mot · GT02Ju461 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett utvidgat DNA-register skall innehålla uppgifter som avser personer som är misstänkta för eller har dömts för brott på vilket fängelse kan följa eller för försök, förberedelse, stämpling, anstiftan eller medhjälp till sådant brott om gärningen är belagd med straff. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta bort tioårsgränsen för DNA-register. Polisen ska inrätta en ny avdelning i som enbart kommer att ägna sig åt gamla ouppklarade brott. Avdelningen ska framför allt använda sig av DNA-teknik som i många fall gör det möjligt att lösa brott i fall där polisen tidigare misslyckats. Enligt statistik från av alla brott med dödlig utgång aldrig upp. Om också kommer att införa en lagstiftning där preskriptionstiden för mord tas bort kommer det att öppna dörrar för att avslöja brottslingar många decennier efter det att brottet begåtts. Något som ofta förbigås i debatten om DNA-registrering är det faktum att ett DNA-prov inte bara kan fälla personer utan också fria från misstanke om brott. Detta är framför allt mycket viktigt för den person som oskyldigt misstänkliggjorts, men också för att spara resurser genom att onödigt sökande efter bevis kan undvikas. DNA-analyser används i allt från enklare vardagsbrott som inbrott och bilstöld som utgör huvuddelen av ärendena, till grova brott som våldtäkt, rån och mord. Problemet är att det i inte finns något omfattande DNA-register. I finns ett register med över två miljoner registrerade medan det svenska registret bara innehåller ungefär 3500 registrerade. I blir man kvar i registret om man en gång hamnat där. I tas man bort efter avtjänat straff. Detta vill ändra på, så att den som en gång registrerats ska kvarstå i registret. Flera utredningar visar att DNA-registren är säkra och till mycket stor hjälp i polisarbetet. Polisen kan som en del i brottsutredningen se om eventuella DNA-spår kan matchas mot registrerat DNA i registret. Några uppenbart relevanta skäl till att ställa större krav för att registrera DNA än att registrera fingeravtryck eller fotografier kan vi inte se. Ett tydligt reglemente måste beakta ur både säkerhets- och integritetsaspekt. Ur integritetssynpunkt är ett införande inte speciellt komplicerat eftersom registerade DNA endast är fragment och inte kan vara grund för bedömning av egenskaper, genetiska dispositioner eller andra arvslanlag. Det finns anledning till varsamhet och mycket noggrant regelverk i hanteringen eftersom DNA-analyser har extremt hög sensitivitet. Detta gör till exempel att DNA kan överföras till annan plats via tredjepartstransport. En person som har dömts till fängelse får enligt ovan läggas in i (personregistret), men detta görs inte i någon större utsträckning och finns enbart omkring 3500 personer registrerade i . Vi menar att det är angeläget mot bakgrund av teknikutvecklingen att registrering av DNA görs standardmässigt enligt förslag från utredningen 2004:35, Genetiska fingeravtryck. Det skulle innebära att personer som är misstänkta för eller har dömts för brott på vilket fängelse kan följa eller för försök, förberedelse, stämpling, anstiftan eller medhjälp till sådant brott om gärningen är belagd med straff kan införas i . Det innebär till skillnad från att även misstänkta personer registreras. Även de som överlämnas till rättspsykiatrisk vård ska registreras i . Den personliga integriteten kan inte skadas mer av en registrering av DNA-analys än av fingeravtryck eftersom DNA-resultaten inte visar några personliga egenskaper utan bara en sifferkod, som är helt omöjlig att använda till annat än att jämföra mot spår eller andra personer. DNA är fortfarande en ny vetenskap. Det är därför viktigt att hålla sig à jour med forskningen. Skånberg (kd)