mot · GT02MJ527 · 2005-10-05 00:00:00 — 3Utredningar kring rennäring och samepolitik3 4Konflikter mellan renskötarnas rättigheter och andra intressen3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsättandet av ett parlamentariskt beredningsorgan för rennärings- och samefrågorna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att rättshjälp skall beviljas till de parter fysiska eller juridiska personer som berörs av mål som rör principiellt viktiga frågor om renskötselns markanspråk.1 1Yrkande 2 hänvisat till JuU. 3Utredningar kring rennäring och samepolitik I lever cirka 17 000 samer, varav cirka 2 500 är renskötande samer och medlemmar i en sameby. Hur den samiska kulturen och rennäringen uppstått är inte helt klarlagt. har fyra utredningsbetänkanden som berör samerna och rennäringen presenterats: Samerna ett ursprungsfolk i (SOU 1999:25) En ny rennäringspolitik (SOU 2001:101) roll i det svenska folkstyret (SOU 2002:77) Vem får jaga och fiska? (SOU 2005:17) finns två pågående utredningar: (dir. Jo2002:01) Jakt- och fiskerättsutredningen (dir. Jo2003:01) skall vara klar och Jakt- och fiskerättsutredningen skall vara klar med sitt slutbetänkande . I början av detta år kom Jakt- och fiskerättsutredningen med ett delbetänkande, Vem får jaga och fiska? (SOU 2005:17). Det är alltså knappast aktuellt med någon samlad proposition om rennäringen och samepolitiken förrän 2006. I mellantiden behövs någon form av politisk kontinuitet i form av ett beredningsorgan av parlamentarisk karaktär. Detta beredningsorgan bör göra en samlad bedömning av politikområdet, lämna förslag på möjliga delreformer, följa pågående utredningsarbete samt bereda underlag för en samlad proposition så att denna kan presenteras möjligt 2006. Detta bör ges regeringen till känna. 4Konflikter mellan renskötarnas rättigheter och andra intressen Regelsystemen för rennäringen, jakten och fisket har växt fram successivt och reglerna har ibland blivit oklart utformade. Till följd av ökad intensitet i markanvändningen inom såväl rennäringen som annan verksamhet och ett oklart regelsystem har en rad konflikter uppstått mellan renskötare och andra grupper och näringar i renskötselområdet. anser att renskötare såväl som markägare skall ha en reell möjlighet att få sina anspråk rättsligt prövade. Rättegångar som rör renbetets anspråk på mark innebär ofta höga rättegångskostnader. I det fall en sameby är part kan rättshjälp inte beviljas samebyn eftersom den är en juridisk person och dessa kan inte beviljas rättshjälp enligt gällande regler. I utredningsbetänkandet Samerna ett ursprungsfolk i (SOU 1999:25) konstateras det att för att samerna skall kunna ha en reell möjlighet att få sina anspråk på mark prövade måste en regel införas som innebär att staten står för rättegångskostnader i mål som rör principiellt viktiga frågor rörande samernas markrättigheter. På grund av det oklara rättsläget och tvisternas natur är behovet av rättshjälp inte jämförbart med andra näringsidkares. För att ingen skall gå miste om möjligheten att hävda sin rätt är det därför nödvändigt att parterna, i mål som rör principiellt viktiga frågor om renskötselns markanspråk, efter särskild prövning kan få sina rättegångskostnader ersatta av staten. Flera rättsprocesser har gått till tredskodom till följd av att samebyarna inte haft ekonomiska medel att få sina anspråk rättsligt prövade. bör tillkännage för regeringen som sin mening att rättshjälp skall beviljas till de parter fysiska eller juridiska personer som berörs av mål som rör principiellt viktiga frågor om renskötselns markanspråk. Samebyarna bör ges rätt att själva besluta om villkoren för medlemskap i samebyn. Därmed får medlemmar som inte bedriver renskötsel inte automatiskt tillgång till de rättigheter som följer av renskötselrätten, som till exempel att uppföra renvaktarstugor, ta bränsle, slöjdvirke eller virke till uppförande eller ombyggnad av familjebostad samt jakt och fiske. föreslår att förbudet för samebyar att bedriva annan verksamhet än renskötsel tas bort. Detta skulle på ett önskvärt sätt bidra till att bredda den ekonomiska basen för den samiska kulturen. Historiskt sett har samerna varit organiserade i lokala samhällen. Många samer uppfattar samebyarna som en fortsättning av den strukturen. Genom att ta bort förbudet för samebyarna att bedriva annan verksamhet än renskötsel skapas möjligheter att inom samebyn starta verksamheter som engagerar kvinnor i större utsträckning. Detta skulle bidra till att kvinnor mer kan delta i förvaltningen av renskötselrätten. Detta är ett exempel på förslag som lämpligen kan bearbetas av det här föreslagna beredningsorganet. vill verka för att skall ha en livskraftig ekologiskt, ekonomiskt och kulturellt bärkraftig rennäring. Rennäringen har, förutom sin helt avgörande roll i den samiska kulturen, en regional ekonomisk betydelse. Näringen skapar sysselsättning i de glesbefolkade delarna av norra . Den ekonomiska effekten är inte begränsad till själva rennäringen. Verksamheten har betydelse för annat näringsliv i området, exempelvis handel, transportföretag, verkstäder och service i form av daghem, skolor och vårdcentraler. Renbetet har även betydelse för den ekologiska balansen och för att bibehålla det storslagna landskapet i fjällen. Samerna skall ha huvudansvaret för att, i samråd med andra markanvändare, utveckla rennäringen utifrån egna önskemål. Renskötseln måste utövas med hänsyn till naturens långsiktiga produktionsförmåga, den biologiska mångfalden, näringslivet, natur- och kulturvärden samt friluftslivets intressen. von der Esch (kd) Skånberg (kd)