mot · GT02Ju533 · 2005-10-05 00:00:00 — Välj verklighetens väg mot ungdomsbrottslighet5 Insatser när unga begår brott9 Snabba ingripanden vid brott11 Polis och socialtjänst ska kunna ingripa tidigt14 Alla brott ska utredas15 Förbättrad tvångsvård för barn och ungdomar16 Kommunerna måste ta ett större ansvar18 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om riktade föräldrastödjande insatser till familjer i en utsatt situation samt utbildningsinsatser för personal vid mödravårdscentraler.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utbildning och träning för föräldrar till förskolebarn med allvarliga beteendestörningar samt stöd till dessa barn.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärds- och vårdprogram för aggressiva eller självdestruktiva barn och ungdomar samt för dem som behöver särskilt stöd i skolan på grund av neuropsykiatriska problem som damp, AD/HD eller andra kända riskfaktorer för kriminell utveckling.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stödfunktioner för unga brottsoffer i varje kommun. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ungdomstjänst skall bli en fristående påföljd som skall användas i kombination med programverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av kortare frihetsberövande påföljder som s.k. helgavskiljning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet till fler åtgärder utan samtycke inom ramen för påföljden vård inom . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa böter som påföljd för unga lagöverträdare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avskaffa solidariskt skadeståndsansvar när det gäller unga lagöverträdare.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skärpa föräldrars skadeståndsansvar upp till ett visst maxbelopp.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrade regler för gallringstiderna i belastningsregistret gällande unga lagöverträdare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att medlingsverksamheten måste finnas tillgänglig över hela landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om snabba insatser från polis och socialtjänst, bl.a. genom s.k. bekymringssamtal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att säkerställa fler rånkommissioner och ungdomsbrottsutredare inom polisen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fotografi och fingeravtryck skall kunna användas även mot misstänkta som inte fyllt vid utredningar om brott där fängelse ingår i straffskalan. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge polisen möjlighet att lagra bilder digitalt på misstänkta och gripna ungdomsbrottslingar samt att arbete påskyndas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att viss information inom om personer skall vara tillgänglig för polisen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att rektorer och annan skolpersonal måste kunna få information om elever som begår brott. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att säkerställa att det finns fler åklagare och domare som är utbildade och specialiserade på ungdomsbrott. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att korta handläggningstiderna och utvidga kravet på skyndsamhet i lagen om unga lagöverträdare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa en tidsfrist för när domstolarna skall sätta ut mål också när det gäller mål med unga målsägande. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kvaliteten på yttranden till domstolarna om vårdplaner behöver förbättras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillåta drogtester på ungdomar vid allvarlig misstanke om narkotikamissbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ändra lagen om unga lagöverträdare så att huvudregeln blir att alla brott skall utredas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbättrad tvångsvård för barn och ungdomar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att varje barn måste garanteras en individuell behandlingsplan med uppföljning av vården.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kvaliteten på institutionernas undervisning måste höjas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en snabb förstärkning av satsningarna på omhändertagna unga flickors vårdbehov.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förberedelserna inför tiden efter tvångsvården måste förbättras.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att SiS skall ansvara för eftervården av unga lagöverträdare i samverkan med kriminalvårdens frivård.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppföljning av den unge efter behandlingstiden alltid skall ske.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsynen över behandlingsverksamheten måste utövas oftare och att ansvaret för tillsynen inte skall ligga hos SiS själv.1 1Yrkandena 13, 17 och 2532 hänvisade till SoU. 2Yrkandena 9 och 10 hänvisade till LU. Välj verklighetens väg mot ungdomsbrottslighet Brottsligheten är en social orättvisa hur man än vänder på det, hårdast drabbas människor som redan är socialt utsatta. Vid varje brott minskar rättstryggheten och tilltron till demokratins förmåga att säkra personlig och ekonomisk trygghet rubbas. I brottslighetens spår följer alltid lidande för brottsoffret och i förlängningen också för gärningsmannen. Misär och utanförskap är drivhus för brottsligheten, därför vill liberalerna betona att krafttag mot brottslighet alltid måste förenas med en insikt om och målmedvetenhet att bekämpa dess sociala orsaker ingen människa föds kriminell. Ett starkt brottsförebyggande arbete är grunden för ökad trygghet. liberalerna antog ett omfattande rättspolitiskt program 2003 med åtgärder för att återupprätta den svenska rättsstaten. Vid vårt landsmöte antogs det fördjupade rättspolitiska programmet Ökad trygghet mot brott. Programmet utvecklar ståndpunkter inom särskilt tre områden med tydligt brottsförebyggande perspektiv. För det första handlar det om tidiga, tydliga och tuffa insatser för att förhindra att unga människor går ner sig i kriminalitet. För det andra föreslås en samlad attack mot alkohol- och narkotikamissbruk; få enskilda faktorer driver kriminalitet så tydligt som missbruk av alkohol och narkotika. För det tredje handlar det om att ska återinföra polisen som en synlig och effektiv upprätthållare av lag och ordning i hela landet en närvarande och synlig polis är en viktig brottsförebyggande åtgärd. Med vårt fördjupade rättspolitiska program har vi slagit fast ett helt batteri med insatser mot ungdomsbrottslighet. Det handlar om att våga välja väg. Antingen fortsätter vi med den missriktade välviljan som har gjort att alltfler ungdomar till slut hamnar i fängelse för att ingen ingrep . Eller så väljer vi en väg där en tidig och tydlig koppling görs mellan handling och konsekvens, när det fortfarande finns goda chanser att bryta ett kriminellt beteende. Nyrekryteringen till brottsligheten måste stoppas. Men då behöver vi se verkligheten som den är. Och i verkligheten lagfördes över 24000 ungdomar i åldern . Det motsvarar av alla lagförda personer. Så pass många ungdomar är alltså ute på mycket hal is hur många det egentligen är vet vi inte då bara en del av brotten anmäls. Det finns dessutom över 15000 kända, misstänkta gärningsmän som var . De allra flesta av deras brott kommer aldrig att utredas, och de unga gärningsmännen tar ytterligare ett steg på den kriminella vägen. Den socialdemokratiska regeringens åtgärder mot ungdomsbrottsligheten har likt sagofiguren präglats av jag ska bara Men den största björntjänsten vuxenvärlden kan göra mot ungdomar på väg in i kriminalitet är att blunda för problemen. Vi slår fast att förebyggande åtgärder är nyckeln till minskad ungdomsbrottslighet. Våra förslag innebär stödinsatser för de ungdomar som lättare riskerar att hamna i kriminalitet, ungdomar som ofta har en trasig uppväxt och lever i utsatta familjer. Därför vill exempelvis se riktade föräldrastödjande insatser, stärkt samarbete mellan socialtjänst, skola och polis samt satsningar på barn- och ungdomspsykiatrin (BUP). Vi kräver bl.a. att barn ska ha rätt att få behandling inom en månad hos BUP (sjukvårdsmotion). I skolan ska tydliga åtgärder sättas in mot mobbning och skolk, beteenden som i förlängningen kan leda in på en brottslig bana. Vi vill också att rektorer och annan skolpersonal ska få information om elever som begått brott, utan vetskap om elevens problematik som våldsbenägenhet eller drogberoende blir det svårt att kunna hjälpa till. Ett av våra många förslag mot ungdomsbrottslighet handlar om att polisen som huvudregel ska utreda alla brott, även om gärningsmannen är under 15år. sker detta undantagsvis. Vi vill att även i fortsättningen ska vara med vid förhöret. Om det gäller grova brott eller är oklart vem som faktiskt har gjort vad, tycker vi att fallet ska utredas i domstol. Sedan är det som bestämmer vilka insatser som bäst hjälper den unge. Att låta domstolen ta ställning till ansvarfrågan handlar inte om att straffa eller skrämma men att förhindra att små olyckor blir till stora katastrofer. Det handlar också om att värna brottsoffer som kan bli utan både skadestånd och vetskap om att gärningsmannens ansvar faktiskt klarläggs. förslag mot ungdomsbrottslighet visar att vi vill satsa på ungdomarna. Vi vill satsa på att förebygga brott. Vi vill satsa på tidiga och tydliga insatser för de unga som ändå halkar in på brottets bana. Har vi råd med motsatsen att släppa taget om dessa unga människor? Svaret är nej, för ungdomarnas och för hela samhällets skull. Endast ett samhälle som har den sociala blicken och förståelsen för hur dåliga uppväxtvillkor, utanförskap och utsatthet skapar otrygghet och kan leda till kriminalitet, har möjligheten att lyckas minska brottsligheten. Genom att forma en skola som ger kunskap, stöd och chanser åt alla, en medveten politik för arbete och egenmakt, en aktiv socialpolitik och betoning av det egna ansvaret kan grunden läggas för ett samhälle där fler individer får en bra start i livet. Det är just en sådan politik som liberalerna är djupt engagerade i. I våra riksdagsmotioner (2005/06), bl.a. En liberal politik för , Egenmakt, arbete och jämlikhet liberal integrationspolitik, Liberala åtgärder för ett starkare barnperspektiv samt Bekämpa narkotikabrottslighet och alkoholmissbruk ställer vi krav för ett starkare och humanare samhälle, ett samhälle där också tryggheten mot brott ökar. Inom är vi överens om en mängd åtgärder mot ungdomsbrottsligheten, förslag som vi presenterade i rapporten , tydligare, tuffare tag mot ungdomsbrottslingar. I rapporten lyfter vi bl.a. fram stärkta rättigheter för brottsoffer när gärningsmannen är under 15år, ökade krav på att föräldrar ska vara med vid rättegångar, skärpta krav gällande föräldrars skadestånd och ökat samarbete mellan polis och socialtjänst. vill också noggrant överväga att överföra ansvaret för dem som dömts till sluten ungdomsvård till kriminalvården samt att avskaffa påföljden överlämnande till vård inom . vill betona att barn borde få växa upp utan att utsättas för brott eller själva hamna i kriminalitet. Vi har därför alla, som vuxna individer och gemensamt samhälle, ett ansvar för att unga och särskilt utsatta människor får stöd och hjälp på ett tidigt stadium i livet. Barn och ungdomar som lever i utsatta hemförhållanden löper ofta större risk att falla in i brottslighet. Förebyggande åtgärder är nyckeln till ökad trygghet, både för barnen själva och för samhället i stort. När en ung människa ändå tar det steget till fel sida om lagen måste samhället kunna svara med tydliga, snabba och konsekventa åtgärder. Ledstjärnan ska vara att klargöra att den unge måste ta ansvar för sina handlingar och för konsekvenserna av brottet. Åtgärderna ska också stärka den unges självkänsla och respekt för andra människors lika värde. För att hjälpa unga kriminella tillbaka till den lagliga vägen behövs nya grepp och åtgärder för rättsväsendet och de sociala myndigheterna. Men det krävs också att vuxenvärlden slutar rymma från ansvaret för att ingripa när unga människor slår in på en destruktiv bana. Att satsa på barn och ungdomar är att satsa . Detta måste genomsyra samhällets prioriteringar i stort och särskilt när det gäller att minska brottsligheten. Det finns ingen enskild förklaringsmodell till brottslighetens orsaker eller någon enskild metod som kan förhindra brott. Vi vet att problemet skär genom många olika områden i samhället och måste åtgärdas med en bred välfärdspolitik. Men det finns en hel del kunskap om att tidiga individ- och familjeförhållanden kan öka risken för att hamna i kriminalitet. Här finns det också konkreta förebyggande åtgärder som kan vidtas. En förutsättning för att kunna sätta in tidiga åtgärder är att känna till de riskfaktorer som finns och att missförhållanden faktiskt upptäcks. Barn som redan tidigt har allvarliga uppförandestörningar eller svårigheter i den kognitiva eller emotionella utvecklingen löper ökad risk för senare kriminalitet (2001:15, Kriminell utveckling tidiga riskfaktorer och förebyggande insatser). Föräldrarnas möjligheter att ge barnet en god omsorg och uppfostran är centrala i denna utvecklingsprocess. Därför måste stödinsatser ofta omfatta hela familjen. Personal från olika berörda områden kan samverka i föräldrastödjande verksamhet gällande barn och ungdomar generellt och särskilt för barn i riskzonen. En viktig del handlar om att engagera och stärka föräldrarna i deras roll. Det finns flera exempel på att sådana former av lokal samverkan har varit lyckade (2003:6, Föräldrastöd i teori och praktik). Idrottsrörelsen, frivilliga organisationer som t.ex. Nattvandrarna, Friends (mot mobbning) och många fler fyller också en viktig funktion genom att vara närvarande i ungdomsmiljöer. Mödravården, barnavården, barnomsorgen, barn- och ungdomspsykiatrin, skolan och är alla viktiga aktörer. Här finns dock allvarliga brister i arbetet med barn som är i riskzonen för att hamna i kriminalitet. Måldokument, styrinstrument och riktlinjer saknas liksom väl utvecklade och tillämpade arbetsmetoder (2001:15). På statlig nivå måste det brottsförebyggande arbetet skärpas men också på regional nivå är det hög tid att landsting och kommuner tar ett större ansvar. liberalerna vill se en utveckling av tidiga insatser för att förebygga att barn faller in i kriminalitet, bl.a.: Utbildningsinsatser för personal vid mödravårdscentraler för tidig upptäckt av utsatta föräldrar. Utbildning, riktlinjer och metoder samt ett upparbetat samarbete med socialtjänst och vuxenpsykiatri för att kunna erbjuda hjälpinsatser till blivande föräldrar. Riktade föräldrastödjande insatser till familjer i en utsatt situation hembesöksprogram. Möjlighet till hembesök av utbildad personal, med början redan under graviditeten och kontinuerligt . Stöd i den vardagliga uppfostran av barnet samt socialt och emotionellt stöd till föräldrarna själva. Insatser mot missbruksproblem. Utbildning och träning för föräldrar till förskolebarn med allvarliga beteendestörningar, stöd till barnen. Möjlighet till kontinuerliga insatser från utbildad personal för hjälp med att förstå och hantera problemen bättre. Stödpersoner och extra resurser till barnen när de vistas i förskolan. Skärpt kommunalt arbete med förskolornas uppföljning och utvärdering av insatser för barn i riskzonen. Kombinerade insatser till barnen och föräldrarna i samverkan med förskolan, skolan samt barn- och ungdomspsykiatrin. Möjlighet till kontinuerliga åtgärder i barnets vardagliga miljö. Satsningar på barn- och ungdomspsykiatrin. Åtgärds- och vårdprogram för aggressiva eller självdestruktiva barn och ungdomar samt för dem som behöver särskilt stöd i skolan på grund av neuropsykiatriska problem som damp, AD/HD eller andra riskfaktorer för kriminell utveckling. Tydliga åtgärder mot mobbning och skolk i skolan. Samtliga landets skolor ska ha en fungerande handlingsplan mot mobbning och en kontaktperson hos polisen. Polisanmälan och inkopplande av ska göras i större utsträckning. Orsaken till upprepad frånvaro ska utredas och följas upp. Vid problem eller missförhållanden i hemmiljön ska snabba insatser ske. I fall av mobbning ska, som en sista åtgärd, en mobbare kunna flyttas. Personal måste uppfylla den lagstadgade skyldigheten att anmäla missförhållanden till . Både förskolan och skolan samt personal i övriga verksamheter som arbetar med barn måste skärpa sina rutiner vid misstanke om att barn fal illa. Anmälan till ska göras i större utsträckning. Stödfunktioner för unga brottsoffer ska finnas i varje kommun. Unga brottsoffer löper större risk att själva börja begå nya brott. Därför måste det finnas ett tydligt stöd till dessa ungdomar, t.ex. genom stödcentrum för unga brottsoffer där polis och socialtjänst arbetar tillsammans. Att inrätta en socialsekreterartjänst vid ett flertal polisstationer är ett sätt att säkerställa direkta åtgärder. Staten och kommunerna måste satsa på en väl fungerande socialtjänst. i varje kommun ansvarar för många av insatserna när barn far illa. och har ett övergripande ansvar för att detta fungerar. På många håll finns det dock betydande brister i arbete med utsatta barn och deras familjer. Detta måste förändras. Höj kvaliteten inom och satsa på en välutbildad personal. spelar en mycket viktigt roll i arbetet för att minska ungdomsbrottsligheten. Men brottas med en trängd ekonomi och hög personalomsättning. Vi vill höja statusen och kvaliteten på arbete och bör en yrkeslegitimation införas för personal inom . Detta kräver dock först att kvaliteten på utbildningen förbättras rejält. Det behövs också kompetensbeskrivningar inom olika områden, vidareutbildningsmöjligheter och inte minst ett rejält förbättrat politiskt ledarskap inom detta område. Insatser när unga begår brott satsningar på brottsförebyggande åtgärder kommer att stärka arbetet mot ungdomsbrottsligheten men det är också viktigt att betona de rättsliga myndigheternas roll i att förebygga och bekämpa brottslighet. Vi måste se till att samhällets och rättsväsendets resurser så effektivt som möjligt kan användas för att tidigt avbryta unga människors kriminalitet. Det är viktigt för de ungas egen skull, men även för de brottsoffer som kommer i deras kriminella väg. Det är också enda vägen för att kunna minska antalet människor i fängelserna. Att tidigt avbryta en kriminell karriär är alltid enklare än att försöka rehabilitera den som efter åratal av kriminalitet döms till ett långvarigt fängelsestraff. Insatserna när unga begår brott måste stärkas. När ett brott väl begås måste hela rättskedjan fungera. Med vetskapen om att en mindre grupp högaktiva brottslingar i svarar för hälften av den samlade brottsligheten borde vi kunna styra viktiga åtgärder i rätt riktning. För att nyrekryteringen till kriminaliteten ska kunna stoppas behöver rättsväsendet och kunna använda sig av alla rimliga åtgärder mot ungdomsbrottsligheten. ser ett behov av skärpta påföljder, förbättring av polisens och arbete samt fler möjligheter att ingripa . Unga lagöverträdare måste få hjälp så att deras första brott verkligen blir det sista. Regelsystemet när det gäller unga lagöverträdare präglas av att det i första hand är som ska kunna erbjuda insatser och stöd. När unga människor, 15 till , har begått brott finns det särskilda bestämmelser för vad domstolen ska beakta vid beslut om straffvärdet. Det finns också speciella regler gällande vissa påföljder, t.ex. kan unga lagöverträdare dömas till den särskilda påföljden överlämnande till vård inom socialtjänst och ungdomstjänst. Endast hälften av landets kommuner kan erbjuda ungdomstjänst (2002:19). Vilken påföljd den unge får kan alltså i praktiken bero på i vilken kommun han eller hon bor. Samhället garanterar inte likhet inför lagen i dessa fall. Dessutom kan innehållet i ungdomstjänsterna ifrågasättas. har, via , undersökt vilken typ av ungdomstjänst som kommunerna kan erbjuda. 2003 visade det sig att majoriteten av kommunerna inte kunde erbjuda någon programverksamhet utan endast oavlönat arbete. Ungdomstjänst är en tandlös påföljd. Vård inom kan t.ex. innebära samtalskontakt med socialsekreterare, att en kontaktperson utses, att den unge ska genomgå ett program gällande brottets konsekvenser samt att han eller hon placeras på familjehem eller institution. Många av ungdomarna har ägnat sig åt dold brottslighet innan de blir dömda första gången och har ofta djupa problem i sin hemmiljö. Inte sällan tillhör de brottsliga gäng i någon av våra större städer. Det behövs tidiga, kraftfulla och snabba åtgärder för dessa unga människor. Den vanligaste påföljden för ungdomar i åldersgruppen är böter följt av just överlämnande till vård inom trots att av de unga som döms till vård återfaller i brottslighet . Uppenbarligen är vård inom långt ifrån tillräckligt för att rycka bort unga brottslingar från kriminalitet. vill förändra påföljderna för ungdomsbrottslingar: Ungdomstjänst fristående påföljd och endast i kombination med program. Ungdomstjänst ska endast användas i kombination med programverksamhet som återknyter till effekterna av brottslighet, gärna i samarbete med ideella organisationer som erbjuder program, t.ex. Unga , och med sjukvården för att visa våldets effekter. Reparering av skadan, bl.a. klottersanering, ska kunna ingå som arbete i programmet. Domstolen ska kunna utdöma ungdomstjänst som en fristående påföljd. Efter avslutad ungdomstjänst ska den unges arbetsinsatser utvärderas tillsammans med vårdnadshavaren. Kortare frihetsberövande påföljder helgavskiljning. Pröva ett system där domstolen kan döma den unge till ett kortare frihetsstraff, t.ex. att avskiljas från sin normala hemmiljö eller för att delta i påverkans- och attitydprogram inom institutionernas ungdomsvård. Vård inom fler åtgärder utan samtycke. Samtalskontakt kan vara otillräckligt, liksom de andra åtgärderna som finns. Det kanske inte heller är lämpligt med ett fullständigt omhändertagande. I de fall kommunen inte kan erbjuda ungdomstjänst väljer domstolen ofta att döma ut dagsböter i stället. måste få fler möjligheter att vidta olika åtgärder med tvång i vissa fall, t.ex. deltagande i programverksamhet, föreskrifter om drogkontroll och vård för missbruk. Reglerna i LVU om omhändertagande bör ändras så att det i fall av brott begångna av unga ges möjlighet till utökat samarbete med polis bl.a. för att kunna klarlägga ansvarsfrågorna. Avskaffa böter som påföljd för unga. Ungdomar kan få en ekonomisk börda eftersläpande i livet. Risken finns också att det i stället blir föräldrarna som betalar. Böter kan sända signaler till den unge om att man kan köpa sig fri från ett brott. Bötesstraff för unga lagöverträdare (utom de rena bötesförseelserna) bör därför avskaffas. Avskaffa solidariskt skadeståndsansvar när det gäller unga lagöverträdare. En skadeståndsskyldig person som vill göra rätt för sig kan drabbas av att hans eller hennes medbrottslingar inte betalar sin del av skadeståndet. Det är inte rimligt att en ung person på detta sätt kan få en ännu tyngre ekonomisk börda. Skärp föräldrarnas skadeståndsansvar. Vi vill tydligare peka på att föräldrarna har ett ansvar för vad barnen gör. Om barnen orsakar skador ska kostnaderna inte lastas på brottsoffer, näringsidkare eller försäkringsbolag.