mot · GT02MJ441 · 2005-10-04 00:00:00 — Otraditionella grödor som rörflen och hampa har beroende på växtplats god potential som energiväxter. Det är angeläget att energihampa inte beläggs med särskilda restriktioner. I takt med stigande petroleumpriser ökar konkurrenskraften för energi som framställs av biobränslen. Denna energiform är därtill skattemässigt gynnad. Annan energiproduktion som kräver tillgång till mark är elproduktion från vindkraftverk. De som utnyttjade förmånliga subventioner och hunnit bli inkopplade på nätet har en god ekonomi i sina anläggningar. De som har strömmande vatten inom sin fastighet har möjlighet att bygga vattenkraftverk. Elproduktion är sannolikt en långsiktigt lönsamt alternativ användning av mark. Energiframställning är således ett mycket gångbart komplement till traditionellt lantbruk. Jakt är ett av många uppskattat nöje som kombinerats med avkastning i form av kött. Mer sällan har jakt också givit intäkter till företaget, även om det förekommit. Jakt och fiske är upplevelseverksamheter som har en viss exklusiv prägel. Värdet av att sälja jaktupplevelser kan mycket väl, rätt utnyttjad, överstiga värdet av traditionellt lantbruk. Förutom till jakt kan marken användas som bas för annan fritidsverksamhet. Hästhållning och ridverksamhet har en stor marknad, särskilt i närheten av större befolkningscentrum. Såväl uthyrning av stallplatser och hästmotion som foderproduktion till alltfler hästar är en lukrativ verksamhet. I närheten av storstäderna är hästföretag och företag som odlar foder till hästar eller erbjuder stallplatser under kraftig tillväxt. Mer tillfällig fritidsverksamhet kan kommersialiseras genom att erbjuda kortare eller längre övernattningar kombinerat med måltider eller som självhushåll. I finns varumärket på lantgård vilket är en variant av Bed and breakfast-konceptet. Jordbruk producerar inte enbart livsmedel eller kommersiella tjänster. Det producerar också vad som kallas ekosystemtjänster. Detta innebär till exempel landskapsbild och värdefulla miljöer för växter och djur. Offentliga bidrag är den enda intäktskällan för dessa så kallade tjänster. Sådana bidrag kommer att vara en del av de totala intäkterna som åtminstone vissa jordbruksföretagare kan påräkna. En viktig förutsättning för att kunna utnyttja markens potential är att den som äger eller brukar marken också får förfoga över den. Det finns många hot och propåer som verkar mot inskränkningar i brukande- och förfoganderätten. När det gäller är det tillämpning av miljöregler som ställer till problem. Det finns således exempel på att icke motiverade vattenskyddsområden läggs ut på . För att vara på den säkra sidan har kommuner inte bara lagt restriktioner i brukandet på den mark som behöver skyddas utan också på stora angränsande ytor. Detta är förkastligt. De största riskerna löper dock skogsmarken som till skillnad mot åkern är allemansrättslig. Allemansrätten bör bevaras. Det ansvar den medför behöver dock från tid till annan lyftas fram av ansvariga myndigheter. Däremot menar vi att det inte skall gå att i skydd av allemansrätten bedriva näringsverksamhet på någon annans mark, vilket förekommit. Hotet kommer normalt inte från allemansrättsligt utnyttjande, utan från de intressen som verkar för att bebyggelsenära skog inte skall få brukas. Motivet är att den skall få utnyttjas för friluftsändamål. Hotet kommer också från dem som önskar bevara naturen i det skick den är . Det kan finnas goda motiv både för den ena och den andra inställningen. Vad som alltid måste krävas om det offentliga önskar en restriktion av bevarandeskäl, eller om någon annan skall få utnyttja marken, är att ägaren till marken kompenseras fullt ut för intrånget vare sig det medför inskränkning i möjligheten att bruka marken eller att marken övergår i annans ägo. 12Jordbruk och god miljö går hand i hand Jordbruk innebär med nödvändighet stor påverkan på miljön. Den ursprungliga skogsmarken har förvandlats till åker. Denna storskaliga förändring av miljön uppskattas av de flesta svenskar. Inte bara för att åkerbruk är en förutsättning för livsmedelproduktion utan för att vi uppskattar den nya landskapsbilden. Jordbruket medverkar även till utsläpp som påverkar mark och luft. Ofrånkomligt kan miljömål som satt upp kollidera som till exempel målen om ett rikt odlingslandskap och ingen övergödning. Naturliga förlopp spelar minst lika stor roll som påverkan av människor och husdjur. Markvatten rör sig som namnet anger i marken. Där utbyter växterna näringsämnen och restprodukter. Viktiga näringsämnen är bland annat kväve och fosfor. Vattnet i marken rinner förr eller senare ut i vattendrag, sjöar eller hav. Resterande näringsinnehåll kan då användas av organismer i dessa vatten. Är näringsinnehållet stort kommer vattenväxter att öka och en igenväxning av främst sjöar kommer att ske. Detta är en naturlig process. Gödsling av kan medföra att näringsinnehållet i markvattnet ökar, särskilt om mer gödsel tillförs än vad grödan kan tillgodogöra sig. Det finns också en risk att näringsämnen spolas bort vid nederbörd. Det är större risk att tillföra för mycket näring med stallgödsel än med handelsgödsel. Kunskap hos den som gödslar är alltid en förutsättning för optimal växtnäringstillförsel. Projekt för att öka kunskapsnivån som Greppa näringen har visat sig ge goda resultat. Näringsämnen och föroreningar tillförs marken också genom nedfall från luft. Även sådana föroreningar kommer att påverka omgivande vattendrag. kommer alltid att läcka näringsämnen oavsett vad som odlas eller inte odlas på den. Det är viktigt att söka minimera jordbrukets påverkan genom att inte tillföra ett överskott av näringsämnen. Så exakt gödselmängd som möjligt och att hålla marken bevuxen är två ingredienser för att klara detta. Förutom restprodukter varav många är rena näringsämnen ger också stallgödsel upphov till metan. Metan är en växthusgas och bidrar sannolikt till ett varmare klimat. Metan bör därför i största möjliga utsträckning tas till vara och användas som biogas. 13Framtidens jordbruk måste bli mindre beroende av politiker Jordbruket har länge intagit en särställning eftersom de flesta länder valt att skydda eller stödja produktionen i det egna landet. har detta ifrågasatts och jordbruket har varit föremål för förhandlingar i först , sedermera WTO. Målet är sänkt skyddsnivå och ökat marknadstillträde i varje land. Enlig vår mening bör jordbruket avregleras. Detta måste ske ömsesidigt så att stödet sänks parallellt i alla länder. EU:s produktionsförhållanden kan jämföras med andra länder som har tempererat klimat. , , , , och är de större länder som konkurrerar med EU. Få produkter från utvecklingsländerna konkurrerar med livsmedel från EU. En avreglering skulle på bättre sätt än se till att kundefterfrågan möter produktutbudet. Ekonomin blir beroende av yrkesskicklighet mer än av politikers välvilja. Marknaden ger stabilare spelregler än politiken. Det finns all anledning att hälsa ökat marknadsinflytande med tillfredsställelse också från producenthåll. En förändring måste också ta hänsyn till de producenter som är beroende av systemet. har detta skett genom långa implementeringstider och gradvisa förändringar i stödsystemen. Troligen kommer det att ta innan vi får en livsmedelmarknad med sänkta stödnivåer. Än längre innan huvuddelen av stöden är avvecklade. Det är därför viktigt att en överenskommelse om stödminskningar kommer till stånd.