mot · GT02So556 · 2005-09-30 00:00:00 — Gruppen av flickor som tillgriper dessa handlingar är heterogen. Många har depression och/eller ångest, en del uppges ha sociala problem. En grupp beskrivs som skolstressade flickor med höga ambitioner. Det finns en viss överlappning mellan olika grupper. Det förefaller som att självskadebeteende har blivit ett sätt att tillfälligt eller på hantera många olika sorters problem hos unga flickor. Anmärkningsvärt är dock att mer än hälften av flickorna uppges ha varit utsatta för allvarliga kränkningar. Av de flickor som har varit intagna på SiS-institutioner, uppskattas att en tredjedel av flickorna har skadat sig själva. är köerna till barn och ungdomspsykiatriska kliniker och behandlingsinstitutioner mycket långa. har kartlagt väntetiderna till dessa institutioner och sett att kötiden varierar mycket i landet men kan vara upp till . Ett barn eller en ungdom i utveckling kan inte vänta på vård . De behöver snabb professionell hjälp. Vi vill därför införa en månads vårdgaranti i barn- och ungdomspsykiatrin. Den som inte får vård inom en månad ska kunna vända sig till ett annat landsting eller en annan vårdgivare som är godkänd av ett landsting. Eftersom vi vill stimulera alternativa vårdgivare i stället för att som regeringen förbjuda dem, så kommer det verkligen att finnas någon annan att gå till om har för långa köer. Psykiska problem som självmordstankar och självskadebeteende kräver kunskap för att upptäckas. Det behövs forskning för att utveckla metoder att identifiera de barn som behöver stöd, och för att hitta vägar att behandla problemen. Den kunskap som redan finns måste spridas till föräldrar, skolhälsovård, lärare och andra som kommer i kontakt med barn. Självmordstalen totalt gick ned , men inte i åldersgruppen . Självmordsproblematiken går oroande långt ned i åldrarna. I enkätundersökningar i högstadie- och gymnasieskolor rapporterar av pojkarna och av flickorna i årskurs 8 att de haft självmordstankar . Av pojkarna anger och av flickorna att de försökt begå självmord under sitt liv. är det betydligt fler pojkar än flickor som verkligen begår självmord, eftersom de väljer mer våldsamma metoder. Liknande uppgifter finns från studier i och . Det behövs fler behandlingsinstitutioner, dagverksamhet och bättre stöd i skola och sjukvård av professionell personal. Genom en effektiv förebyggande verksamhet skulle självmordstalen kunna minskas ytterligare. I ett utbildningsförsök på gavs information om självmordsprevention till distriktsläkare. Självmordsfrekvensen gick ned under försöket. försämrades statistiken igen, så arbetet måste vara uthålligt och långsiktigt, det räcker inte med en engångsinsats. har en del gjorts. finns nationella riktlinjer för självmordsprevention. Men riktlinjerna är inte alltid kända och använda. Informations- och fortbildningsarbetet på området måste förstärkas. bör på ett mer kraftfullt sätt använda sig av sina tillsynsbefogenheter. för suicidprevention och efterlevandes stöd (Spes) och andra liknande organisationer gör en ovärderlig insats. Hit kan självmordsbenägna personer och deras anhöriga vända sig för hjälp och stöd. Deras arbete bör på olika sätt underlättas och stimuleras. Anorexi och bulimi drabbar mer än en av hundra tonårsflickor och mer än en av tusen tonårspojkar. Dödligheten är stor i denna sjukdom. Här behövs framför allt fler behandlingsplatser för unga, vilket brister i stora delar av landet. Det behövs också mer forskning kring ätstörningar för att studera bakomliggande faktorer. Det behövs också mer kunskap och information till föräldrar och skolpersonal. Ofta krävs varierande individuell behandling med samverkan med ungdomens familj. I infördes , , en vårdgaranti som omfattade den specialiserade ätstörningsvården. Tyvärr kan inte den nuvarande socialdemokratiska ledningen upprätthålla garantin trots larmrapporter om det stora behovet av insatser för personer med ätstörningar. har en egen artikel när det gäller barn med funktionshinder där rätten till ett fullvärdigt och anständigt liv slås fast. Rapporter från visar att både i skolan och finns ett utanförskap för barn och ungdomar med funktionshinder. Barn med funktionshinder är ännu mer osynliga än barn generellt när det gäller att vara delaktiga och framföra sina synpunkter. Samma förhållande råder i den allmänna debatten, i tidningar och andra medier. Precis som många vuxna funktionshindrade tvingas avstå från vissa jobb, fritidsintressen och andra aktiviteter på grund av att samhället inte är tillräckligt tillgängligt så drabbas också barn med funktionshinder av detta. Det fria skolvalet existerar inte för dessa barn, eftersom alla skolor inte är handikappanpassade. Rädda Barnens undersökning visar att fritidsgårdar, simhallar, biografer, restauranger och kaféer alltför ofta inte är tillgängliga för barn och ungdomar med funktionshinder. Endast biblioteken fick beröm. Den främsta orsaken till denna diskriminering är okunskap. Men ibland är det en medveten prioritering andra intressen får gå före. Båda skälen är oacceptabla. Kunskap om funktionshinder måste öka bland beslutsfattare. Det är lika viktigt för barn och ungdomar med funktionshinder att välja skola och fritidsintressen som för icke funktionshindrade. Många kommuner är mycket restriktiva med färdtjänst till barn och ungdomar med funktionshinder. Det är en felsyn att de inte skulle behöva färdtjänst. Föräldrar kan inte alltid finnas till hands . Alla föräldrar har heller inte tillgång till bil, vilket kan krävas då allmänna kommunikationer inte fungerar eller finns att tillgå. Att träffa kompisar och att delta i samma fritidsaktiviteter efter skoltid som kamraterna kräver möjlighet till transport med hjälp av färdtjänst. försämrades handikappreformen genom nedskärning av möjligheterna till personlig assistans. En av effekterna blev inskränkning av att kombinera personlig assistans med andra LSS-insatser i förskola och skola. protesterade mot detta. Vi anser att assistentens insatser behövs för att ge eleven trygghet i att allt kring hans eller hennes person fungerar så bra att övriga krafter kan användas till att satsa på skolarbetet eller i den pedagogiska leken. kräver att rätten till personlig assistans i förskola och skola ska återinföras. Dessa frågor ingår även i motion om funktionshinder, där våra yrkanden finns. En grupp av barn, som fått större uppmärksamhet är de barn som har neuropsykiatriska diagnoser som damp/ADHD och Aspergers syndrom. Här behövs mer kunskap både bland personal i förskola och skola och bland föräldrar, och nya kunskaper behöver tillämpas. Om dessa barn inte får det bemötande de behöver kan ytterligare psykiska problem förvärra deras situation. De riskerar också att hamna i utanförskap och kriminalitet. Vi vill att regeringen utarbetar ett handlingsprogram, där kunskap tas till vara i syfte att förbättra livskvaliteten för dessa barn och ungdomar. Detta bör ge regeringen till känna. Förbättra utbildningen för de funktionshindrade För att kunna ge en likvärdig utbildning över hela landet och inom olika skolformer vill liberalerna införa en nationell skolpeng, vilket innebär att staten betalar pengar till den skola som eleven går på, oavsett skolform och huvudman. Skolpengen ska variera utifrån elevernas förutsättningar och behov. Därmed möjliggörs friheten att välja skola också för elever med olika funktionshinder. Den utökade skolpeng de får med sig ska kunna finansiera en plats på en sär- eller specialskola, eller en anpassad skolgång i en vanlig skola. har nämligen i sin rapport om kvalitet i särskolan konstaterat att valfriheten är särskilt begränsad för särskolans elever. Den parlamentariska kommitté som fått namnet har kommit med sitt slutbetänkande om utbildning för utvecklingsstörda. har inom flera områden fått gehör för viktiga ståndpunkter. Som exempel kan nämnas ökad tyngdpunkt på kunskaper, träningsskolans avskaffande, rätten att välja skola, föräldrarnas utökade rätt att bestämma, möjligheter för alla vuxna även de med utvecklingsstörning att få utbildning på grundläggande nivå, behovet av fler speciallärare, utbildning för assistenter med mera. Dessa förslag måste nu omsättas till verklighet. finns vissa områden där betänkandet inte är bra nog. Bland annat har kommittén ingen lösning på de problem som vill lösa med den nationella skolpengen. liberalerna har varit pådrivande när det gäller att ge elever med flerhandikapp möjlighet att gå i samma skolor som alla andra. Vi anser dock att för vissa barn och ungdomar med utvecklingstörning kan det även finnas behov av specialskolor. De statliga specialskolorna, som trots stora protester blev nedlagda, kunde erbjuda elever med multihandikapp en speciell kunskapsmiljö som de flesta skolor inte klarar av. Det var olyckligt att kommittén inte lyfte upp denna möjlighet. Stödet till elever med funktionshinder i och gymnasiet behöver öka. Speciallärarutbildningen måste återinföras och inriktas mot direkt arbete med elever i behov av särskilt stöd. Alla elever måste utan dröjsmål få de hjälpmedel de behöver för att kunna tillgodogöra sig undervisningen. Det faktum att det finns bra datorhjälpmedel för många funktionshindrade får inte innebära att eleverna lämnas ensamma vid datorn utan lärarstöd. Införande av handikappkunskap i lärarutbildningen skulle bidra till förbättringar i skolan. Detta bör ge regeringen till känna. En tid för utveckling Vi liberaler är övertygade om att varje individ själv kan bestämma bäst hur den vill leva sitt liv. Men en nyckel till att kunna fatta kloka beslut är insikter om hur världen omkring en fungerar. Utbildning och bildning i ordens vida bemärkelse är avgörande för detta. Utbildningspolitiken har varit en av högst prioriterade frågor. Vi har flera motioner som beskriver våra tankar i detalj, här ska bara några huvudpunkter nämnas. I dagens förskola förekommer det att ettåringar går i grupper med 2425 barn. Det är helt orimligt! anser att det behövs nationella riktlinjer för förskolegruppernas storlek. I ett första steg bör riktlinjen vara att inga barngrupper med 03-åringar får vara större än maximalt 15 barn. Personaltätheten ska öka till i genomsnitt en anställd på fem barn. Förskolans mål måste vara att se och stödja det enskilda barnets utveckling. Det är särskilt viktigt för att tidigt upptäcka barn som behöver särskilt stöd. innehåller läroplanen endast mål att sträva mot. För att tydliggöra förskolans pedagogiska ambitioner måste läroplanen kompletteras med mål som ska uppnås innan barnet lämnar förskolan. Förskolläraryrket måste uppvärderas. Det behövs en långsiktig strategi för att öka attraktiviteten. En separat förskollärarutbildning är en viktig del i denna strategi, samt att förskollärarnas roll i förskolan förtydligas. Ett jämställdhetsperspektiv måste genomsyra allt arbete i förskolan. Förskolan ska ge flickor och pojkar likvärdiga förutsättningar och möjligheter att utvecklas fritt som individer utan hämmande könsroller. Många förskolor bedriver ett mycket medvetet arbete för att öka jämställdheten, och på de skolor som tagit emot dessa barn ser man tydligt vilken betydelse detta haft för hur eleverna agerar. Andra förskolor har inte kommit lika långt. Kunskap om goda exempel måste spridas över landet. Det måste vara möjligt för föräldrar att välja alternativ till kommunens barnomsorg. Vissa vill ha en särskild pedagogik, som I ur och skur eller , andra vill bilda föräldrakooperativ och åter andra tycker bara att den alternativa barnomsorgen ligger bättre till än den kommunala. Det handlar inte om att den ena formen är objektivt sett bättre än den andra, utan helt enkelt om att det måste bli lättare att välja vad man vill ha. Vi tror att individer är olika och lär sig på olika sätt. En del har större fallenhet för teoretiska ämnen, andra är skickliga praktiker. Skolans uppgift måste vara att ge alla elever en bra grund att stå på och utveckla de intressen och färdigheter som eleverna bär med sig. Därför måste skolan anpassas till eleverna i högre grad än . En del kan behöva extra tid och stöd för att nå upp till målen. Alla ämnen är viktiga i . Det är svårt att nå målen i något ämne utan att kunna läsa, skriva och räkna ordentligt. I dagens samhälle måste även kunskaper i engelska räknas som en förutsättning för fortsatt lärande. Det måste bli accepterat att elever som har svårt att nå målen i svenska, matematik och engelska får koncentrera sig mer på de ämnena. Ett sätt att förbättra undervisningen i basämnena är att öka individualiseringen genom nivågruppering. Skolorna för de högre årskurserna ska kunna välja att införa allmän och särskild kurs i matematik, engelska och svenska. ska ansvara för att eleverna får de grundläggande kunskaper som var och en behöver. Att låta elever läsa in på gymnasiet i det så kallade individuella programmet är att sätta in insatserna alldeles för sent och att befria från ansvar. Dessutom levererar det individuella programmet inte vad det utlovar rent kunskapsmässigt. av eleverna som börjar sin gymnasiekarriär på det individuella programmet, avslutar framgångsrikt gymnasieskolan . Vi vill inte skapa ett nytt individuellt program på , utan skapa incitament för skolorna att sätta in stöd . Men för de elever som inte fångats upp tidigare, behöver förlänga sitt stöd. anser att ska erbjuda eleverna stöd att nå målen upp till efter det att skolplikten upphört. Prov och betyg är viktiga instrument i utbildningen. Utvärderingarna är till för att undersöka att skolan genomför sitt uppdrag och för att se till att man inte missar en enda elev med stödbehov. Men tyvärr har dagens nät av prov och betyg för stora maskor för att varje barn ska kunna fångas upp. Många elever vittnar om att det inte är förrän i åttonde klass när de får sitt första betyg som de och omgivningen förstår att de inte kommer att kunna nå målen för utan extra hjälp. Och är det inte mycket tid kvar att hinna ikapp på. Prov och betyg måste komma tidigare. Betyg ska ges redan från årskurs sex, och de skolor som så önskar ska kunna ge det tidigare. Betygsskalan ska utökas till fler steg för att ge en mer rättvis bild av elevernas kunskaper. Från årskurs ett ska alla vårdnadshavare få skriftliga omdömen om sina barns kunskapsmässiga och sociala utveckling. Utvecklingssamtalen är ett mycket bra redskap för kommunikation mellan hemmen och skolan, men de behöver kompletteras med skriftlig dokumentation. De nationella proven ska göras obligatoriska från årskurs tre. Det är viktigt att skolorna använder sig av diagnostiska material och får stöd av genom dess provbanker för att undersöka vilka elever som behöver stöd. vill införa en Läsa-skriva-räkna-garanti, som ska ge alla elever med särskilda svårigheter i svenska och matematik rätt till extra undervisning. Det kan ske i form av ett individuellt schema, där baskunskaperna prioriteras. Dessa elever bör också ha tillgång till speciallärare och få läxläsningshjälp och extralektioner på eftermiddagar eller . Om det behövs, bör sommarkurser eller lägerskolor kunna anordnas för elever med svårigheter. I sista hand bör en extra termin eller ett extra skolår erbjudas. Dessa åtgärder bör sättas in redan under eller efter lågstadiet. Socialdemokraterna har ansträngt sig för att skapa en jämlik gymnasieskola. Att döma av resultatet verkar de tro, att jämlikhet uppstår när alla elever tvingas göra samma saker. Den socialdemokratiska regeringen låter alla elever läsa samma kurser i matematik, engelska, samhällskunskap med mera. Men för oss liberaler är det en självklarhet att gymnasiet måste bejaka ungdomarnas olika intressen och framtidsplaner. Eleverna har tillbringat i med att få den bas som alla behöver. De behöver inte få till av samma sak. Det är bättre att elever slutför en kortare yrkesutbildning, än att många som hoppar av utan slutbetyg. De personer som följde de tvååriga linjerna som fanns i gymnasiet , har klarat sig bra i yrkeslivet. Dagens avhoppare har däremot svårt att ta sig vidare vare sig med fortsatta studier eller genom att få ett arbete. Barn och ungdomar ska ha god tillgång till ett rikt kulturutbud och vara prioriterade i kulturpolitiken. Barn stimuleras av att ta del av olika sätt att uttrycka sig på, att få lyssna till musik, se på teater men också i hög grad genom att själv få uttrycka sig. Genom skolan ska alla barn ges tillgång till kulturupplevelser. Musik- och kulturskolornas verksamhet ska stödjas och stimuleras så långt som möjligt. Kulturen kan utgöra en värdefull motvikt till de ökande våldsskildringar som är lätt tillgängliga för barn genom teve, video, Internet och dataspel. Programmen i radio och teve har stort genomslag i barns och ungas liv som förmedlare av kultur- och samhällsliv. ser det som en viktig kulturpolitisk uppgift att säkra att Public service präglas av kvalitet och bildning, särskilt för barn och unga.