mot · GT02Sf383 · 2005-10-05 00:00:00 — Vi fortsätter att tro på de idéer som stora medborgarrättskämpar som trodde på: Att varje individ ska bedömas som individ, på grund av sina färdigheter och talanger, och inte för att man tillhör en grupp eller har en viss hudfärg, religion eller ursprung. Den drömmen kommer vi att fortsätta att kämpa för. En samlad lagstiftning mot diskriminering De mekanismer som ligger bakom all diskriminering av den enskilde individen är i stort sett desamma oavsett om den yttre orsaken har samband med kön, etnisk tillhörighet eller något annat. Den kränkning som varje diskriminerad människa känner är också densamma oavsett grunden för diskrimineringen. Därför är det en viktig principfråga att dagens olika diskrimineringslagar samordnas till en gemensam lagstiftning. I samband med en sådan reform bör även (JämO), (), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (Homo) slås samman till en gemensam myndighet. Hanteringen av diskrimineringsfrågor måste bygga på en självständighet som enbart kan säkras om ställs under översyn. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om behovet av en samlad lagstiftning mot diskriminering. Det ska kosta att diskriminera Det är svårt att bevisa diskriminering vid en rättegång men när man gör det ska påföljderna vara mycket kännbara för den som har gjort sig skyldig till diskrimineringen. Därför föreslår vi att det utdömda skadeståndsbeloppet vid all arbetsmarknadsrelaterad diskriminering ska höjas substantiellt till förlorade arbetsinkomster. Vid annan diskriminering i offentliga eller privata verksamheter som vänder sig till allmänheten ska skadeståndsbeloppet motsvara minst fem basbelopp. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om höjda skadeståndsbelopp för den som döms för diskriminering. Inga diskrimineringsmål i Arbetsdomstolen I regleras en stor del av förhållandena inom arbetslivet av avtal mellan arbetsgivare och arbetstagarorganisationer. När vissa diskriminerande förhållanden har bekräftats i avtal mellan arbetsmarknadens parter är det svårt för den drabbade att få rätt i Arbetsdomstolen som består just av dessa parter. Vi vill därför att mål som gäller diskriminering i arbetslivet ska flyttas från Arbetsdomstolen och istället behandlas av allmänna domstolar. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att diskrimineringsmål ska behandlas vid allmänna domstolar. Utbildningssatsning i mångfald för domstolspersonal Det behövs en stor utbildningssatsning i mångfaldsfrågor inom domstolsväsendet. En mycket homogen kår av domare och nämndemän har att hantera en befolkning som präglas av en överväldigande kulturell mångfald utan att ha getts möjlighet att kunskapsmässigt förberedas för en sådan uppgift. Det finns mycket som tyder på att personer med utländsk bakgrund döms annorlunda än de som inte har en sådan bakgrund. Detta är givetvis inte rimligt. Därför bör en stor utbildningssatsning göras riktad mot hela rättsväsendet. Juristutbildningen bör också reformeras i syfte att ge de kunskaper som behövs för att kunna vara jurist i ett mångfaldspräglat samhälle. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om utbildningssatsning i mångfald för domstolspersonal. Det är dags att ta krafttag i kampen mot den etniska bortsorteringen som uppenbarligen förekommer på den svenska arbetsmarknaden. Vi vill i det syftet göra det obligatoriskt med avidentifiering av ansökningshandlingar i personalrekrytering för alla offentliga arbetsgivare. För det privata näringslivet ska det finnas gott om information, rådgivning och metodhjälp om man frivilligt vill ansluta sig till denna antidiskrimineringspraxis. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att göra det obligatoriskt med avidentifiering av ansökningshandlingar för alla offentliga arbetsgivare. Tydlighet om toleransens och mångfaldens gränser lika villkor för kvinnor och män I ett pluralistiskt och multikulturellt samhälle kan allvarliga konflikter uppstå mellan individens frihet och olika gruppers vilja till kontroll över gruppmedlemmarnas livsval. Dessa konflikter mellan individuell frihet och gruppfrihet hör till de svåraste att lösa i ett öppet samhälle, men de måste lösas, särskilt när individens okränkbara rättigheter och frihet hotas av olika gruppers vilja till kontroll över individen. För oss liberaler står det klart att i sådana konfliktsituationer väljer vi alltid individens sida. Så moderniserades , genom liberalernas kamp mot olika sorters gruppförtryck samt traditioner och kulturella mönster som inskränkte individens frihet. Denna konflikt är inte bara historia. Den finns i varje modernt samhälle och tillspetsas genom invandringen och globaliseringen, för beteendemönster och kulturtraditioner som är fientliga till individens frihet kolliderar allt oftare med det öppna samhällets normer och livsstilar. liberalerna bejakar mångfalden, men inte till priset av individens frihet och grundläggande rättigheter. Därför säger vi tydligt att inte all kulturell mångfald är bra och att den kulturella mångfalden alltid måste underkastas det fria samhällets spelregler och grundläggande värderingar om individuell frihet och likabehandling samt jämställdheten mellan män och kvinnor. Att bryta utanförskapet är också att arbeta för en förändring av värderingar och traditioner som är oförenliga med det moderna, öppna samhället. Att några individer hålls utanför ett fullt deltagande i samhällslivet av sin egen familj eller grupp får inte accepteras. Därför är det viktigt att förhindra att den egenmakt och den valfrihet som vi förespråkar ska missbrukas av grupper som vill hindra sina medlemmar vuxna eller barn från delaktighet i det breda samhällslivet. Detta gäller särskilt kvinnor och barn i traditionella och starkt mansdominerade kulturmönster och familjestrukturer. Ingen får exempelvis använda friskolereformen för att isolera barnen från övriga samhället eller upprätthålla starkt fördomsfulla föreställningar om andra folk, religioner, homosexuella eller kvinnor. I det liberaler och andra goda krafter byggt genom politisk kamp är det en hederssak att kvinnor har samma rätt att välja livsväg som män och att yttrandefriheten gäller alla. Barnäktenskap faller utanför den människo- och samhällssyn som är grundläggande i ett liberalt . Den kulturella mångfalden ska bejakas men inom ramen för de värderingar som utgör grunden för ett öppet och tolerant samhälle. Grundläggande mänskliga fri- och rättigheter är reglerade universella rättigheter. Respekten för individens fri- och rättigheter ska vara överordnad kultur och kollektiva anspråk. I ett liberalt är det alldeles klart att kvinnor och män har lika rätt att leva sina liv som de själva önskar. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att tydliggöra mångfaldens gränser. Informationssatsning i jämställdhet och respekt för individens integritet Det är viktigt att ge information åt alla dem som flyr eller flyttar till om den värdegrund som genomsyrar det svenska samhället och den betydelse som jämställdheten och respekten för alla människors lika värde har i . Könsstympning, barnäktenskap, hedersvåld och annat förtryck mot kvinnor och barn ska explicit tas upp i detta sammanhang. Informationsmaterialet ska översättas till de språk som våra stora flykting- och invandrargrupper talar och användas som obligatoriskt undervisningsmaterial inom ramen för svenska för invandrare, sfi. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om informationssatsning i jämställdhet och respekt för individens integritet. Mer pengar till kvinnojourer Vi vill att mer resurser ges åt kvinnojourerna som inriktar sig mot kvinnor i utsatta bostadsområden. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om ökade resurser till kvinnojourer. Könsstympning kvinnlig omskärelse förbjöds i lag 1982 på förslag av dåvarande sjukvårdsminister (). Det var ett viktigt ställningstagande mot en oacceptabel företeelse. Det är anmärkningsvärt att inte en enda person lagförts för detta brott , då det är uppenbart att denna sedvänja alltjämt upprätthålls i vissa kretsar i vårt land. Polis och åklagare måste prioritera resurser och hitta former för att avslöja och bevisa de brottsliga handlingarna. För att komma åt olaglig könsstympning måste alla de som direkt eller indirekt medverkar till brottet hotas av kännbara straff. Utöver fängelsestraff ska medverkan till könsstympning alltid leda till att domstolen prövar frågan om utvisning för den som inte är svensk medborgare. Preskriptionsreglerna måste förändras så att brottet inte är preskriberat när offren når den ålder och mognad som fordras för att kunna reagera mot övergreppet. Därför ska preskriptionstiden börja löpa efter det att den drabbade kvinnan fyllt . bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om krafttag mot kvinnlig könsstympning. Barnäktenskap och tvångsäktenskap måste motverkas effektivare Barn- och tvångsäktenskap är företeelser som inte är förenliga med det svenska samhällets syn på jämställdhet och barns rättigheter. Efter fleråriga krav från liberalerna förbjöds barnäktenskap i betydelsen att den dispensmöjlighet som fanns för ungdomar att ingå äktenskap inskränktes. Vi anser att den återstående dispensmöjligheten bör avskaffas. Myndigheternas möjligheter att stödja utsatta flickor och unga kvinnor måste förbättras det kan gälla allt från skyddat boende till att en berättelse för en skolsköterska inte måste leda till att föräldrarna informeras. Att tvinga någon att ingå äktenskap mot sin vilja har ingen särskild brottsrubricering, men om olaga hot, olaga tvång, människorov eller något annat brott har förekommit kan personer lagföras. I praktiken sker detta sällan eller aldrig. För att tydliggöra gällande normer och underlätta polisens arbete bör det övervägas om inte att tvinga någon att ingå äktenskap mot sin vilja bör bli ett särskilt brott. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att barnäktenskap och tvångsäktenskap måste motverkas effektivare. Skolan som murbräcka mot utanförskapet Skolan har en central roll i kampen mot utanförskapet. Det är det viktigaste sättet att överföra resurser till utsatta grupper och öka de nya generationernas livschanser och sociala rörlighet. Det är så lika möjligheter kan skapas. Tyvärr befinner sig skolans verklighet långt ifrån dessa för oss liberaler så kära ideal. Det största sveket mot de mest utsatta är en skola som inte fungerar, som inte förmedlar kunskaper, som inte ger redskap för framtiden. Förorternas skolor är oftast misslyckandets skolor. Där reproduceras utanförskapet och nya generationer av förlorare skapas. Detta kan inte accepteras. Därför behövs en ny skola enligt liberalernas kända idéer om en skola som kombinerar val- och etableringsfriheten med höga krav på kunskapsförmedling, ordning och reda och kvalitet. Skolor i utsatta områden borde vara de bästa skolorna. Förbättrade möjligheter att fritt välja skola, extra satsningar på skolor i sociala krisområden och uppbyggnad av s.k. magnetskolor kan locka människor att bosätta sig och bo kvar i utsatta områden. Tydliga krav, mål och utvärderingar behövs också för att skapa en skola där alla kan lyckas. Också extra hjälp för att bearbeta svåra upplevelser ska finnas tillgänglig. Satsa på magnetskolor i utanförskapsområden Mångfald, frihet och framväxten av s.k. magnetskolor uppmuntras genom satsningar på de skolor som verkar i utanförskapets . bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om skolan som murbräcka mot utanförskapet. Skolan ska ta ställning för tolerans Tolerans, förståelse för olikhet och respekt för andra ska prägla skolans vardag. Skolan ska inte vara värdeneutral, utan tydligt ta ställning för grundläggande humanistiska och demokratiska värderingar. Religionsundervisningen ska ge grundläggande kunskap om alla religioner och livsåskådningar. Alla trosuppfattningar ska behandlas med saklighet och respekt. För att garantera att alla skolor, både konfessionella och icke-konfessionella, följer läroplanen ska en särskild nationell skolinspektion skapas. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om att skolan ska ta ställning för tolerans samt att inrätta en nationell skolinspektion. Ett nytt valideringssystem införs Validering av utländska examina är ett välkänt problem. Vi vill att ett enklare och mer ändamålsenligt alternativt ska kunna erbjudas. I stället för jämförande pappersstudier och ekvivalering kurs efter kurs vill vi införa allmänna tester på de faktiska kunskaper som en viss person besitter. Det är det väsentliga och det som faktiskt efterfrågas på arbetsmarknaden. Dessa tester ska genomföras ofta och vid regelbundet återkommande tillfällen på de flesta av landets högskolor och universitet. De ovan nämnda testen kan likna de tävlingar (concour) som regelbundet anordnas i , där en akademiker alltid har chansen att gå vidare från en kunskapsgren till en annan, om han/hon når ett bra resultat i testen. På så sätt skulle man både praktiskt och effektivt kunna kontrollera den sökandes möjligheter att klara av yrkesarbetets krav i olika sammanhang. Testen kan utvecklas i direkt samband med preparandkurser som skulle erbjuda dem som inte lyckas en möjlighet att komplettera sina studier eller aktualisera sina kunskaper för att vid ett andra eller tredje tillfälle lyckas ta provet. En sådan form av kunskapsvalidering kan också gälla lägre utbildningsnivåer hantverksyrken, tekniska mer eller mindre avancerade yrken, verksamheter inom omsorgen i syfte att underlätta och snabba på personens arbetsmarknadsintroduktion inom rätt yrke. Vi vill att ett enklare och mer ändamålsenligt alternativ ska kunna erbjudas genom allmänna tester på de faktiska kunskaper som en viss person besitter. En sådan form av kunskapsvalidering kan också gälla lägre utbildningsnivåer i syfte att underlätta och snabba på personens arbetsmarknadsintroduktion inom rätt yrke. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om ett nytt valideringssystem både för utländska examina och för de faktiska kunskaper en person besitter. Trygghet i stället för osäkerhet och våld Utanförskapets är också otrygghetens . Otrygga miljöer gör att de som kan flytta därifrån gör det så fort första tillfälle ges. De som stannar är nästan uteslutande de som inte kan flytta, de mest utslagna, maktlösa och resignerade. Detta negativa urval är ett stort problem i kampen mot utanförskapet, för i de mest utsatta områdena tärs kontinuerligt på de människor som skulle kunna göra en avgörande insats, om de stannade, för att vända på utanförskapets negativa spiral. Därför är fungerande, gärna attraktiva skolor så viktiga. Men ännu viktigare den känsla av trygghet som behövs för att utan rädsla kunna gå ut och ta en promenad, eller starta en verksamhet, eller låta barnen leka på en offentlig plats. Vi har en allvarlig otrygghetskris i utanförskapets som bara kan lösas genom att de berörda själva i nära samarbete med polisen tar sig an uppgiften att återskapa en trygg miljö. För det behövs betydande polisiära insatser och det förutsätter fler poliser. Det är vad förorternas hederliga invånare ropar efter. liberalerna vill göra stora satsningar på att reparera den nedrustning av polisen som socialdemokratin har gjort sig skyldig till. Och vi ska prioritera de mest utsatta områdena i vår kamp för ett tryggare . I princip borde varje socialt riskområde ha tillgång till närpoliser. Polisen ska finnas mitt bland människorna i deras vardag och inte fungera som en främmande insatsstyrka som bara dyker upp i samband med våldsamheter. Närpolis i varje utanförskapsområde Trygghet i utsatta bostadsområden kräver polisnärvaro och aktivt samarbete med de boende. Närpolis ska finnas i varje område som präglas av utanförskap och samarbete ska inledas med det lokala utvecklingsrådet i syfte att garantera områdets trygghet. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om närpolis i varje utanförskapsområde. Skärpta regler för utvisning i samband med brott Överrepresentationen i brottsstatistiken av personer med utländsk bakgrund är ett socialt problem som behöver tas på större allvar än . BRÅ:s statistik visar att brottslighet är ungefär dubbelt så vanlig bland utlandsfödda som bland svenskfödda. Överrepresentationen kan till en viss del förklaras med social tillhörighet. Men det problem som överrepresentation utgör, och som sällan debatterats seriöst, skadar hela integrationsprocessen i samhället, bl.a. genom att den stora majoriteten laglydiga invandrare felaktigt och orättfärdigt buntas ihop med den kriminella minoriteten. I detta sammanhang är det viktigt att fakta får tala och att problemet varken blåses upp eller tonas ner. För att inte underblåsa fördomar är det viktigt att påminna om att tillgänglig statistik också klargör att de allra flesta invandrare inte begår brott utan de allra flesta brott som begås i begås av svenskfödda. att pressa tillbaka kriminalitet är att bekämpa olika sociala problem, bland dem inte minst drogmissbruk och utanförskap. liberalernas hela integrationspolitik, med fokus på arbete och egenmakt samt betoning av betydelsen av bra skolor för barn och ungdomar samt hyggliga kunskaper i svenska, är därför i sin helhet ett brottsförebyggande program. Men upptäcktsrisk och påföljd har också en brottspreventiv effekt. liberalernas krav på fler poliser är i hög grad relevant i detta sammanhang. Det kan påpekas att utländska medborgare inte bara är överrepresenterade bland brottsförövarna utan också bland brottsoffren. liberalerna tror inte att straffskärpningar generellt är en effektiv väg att gå för att få ner brottsligheten men utvisning av utländska medborgare som döms för brott minskar antalet brottslingar i . Skärpta regler kring utvisning kan också ha en preventiv effekt och därmed bidra till att lösa ett stort socialt problem. användningsområde och praxis förefaller otydlig. liberalerna anser att huvudregeln bör vara att de icke svenska medborgare som begår allvarliga brott i ska utvisas. Tydlighet på detta område underlättar arbetet för en human asylpolitik och liberal politik för arbetskraftsinvandring. Återfallsbrottslighet är vanlig bland utländska kriminella som inte utvisats. Eftersom liten risk för fortsatt brottslighet är ett av kriterierna som domstolen kan väga in för att inte utvisa, förefaller reglerna för dömandet behöva stramas upp. Likaså behöver det klargöras vilken stark anknytning till som inte ska medföra utvisning anses exempelvis även åtskilliga barnlösa personer ha sådan anknytning. Barnperspektivet måste naturligtvis alltid vägas in i straffutmätningen. Men däri måste ingå att ställa frågan om en nära kontakt med en grovt kriminell förälder, som kanske fram till gripandet visat mycket ringa intresse för och hänsyn till sitt barn, är till gagn eller skada för barnet. Även den som kommit till som minderårig, och bott här , bör kunna anses ha stark anknytning till . När nu asylprocessen görs om vid årsskiftet, och delvis läggs över på länsrätt och kammarrätt, förefaller det rimligt att dessa instanser, med den djupa sakkunskapen om förhållandena i de länder asylsökande kommer ifrån de kommer att utveckla, också kopplas in i bedömningen av utvisningsärenden. liberalerna anser att frågan om utvisning alltid ska prövas när en utländsk medborgare döms för grövre brott, t.ex. när fängelse ingår i straffskalan. Tiden för återvändandeförbudet bör normalt vara längre . bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om skärpta regler för utvisning av utländska medborgare i samband med brott. I själva brottmålet ska frågan om situationen i den åtalades hemland inte vägas in. Vid de grövsta brotten bör utvisning vara huvudregeln. Men domstolen prövar den dömdes anknytning till , återfallsrisk m.m. och kan där det är motiverat avstå från att döma till utvisning. Vid en utvisningsdom i brottmålet prövas verkställigheten i den nya migrationsdomstolen utifrån situationen i den dömdes hemland. Om en utvisning dit är omöjlig, exempelvis på grund av risk för dödsstraff eller tortyr, verkställs inte utvisningen. Upprepad grov brottslighet bör öka risken för utvisning. De faktorer som kan medföra att en utländsk medborgare inte döms till utvisning bör göras tydligare. Barnperspektivet ska vara vägledande. Det innebär att barn i ska vara det tyngsta skälet att inte utvisas. Å andra sidan ska barn i inte heller vara något absolut hinder för utvisning, exempelvis i fall där nära umgänge med en kriminell förälder bedöms olämpligt för barnet. Det bör bli vanligare att personer som döms till utvisning också får avtjäna själva strafftiden i hemlandet. bör träffa avtal om ömsesidigt mottagande av dömda med länder där fångar inte hotas av omänsklig behandling. När regeringen upphäver utvisningsbeslut genom nåd bör motiven till beslutet redovisas. bör ge regeringen tillkänna vad som ovan anförs om individuell prövning av utvisning i samband med brott. Medborgarskapets betydelse och krav betonas Vi tror att frågor kring det svenska medborgarskapet är viktiga, också i ett integrationsperspektiv. Det kan tyckas paradoxalt, eftersom många invandrare inte är svenska medborgare och inte heller har någon ambition att bli det. Det sägs ibland att där segregationsproblemen är störst är medborgarskap ingen aktuell fråga. Men vi har en annan uppfattning. Vi menar att möjligheten till medborgarskap tidigt ska stå klar för invandrare som kommer hit. Medborgarskapet ger unika rättigheter, t.ex. rätt att bli vald till , rösta vid riksdagsvalet och en ovillkorlig rätt att stanna i , som inte kan uppnås på annat sätt. Men medborgarskapet ska också vara förenat med vissa tydliga krav. Dit hör exempelvis att inte bedriva brottslig verksamhet man har uppehållstillstånd. Det ska alltså vara något eftersträvansvärt att bli svensk medborgare. Medborgarskapet ska vara ett erkännande av att man uppfyllt ett antal kriterier som ger vissa fördelar. Om det blir så, kan det ha positiva effekter redan tidigt i integrationsprocessen. Med denna syn är det naturligt att själva erhållandet av medborgarskapet förknippas med en viss högtidlighet. I flera av kommuner har medborgarskap delats ut i samband med mindre ceremonier som uppmärksammar händelsen och dess betydelse för de involverade. Det är en positiv sak att markera inträdet som medborgare i det svenska samhället. Med anledning av de positiva erfarenheterna bör man överväga att genomföra medborgarskapsceremonier i större utsträckning och med en officiell innebörd. Att ge ett konkret tecken på det nya medborgarskapet som ett bevis på tillhörighet och deltagande i det svenska samhället bör förstärkas. Med denna syn är det också naturligt att acceptabla kunskaper i svenska språket blir ett krav för medborgarskap. Om medborgarskapet ska kunna utnyttjas förutsätter det kunskaper om svenska lagar och andra förhållanden som i sin tur kräver vissa kunskaper i svenska språket. För att kunna delta i samhällslivet krävs ett visst mått av språkkunskaper. liksom i tidigare års riksdagsval fanns invandrartäta bostadsområden där färre än hälften röstade. Vi är inte nöjda med det. Bättre språkkunskaper är ett sätt att nå en förändring. Motsvarande regel för medborgarskap finns också i de allra flesta länder, särskilt i de största och mest framgångsrika invandringsländer. Den har också förekommit tidigare i . Det ska naturligtvis finnas undantag, exempelvis personer med handikapp eller gamla människor som är analfabeter när de kommer hit eller har mycket svårt att lära sig ett nytt språk, men ändå bör få bli medborgare. Dispens ska dock inte ges till kvinnor och män som gifter sig med en person som är svensk medborgare. Således kan man inte automatiskt slippa språkkravet på grund av äktenskap, då det skulle kunna få negativa konsekvenser för bl.a. invandrarkvinnor som kan bli isolerade av att inte lära sig språket.