ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02MJ466 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kartlägga fenomenet, uppmärksamma allmänheten, utbilda tull och polis för att ytterligare kunna beivra den omfattande hundsmugglingen. Smuggling av sällskapshundar till är utbredd. har antalet insmugglade hundar som upptäcks i ökat kraftigt. Det handlar till stor del om organiserade ligor, som för in hundar från ofta uppfödda i nästan industriella valpfabriker. Den organiserade smugglingen är en grym verksamhet där djuren far illa. Över hundratals, framför allt småhundar främst av raserna mops och , har upptäckts när de förts in illegalt i landet, men mörkertalet är ännu större. Smugglingenökar primärt smittorisken till djur och människor när det gäller de dödliga sjukdomarna dvärgbandmask och rabies. Inte bara risken av införande av rabiessmitta är viktig att uppmärksamma utan också detta grymma djurplågeri. Små bräckliga valpar pressas ihop i resväskor, kläms i minimala kartonger eller trånga bilutrymmen och vanligen slutar resan med döden innan de anländer till . Men tullen saknar både kunskaper och resurser att beivra denna brottslighet och många potentiella hundköpare är inte medvetna om vare sig risker eller hundens verkliga ursprung. Hundarna säljs vanligen via Internet eller på parkeringsplatser. De saknar äkta stamtavla, identifikationshandlingar och friskintyg och köparen blir en del av internationell brottslighet. har länge varnat för denna utveckling. Det behövs information för att minska efterfrågan på dessa insmugglade hundar samt uppmuntran till hundköp endast från legala uppfödare. Därför är det viktigt att hundsmugglingen kartläggs, allmänheten informeras samt att tull och polis utbildas för att kunna beivra denna kriminella tillika djurplågande verksamhet.
mot · GT02MJ468 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbud mot vilda och exotiska djur på cirkus. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om strängare regler vad gäller djurskydd för övriga domesticerade djur i cirkusverksamhet. Den moderna cirkusen med dresserade djur har sitt ursprung . Denna form av underhållning är fortfarande ett populärt inslag inom den kommersiella nöjesindustrin även om djurfria cirkusar blir alltmer populära. Klassiskt domesticerade djur som hästar och hundar deltar parallellt med vilda djur som exempelvis sjölejon och elefanter i cirkusföreställningarna. Rovdjur och apor är dock inte längre tillåtna som cirkusdjur i de skandinaviska länderna. Denna motion uppmärksammar de vilda djurens situation inom cirkusindustrin och yrkar på ett förbud att bruka exempelvis elefanter, sjölejon och reptiler. är omsorgen om de vilda cirkusdjuren mycket knapphändigt reglerad i djurskyddslagen. Dess två portalparagrafer, att djuren inte ska utsättas för onödigt lidande (2 §) och att djuren ska kunna leva ett arttypiskt beteende (4 §), tillgodoses inte inom dagens cirkusverksamhet. Själva grundidén med cirkus är att få djuren att göra saker de normalt inte gör i sitt fria beteende. Detta konstlade beteende kan i viss mån accepteras för domesticerade djur som har sin zoologiska hemvist i vårt land, såsom hästar och hundar, men bör inte accepteras när det rör vilda djur. Föreställning efter föreställning måste dessa djur utföra cirkusnummer som människor tycker är underhållande. Djuren fraktas runt, tvingas tillbringa sina liv i trånga utrymmen, och blir ibland fastkedjade mellan uppträdandena. Djur på cirkusar visar i onormalt stor utsträckning symptom som tyder på psykiska störningar. Även med den bästa viljan i världen kan cirkusarna av praktiska skäl inte tillgodose djurens naturliga behov av rörelsefrihet och socialt umgänge. I många länder i har därför vilda och exotiska djur på cirkusar förbjudits. bör följa denna utveckling. Strängare regler vad gäller djurskydd för övriga domesticerade djur i cirkusverksamhet bör också införas.
mot · GT02MJ470 · 2005-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jakt på skarv. Vår svenska kust invaderas av nya fågelarter som inte fanns i vår skärgård. När betingelserna är goda kan de snabbt acklimatisera sig och framstå som hot mot vår miljö. fanns skarvar, kallad Ålekråka, bara på . har denna art också tagit sig ända upp till vår nordligaste kust. Där dessa fåglar häckar dör all vegetation, och vi kan se öar i vår skärgård utan växtlighet. Skarvar är fridlysta. Arten behövde vara fridlyst när det endast fanns ett fåtal häckande par i . är det annorlunda. behövs jakt på skarvar på samma sätt som vi håller nere beståndet av andra arter i naturen.
mot · GT02MJ471 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att beslut om licenser till de fiskare som bedriver ett småskaligt kustfiske överförs till respektive länsstyrelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att besluten om fartygstillstånd för fiskefartyg läggs hos . För att bedriva yrkesmässigt fiske på allmänt vatten krävs en personlig yrkesfiskelicens. För att få sin yrkesfiskelicens beviljad krävs det att fisket som bedrivs skall vara den huvudsakliga försörjningen och att fisket har anknytning till svensk fiskerinäring. är det som beslutar om yrkeslicensen och fartygstillståndet. På länsstyrelserna finns den samlade kunskapen om de regionala och lokala förhållandena. Därför bör det vara naturligt att beslut om licenser till de fiskare som bedriver småskaligt kustfiske överförs till respektive länsstyrelse. Det behövs också en förenkling av den administrativa hanteringen av yrkeslicenser. En åtgärd kan vara att införa licenser som gäller tills vidare för etablerade fiskare. När fisket upphör är det enkelt att återkalla licensen genom att göra uppföljningar via loggboksuppgifterna och fiskejournalerna. Till småskaligt fiske räknas, enligt egen bedömning, även fiskefartyg . Även dessa beslut om fartygstillstånd bör läggas hos länsstyrelserna. Ändringen innebär att ges möjlighet att bättre upprätthålla det småskaliga fiske och fortsätter reglera det storskaliga fisket som svarar för av den urlastade sammanlagda fångstkvantiteten .
mot · GT02MJ472 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om differentierat strandskydd. Människan har genom historien samlats kring och bosatt sig invid vatten. Nästan alla av landets större orter är belägna vid hav, sjö, älv eller annat vattendrag. På vissa håll, särskilt i tätare befolkade delar av landet, finns därför behov av ett strandskydd för att kunna reglera byggande nära vatten och därmed trygga alla människors tillgång till de rekreationsmöjligheter i form av bad och andra strövtåg som vatten medger. Detta är en bra och nödvändig lagstiftning som dessutom uppfyller syftet att skydda de biotoper som utgör viktig livsmiljö för växter och djur i det strandnära området. Samma regler om strandskydd gäller såväl för t.ex. den tätbefolkade som för glesbygden i inland eller i andra glesbygder i . Förvisso finns en liten möjlighet till dispens men för detta krävs särskilda skäl som är så betingade att det är svårt att erhålla dispens, och dessutom är tillämpningen restriktiv. Den nu gällande strandskyddslagen synes därför vara skriven för befolkningstäta områden med högt exploateringstryck, medan den passar sämre i glesbygd där ibland antalet sjöar och vattendrag är lika stort som antalet innevånare. Naturligtvis är det så att byggnationer ej ska tillåtas där risk för översvämningar finns som kan skada egendom. Men det torde finnas åtskilliga mil av strandnära mark där sådan risk inte föreligger. I de flesta glesbygdskommuner minskar befolkningen. Attraktionskraften hos dessa kommuner borde stiga om man kan erbjuda strandnära tomter utan att för den skull friluftsliv eller växt- och djurliv tar skada. Det finns, med beaktande av ovanstående, ett behov av en differentierad strandskyddslagstiftning.
mot · GT02MJ473 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra en uppföljning och utvärdering av riksdagsbeslutet om en sammanhållen rovdjurspolitik. beslutade om en sammanhållen rovdjurspolitik. Syftet var bl.a. att göra det naturligare för människor att acceptera rovdjur i sin närhet. Det fastställdes också etappmål och miniminivåer för hur många rovdjur det ska finnas i . För björn är miniminivån 1 000 djur, för lo 1 500 och för kungsörn 600 häckande par. För varg är etappmålet 200 djur och för järv 400 djur. Rovdjursfrågorna har stor betydelse för många människor inte minst för dem som bor i norra och inland. Att rovdjurstammarna nu även sprider sig påverkar också många områden i mellersta och delar av . För ett stort antal som bor och verkar på landsbygden är det delvis en ny situation att leva med inslag av rovdjur i sin närhet. Och det råder en viss irritation över det regelverk som beskriver hur vi skall skydda våra rovdjur, och då främst vargen. Med anledning av att det nu har gått beslutade om en sammanhållen rovdjurspolitik bör en uppföljning göras. I syfte att utvärdera beslutet och arbeta vidare med frågan. En utvärdering av den svenska rovdjurspolitiken bör också leda till åtgärder som kan minimera de tvister som kan uppstå mellan landsbygdsbefolkningen och rovdjuren. Vi behöver också utvärdera hur skyddsjakt och skaderegleringar ska hanteras när det gäller de fyra stora rovdjuren. Och , analysera forskningens roll och potentialer.
mot · GT02MJ476 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att 500 vargar borde vara ett minimum för en livskraftig vargstam. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skyddsjakt på varg först bör tillåtas när vargstammen nått ett antal på 200 individer och då enbart gälla utvidgad jakträtt i renskötselområden. Jakt på rovdjur har alltid varit en brännbar fråga. Å ena sidan beskrivs rovdjur som skadliga, å andra sidan som ett nyttigt inslag i naturen för att bevara mångfalden. Liberaler har alltid betonat det senare; att pluralismen bland arter ska sättas i centrum. Alltsedan liberaler och frisinnade startade och formulerade en naturvårdspolitik har förvaltarskapstanken, idén att vi människor inte har rätt att förbruka naturmiljö utan ett ansvar att förvalta den för kommande generationer, varit en utgångspunkt för liberal miljöpolitik. Jaktfrågan bör analyseras ur ett större perspektiv. Man skulle kunna säga att jakten i sig påverkar naturens mångfald utifrån tre nivåer; genetiskt, artmässigt och genom att förändra ekosystemet. För det första är den genetiska variationen basen för vår biologiska mångfald. Det är negativt med mindre populationer av djur eftersom det ökar möjligheterna till inavel betydligt, vilket i sin tur ger minskad livskraft och sämre anpassningsförmåga. Inte minst vargen är extra känslig för detta. är också den mänskliga jakten en bov vad gäller mångfald, då de djur som är mest eftertraktade bland jägarna är de stora och friska. Rovdjuren däremot dödar oftare de svagare djurindividerna. Det senare bidrar till både genetisk mångfald och livskraftiga stammar. Vi i västvärlden blir ofta upprörda när exotiska djur i fördrivs och jagas. vill många här minimera våra egna nordiska rovdjur. Men rovdjuren har faktiskt rätt att existera för sin egen skull. Däremot inte sagt att de djurägare som drabbas av att vargarna river får eller renar inte ska få ersättning. Staten bör göra sitt yttersta för att hjälpa de drabbade finansiellt, men också genom att tänka kreativt vad gäller stöd till stängsel och inhägnader för tamdjur. Under alla omständigheter skall populationsstorleken garanteras på ett seriöst sätt. De fem stora svenska rovdjursarterna: björn, varg, lo, järv och kungsörn har dessvärre varit utsatta för en omfattande jakt. har det till och med funnits en risk för att de skulle försvinna ur den svenska naturen. Fridlysning har dock varit ett instrument för att kunna rädda utrotningshotade arter. Detta arbete måste fortsätta och utvecklas. Antalet vargar i uppgår i runda tal till 100 stycken. Jämfört med en rad andra länder i är detta en låg siffra. har cirka 1500 vargar, 850-900, cirka 1 500-2 000 och cirka 2 500 vargar. Vi vet att vargpopulationens genetiska framtid är instabil. Minst 500 vargar borde vara ett minimum som skyddsjakt först bör tillåtas när vargstammen nått ett antal på 200 individer och då enbart gälla utvidgad jakträtt i renskötselområden.
mot · GT02MJ483 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att burhållning av hönor för äggproduktion skall förbjudas. har världens strängaste djurskyddslag på papperet, men den tillämpas sämre i praktiken. Framför allt så strider djurhanteringen inom det svenska lantbruket ofta mot den svenska djurskyddslagens portalparagrafer: att djuren inte ska utsättas för onödigt lidande (2 §) och att djuren ska kunna leva ett arttypiskt beteende (4 §). Uppfödning, slakt och allmän djurhantering liknar ofta industriell produktion snarare än hantering av levande och kännande varelser. Djuren lever i en ohälsosam miljö utan möjlighet att bete sig naturligt. Djuren inom dagens lantbruk har alltmer blivit produktionsbrickor i ett spel som går ut på att de ska producera mer. De ska växa snabbare, bli större eller lägga fler ägg. Sjukdomskurvorna stiger parallellt med produktionskurvorna. Aveln skapar bieffekter, allt för att få fram snabbare resultat. Inte minst fjäderfän, som kycklingar och höns, har drabbats av produktionshysterin. Enligt den svenska djurskyddslagen skulle värphönsen varit ute ur burarna 1999. , länsstyrelser och kommuner har arbetat intensivt för att få hönsen ur de förbjudna burarna. De flesta hönsen är dock fortfarande kvar i burarna. av de svenska värphönsen lever dessutom i burar utan rede sittpinne och sandbad, även om flera stora livsmedelskedjor beslutat att inte saluföra ägg från höns i förbjudna burar. Burarna är förbjudna enligt djurskyddsförordningen men vissa svenska äggproducenter väljer ändå att bryta mot förbudet. Dessa djur får aldrig se dagsljus, sträcka ut sig eller värpa naturligt. De stressas i burarna, hackar och drabbas av diverse åkommor på grund av den ohälsosamma miljön. Svensk djurskyddslag måste på allvar gälla även för hönorna. Burhållning av hönor för äggproduktion bör dessutom förbjudas.
mot · GT02MJ485 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utvärdering av rovdjurspolitiken. Rovdjursfrågorna har stor betydelse för många människor, inte minst i norra och inland. I takt med att rovdjursstammarna sprider sig påverkas också många områden i mellersta och delar av . Många lantbrukare i konventionella jordbruk och det kulturbärande fäbodbruket berörs av att rovdjur finns inom deras produktionsområden. Det kan också gälla samebymedlemmar, skogsägare och jägare. Frågan har stor betydelse också för allmänheten i övrigt i berörda områden. Det är delvis en ny situation för landsbygdsbefolkningen att leva med inslag av rovdjur i sin omedelbara närhet. När den nya sammanhållna rovdjurspolitiken nu har varit i kraft och rovdjursstammarna har nått eller är på väg att nå miniminivåer och delmål är det tid att utvärdera politiken. Vi behöver utreda hur vi utvecklar vår framtida rovdjursförvaltning med livskraftiga stammar och skapar en god balans mellan rovdjuren och de människor som befinner sig i samma livsmiljöer. En utvärdering av den svenska rovdjurspolitiken bör utifrån de erfarenheter som finns föreslå åtgärder som kan minimera de konflikter som kan uppstå mellan landsbygdsbefolkningen och rovdjuren. Vi behöver också utvärdera hur skyddsjakt och skaderegleringar ska hanteras när det gäller de fyra stora rovdjuren. Också forskningens roll och möjligheter i bevarandet av rovdjursstammarna när det gäller gentekniken och dess möjligheter behöver belysas. Följande punkter bör ingå i en utvärdering av rovdjurspolitiken: Skyddsjakt och andra regleringsfrågor Forskningens framtida roll i rovdjurspolitiken Skadereglering och berördas möjlighet att påverka centrala och regionala beslut.
mot · GT02MJ493 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av ökat nordiskt samarbete om framtida växtförädling av frukt och bär. Frukt- och bärodling har en lång tradition i vårt land. Den är en viktig del av svensk yrkesmässig trädgårdsodling och i än högre grad av det som odlas i 2,5 miljoner privata trädgårdar. Den svenska odlingen stimulerar den ur folkhälsosynpunkt angelägna konsumtionen av frukt och bär. Både yrkesodling och fritidsodling är beroende av att ha tillgång till bra frukt- och bärsorter som är anpassade för respektive odling. Det innebär exempelvis sorter lämpade för ekologisk odling och sorter som är konkurrenskraftiga i förhållande till import av frukt och bär med förbättrade kvalitetsegenskaper. Särskilt för fritidsodlingen är det dessutom nödvändigt med sorter som klarar klimatet i landets olika delar ända upp till . Dagens sorter av äpplen, plommon, vinbär etc. är resultat av förädlings- och urvalsarbete, både utomlands och i . Det svenska klimatet med stora skillnader från söder till norr medför att odlarna aldrig har kunnat och inte heller kan förlita sig på utländska sydligare sorter, utan särskilda insatser har varit nödvändiga och krävs även i fortsättningen för tillgång på bra frukt- och bärsorter för vårt klimat. I och med tillkomsten av () samlades förädling och provodling av frukt och bär till SLU och dess filialer i , och . Ett stort antal nya värdefulla sorter har lanserats av SLU, både av de vanliga frukt- och bärslagen och av nya förbättrade bär för svensk odling. Som exempel på de sistnämnda kan nämnas havtorn, nypon, blåbär och lingon. behövs nya sorter som är bättre lämpade för ekologisk odling och på även anpassade till högre energikostnader och ett varmare klimat i kombination med de speciella ljusförhållanden som på våra breddgrader följer av årstidsväxlingarna. Om vi inom inte lyckas tillgodose det fortsatta behovet av växtförädling för vårt klimat riskerar vi att de stora insatser som görs för att bevara våra nordiska genetiska resurser inom frukt och bär aldrig kommer till avsedd användning för växtförädling. Att få fram nya sorter av frukt, bär och andra fleråriga växter tar , inte minst gäller det nya sorts fruktträd. upphörde provodlingen inom SLU. Den tidigare framgångsrika växtförädlingen har i praktiken också upphört och ett definitivt beslut om nedläggning kan vara nära förestående. Det medför ett allvarligt problem för svensk frukt- och bärodling, som förlorar i konkurrensförmåga och attraktivitet. Liknande problem sägs föreligga även i våra nordiska grannländer, som har snarlika klimatförhållanden. Det rimliga i den nuvarande situationen är att utöka det nordiska samarbetet kring växtförädling av frukt och bär. Expertis med erfarenhet från nordliga klimatförhållanden finns fortfarande inom och samarbetet skulle med fördel kunna ske genom att olika nordiska länder mellan sig fördelar vilka växtslag man arbetar med och i vilka klimatområden provodlingen sker. Möjligheterna till ett sådant samarbete bör prövas inom ramen för det löpande nordiska samarbetet. Regeringen bör ta initiativ till ett sådant samarbete. i (s)
mot · GT02MJ505 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en omfördelning av överskottet av ålyngel bör ske till de underutnyttjade uppväxtområdena i norra . Hela ålbeståndet i riskerar att kollapsa och försvinna. Detta får att nu föreslå mycket kraftfulla åtgärder för att rädda ålen, som också är landskapsfisk. En av åtgärderna är att så fort som möjligt stoppa fisket efter utvandrande s.k. blankålar vilket är basen i det skånska ålfisket. Det nu liggande förslaget skulle få förödande effekter för det traditionella ålfiske som ju är en del av den skånska själen. Vi måste givetvis sätta bevarandet av ålen i första hand och delar fullt kommissionens mål och syften med förslaget. Tyvärr undviker dock kommissionen den viktigaste åtgärden för att rädda ålen, nämligen att plantera ut de ålyngel som fransmän, spanjorer och portugiser fångar i stora mängder för konsumtion och ålodling. Ålfrågan är ett skolexempel på en nord-sydkonflikt inom EU och tycks redan ha fått ett försprång i frågan. Ålen leker i mellan och . Ålynglen förs efter leken mot av . Där växer ålen upp på kusten och i inlandsvatten. I norra blir huvuddelen av ålen, som faktiskt bestämmer kön i detta stadium, honor medan de sydeuropeiska ålarna i huvudsak blir hanar. är ålen lekmogen och vandrar över till och leker. Enligt de senaste forskningsrönen är den europeiska ålen av ett och samma bestånd utan genetiska skillnader. Orsaken bakom nedgången är oklar, men faktorer som klimatförändringar, ändrade havsströmmar, utfiskning och miljögifter spelar säkert en avgörande roll. Anledningen till att kommissionen nu ingriper i hur fisket efter ål går till är att ålbeståndets utveckling visar på en uppenbar risk för en total kollaps. Enligt () som bistått EU med underlag har antalet invandrande ålyngel minskat kraftig och är nu bara 1 (! )% av vad som tidigare vandrade in. Eftersom orsaken till tillbakagången är osäker och med tanke på att ålen har en livscykel krävs såväl kraftfulla som omedelbara åtgärder. Förslagets kraftfullaste åtgärd är att stoppa fisket efter lekvandrande ål. Dessutom föreslås åtgärder för att underlätta ålens vandring via vattendragen ut till havet. Angående det omfattande fisket efter ålyngel som bedrivs på i södra föreslås inga omedelbara åtgärder. I denna del av vandrar det till skillnad från norra ännu in en relativt stor mängd ålyngel. Dessa fångas i stor mängd, uppskattningsvis en och halv miljard ålyngel fångades . Dessa ålyngel säljs för stora pengar till ålodlingar både i och i där är en stor odlingsnation. En viss del av ålynglen nyttjas även för direkt konsumtion i . Vi anser att en omfördelning av överskottet av ålyngel bör ske till de underutnyttjade uppväxtområdena i norra . På så vis kan vi bygga upp ett starkt lekbestånd . Då är vår förhoppning att förutsättningarna för ålen har förbättrats och att reproduktionen fungerar. i (s)
mot · GT02MJ506 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett flexiblare strandskydd. har en fantastisk natur med en lång kustlinje och tusentals sjöar och vattendrag. Det är något vi ska värna om och bevara för efterkommande generationer. Människans närvaro utgör både en förutsättning och ett hot mot dessa olika vattendrag. Människor har alltid velat bo så nära attraktiva vattenmiljöer som möjligt. finns det ungefär 425 000 byggnader som ligger inom från kust- eller strandlinje. Ungefär 200000 av dessa är fritidshus. Hälften av denna strandnära bebyggelse har tillkommit efter det att strandskyddsbestämmelserna infördes . Den nuvarande lagstiftningen innebär ett förbud mot att bygga intill från havet, insjö eller vattendrag. kan utvidga denna gräns och dispens ges endast i undantagsfall. Flera skärgårdar är avfolkningsbygder med ett omfattande säsongsboende. Här kan behoven av stöd till lokalt näringsliv och permanent boende vara starkare än behovet att reglera. I många kommuner som hotas av avflyttning kan just det natur- och strandnära boendet vara en attraktionskraft för att behålla eller locka till sig nya invånare. Det generella förbudet mot strandnära nybebyggelse innebär att priser på befintliga fritids- och bostadshus i dessa lägen pressas upp. I kombination med fastighetsskatten leder detta till att endast ett fåtal har råd att bosätta sig eller avnjuta sin fritid i strandnära områden. Möjlighet borde därför finnas för kommunerna att, i enlighet med den kommunala självstyrelsen, medge strandnära bebyggelse där inte värdefulla naturintressen eller andra allmänna intressen kolliderar med önskemålen att bebygga strandnära. Denna avvägning måste se olika ut i olika delar av landet. Eftersom olika områden har skilda värden och möjligheter måste utvecklingen noga anpassas till platsen och den aktuella situationen.