ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02K299 · 2005-10-01 00:00:00 — beslutar om sådan ändring i lagstiftningen att i de län där kommuner och landsting så önskar, skall samverkansorgan kunna överta kollektivtrafikansvaret och därmed helt eller delvis bli ägare av trafikhuvudman som drivs i bolagsform. Enligt nuvarande lagstiftning är det endast primärkommuner och landsting som kan utöva ägandet av kollektivtrafiken i ett län (kollektivtrafikansvariga). Trafikhuvudman däremot kan såväl ett kommunalförbund som ett av kommuner och landsting gemensamt ägt bolag vara. I flera län har man valt att utnyttja den möjlighet som givit att flytta över ansvaret för den regionala utvecklingen till s.k. samverkansorgan. Samverkansorganen har tagit över uppgifter som tidigare låg på . Dessutom har man i flera län låtit samverkansorganen ta över uppgifter och resurser som tidigare fanns inom såväl , som inom de länsvisa kommunförbunden. Genom att samla mycket regional kraft i en och samma organisation har man velat skapa större effektivitet och utöka det demokratiska inflytandet över de regionala utvecklingsfrågorna. Inom ett område kan samverkansorganen dock inte ta över ansvaret, även om kommuner och landsting skulle vara överens om att så vore önskvärt. Lagstiftningen tillåter inte att samverkansorgan blir kollektivtrafikansvariga, dvs. utövar ägandet över trafikhuvudmannen. En vanlig invändning mot att låta samverkansorgan (kommunalförbund) bli kollektivtrafikansvariga är att ägandet då skulle utövas av ett indirekt valt organ. Denna invändning har naturligtvis liten relevans eftersom ägandet i ett av kommuner och landsting gemensamt ägarsamråd med nödvändighet även det måste bli indirekt. För att samverkansorganen skall kunna ta det helhetsgrepp över den regionala utvecklingen som såväl staten som kommuner och landsting avsåg när möjligheten skapades, är det viktigt att man också kan delta i arbetet med att utveckla kollektivtrafiken. Det kollektiva resandet är en mycket viktig utvecklingsfaktor och har stor betydelse för en regions utveckling. I de län där kommuner och landsting är överens borde samverkansorgan få ta över ägandet av trafikhuvudman som drivs i bolagsform. Antingen kan ägandet tas över från såväl kommuner som landsting, eller bara från kommunerna eller bara från . Regional variation i ägandet beroende på vad kommuner och landsting i olika län kommer överens om borde kunna tillåtas.
mot · GT02K322 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda om offentlighetsprincipen missbrukas i syfte att planera och begå brott. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta fram förslag för att stoppa eventuellt missbruk av offentlighetsprincipen. har en omfattande offentlighetsprincip som vi skall vara stolta över. Öppenheten motverkar maktmissbruk från offentliga myndigheter och den ger medborgarna möjlighet att kontrollera t ex de förtroendevaldas arbete så att de kan utkräva ansvar. Den säkerställer även att handlingar kring myndighetsbeslut är öppna så att alla kan granska att förvaltningsbeslut är korrekta. Även om offentlighetsprincipen är viktig måste man våga ställa frågor kring hur den används. De som använder den svenska öppenheten gör det inte alltid för att kontrollera makthavare. Det finns grupper i samhället som använder uppgifterna i brottsliga syften. har det uppmärksammat hur nynazister utnyttjat bl.a. passfoton och andra offentliga uppgifter för att kartlägga sina meningsmotståndare. har det rests varningsflaggor för att även djurrättsaktivister använder offentlig information för att kartlägga bl.a. djuruppfödare. På samma sätt kan universitet, forskare och företag som bedriver djurförsök kartläggas. I finns det en utvecklad kontroll och uppföljning av dem som håller djur eller som genomför djurförsök. När det gäller djurförsök finns det noggranna prövningar i djurförsöksetiska nämnder innan någon får starta arbetet med försöksdjur. I handlingarna från dessa nämnder finns uppgifter om forskare, djur, djurens inhysning etc., uppgifter som lätt kan missbrukas av dem som struntar i de demokratiska spelreglerna för att de sätter sina egna åsikter högre än samhällets gemensamma värderingar. När samhället har konstaterat att forskare följer reglerna för att minimera smärtor för djuren måste rättsväsendet vara beredda att skydda den fria forskningen och ingripa mot aktivisterna. Offentlighetsprincipen är viktig för att både medier och medborgare skall kunna granska exempelvis de djurförsöksetiska nämndernas beslut. Öppenheten måste dock balanseras mot enskilda personers säkerhet och att lagliga verksamheter skall kunna bedrivas utan att aktivister saboterar, hindrar eller hotar. För att stärka samhällets skydd mot de krafter som kan tänkas missbruka offentlighetsprincipen bör utredas om och i så fall hur offentlighetsprincipen missbrukas och även föreslås eventuella åtgärder för att förebygga missbruk .
mot · GT02K323 · 2005-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att säkerställa att tid finns i utbildningar och vidareutbildningar för bemötandefrågor för personal som möter människor i myndighetsutövning. I dagens samhälle upplever alltför många människor som kommer i kontakt med myndigheter sig illa bemötta och blir ledsna och känner sig djupt kränkta. Trots att det inte var avsiktligt kan myndighetspersoner genom ett felaktigt uppträdande såra människor och förhindra att den enskilde får sin rätt mot myndigheten. Alltför många personer som har en myndighetsfunktion tänker inte på att den som söker dem i deras tjänsteutövning känner sig i direkt underläge. Det kan gälla socialsekreterare, poliser, kronofogdar, lärare eller läkare. Listan kan göras lång. Man känner kanske inte alls att man har något överläge och blir irriterad över okunnighet eller tjatighet hos den som kommer med frågor. Människor upplever att myndighetspersonen har hela deras liv i sin hand och att personen i fråga är både kall och avståndstagande. Inte minst våra invandrare upplever sig kränkta och ifrågasatta i sina kontakter med olika myndigheter, bland andra och . Detta är ett problem i samhället, men det går att göra något åt det. Framför allt i utbildningen i alla yrken som kommer att ha med människor att göra. Ett sätt är att i rollspel sätta sig in i klientens/den sökandes situation. Ett annat att i diskussioner med en handledare sätta sig i den hjälpsökandes ställe. Ett professionellt förhållningssätt till dem man som myndighetsperson möter är att känna empati men att inte ta den hjälpsökandes problem på sig. Man ska få den man möter att känna sig respekterad och som en fullvärdig medborgare oavsett vem personen är och i vilket syfte han/hon sökt upp myndigheten. För att uppnå detta är det viktigt att det avsätts tid i både grundutbildning och vidareutbildning av personal som möter människor i olika funktioner så att bemötandefrågor blir tillräckligt behandlade och så att bemötandet blir ännu bättre än vad det är .
mot · GT02K324 · 2005-10-01 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad som i motionen anförs om att allmänna motionstiden för enskilda motioner förläggs till de som följer efter att partierna lagt sina budgetmotioner. Varje höst är stressen enorm i riksdagsledamöternas arbetsrum. Enskilda motioner ska skrivas, partiet skriver partimotioner och kommittémotioner som ska läsas och diskuteras. Många personer ringer, mejlar, avtalar tid för möten osv. Allt för att vi ledamöter ska skriva enskilda motioner om frågor som någon vill lyfta fram. Det är roligt, men enormt stressande. Därför förslår jag att ska besluta om att den enskilda motionstiden förläggs till de som följer närmast efter det att partierna har lagt fram sina budgetmotioner. Arbetsmiljön skulle avsevärt förbättras för ledamöter och personalen på kanslierna. Många motioner blir måhända inte så välformulerade när vi under stress ska producera så mycket som möjligt. Den som inte behärskar en sak förfuskar den (ungerskt ordstäv). Våra väljare vill ju gärna se att vi arbetar för deras räkning här i . Och därför skriver vi dag och natt fram till deadline av motionstiden. Det är nog som säger i Levengoods och bok: Politiker ger sig aldrig. De tar ned den ena handen och lovar med den andra.
mot · GT02K326 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge i uppdrag att utreda möjligheten för kommunerna att anställa läkare. Ädelreformen, som trädde i kraft , innebar en uppdelning av roller och ansvar för äldres vård och omsorg mellan landstingskommuner och primärkommuner. Uppföljningar visar på såväl positiva som en del negativa effekter. har i en effektivitetsrapport () granskat hur staten agerar för att ge kommuner och landsting goda förutsättningar att organisera och ge vård och omsorg till äldre. RRV menar att vård- och omsorgssystemet har stora inslag av negativa ekonomiska incitament, dvs. att det kortsiktigt lönar sig att göra ansträngningar för att hitta någon annan som löser vårdbehoven. Det uppstår en s.k. vårdkarusell på grund av att ansvarsfördelningen inom systemet är otydlig. Detta gör det svårt för äldre och deras anhöriga att påtala kvalitetsbrister och utkräva ansvar. borde få uppdraget att utreda lanstingens funktion och därmed göra en översyn om ny huvudman för läkare med viss specialitet. bär kommunerna ett sjukvårdsansvar för mycket sjuka vårdtagare. Trots detta har inte kommunerna rätt att anställa läkare. Den personal som sköter de vårdbehövande i kommunen har inte tillräckligt med kompetens att ta hand om akut sjukdom hos vårdtagarna. Resultatet blir att vårdtagare hamnar på lasarettets akutmottagning , nätter och för problem som skulle kunna förebyggas eller åtgärdas inom kommunen, om de haft tillgång till läkare tidigt i förloppet. Många kommuner skulle vilja anställa egna läkare med specialistutbildning i geriatrik inom äldreomsorgen. har utrett frågan och ställt sig positiv. Om kommunerna ska kunna ta det fulla ansvaret för äldrevården anser vi att kommunerna borde få möjlighet att anställa läkare.
mot · GT02K327 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av åtgärder mot utbredningen av illegitima riddarordnar i . Det finns en lång tradition av att stater delar ut ordnar till förtjänta personer, s.k. förtjänstordnar. De svenska ordnar som delas ut för förtjänster är Serafimerorden och . Förtjänstordnarna har sitt ursprung i de medeltida riddaordnarna, varav flera fortfarande existerar. För att räknas som en äkta orden krävs att orden måste ledas eller beskyddas av en fons honorum, en hederns källa. Detta är ett begrepp som utvecklats under århundradena och är i princip detsamma som en statschef. Bakgrunden till detta är helt enkelt att världen inte skall översvämmas av ordnar utan att det skall vara en belöning för synnerliga förtjänster reglerade av staters överhuvuden. Tyvärr finns många som kallar sig för riddarorden utan att uppfylla detta krav. Dessa ordnar kallas falska riddarordnar av argare kritiker och privatordnar av snällare. Den vanligare termen är illegitim riddarorder. Bland de illegitima riddarordnarna finns alla ytterligheter, både de som ligger väldigt nära en legitim riddarordens former och innehåll och de som flagrant bryter mot bevislig historia och kravet på fons honorum. Fenomenet med illegitima riddarordnar leder till inflation, eftersom kraven för medlemskap ofta är lägre än för äkta. En del illegitima riddarordnar är inte helt seriösa, vilket tyvärr misstänkliggör äkta riddarordnar. Problemet kan till viss del tillskrivas det faktum att de svenska riddarordnarna inte längre förlänas till svenskar, vilket lämnat fältet fritt för tvivelaktiga riddarordnar. Kunskapen om vad som är en riktigt riddarorden finns , och de illegitima riddarordnarna utgör därför en stark frestelse. I finns ett tiotal illegitima riddarordnar etablerade, medan det bara finns en handfull äkta riddarordnar och erkända ridderliga sammanslutningar (Johanniterorden i , Suveräna Malteserorden, Heliga Gravens av riddarorden samt Vitéz-orden m.fl.). etablerar sig någon ny illegitim riddarorden till , som en följd av att svenskar tidigare antagits till medlemmar av sådana ordnar. De äkta riddaordnarna befinner sig i en svår situation. Internationellt finns en kommitté av experter som granskar ordnar enligt fastställda kriterier och sammanställer en lista över vilka ordnar utöver statsordnarna som kan anses vara äkta riddarordnar. The International Commission for Orders of Chivalry (ICOC) är en stor tillgång och har bland annat en svensk expert i sin styrelse. Vi menar att regeringen förslagsvis genom bör ta fram tydliga riktlinjer för vilka ordnar som är äkta och kan bäras offentligt i (och då underförstått vilka som inte kan bäras offentligt). I detta arbete bör ICOC kunna vara en tillgång. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GT02K329 · 2005-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändring i vallagen i syfte att samla i en valkrets i riksdagsval. är just nu inne i en mycket intressant och viktig strukturomvandling. Mycket kommer att hända . Regionen är fortfarande i ett formativt skede, turboglobaliseringen ställer oss inför helt nya krav och möjligheter och söker sin nya identitet. I internationella undersökningar förutspås ofta bli en av norra viktigaste tillväxtregioner. Det är viktigt för tillväxt och välstånd att den svenska sidan i står stark. har enats alltmer. De två landstingen och sjukvården i kommun har samlats i ett försök med ökat regionalt ansvar, och och län har samlats i det gemensamma län. Dessa reformer har varit bra för och har stärkt den svenska sidan i . Det är vidare så att partierna numera är organiserade med som regional bas, inte de gamla länen eller valkretsarna. Vid val till är dock län indelat i fyra valkretsar. Denna delning är på många sätt otidsenlig. Dagens valkretsar är inte heller naturliga enheter. I nordöstra valkretsen samsas till exempel och , som ligger i var sitt hörn av . Valkretsindelningen vid val till har diskuterats länge och har utretts av såväl Nomineringsrätts- och valkretskommittén (SOU 1995:143) som författningsutredning (SOU 2002:42). Ingen av dessa har emellertid förutsättningslöst prövat tanken att samla i en valkrets i riksdagsval. Ett samlat skulle bli den största valkretsen i , något större än . Regeringen har skjutit på utbyggnaden av , tvekat inför ESS i , dragit arbetet med att riva hinder för Öresundsintegrationen i långbänk och givit mindre resurser till infrastruktursatsningar i än befolkningsandelen borde ge vid handen. En sådan politik stärker inte och tar därmed inte heller vara på den tillväxtpotential som finns i regionen. Ska bli bättre på att ta till vara de möjligheter som finns i måste intressen bättre tas till vara i rikspolitiken. Tiden fram till riksdagsvalet är förmodligen för kort för att man redan då ska kunna samla i valkrets. bör därför ge regeringen till känna att före riksdagsvalet återkomma till med förslag om ändring i vallagen i syfte att samla i en valkrets.
mot · GT02K331 · 2005-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att införa utjämningsmandat i valet till kommunfullmäktige. De flesta av större kommuner fördelar mandat efter valresultat i olika valkretsar som man valt att indela kommunen i. Då kommunerna inte tillåts använda sig av utjämningsmandat mellan dessa valkretsar kan detta medföra att ett enskilt parti inte får samma andel mandat i kommunfullmäktige som man erhållit röster i hela kommunvalet. Sådana utjämningsmandat existerar både i landstings- och riksdagsval. Det skulle kräva en lagändring för att ge möjlighet åt kommunerna att också använda sig av utjämningsmandat. Låt oss ta ett exempel. I valet röstade en majoritet av väljarna i kommun för borgerliga partier. Trots detta har Socialdemokraterna, vunnit en majoritet i fullmäktige efter att mandatfördelningen genomföres. De borgerliga partierna fick ca 200 röster fler än Socialdemokraterna, tillsammans. Trots detta erhöll denna minoritet tre mandat fler! Samma situation uppstod även efter kommunvalet i kommun. Detta är ur demokratisk synvinkel oacceptabelt och ter sig mycket underligt för väljarna. Som jag ser det bör man tillåta kommunerna att införa utjämningsmandat. En alternativ lösning är att tillåta kommunerna att bara ha en valkrets. I landstingsvalet finns det en spärr på . Det kan vara motiverat att införa samma spärr i kommunfullmäktigevalet. Regeringen måste nu agera snabbt så att ett nytt system kan användas.
mot · GT02K332 · 2005-10-02 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att det i samtliga utskott bör bli tillåtet att använda sig av bärbara datorer under pågående sammanträde. tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att det bör bli tillåtet att använda sig av bärbara datorer i kammaren under pågående förhandlingar. ledamöter har tilldelats var sin mycket lätt bärbar dator med goda möjligheter att koppla upp sig mot server, vilket är mycket bra. Modernisering och utveckling vad gäller arbetsformer är en positiv utveckling som bör fortsätta. Tyvärr finns det inskränkningar i användandet av ledamöternas bärbara datorer. Det är nämligen förbjudet att använda bärbara datorer i vissa utskott och under förhandlingar i kammaren. Utskottens ordförande får själva besluta om det är tillåtet att använda en bärbar dator under utskottens sammanträden. En ordförande kan förbjuda en ledamot att använda sin dator, vilket även händer. Däremot är det tillåtet att använda en fickdator, t.ex. en eller en iPAC, vilket visar hur inkonsekvent och ologiskt det här är. Datorn borde vara ett lika självklart hjälpmedel i riksdagsarbetet som penna och papper är för en del. För vissa av riksdagsledamöterna är datorn det självklara hjälpmedlet. Datorn är ett ypperligt hjälpmedel som effektiviserar då den är utmärkt för att lagra, förvara och hantera information. I samband med att nästan alla handlingar finns i elektronisk form borde ledamöterna fullt ut få utnyttja teknikens möjligheter. Handlingar som kommer elektroniskt borde inte behöva skrivas ut i pappersform utan skall enkelt kunna tas med i den bärbara datorn. blir resultatet att datorn endast blir ett snabbt internt postsystem. Allt annat än att fullt ut få använda de bärbara datorernas möjligheter är resursslöseri med de välinvesterade pengar som satsat. Datorerna blir inget annat än avancerade skrivmaskiner, vilket förhoppningsvis inte var tanken när de köptes in. Det vore tråkigt om datorn och den nya tekniken möttes med samma skepticism som så många andra nya tekniker har mötts av genom historien. Möjligheten att utnyttja datorn fullt ut i riksdagsarbetet vore ett bra steg och en bra signal om att denna teknikfientliga skepticism inte finns i . Det är dags att omfamnar den nya tekniken på riktigt och inte bara pratar om dess förträfflighet. Detta skulle även kunna bidra till att öka förståelsen för den nya tekniken hos ledamöter. Svenska politiker tycker om att kalla för ett ledande IT-land. Det är vi också i många avseenden. Det rimmar dock illa med policyn kring datoranvändandet i själva riksdagsarbetet. Vi måste leva som vi lär.
mot · GT02K338 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning om ökad öppenhet vid lobbying och mer jämlika förutsättningar att lobba. Det blir allt vanligare med professionella lobbyister, dvs. konsulter som hjälper sina uppdragsgivare att påverka politiska beslut. Såväl som har tydliga krav på öppenhet och registrering av lobbyister. Också och har regler för lobbying, samt delvis och . I saknas lagreglering av verksamheten, och de professionella lobbyisterna, som är organiserade i , tillämpar en självreglering som är otydligt utformad. Tre av fyra svenskar tycker att bör kräva att PR- och lobbyfirmor öppet redovisar sina lobbyinguppdrag, enligt en Sifoundersökning. Lobbying ger tillgång till fler vinklingar på problemen och därmed ett bättre beslutsunderlag. är det ett demokratiskt problem när principen för politiskt beslutsfattande inte bara är den representativa demokratins en person, en röst utan också lobbyismens pengar köper politiskt inflytande. Dessutom bedrivs lobbying alltför ofta i hemlighet, med dold avsändare. Därför är det beklagligt att har utformat en uppförandekod för lobbyister vars mest långtgående öppenhetskrav är så otydligt utformat: I en aktiv kontakt med tredje part då syftet är att påverka denna tredje part till exempel en journalist eller en beslutsfattare bör dock PR-konsultföretaget vid anmodan redovisa vem uppdragsgivaren är. Varför bara vid anmodan, kan man undra. vill dessutom att det ska vara fritt fram att fungera som rådgivare till företag och organisationer som vill påverka politiska beslut i hemlighet. Det är precis vad PR- och lobbyfirmorna gör bara ett fåtal redovisar öppet vilka uppdragsgivare som står bakom de lobbyingkampanjer de driver. Det måste bli tydligare vem som är avsändare av olika lobbybudskap, och professionella lobbyister måste också kunna ställas till svars för sin verksamhet. Idealet skulle vara självreglering, men bör nu överväga en lagreglering. Redan hotet om lagstiftning kan dessutom förväntas få lobbyföretagen att ställa tydligare öppenhetskrav på sig själva och sina uppdragsgivare. Regeringen bör därför ta initiativ till en statlig utredning med direktiven att lämna konkreta förslag för att tvinga fram en ökad öppenhet vid lobbying och dessutom skapa mer jämlika förutsättningar att lobba.