Klimatet i skolan ska präglas av ordning. Det ska finnas en struktur, både på lektioner och raster, som skapar goda förutsättningar för lärande och som ger eleverna trygghet. Det är alltid de elever som har det svårast i skolan som förlorar på oordning. En stor internationell jämförelse visar att har sämst klassrumsklimat i hela västvärlden. Inget annat land har lika mycket skadegörelse, stölder, skolk och sena ankomster. Gymnasieskolan är en stor arbetsplats. Även om den nästan uteslutande sysselsätter ungdomar så måste vissa principer för hur man uppträder gälla där precis som i det vanliga arbetslivet. Skolan är en arbetsplats där lärarna har sin roll och eleverna har sin, och där alla måste arbeta hårt för att nå målen. Där måste alla ta ett ansvar och visa respekt för varandra. Det finns alltför många exempel på skolor där den grundläggande respekten för andra brister, där exempelvis flickor får vänja sig vid att kallas hora. Det är naturligtvis helt oacceptabelt. Socialdemokraterna har i flera steg tagit ifrån lärarna de verktyg som behövs för att skapa ordning. Politikerna har inte stått bakom lärarna när de har behövt det. Många lärare känner sig maktlösa och vet inte om de kan ingripa mot störande elever utan att riskera böter. Vi ska vara medvetna om att när vuxenvärlden, i form av lärarna, tvingas ta ett steg tillbaka, så finns det alltid elever som tar över positionen i stället. Om inte läraren har kontrollen, så tar någon annan den, och det drabbar alltid de mest utsatta eleverna till slut. Skolans huvuduppgift är att nå kunskapsmålen. Men skolan ska också främja elevernas utveckling till demokratiska medborgare. Dessa uppgifter är sammanbundna med varandra det är svårt att utvecklas till en människa med demokratiska värderingar utan kunskaper. Det går inte att undervisa om alla människors lika värde på lektionstid, och sedan låta något helt annat hända utanför klassrummet. Skolans ansvar för demokratin gäller både innehållet i undervisningen och att eleverna uppträder på ett respektfullt sätt mot andra. Skolan ska inte vara värdeneutral, utan tydligt ta ställning för grundläggande humanistiska och demokratiska värderingar. Den nationella skolinspektionen, som vill inrätta, ska utöva en skarp tillsyn i syfte att garantera allsidighet i undervisningen. Samma krav ska ställas på såväl kommunala som fristående skolor, på såväl konfessionella som icke konfessionella skolor. Religionsundervisningen ska ge grundläggande kunskap om alla religioner och livsåskådningar. Alla trosuppfattningar ska behandlas med saklighet och respekt. All undervisning ska bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet. Mycket ofta är våldets bärare unga människor förförda av politisk extremism. Skolan måste lämna sitt bidrag i det förebyggande arbetet för att förhindra att tonåringar dras in i intoleranta rörelser. Skolan måste vaccinera de unga mot våldsromantik. Alla former av politik byggd på rasism, klasshat eller intolerans bör utgöra ämne för en ständigt pågående debatt i skolorna. Skolorna har bedrivit ett utmärkt arbete med att informera om och stödja diskussioner kring Förintelsen. Motsvarande arbete har ganska kommit i gång när det gäller den intolerans som har sina rötter i kommunismen. Det är svårt att lära elever att alla har lika värde oavsett bakgrund, om lärarkåren inte speglar den mångfald som finns utanför skolans väggar. På motsvarande sätt blir det svårt att undervisa om jämställdhet mellan könen om eleven enbart möter lärare av det ena könet. Lärarens huvuduppgift är att leda undervisningen. För detta arbete krävs inte bara djupa ämneskunskaper, utan också kunskap om lärandeprocessen, ungdomars utveckling, hur grupper fungerar och hur konflikter hanteras. Läraren ska kort sagt ha god ledarkompetens. Förhållandet mellan läraren och eleverna ska vara förtroendefyllt och eleverna ska ha stort inflytande över verksamheten, men det ska aldrig vara någon tvekan om att det är läraren som fattar de professionella besluten. Lärarnas status hänger intimt samman med lärarutbildningens utformning och lärarnas befogenheter. Lärarutbildningen har i flera steg tappat status genom att både ämneskunskaper och de kunskaper som aktivt verksamma lärare behöver har tunnats ut. Dessutom har det stora antalet obehöriga lärare sänkt lärarnas status. Lärarnas befogenheter har dessutom kringskurits bit för bit. hade lärare mycket makt över sin arbetsdag. är den kraftigt styrd av arbetsgivaren. Lärarna måste få mer makt över sitt eget arbete. Det nns inte en lärare eller en rektor i landet som inte vill upprätthålla trygghet och arbetsro i klassrummen, men skolpolitikerna har ryckt undan mattan för varje försök. Lärarnas befogenheter har monterats ned och lärarnas auktoritet i skolan har tillåtits sjunka. Det obentliga politiska stödet till lärare och rektorer som faktiskt vågar ta konikter med elever och deras föräldrar gör att många drar sig för att ens försöka. Lärarna måste få de verktyg som krävs för att skapa en trygg arbetsmiljö. Alla skolor ska ha tydliga ordningsregler som är väl förankrade hos elever, lärare och föräldrar. Förebyggande åtgärder som en välfungerande elevvård bestående av skolkuratorer, psykologer och skolsköterskor ska nnas på alla skolor. Skollagen ska tydligt ange att lärare har rätt att beslagta störande föremål och att avvisa störande elever från lektionen. Skolan ska kunna besluta om kvarsittning, skriftlig varning, föräldrasamtal och som sista utväg tillfällig avstängning eller relegering. Allvarliga brott i skolan ska alltid polisanmälas. Skolan ska främja förståelsen för som ett mångkulturellt samhälle. För att åskådliggöra detta är det viktigt att det bland skolans personal finns personer med utländsk bakgrund. Det handlar inte bara om att personal med utländsk bakgrund har särskilda erfarenheter och kunskaper som behöver tas till vara, utan minst lika mycket om att det för alla elever på skolan ska göras tydligt att förebilder, auktoriteter och akademiker kan ha olika bakgrunder. liberalerna fördjupar dessa resonemang i en separat motion om lärarnas situation. Elevernas roll i skolan har länge varit oklar. talas det om elever som barn som ska läras och uppfostras och ibland anses elever till och med vuxna nog att utgöra majoritet i skolans styrelse. Många elever känner sig vilsna både som människor och som elever. Det finns allt att vinna på att tydligt klargöra och stärka elevernas roll i skolarbetet. Vi har tidigare konstaterat att skolan är en stor arbetsplats där samma grundläggande principer för beteende ska gälla som i det övriga arbetslivet. Vi har också slagit fast att det är lärarna som leder undervisningen genom att fatta de professionella besluten i undervisningen. Vad är då elevernas roll i skolan? Jo, att vara just elever. I skolan är ungdomarna inte bara ungdomar, utan också elever. Skolan bör arbeta fram en starkare elevidentitet bland eleverna. I denna identitet bör det finnas tydliga inslag av rättigheter och skyldigheter samt ett stort mått av vi-anda. En sådan utveckling skulle gynna gymnasieskolan både som arbetsplats och som bildningsinstitution. På många skolor har man ansett att det bästa sättet att ge eleverna inflytande är att låta dem utgöra majoritet i skolans styrelse. Eleverna ska därmed fatta beslut om skolans inriktning och utveckling. Det är helt fel väg att gå. I stället borde skolan låta eleverna få ta ett allt större ansvar för att kunskapsmålen nås och att ordningen fungerar på skolan. Kärnan i den elevidentitet som vi vill skapa är ansvarstagande för sina egna studier och respekt för andras arbete. Grunden ska vara att eleven är skyldig att delta på lektioner, bidra till undervisningen, göra sina läxor och följa skolans grundläggande principer om uppförande. Eleven ska å andra sidan ha rätt till bra undervisning, extra stöd om så krävs, inflytande samt trygghet från mobbning och andra brott. Först när dessa grundläggande skyldigheter och rättigheter är uppfyllda kan de byggas ut så att eleverna får ett allt större ansvar och inflytande i skolan. Man kan tänka sig att elever får funktioner som klassvärd, studiegruppsledare, klassrumsansvarig, anti-mobbningsambassadör och andra uppgifter som syftar till bättre måluppfyllelse och tryggare arbetsmiljö. Det ska dock stå klart att det yttersta ansvaret ligger på rektor, lärarna och övriga anställda i skolan. Utbildningen i gymnasieskolan är visserligen frivillig, men elever som väl har börjat i gymnasieskolan måste också delta i undervisningen. Detta krav finns för att eleverna ska kunna nå målen med utbildningen och för att läraren ska kunna göra en riktig och rättvis bedömning av elevernas kunskaper. Elever som studerar på heltid har rätt till studiehjälp. Skolorna ska rapportera till CSN om eleverna har olovlig frånvaro i sådan omfattning att de inte kan sägas studera på heltid. CSN kan då minska eller dra in studiehjälpen. Enligt uppgifter från CSN är skolornas rapportering otillräcklig. Den hade minskat mellan åren 2002/2003 och 2003/2004. Det finns därför inga tillförlitliga uppgifter om hur omfattande skolket är i gymnasieskolan. liberalerna anser att studiemoralen i gymnasiet nu måste förbättras. Därför föreslår vi att olovlig frånvaro ska anmälas till hemmet. Vi föreslår också att olovlig frånvaro ska redovisas i elevernas terminsbetyg. Skolorna ska också bli betydligt bättre på att rapportera elevers olovliga frånvaro till CSN. ska göra tillsyn av skolor som inte rapporterar elevers olovliga frånvaro till CSN. Det är svårt att veta hur omfattande problematiken med kränkningar är, men i senaste undersökning uppger var fjärde elev att han eller hon blivit kränkt vid upprepade tillfällen. Kränkningarna innefattar fysiskt och psykiskt våld som inte sällan omfattas av . Den som mobbar begår ofta även andra brott. kartläggning av våld bland ungdomar i en mellanstor svensk stad visar att av åttondeklassarna, som upprepade gånger mobbat andra i skolan, också hade attackerat, sparkat och hotat andra i gatumiljö. Även lärare utsätts för kränkningar. Det kan handla om knivhot och grovt kränkande tillmälen. Värst drabbade är kvinnliga lärare. Mobbning är ingen barnlek. Det är viktigt att begreppet mobbning inte används för att bagatellisera våldshandlingar bara för att de sker inom skolans värld. Det handlar dessvärre ofta om mycket allvarliga händelser, som i värsta fall ger upphov till livslångt lidande, psykiskt och/eller fysiskt. De flesta handlingar som brukar betecknas som trakasserier och mobbning har sina motsvarigheter i beskrivningar av ärekränkning, misshandel, vållande till kroppsskada eller sjukdom, olaga tvång, ofredande, sexuella trakasserier och olaga hot. 6.4.1Förebygg och upptäck mobbning Åtgärderna mot mobbning måste vara av tre slag: förebyggande så att mobbning och utslagning aldrig uppstår, aktiva så att ingripandet mot mobbning sker med kraft och uppföljande så att mobbaren inte åter fastnar i sitt destruktiva beteende. Gör skolan meningsfull med kunskaper och höga förväntningar. En skolpolitik som betonar kunskap och ordning är i sig ett mycket viktigt bidrag till en skola som i större grad präglas av arbetsro och harmoni. Vi vet att elever som halkar efter i skolan, eller som upplever skoltiden som meningslös, ofta reagerar med att hävda sig på annat sätt: genom att störa undervisningen och/eller trakassera övriga elever, ibland rentav skolpersonal. Eleven ska tidigt få möta krav och utvärderingar men också tidigt få stöd och hjälp när så behövs. Antimobbningsplaner ska finnas på alla skolor. Det har visat sig vara viktigt att ha en beredskap och tydliga regler för vad som ska göras redan innan problemet uppstår. Reglerna ska vara kristallklara och de ska efterlevas. ska ha sanktionsmöjligheter mot skolor och rektorer som inte upprättar en sådan åtgärdsplan. 6.4.2Snabba åtgärder vid mobbning Skolans personal får inte vara bakbunden eller känna sig tveksam på grund av luddiga paragrafer när fall av allvarlig mobbning konstateras. För att eleverna ska få ett effektivt skydd mot mobbning måste skärpningar och förtydliganden till. Skollagen borde tvinga kommunerna att i sina skolplaner ha rutiner för polisanmälningar. Det borde vara en skyldighet för rektorn att polisanmäla våld och allvarliga kränkningar. Till allvarliga kränkningar kan även höra händelser som var och en för sig kan betraktas som mindre incidenter men som upprepas och utgör en kedja av trakasserier. Skollagen måste också tydligare formulera att det är rektorn som är ansvarig för att vidta åtgärder mot mobbning. kan rektor och kommun skjuta över ansvaret på varandra och för en förälder eller elev är det svårt att ta reda på var i den kommunala organisationen som ansvaret ligger. Lärare och övrig skolpersonal måste ges en skyldighet att rapportera våld och kränkande behandling till rektor. Det är viktigt att förtydligandet av rektors ansvar åtföljs av större befogenheter för rektor att ingripa. En av de viktigaste åtgärderna är att informera föräldrar till ungdomar som mobbar eller mobbas. Det är ingen självklarhet. Det finns metoder mot mobbning som förespråkar att föräldrarna inte blandas in. Det tycker är fel. Föräldrar har rätt att få veta hur deras barn har det i skolan, och de kan också bidra till en lösning av problemet. anser att gymnasieelever som gjort sig skyldiga till grova kränkningar eller våld måste kunna stängas av. Det är vanligt vid mobbning att den som utsatts inte klarar av att gå tillbaka till skolan. En elev som utsatts för allvarliga kränkningar är under oerhört stor psykisk press även efter det att kränkningarna upphört. Naturligtvis ska mobbaren få stöd för att kunna komma ur sitt destruktiva beteende och garanteras bra undervisning, även om han eller hon har stängts av. Det är angeläget att arbeta på lång sikt med att lösa problemet, i samarbete med eleven, elevens föräldrar och med professionell hjälp utifrån. Det är mycket traumatiskt att bli utsatt för kollektiva fördömanden. Sker det , införlivas de andras negativa värderingar i den egna självbilden. Elever kan behöva stöd efter det att kränkningen upphört för att bygga upp sin självkänsla igen. Detta arbete ska skolan göra i samarbete med eleven, elevens föräldrar och med professionell hjälp utifrån. Elever som stör undervisningen eller trakasserar elever och lärare ska kunna avskiljas. är det viktigt att de får stöd och hjälp för att kunna återinträda i klassen och skolan. Särskilda stödgrupper med få elever per lärare är en metod att uppmärksamma och hjälpa elever som kränkt andra. Kommunen är skyldig att förhindra att mobbning inträffar. I en del fall är det uppenbart att kommunen inte gjort allt den kunnat för att stoppa mobbningen.