mot · GT02So520 · 2005-10-04 00:00:00 — Trots att Lagrådet liksom har yttrat sig i frågan och uttryckt att det är möjligt för kommunerna att jämka för matkostnaderna är det fortfarande ett stort antal kommuner som inte jämkar matkostnaden. Regeringen har därför tillsatt en utredning för att särskilt se över frågan om matkostnader i relation till maxtaxa och förbehållsbelopp inom äldre- och handikappomsorg. avvaktar därför med att lägga fram förslag till dess att utredningen är klar. För makar har den lagen om avgifter inneburit både förbättringar och försämringar. Det har framför allt gynnat dem där den part som behöver hjälp har den högsta inkomsten. I de flesta fall har män den högsta inkomsten. Kommunerna har inte uppmärksammat att lagen anger att kommunen kan välja de alternativ för avgiftssättning som är mest gynnsamma för den enskilda. Därutöver kan det konstateras att det fortfarande råder stora olikheter mellan kommunerna vad gäller avgiftssystem och vad som ska ingå i vårdavgiften. Marginaleffekten har inte heller reducerats genom den ändrade lagstiftningen. bör beredas i och regeringen bör skyndsamt ta fram förslag som åtgärdar de brister som kvarstår inom avgiftssystemet för äldre och funktionshindrade. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Beviljats men inte fått Enligt och länsstyrelsernas rapport Ej verkställda beslut och domar enligt LSS och SoL 2003 var antalet ej verkställda gynnande beslut , inkluderat personer . Trots att det var en minskning är det fortfarande en alldeles för stor andel. Dessutom konstaterades det i samma rapport att 1932 personer fått avslag på beslut om särskilt boende trots att det fanns behov av särskilt boende. undersökning av situationen 2004 visar att ej verkställda beslut enligt LSS och SoL ökat med 1200 () . Antalet avslag trots bedömt behov var också högre 2004 än 2003, men lägre än 2001. Det visar att problemet med ej verkställda beslut kvarstår. anser att det är dags att överväga om inte sanktioner mot kommuner som inte verkställer beslut måste införas. Det är inte acceptabelt att år ta del av rapporter som visar att svårt sjuka äldre med omfattande behov inte får den hjälp och det stöd som de beviljats. Regeringen bör därför ges i uppdrag att skyndsamt bereda frågan om hur äldre som erhållit beslut om insatser också ska kunna garanteras att dessa verkställs. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det finns två grupper av äldre med annat modersmål än svenska: de som talar något av minoritetsspråken meänkieli, jiddisch, chib, finska och samiska och de som talar något av de språk som finns bland dem som invandrat till . Med stigande ålder upplever många det som viktigt att få återta sitt modersmål som det primära språket och för den med kognitiva besvär kan förmågan att tala och förstå svenska försvinna på grund av sjukdomen. Inom äldreomsorgen och hälso- och sjukvården finns det en stor resurs av språk- och kulturkompetens bland de medarbetare som invandrat till eller som talar något av minoritetsspråken. Det är tyvärr en outnyttjad resurs. Det handlar i första hand om en brist på medvetande och organisation. är det hälsofrämjande att särskilt uppmärksamma människor genom att möta dem på deras modersmål då det är en förutsättning för att skapa en relation. En relation krävs för att kunna bedöma behov och vilka insatser som krävs. bör ges i uppdrag att särskilt följa upp situationen inom äldreomsorgen för invandrade och äldre som tillhör någon av de nationella minoriteterna samt följa upp hur äldreomsorgen uppfyller sitt åtagande vad gäller minoritetsspråken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. anser att det inom äldreomsorgen krävs en ökad och förstärkt möjlighet till inflytande från de äldre, anhöriga och personal och att det är viktigt att olika former för inflytande utvecklas. De vanligast förekommande formerna är brukarråd och anhörigråd. Det är positiva och betydelsefulla former, men dessa råd är i sin sammansättning sällan representativa för t.ex. de faktiskt boende i en särskild boendeform. Vi anser att det är en genomgående brist att de som konkret berörs av äldreomsorgen sällan tillfrågas och när undersökningar gjorts är det i mycket begränsad utsträckning som deras resultat leder till förändring. Trots avsaknaden av nationella studier är kunskapen hög om vad äldre själva prioriterar, men detta kommer till uttryck i de prioriteringar och beslut som tas på tjänstemannanivå. bör få i uppdrag att initiera försöksverksamhet där de äldre ges ökad möjlighet att styra över innehåll och utformning av sina beviljade insatser. Det kan t.ex. vara att förfoga över ett antal hemtjänsttimmar som tillsammans med vårdgivaren kan användas flexibelt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Länsstyrelserna bör ges i uppdrag att kartlägga behov och förekomst av strukturer för brukarinflytande inom äldreomsorgen. En sådan kartläggning kan utgöra grund för vidare förslag i syfte att garantera reellt brukarinflytande i äldreomsorgen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I enlighet med SOSFS 2000:5, anmälan om missförhållanden i omsorg om äldre och funktionshindrade enligt 71 § socialtjänstlagen, är vårdpersonal skyldig att anmäla allvarliga missförhållanden. Anmälan bör göras redan när det finns en grundad anledning att anta att det föreligger allvarliga missförhållanden. Detta är en mycket viktig men svår uppgift för vårdpersonalen. Den försvåras genom att rekommendationen i första hand vänder sig till den som förestår verksamheten. Försvårandet beror på att när missförhållanden av allmän karaktär föreligger är det den ansvariga för verksamheten som själv berörs av anmälan. har vid ett flertal tillfällen försökt vinna gehör för denna problematik som vi anser drabbar både de äldre och vårdpersonalen. har vi inte fått stöd för detta. Men vi kan nu konstatera att bedömt att lex Maria-anmälningar borde kunna lämnas anonymt i syfte att öka anmälningsbenägenheten. Motiveringen är att det viktiga måste vara att anmälningar görs och missförhållande åtgärdas och inte kunskap om vem som gjort anmälan. Vi anser att detta resonemang är fullt applicerbart på lagen om anmälningsskyldighet. Frågan om lagen om anmälningsskyldighet och tillämpningen av denna ska behandlas på motsvarande sätt som lex och bör ges i uppdrag att utreda detta. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har diskussionen om äldrepolitikens inriktning och åtgärder varit levande. Bakgrunden är befolkningsutvecklingen. Det handlar om hur ansvaret ska fördelas mellan den enskilde och samhället. Det handlar om hur det allmänna ska klara sitt ansvarstagandet och stärka förtroendet för de insatser som man åtagit sig att klara med gemensamma resurser. Vidare vilken roll organisationer, samfund och företag ska spela i sammanhanget. som många äldre har fått en god omsorg kan vi konstatera att förtroendet för vården och omsorgen om äldre människor har sviktat. Ett övergripande påstående har varit vi får inte den vård och välfärd vi betalar för, vart tar skattepengarna vägen etc. anser att det är viktigt att förtroendet för vården och omsorgen om äldre människor är hög och ger trygghet. Osäkerheten, otryggheten och ett vikande förtroende leder till att människor känner sig mer utsatta och mer ovilliga till att solidariskt dela ansvaret för den gemensamma välfärden. En lagstiftning om äldreomsorg har knappt varit på tal trots att vi vet att lagar om rättigheter ger en ökad säkerhet. Inte minst har detta skett inom handikappområdet. Lagarna där har stärkt mångas säkerhet och trygghet. Barnomsorgslagen är ett annat exempel där vetskapen om en förskoleplats ger ökad möjlighet till planering och därmed en ökad trygghet för barnfamiljerna. De två lagar som i huvudsak styr äldreomsorgen är hälso- och sjukvårdslagen och socialtjänstlagen, därefter finns i princip ingen lagstiftning. I hälso- och sjukvårdslagen finns situationer och de insatser som det offentliga åtagandet omfattar och är där till en del preciserat och i socialtjänstlagen finns i huvudsak biståndsregler och en programförklaring över hur ska arbeta för att stödja äldre i kommunen. Vid sidan om detta finns annan lagstiftning och politiska dokument, där det kan framgå både den enskildes rättigheter och det offentligas ansvar. Då regelstrukturen ser ut som den gör kan vårdens och omsorgens planering, utformning och innehåll kraftigt variera. En lag skulle minska olikheterna i landet och därmed vid behov ge den enskilde en trygg omvårdnad vid ålderdomen. En utredning bör tillsättas som ska se över möjligheterna att införa en äldreomsorgslag Detta bör ge regeringen till känna. Sermin Özürküt (v)