mot · GT02Sf410 · 2005-10-05 00:00:00 — De senaste tio årens hårda påfrestningar på först arbetslöshetsförsäkringen och därefter sjukförsäkringen har inkräktat på välfärden. Eftersom båda systemen är direktkopplade till statskassan har andra offentliga verksamheter fått minska sina ambitioner. Den utdragna krisen för sjukförsäkringen leder till ogenomtänkta reformer, som arbetsgivarnas medfinansiering. Behovet är stort av ett trygghetssystem som är mer pålitligt för medborgarna, stimulerar till arbete och inte orsakar kaos i den offentliga budgeten. Den breda uppgörelsen om pensionssystemet kan i dubbel bemärkelse stå som förebild för en översyn av sjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring, dels genom att en bred uppgörelse bör nås för att medborgarna ska kunna lita på att systemet varar, dels genom att tanken om en riktig försäkring bör återanvändas. Grunden i förslag är tre försäkringar: en allmän sjukförsäkring (inklusive förtidspensioner) För att markera att försäkringarna byggs efter enhetliga principer, såsom inkomstbortfallsprincipen, inga avgifter över förmånstaket och ekonomin fristående från statsbudgeten, ges de ett gemensamt namn: De allmänna trygghetsförsäkringarna. 5Förslag för en bred uppgörelse4 5.2Det ska löna sig att arbeta4 5.4Alla löner höjs med 25,5 procent5 5.6Försäkringarna tryggas genom fonder5 5.8Höj förmånstaket när överutnyttjandet har minskat6 5.10Ökad satsning på rehabilitering6 5.11Tydligt system för individen7 5.12Nytt stöd till utförsäkrade från a-kassan7 5.14Arbetsolycksfall bör försäkras privat7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en parlamentarisk arbetsgrupp för en stor socialförsäkringsreform, som omfattar främst sjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring. Socialförsäkringstanken lanserades i riksdag , i en motion av liberalen . Men det dröjde innan tanken på ett socialförsäkringssystem som omfattar flertalet medborgare blev politiskt accepterad. Världens första folkpension som täckte hela befolkningen infördes . Ett tydligt exempel på inkomstbortfallsprincipens genomslag var arbetsolycksfallsförsäkring. Den generella välfärdspolitiken ger stöd för människors självbestämmande och vidgar ofta friheten för den enskilda människan att själv forma sitt liv. Socialförsäkringssystemet är en av grundstenarna i den generella välfärdspolitiken och bidrar till att förstärka medborgarnas möjlighet att påverka sina egna liv även i situationer när sjukdom, skada, arbetslöshet eller ålderdom förändrar villkoren för den enskilda människan. Hur våra liv utvecklas avgörs inte enbart av duglighet och ansträngningar, utan också till en viss del av tur och otur. Vi råkar ut för saker som ligger utanför vår egen kontroll, men som på olika sätt vidgar eller inskränker vårt självbestämmande och vår frihet. Ingen väljer sina föräldrar eller sin genuppsättning. Vi föds med olika resurser. På liknande sätt uppstår olika risker för sjukdom, invaliditet, arbetsskada eller arbetslöshet ur omständigheter som ofta ligger utanför individens kontroll. Många av dessa risker hör till livet självt och kan inte elimineras genom mänskliga konstruktioner. I obligatoriska socialförsäkringar mot inkomstbortfall sker en fördelning av sådana riskkostnader, och denna fördelning uppnås genom att alla är med. Den som löper mindre risk att bli sjuk får vara med och betala till samma försäkring som de som har mycket större risk. Personer med ärftliga sjukdomar, kroniskt sjuka och människor med större sjuklighet än genomsnittet slipper därmed betala avsevärt högre än unga friska människor. De slipper också att i värsta fall nekas försäkring. Fördelen är alltså att premiernas storlek inte påverkas av den individuella risken att bli sjuk eller av den individuella chansen att bli gammal, utan av den genomsnittliga risken eller chansen samt av den försäkrade inkomstens storlek. Skulle man i stället för dagens allmänna sjukförsäkring ha krav på ett sparande som bland annat skulle täcka inkomstbortfall vid sjukdom skulle skillnaderna mellan olika individer, med olika riskbilder, bli enorma. Detta är den viktigaste skillnaden mellan försäkring och sparande. Den förra utjämnar risker, den senare gör det inte. Den modell som utjämnar risker som individen inte rår över är därför den modell som närmast kan sägas uppfylla det liberala jämlikhetskravet att alla människor ska ha samma möjligheter i livet. Under senare årtionden har samtliga socialförsäkringar byggt på inkomstbortfallsprincipen. Men förmånstaket har inte stigit i takt med lönerna; inkomstbortfallsprincipen har alltmer kommit att brytas ned. Den statsfinansiella situationen har gjort det svårt att råda bot på det här problemet. Vi har från vår sida också tvingats vänta med att föreslå den utformning vi ser som riktig. Men det är viktigt att inte tappa bort kompassriktningen. Så som taken nu ligger innebär de en extra marginalbeskattning av arbete. Det avskräcker från extra ansträngningar och uppmuntrar till skattefusk. Det urholkar därmed den ekonomiska grunden för välfärden. 5Förslag för en bred uppgörelse Kompromisser och resultat måste också få ha sin tid. Arbetsmetoden med försök till brett samförstånd, som gav så bra resultat i pensionsfrågan, borde gå att använda igen. Alla sju partier borde försöka gå igenom problemen tillsammans, i den parlamentariska arbetsgruppens form. Man ska då ha siktet inställt på att undvika tidiga låsningar och eftersträva samsyn kring hållbara principer och kring att dessa försäkringars viktiga sociala skyddsfunktioner för enskilda människor ska tryggas. Vi hoppas att en arbetsgrupp med flera partier i bästa fall alla riksdagspartier ska kunna enas om en stor socialförsäkringsreform. Våra förslag ska därför inte uppfattas som krav, utan som utgångspunkter för en diskussion. Huvudsyftet måste vara att skapa ett förtroendeingivande system som uppmuntrar till arbete och ger stabilitet åt de offentliga finanserna. Pensionsförsäkringen uppfyller nästan alla de villkor som står nedan, och berörs enbart genom förslag om en ökad egenfinansiering. Pensionsförsäkringen, sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen ska vara riktiga försäkringar. De ska vara obligatoriska och finansiera inkomstbortfall i olika skeden i livet. 5.2Det ska löna sig att arbeta Det ska vara raka rör mellan inbetalade och förmåner ju högre premie, desto högre förmån. Det ger legitimitet åt systemet, gör det lönsamt att arbeta och avskräcker från skattefusk. Reglerna ska uppmuntra till arbete eller rehabilitering. Försäkringarna ska huvudsakligen finansieras genom försäkringspremier från de försäkrade. Om staten bestämmer om fördelningspolitiska inslag i försäkringarna ska dessa finansieras med skatter. Arbetsgivaravgifter ska växlas till egenavgifter som syns i lönekuvertet. Medborgarna övertar finansieringen av de allmänna trygghetsförsäkringarna och får därmed ut samma nettolön som . Ett tak för och förmåner sätts vid inkomster på , 7,5 inkomstbasbelopp. Alla löner under taket, och den del av en högre lön som är under taket, höjs . Staten sänker arbetsgivaravgifterna med motsvarande belopp. Tillsammans med principen om raka rör gör det att avgiften mer uppfattas som en försäkringspremie i stället för en skatt. På så sätt minskar det som kallas skattekilen kraftigt. De allmänna trygghetsförsäkringarna är offentliga i den meningen att de är obligatoriska och beslutade av staten. Sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna ska ges en fristående ställning. De ska inte redovisas som en del av statens budget. Administrationen överlåts till styrelser som kan tillsättas på liknande sätt som för . Förmånsnivåer och avgifter ska fortfarande fastställas av . Styrelserna ska ha ansvar för att bevaka att verksamheten går ihop. Om det finns tecken på att finansiella obalanser kan väntas ska styrelserna vara skyldiga att både informera om väntade större underskott eller överskott och lägga fram förslag om ändrade avgifter, eller i mer allvarliga lägen ändrade förmåner. 5.6Försäkringarna tryggas genom fonder Försäkringarnas finansiella hållfasthet och oberoende ställning gentemot statsbudgeten säkerställs genom fonder. Så har det nya pensionssystemet byggts upp. En sjukförsäkringsfond skapas för att klara svängningar i sjukfrånvaron. En arbetsmarknadsfond skapas för att klara normala konjunkturvariationer. I fall med betydande konjunktursvängningar kommer dock kompletterande skattefinansiering att behövas om inte fonden ska bli orimligt stor. Förändringarna i och ersättning i en lågkonjunktur måste vara måttliga, eftersom försäkringen fungerar som automatisk konjukturstabilisator. Dessa buffertfonder gör att det bara finns anledning att ändra och förmåner om bedömer att systemet på lång sikt kommer att gå med stora över- eller underskott. En av poängerna med en obligatorisk sjukförsäkring är att alla, oavsett risk, täcks av försäkringen. Arbetsgivarna betalar av sjukpenningen för sina anställda. Detta innebär att en del av kostnaden i sjukförsäkringen överflyttas på dem, och de får därmed skärpta ekonomiska motiv att hålla personer med något högre ålder, sämre hälsa eller funktionshinder utanför arbetslivet. Vi vill därför avskaffa denna medfinansiering. 5.8Höj förmånstaket när överutnyttjandet har minskat har kostnaderna för socialförsäkringarna ökat kraftigt. Det är då knappast rätt tid att höja taken i försäkringarna. Arbetsmarknaden måste bli bättre och överutnyttjandet i sjukförsäkringen måste ner. Men riktlinjen måste vara att de allra flesta ska ha en trygghet vid inkomstbortfall. Det finns även personer med högre inkomster som har ökad risk för sjukdom, arbetslöshet och så vidare. Pensionsförsäkringen stimulerar till arbete genom att i arbete ger märkbart högre årlig pension. Också i sjuk- och arbetslöshetsförsäkringen behövs tydligare fokus på arbete. Försäkringarna får inte bli yrkesförsäkringar. Utbetalning av sjukpenning och a-kassa ska prövas även mot möjligheten att försörja sig på ett nytt jobb, om man inte kan gå tillbaka till det gamla. 5.10Ökad satsning på rehabilitering Sjukförsäkringen ska vara inriktad på rehabilitering och återgång i arbete. Den bör innehålla en rehabiliteringsgaranti, och i anslutning till denna ska en längre sjukskrivning, , prövas av en försäkringsläkare. Sjukförsäkringen ska hanteras av 610 vårdregioner, som bildas genom sammanslagning av landsting. Vårdregionerna får på så sätt incitament att genom snabbare vård, bättre sjukskrivningsrutiner och så vidare hålla sjukskrivningskostnaderna nere. Eventuellt överskott i försäkringen kan användas till bättre vård och sänkt landstingsskatt. 5.11Tydligt system för individen Försäkringsmässigheten finns i systemet genom att det är raka rör mellan och förmåner och genom att premierna redovisas tydligt på lönebeskedet. En regelbunden information om och förmåner kan också hjälpa till att få avgiften att betraktas mer som en premie än en skatt. 5.12Nytt stöd till utförsäkrade från a-kassan Som komplettering av arbetslöshetsförsäkringen bör införas ett nytt skydd för utförsäkrade, ett statligt försörjningsstöd som är något högre än socialbidragen och till skillnad från dessa inte prövas mot innehav av bil, egen bostad, sommarstuga etcetera. Ett villkor ska självfallet vara att individen står till arbetsmarknadens förfogande. Detta stöd bör eventuellt finansieras över statsbudgeten. Styrelsernas förvaltning bör revideras av och granskas av som särskilt bör ha i uppdrag att kontrollera försäkringsmässigheten i socialförsäkringarna. 5.14Arbetsolycksfall bör försäkras privat Ersättningen för inkomstförlust genom arbetsolycksfall bör överföras till en obligatorisk icke-statlig försäkring, där den obligatoriska trafikförsäkringen i vissa avseenden är en förebild. En motsvarande sänkning av arbetsgivaravgiften genomförs. Följande är mest att betrakta som en grov uppskattning, inte minst mot bakgrund av de förändringar i arbetslöshetsförsäkringen som har föreslagit. Eftersom dagens pensionssystem är produkten av en bred politisk uppgörelse med gott resultat vill vi inte göra några förändringar som inte alla fem partier är överens om. Vårt förslag är att hela pensionsavgiften på ska tas ut som försäkringspremie, jämfört med dagens , genom en växling av arbetsgivaravgift till lön. Detta vill vi komma överens om med de partier som står bakom pensionsreformen. Ändringen påverkar inte pensionens nivå eller nettolönen. Försäkringen ska byggas upp för att klara en nivå som pendlar kring , något lägre än dagens situation. Då behöver av lönesumman tas ut som premie. Detta ersätter dagens a-kasseavgifter, som motsvarar av lönesumman. Försäkringspremien ska täcka sjukförsäkringen och de framtida utbetalningarna för nytillkomna förtidspensioner (som kallas sjuk- och aktivitetsersättning). Om premien ska sättas utifrån dagens mycket höga nivå på sjukskrivningar måste av lönesumman tas ut som premie. Då är inte garantibeloppet i förtidspensionerna medräknat. Eftersom det är ett fördelningspolitiskt inslag i försäkringen bör det betalas med skatt. Förhoppningsvis har sjukskrivningstalen minskats innan en reform är genomförd, och en mer rimlig nivå kan vara . De totala avgifter som medborgaren själv betalar skulle alltså öka av lönesumman. ska inte tas ut över förmånstaket på 7,5 inkomstbasbelopp, och slutresultatet blir att de nya premierna blir av den lönesumma som är under taket. Detta kompenseras löntagarna för genom en motsvarande lönehöjning. Alla inkomster under taket höjs . Arbetsgivarna kompenseras genom att arbetsgivaravgiften sänks , även över taket. Som premie räknas även de som redan finns i pensionssystemet, summa , räknat på de gamla lönerna. Räknat på de nya, höjda lönerna blir premierna 32,5/125,5 = . Försäkringspremierna ska även i fortsättningen, liksom arbetsgivaravgifterna, vara befriade från skatt då de betalas in, eftersom ersättningarna är skattepliktiga när de betalas ut. Effekten på nettolönen blir vid övergången noll för både hög- och låginkomsttagare. De nya premierna kompenseras av löneökningarna. Kommuner och landsting kommer heller inte att beröras av en växling från arbetsgivaravgifter till försäkringspremier. De får ingen skatt på arbetsgivaravgifterna och kommer inte heller att få någon skatt på de försäkringspremier som ska ersätta dem. Däremot kommer de och staten liksom nu att få skatt på de ersättningar som betalas ut. En växling mellan dessa två typer av avgifter är därför neutral inte bara för löntagare, företagare och företag utan även för kommunsektorn.