mot · GT02MJ519 · 2005-10-04 00:00:00 — En väl fungerande veterinärorganisation är en hörnsten i djurskydd men också i livsmedelssäkerhet. anser att det är av yttersta vikt att konkurrenssituationen blir likvärdig mellan privatpraktiserande veterinärer och distriktsveterinärer. Vi anser vidare att distriktsveterinärsorganisationen skall effektiviseras. Utredningen av veterinärorganisationen och djursjukdomsdataregistret bör bl.a. arbeta fram alternativa organisatoriska lösningar för den fältveterinära verksamheten, se över hur behovet av veterinärkompetens för myndighetsutövande uppgifter ser ut samt se till att beredskap mot smittsamma djursjukdomar inom det veterinära området kan tillgodoses i hela landet. Det innebär att även länsveterinärernas arbetsuppgifter bör ses över. Som ett exempel kan nämnas kravet på distriktsveterinärintyg vid export av hästsperma trots att avelshingstarna kontinuerligt står under veterinärkontroll. Vidare bör också tillsynen över veterinäryrkesutövning ses över för att se om den kan förbättras. Detta bör ges regeringen tillkänna. har ställt sig bakom en oberoende utredning om situationen för privatpraktiserande och distriktsveterinärer. Av de ca 2000 veterinärer som är verksamma är ca 300 distriktsveterinärer, 70 besiktningsveterinärer samt 40 länsveterinärer. Distriktsveterinärerna behandlar ca 450000 djur/år varav knappt 180000 är lantbrukets djur. En konkurrenssituation har uppstått vad gäller behandlingen av sällskapsdjur. anser inte att den nuvarande situationen är tillfredsställande och statliga organisationer skall inte konkurrera med privata inom detta område. Det finns totalt 90 000 tillsynsobjekt i . Till detta kommer ett antal anmälningsärenden. För att leva upp till rekommendation om en tillsyn krävs ökade resurser. Djurplågeri och vanvård förekommer i liksom i andra länder. Detta är djupt tragiskt och det är vår uppgift att bekämpa det i möjligaste mån. För att ett brott i lagens mening skall bedömas som djurplågeri måste djuret ha lidit svårt. Vanvården eller misshandeln måste dessutom ha skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Detta är enligt veterinärer och djurskyddsinspektörer svårt att dokumentera och bevisa på ett sätt som tillgodoser de krav som ställs i en rättslig instans. finns ingen obligatorisk utbildning eller krav på utbildning för kommunens djurskyddsinspektörer. Det finns fortfarande ett stort utrymme för att höja kunskapsnivån bland inspektörerna. ansåg av kommunerna att deras inspektörer hade tillräckliga kunskaper, hade det höjts till . har i flera tidigare motioner påpekat behovet av utbildning och krav på djurskyddsinspektörer. Forskningsinsatser inom djurskyddsområdet är av avgörande betydelse för utveckling och förbättring. Forskning om djurens naturliga beteende har lett till inredda burar samt förbättrad hantering vid transporter och slakterier. Detta bör utvecklas ytterligare. Det är av största vikt att samtliga djurskyddsinspektörer har adekvat utbildning samt att vidareutbildning ges till samtliga aktörer inom djurskyddsområdet. Likaså bör behovet av praktikplatser för veterinärstuderande säkerställas. Detta bör ges regeringen tillkänna. En djursjukdatabas är ett hjälpmedel i förebyggande djurhälsovård och livsmedelskontroll. Man kan med hjälp av databasen följa sjukdomsutvecklingen och läkemedelsförskrivningar, vilket är oerhört angeläget inte minst med tanke på antibiotikaresistensutvecklingen. En utredare har haft uppgiften att undersöka och redovisa hur djursjukdataregistret fungerar . Uppdraget har handlat om att utröna vilka brister som finns samt att föreslå åtgärder för att uppnå ett väl fungerande, kostnadsneutralt och kostnadseffektivt registreringssystem för sjukdoms- och läkemedelsövervakning på djurområdet. Det är nu av stor vikt att regeringen skyndsamt genomför de åtgärder som föreslagits och som krävs för att få ett väl fungerande djursjukdataregister. Detta bör ges regeringen tillkänna. Vid salmonellautbrott på en gård, måste enkla rutiner utarbetas för adekvat information till brukare vid omkringliggande gårdar. De areella näringarnas betydelse för landsbygdsutvecklingen liberalernas utgångspunkt är att jordbruksföretagaren likaväl som andra företagare måste befrias från onödigt krångel och byråkrati. En grov uppskattning är att minst hälften av andra företag och arbetstillfällen i landsbygden och dess närliggande tätorter är direkt beroende av jordbruket och dess investeringar för sin överlevnad. Det är därför omöjligt att få en framgångsrik landsbygdsutveckling utan att de areella näringarna blomstrar. Bra kommunikationer ger möjligheter att på lika villkor driva företag och få möjlighet att nå arbete, samhällsservice, kulturutbud och fritidsverksamhet. Därför är vägar, järnvägar, flygplatser och turtäthet samt telenät och IT viktiga element i en regions infrastruktur och konkurrenskraft. Staten har ett stort ansvar för kärnverksamheten i olika delar av landet. Enligt en presenterad rapport, SLI 2004:3 En levande landsbygd, fastslås att tillgången till service är en viktig faktor, speciellt för barnfamiljer, för att locka arbetskraft till bygden. Riktade statliga och kommunala satsningar på grundläggande service på landsbygden är en transferering av välfärd för att ge medborgare över hela landet tillgång till service, även i områden där befolkningsunderlaget sviktar. Det är ett sätt att tillhandahålla några av de förutsättningar som krävs för lokal utveckling skriver man vidare i rapporten. Detta är en åsikt som delar. En avsevärd förenkling och decentralisering borde kunna ske från . och lantbruksskolorna är exempel på stora resurser som i olika sammanhang skulle kunna utnyttjas mer. Det är angeläget att det blir långsiktiga och enhetliga spelregler och att det skapas en framtidstro hos jordbruksföretagarna. De areella näringarna står för av BNP. Det svenska lantbruket har sämre konkurrensvillkor än andra länder på flera områden. Det beror bl.a. på högre skattebelastning samt våra högt ställda krav på djurskydd och miljöåtgärder. Detta bör ges regeringen tillkänna, vilket vi yrkade på i motion 2004/05:MJ508. Regeringen har gett jordbrukarna löfte om förbättrade konkurrensvillkor och pekat både på återföring av handelsgödselskatter och på en sänkning av dieselskatten. har en annan syn på handelsgödselskatter än regeringen. Enligt vår uppfattning är det förorenaren som skall betala. Därför delar inte regeringens uppfattning att man bör koppla miljöskatter, t.ex. skatt på kvävegödning, med direkta återföringar av pengarna till näringen. Grön skatteväxling bör istället innebära att man tar bort skadliga skatter. De åtgärder man vill göra inom landsbygdsutveckling skall istället vägas samman med övriga utgifter i statsbudgeten. Vidare anser vi att man borde pröva en annan princip för avgifter på kväve från jordbruket, dvs. att beskatta läckaget från åkrarna och inte kvävepåförseln. Det som jorden släpper ifrån sig skall betalas för. Att anpassa kväve- och fosformängden till upptaget är utmaningen för jordbrukaren. I testar man kontinuerligt ett system på 240 gårdar, ett s.k. växtnäringsbalanssystem. Genom analys och beräkningar kan man räkna ut skillnaden mellan det som tillförs gården och det som lämnar gården. Vi är medvetna om att detta kan öka administrationen, något som vi vill minska, men anser att man genom egenkontroll och stickprovsanalyser skulle kunna förenkla det hela. anser att skall följa utvecklingen och vara öppet för att prova växtnäringsbalanssystem på ett antal försöksgårdar i . Detta bör ges regeringen tillkänna. Vad gäller dieselskatten är vi inom förvånade över att regeringen inte ger lantbruket ekonomiska incitament att öka användningen av förnyelsebara alternativ. Regeringen tycks ha låst sig fast vid användningen av fossila bränslen. En inblandning av exempelvis RME, rapsmetylester dvs. rapsolja, i diesel ökar andelen förnybara drivmedel och minskar därmed koldioxidutsläppen. Det är nödvändigt att jordbruket får bättre konkurrensvillkor. Detta skulle exempelvis kunna uppnås genom att skattelättnader införs vid inblandning av förnybara drivmedel. Med hänsyn till EG-direktivet om att varje medlemsland skall nå förnybara drivmedel fram är behovet av långsiktiga ekonomiska incitament än viktigare. anser att den fortsatta sänkningen av dieselskatten bara skall gälla om man använder diesel med inblandning av förnybart drivmedel. Detta bör ges regeringen tillkänna. anser att generella åtgärder som underlättar företagande är den viktigaste enskilda åtgärden för att gynna svenskt jordbruk. Det är en åsikt som delas av SLI som enligt rapport 2004:3 skriver: En levande landsbygd har en generell politik som tillhandahåller goda förutsättningar för företagandet, stimulerar rörlighet och som hanterar marknadsmisslyckanden och ger de bästa förutsättningar för utveckling i hela landet. anser att SLI har rätt i sin analys och detta är också grunden för den politik som vi presenterar i vår landsbygdspolitik. Ett stort problem för många entreprenörer på landsbygden är svårigheten att låna för att genomföra potentiellt lönsamma investeringar. Detta har hämmat utvecklingen och tillväxten på landsbygden. En möjlighet att minska denna problematik är via s.k. mikrokrediter. föredrar denna typ av lösning som framför allt underlättar att få lån via långivare framför t.ex. direkta bidrag, vilket kan ha större snedvridande effekter. Vi tror inte på statens förmåga att bedöma vilka insatser som är företagsmässiga utan vill lämna detta åt de institutioner som normalt arbetar med företagsfinansiering. anser vidare att det skall vara möjligt för jordbruksföretagare att erhålla sin EU-ersättning i euro. Det skulle innebära fördelar för jordbruksföretagare då de genom att få direktersättning i euro minskar sina valutarisker. Jordbrukspolitiken en del av landsbygdspolitiken Ett livskraftigt jord- och skogsbruk som är konkurrenskraftigt ligger till grund för en levande och lönsam landsbygd. I skärgården och längs våra kuster har framför allt det kustnära fisket en stor betydelse som bas både för turistnäringen och förädlingsindustrin och därmed för att säkra möjligheterna till ett åretruntboende. Det är omöjligt att få en framgångsrik landsbygdsutveckling utan att de areella näringarna blomstrar. presenterar vår landsbygdspolitik mer detaljerat i vår motion En liberal landsbygds- och glesbygdspolitik för tillväxt där vi framhåller behovet av en sammanhållen landsbygdspolitik. LBU-programmen är ett område där landsbygdspolitiken och jordbrukspolitiken sammanstrålar. vill slå vakt om den biologiska mångfalden och det öppna landskapet. Förutsättningen för detta är att det finns tillräckligt många betande mular. var exempelvis kritiskt till att moduleringsmedel avsedda för miljö/landsbygdsåtgärder skulle användas till administrativa kostnader. Vi anser dessutom att man måste se över de administrativa kostnaderna och minska dessa till ett minimum. Vi anser att pengar genom förändringar i systemet fullt ut skall tillskjutas LBU-programmen. anser att målen med LBU-programmen skall vara: att gynna det öppna landskapet och planeringen av landskapet för att på så sätt gynna biologisk mångfald framför allt vad avser rödlistade arter att gynna det öppna landskapet för att gynna rekreation och upplevelser av kulturlandskapet att minska kväveläckaget från jordbruket att minska användningen av bekämpningsmedel i jordbruket att minska jordbrukets negativa klimatpåverkan att gynna landbygdsutveckling via företagande t.ex. vad avser småskalig produktion och nyföretagande inom jordbruket att gynna landsbygdsutvecklingen genom att satsa på investeringar som gynnar flera företag som bredband, distribution, samverkan m.m. Vi går förhoppningsvis mot ett paradigmskifte i synen på stöd till jordbruket, bort från direktstöd och mot ett system där samhället betalar för de nyttigheter som jordbruket producerar i form av miljö- och kulturvärden. I detta läge borde regeringen se över myndighetsstrukturen inom jordbruksområdet och övriga areella sektorer i riktningen att verka för en sammanhållen landsbygdspolitik. anser att bör omvandlas till en effektiv enhet, Verket för landsbygden och de areella näringarna, , med fokus på en bred landsbygds- och kustutveckling. föreslår en ny myndighetsstruktur vad gäller framför allt de areella näringarna och landsbygdsutveckling. Vi vill ha en myndighetsstruktur där man får ett tydligt avgränsat intresseområde. En djurskyddsmyndighet med tydligt ansvar för djursäkerhet Ett naturvårdsverk med tydligt ansvar för miljöhänsynen Ett livsmedelsverk med tydligt ansvar för livsmedelssäkerheten från jord till bord Ett verk för landsbygden och de areella näringarna () med tydligt ansvar för landsbygdsutveckling samt EU-frågor och näringspolitiska frågor vad avser de areella näringarna. Bildandet av innebär att de verksamheter som till stor del nu ingår i , , och slås samman. Vidare bör den del av som berör havsmiljön och havsmiljöforskning falla in under ansvarsområde. Vidare anser vi att ansvarsfördelningen mellan och de nuvarande skogsvårdsstyrelserna avseende skogliga skyddsfrågor bör tydliggöras och renodlas men att förändringar i skogsvårdsstyrelsernas organisation bör sammanlänkas med de eventuella förändringar som görs på det regionala planet med anledning av . samt delar av bör ingå i det nya . Resten av (hantering av naturresursen etc.) bör inkorporeras i , vilket innebär att , och föreslås upphöra som egna myndigheter. Detta bör ges regeringen tillkänna, vilket vi yrkade på i motion 2004/05:MJ508. Jordbrukaren måste även få en tydligare ställning som företagare och jordbruket skall i större utsträckning betraktas som likställt med andra näringar. Det naturligaste torde vara att jordbruksfrågorna hanteras av näringsutskottet samt att livsmedelspolitiken sorterade under ett konsumentutskott. Skogen gröna guld. Den svenska skogen är vårt gröna guld och därmed en stor tillgång. Rent nationalekonomiskt svarar skogen för ett nettoexportvärde på och ger arbetstillfällen för 100 000 personer och inkomster för 350 000 skogsägare. I finns ett rikt utbud av olika sorters skyddsvärd skog såsom fjällnära skog, skyddsskog, sumpskog och svårföryngrad skog. I skogen finns unika biotoper och ekosystem som utgör grunden för många arters överlevnad. Dessa förutsättningar måste återspeglas i avverknings- och reproduktionsreglerna för att den biologiska mångfalden skall bevaras. Vi anser att skogspolitiska beslut med två jämställda mål, ett näringspolitiskt mål och ett miljömål, bör ligga fast. Dock anser vi att skogens betydelse för välstånd tydligare bör belysas. är positivt till att en skogspolitisk utredning nu genomförs men vi har varit kritiska till regeringens tilläggsdirektiv att först utreda skogsvårdsorganisationen. Vi anser att verksamheten skulle utredas före själva organisationen. Det krävs en grundlig analys för att bedöma hur skogens resurser framöver skall tillvaratas på rätt sätt men också hur man genom olika insatser som förädling, röjning och annan förbättrad skogsvård kan öka den inhemska potentialen. förordar därför att ett skogsprogram tas fram för analys och utveckling av den skogliga potentialen. Som nämndes ovan anser att skogspolitiska beslut med två jämställda mål, ett näringspolitiskt mål och ett miljömål, bör ligga fast. Vår tolkning är inte en sifferexercis utan mer en långsiktig marknad. När det gäller uppfyllandet av skogspolitikens mål måste återbeskogning ske på sätt som lagen föreskriver. vill betona den enskilde skogsägarens och skogsbolagens ansvar för en god skoglig skötsel. När det gäller röjning finns ett stort behov av att den ökar. Detta bör ej ske genom tvångslagstiftning utan genom fortsatt information och rådgivning. Vi vill också peka på varje skogsägares ansvar och egenintresse att sköta sitt skogsföretag för långsiktig god marknadsekonomisk tillväxt. Detta bör ges regeringen tillkänna. Skogen som energi- och råvarukälla Vi anser att det alltför sällan i debatten om skogen framkommer vilken bioenergikälla som skogen kan vara. bedömer att skogen på flera områden har en stor potential som energiförsörjare. används av skogens rest- och biprodukter till energiproduktion. Denna andel borde kunna öka. Vi anser också att skogens potential inom bioenergiområdet skall belysas i den framtida uppföljningen av skogspolitiken. EG-direktivet om utökad användning av bioenergi i medlemsländerna kommer förmodligen att bana väg för ökad bioenergiförbrukning. Långsiktiga regler som kan underlätta biobränslens konkurrenskraft gentemot fossila bränslen är viktiga för att möjliggöra en sådan utveckling. En viktig aspekt med tanke är den brist på skogsråvara som av många förutses inträffa framöver. Många branscher intecknar skogsråvaran för sina ändamål. Häri ingår energisidan, som belystes ovan, men också de traditionella förbrukarna som sågverk och massabruk. Dessa aspekter bör ingå vid utarbetandet av ett nationellt skogsprogram. Detta bör ges regeringen tillkänna. Skogens sociala och kulturella värden Naturens skönhet och rikedom är viktig för vår livskvalitet. Den biologiska mångfalden är en förutsättning för människans överlevnad, men också en ständig källa till inspiration och rekreation. Att bevara orörd natur, ostörda rekreationsområden och biologisk mångfald är därför oerhört viktigt. Skogen har likaså ett stort socialt värde och betyder mycket för den svenska turistnäringen. Den stora rörelsefriheten i naturen som vi alla har enligt allemansrätten är mycket värdefull och unik för vårt land. Det är en nationell tillgång och något att slå vakt om. De ideella organisationernas potential bör tas tillvara vad gäller arbetet med skogens olika värden. Med hänsyn till detta är det av stor vikt att bedriva ett varsamt tätortsnära skogsbruk som kan kombineras med ett rikt friluftsliv för befolkningen. För detta krävs varsamma brukningsmetoder vid tätortsnära skogsbruk för att på så sätt kunna samutnyttja skogens resurser som rekreation i kombination med produktion. I de fall friluftslivet kräver större inskränkningar på skogsbruket bör detta lösas framför allt med civilrättsliga avtal. Det är också av vikt att hänsyn tas till skogens kulturmiljömässiga värden så att de kan utvecklas och tas tillvara på bästa sätt. Kulturmiljön såsom ängsmarker och strandängar exempelvis är viktiga delar i kulturlandskapet. Även stenmurar, som ligger inne i skogsmarkerna, samt torpruiner och tjärdalar utgör delar av kulturlandskapet, och det bör därför ses till att de bevaras. För att underlätta detta arbete bör skogsbruket få tillgång till ett digitalt register som visar var fornlämningar finns. Naturreservat har stor betydelse för att skydda viktiga naturvärden. Vid införande av skyddsåtgärder är det viktigt att det tidigt skapas en lokal dialog och förankringsprocess med de människor som i sin vardag berörs av detta. Det är också viktigt att en vetenskaplig bedömning ligger som underlag vid skyddsavsättningar. Vidare kan utökningen av naturreservat inte få ske i snabbare takt än att tydliga skötselplaner både kan utformas och effektueras. Det är direkt skadligt om tidigare ur natursynpunkt välskötta områden försämras på grund av att skötselåtgärder inte genomförs i tillräcklig omfattning. Vi ser också gärna att man i ökad utsträckning använder sig av biotopskydd, i de fall det är lämpligt. Det krävs inte alltid reservat för att säkra mark för t.ex. friluftsliv. ställer sig också positivt till att åtgärder för att förbättra förutsättningar för friluftsliv i skogsmiljöer lyfts in i bidragsberättigade projekt. Åtgärder vid föryngring av skog samt betesskador av klövvilt Förutsättningarna för att bedriva en bra skötsel av skogar ser olika ut i olika delar av landet. Skogsbruket måste därför i större utsträckning anpassas till de lokala förutsättningar som råder. förordar en syn på skogsbruket som är tydligare anpassat till var i landet skogsbruket bedrivs. I vissa fall kan t.ex. trakthyggesbruk underlätta föryngring av skogen. har flera mer miljövänliga trakthyggesmetoder utvecklats. Likaså måste man ta hänsyn till lokala förutsättningar när det gäller markberedning där en ökad markberedning för att säkra återväxten kan vara viktig i vissa områden medan andra metoder som inte skadar viktig undervegetation måste användas i känsliga områden, t.ex. renbetesområden. Ett allvarligt problem för skogen är den skada på späda tallar och löv som älg och rådjur förorsakar. Det innebär stora ekonomiska förluster som den biologiska mångfalden hotas. För att komma tillrätta med denna problematik krävs samförståndslösningar mellan alla inblandade intressenter med stöd av skogsvårdsstyrelserna. Snytbaggeangrepp är ett stort problem för skogsägarna, varför kemisk bekämpning har använts. De kemiska bekämpningsmedlen medför dock många negativa miljömässiga konsekvenser. Av den anledningen är det angeläget att man finner alternativa bekämpningsmetoder till de kemiska bekämpningsmedlen. Röjning och gallring av skog Det råder ett akut röjningsbehov i plant- och ungskog. Det finns ett röjningsbehov på 1000000 ha skog som behöver röjas för att inte kvaliteten på timmerdimensionerna skall försämras. Samverkan mellan alla berörda parter krävs för att komma tillrätta med detta. Ökad rådgivning från skogsorganisationen samt ökat ansvar från skogsägarna är några förbättringar som måste ske. En ökad efterfrågan på skogens bi- och restprodukter, inte minst ur energisynpunkt, kommer förmodligen även på kort sikt att bidra till bättre lönsamhet vid röjningsinsatser. har det faktum att många skogsmarkägare inte längre bor och verkar på sin egen mark ökat behovet av entreprenörer i skogsverksamheten. Regeringen borde genomföra åtgärder för att uppmuntra och underlätta för nyföretagande inom skogsnäringen. Mindre krångliga skatteregler skulle bidra till att öka nyföretagandet inom skogsnäringen. Vi anser också att inom EU och i andra internationella sammanhang driver återplanteringskrav som en global fråga. Som exempel kan nämnas behov av återplantering och skydd av biologisk mångfald i , samt i , och . är positivt till att ny teknik kan användas i form av satellitfotografering för att bl.a. kartlägga tillståndet i skogen. Satellitfotograferingen kan också vara behjälplig för att kontrollera olagliga avverkningar. På grund av den korta preskriptionstiden hinner skogsvårdsstyrelse och miljöåklagare sällan med att handlägga ärendena. anser att regeringen bör göra en översyn och förlänga preskriptionstiden för dessa miljöbrott. Detta bör ges regeringen tillkänna. Hänsyn till rennäringens intressen Samerna är en viktig del av vår gemensamma kultur och vars traditioner vi behöver slå vakt om. Det är därför viktigt att de frågor som direkt och indirekt berör renskötseln och renskötselrätten utgår från en fastlagd statlig same- och rennäringspolitik. En sådan politik kan lägga grunden för ett aktivt arbete och en politisk process för att uppfylla målet i en svensk strategi för hållbar utveckling av samepolitiken där det anges att huvudmålet är att verka för en levande samisk kultur byggd på en ekologisk hållbar rennäring och andra samiska näringar. Konflikter som kan uppstå mellan skogsägare och renägare kan dock inte alltid lösas lagstiftningsvägen. Eventuella konflikter måste finna sin lösning genom ömsesidig respekt och förståelse. Lokala samrådsgrupper mellan direkt berörda är oftast den bästa lösningen och där det glädjande nog finns flera framgångsrika exempel på ömsesidiga överenskommelser där anpassade skogsbrukningsmetoder samt anpassning av renantalet är några exempel på framgångsrika lösningar. motionerade en liberal riksdagsman om att staten borde bidra med medel till rättsprocesser för att lösa markkonflikter mellan samer och markägare. Det är önskvärt om frågorna får sin lösning genom samrådsgrupper, men när detta inte räcker finns behov av att lösa markkonflikterna genom en rättsprocess.