mot · GT02U355 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om utvärdering av betygssystemen i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hävda de intressen de nordiska länderna gemensamt har visavi EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om och särskilda behov gentemot EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en ekonomisk och demokratisk utveckling i de ryska närområdena. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning om nordisk gränspendling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samordning för att uppnå en nordisk region inom EU-gemenskapen. Nordiskt samarbete ett historiskt perspektiv Söder om växte det fram en expansiv enhet, Hansan, som även om den i princip var en fredlig handelssammanslutning med varuförmedling som mål, råkade i konflikt med de små nordiska rikena. Hansans strategi i sina relationer med dessa var att söndra och härska genom att stödja det rike som för ögonblicket tedde sig som svagast. Sålunda tvingade Hansan att 1370 sluta en hård uppgörelse där hanseaterna fick kontroll över Skånemarknaden som deras privilegier bekräftades. (13971523), drottning den första av stora projekt, kan ses som ett nordiskt motdrag mot Hansan och försvar mot förtyskningen. Hansan motarbetade därför , först under uppror 1434, och till slut genom befrielsekrig och unionens slutliga kollaps 1523. Det skulle dröja innan försökte hävda sig mot omvärlden genom att sluta sig samman. I de nordiska relationerna har, utöver , konflikt varit mera regel än undantag. De nordiska länderna har infört kristendomen och reformationen ungefär , men den formen av större likformighet skärpte rivaliteten då den innebar en förstärkning av kungamakten. Rivaliteten mellan och präglar historia ända , då förlorade till och erövrade från . Det europeiska inflytandet gjorde att valde en fransk marskalk som kung. Efter de dramatiska omvälvningarna under har i stort varit ett fredligt område och för det mesta hållit sig neutralt i världspolitiken. För att underlätta handeln i infördes i , och kronan 1872 som gemensam valuta, där mynten var giltiga till samma värde i alla dessa länder, utan att behöva växlas. Den dansk-norsk-svenska valutaunionen bestod fram till utbrott . De nordiska länderna lyckades hålla sig utanför krigshändelserna under , men inte under det andra. utkämpade två krig med med deltagande av svenska frivilliga och och ockuperades av och förblev ockuperade till . Många motståndsmän från och fick en i . För att undvika framtida upprepning av världskrigens förödelse, påbörjades på svenskt initiativ förhandlingar om ett nordiskt försvarsförbund efter . Förhandlingarna, som fördes i , där statsminister spelade en mycket aktiv roll, slutade dock utan resultat, sedan undertecknat sitt vänskaps- och biståndsavtal med 1948 och och gått med i Nato . De som ville ha ett närmare mellanstatligt samgående i fann det 1949 inrättade som en realistisk modell. instiftades som samarbetsorgan för de nordiska ländernas regeringar och parlament, närmast med som förebild. Danske statsministern och den svenske statsvetaren betraktas som rådets grundlagsfäder. När 1955 gick med i rådet gjorde dess regering en förklaring att man utgick från att rådet inte skulle behandla försvars- och utrikespolitiska frågor. Det nordiska samarbetet bygger på värdegemenskap mellan fem länder och tre självstyrande områden i . Samarbetet äger rum på många nivåer och i olika former. Det har en djup folklig förankring som ger det en unik legitimitet. Det har blivit en självklar del av samhällslivet, som aldrig behövt stöttas av några folkomröstningar. Rådet arbetar genom rekommendationer till de nordiska regeringarna eller ministerrådet som har sin styrka i att politiker i hela står bakom dem. Det finns också en regel att regeringarna måste rapportera om alla rekommendationer till rådets session ända till dess rådet beslutar att rekommendationen är färdigbehandlad. De allra flesta () av rekommendationerna har kunnat genomföras. Till främsta resultat räknas den nordiska arbetsmarknaden, trygghetskonventionen och passfriheten, som alla genomfördes , alltså långt före motsvarande reformer inom EU och utan att en överstatlig nivå behövts. Under trycket av den ökande europeiska integrationen och behovet av ett närmare ekonomiskt samgående, inklusive en tullunion, tog regeringarna upp förhandlingar om en ekonomisk union, Nordekförhandlingarna. Förhandlingarna lyckades och besvikelsen blev därför stor när man efter det högtidliga undertecknandet av vid session i fick beskedet att inte kunde delta. Dåvarande statsminister hade vid hemkomsten av president fått veta att inte var förenligt med förhållande till . Den frihandel som man hoppats på blev sedan verklighet genom utvecklingen inom EFTA. införde också efter EG-modell ett ministerråd och en investeringsbank. har genomgått mer genomgripande förändringar än tidigare under sin historia. De dramatiska förändringar i omvärlden, som inledde nittiotalet, påverkade redan från början rådets verksamhet men det var först mot mitten av årtiondet som man allmänt såg nödvändigheten av en mer genomgripande förändring av rådets organisation och arbetssätt. Rådet har reagerat aktivt på utmaningarna och i flera omgångar utvärderat sin förmåga att fungera i en värld i förändring. Rådet beslöt efter långt utredningsarbete att införa en ny organisation och ett nytt arbetssätt . Förstärkning av partigruppernas ställning och en ny utskottsindelning infördes med ett , ett och ett närområdesutskott med syfte att åstadkomma både en koncentration till politiskt viktiga/relevanta områden och en geografisk breddning av rådets verksamhet. Som svar på de omedelbara utmaningarna var omorganiseringen framgångsrik, men problem började senare visa sig bl.a. vad gäller placeringen av olika sakfrågor i respektive utskott liksom i kontakten med regeringssidan med dess ämbetsmannakommittéer. Till detta kom att den bildade har en utskottsindelning av traditionellt slag med ämnesvisa utskott och att det före trepelarindelningen av var lättare att anordna utskottsvisa gemensamma möten med . Mot bakgrund av problemen med den införda geografiska indelningen av rådets utskott, där endast närområdesutskottet kan sägas ha fungerat fullt ut enligt avsikten, har rådet återgått till en ämnesindelad utskottsstruktur av traditionellt slag, med ett presidium, ett kultur- och utbildningsutskott, ett välfärdsutskott, ett medborgar- och konsumentutskott, ett miljö- och naturresursutskott och ett näringsutskott samt en kontrollkommitté och en valkommitté. Den geografiska tredelningen av rådets arbete skall bevaras på så sätt att varje fackutskott får ansvar att behandla sina ärenden från både nordiskt, europeiskt och närområdesperspektiv. Medlemsländerna i samarbetar på många områden: säkerhet, miljö, språk, kultur, TV, arbetsmarknad, gränshinder och utbildning. Säkerhetspolitiken i vid bemärkelse har kommit att inta en alltmer prominent plats i rådets arbete. Framförallt har detta gällt generaldebatterna och har bidragit till att ge dessa större uppmärksamhet i medierna. Säkerhetsfrågor har spelat mindre roll i det dagliga arbetet på utskottsnivå, med visst undantag för den organiserade brottsligheten och kärnsäkerhet. I ett utvidgat säkerhetsbegrepp innefattas även hot mot miljön, en internationell utmaning som rådet behandlat . antogs två rekommendationer, en om nordiskt miljöhandlingsprogram och en om en strategi om en bärkraftig utveckling, vari bl.a. ingår rekommendationer att verka för ratificering av Kyotoprotokollet och att genomföra projekt för att prova Kyotomekanismerna i , bl.a. genom att en gemensam nordisk marknad för handel med utsläppskvoter upprättas . presenterade handlingsplanen vid om bärkraftig utveckling i . En konsekvens av globaliseringen på medieområdet är att de ungas intresse för den nordiska språkförståelsen och kultursamhörigheten har försvagats. Därför ingår aktiviteter som kan förstärka barns och ungdomars delaktighet och intresse för det samnordiska och den ömsesidiga kulturförståelsen i ministerrådets kulturpolitiska ordförandeprogram. En lösning av den mångåriga frågan om nordisk sebarhet för public service-TV skulle utgöra ett väsentligt bidrag härtill, något som behandlats i en rapport av . Det vidare arbetet med Norrbacks rapport överläts av den nordiska samarbetsministern till den förre danske statsministern , som fortsatt arbetet. Som exempel på uppnådda resultat och politiska åtaganden som ger snabba resultat nämns i rapporten en uppdaterad nordisk trygghetskonvention och förbättrad information som underlättar tillämpningen av konventionen om socialt bistånd och sociala tjänster samt ändring av det nordiska folkbokföringsavtalet så att information om flyttning kommuniceras direkt mellan registreringsmyndigheterna i utflyttnings- respektive inflyttningslandet och den som flyttar skall få ett nytt personnummer på . Personnummer är bl.a. en förutsättning för att ingå kontrakt om hyra, bankförbindelse m.m. Detta är exempel på områden där det nordiska samarbetet ligger före . Arbetsmarknadsministrarna har ingått en principöverenskommelse att utomnordiska medborgare med permanent uppehålls- och arbetstillstånd inkluderas i avtalet om den gemensamma nordiska arbetsmarknaden. gör dock undantag mot bakgrund av sitt förbehåll inom EU. Ett utredningsarbete har påbörjats. på Internet beräknas bli genomförd under detta år. Skatterna är ett trögt samarbetsområde, men ett bilateralt skatteavtal mellan och undertecknades 1993 av finansministrarna och bör kunna undanröja ett viktigt gränshinder i . Avtalet fokuserar på och löser viktiga problem för arbetskraftspendlarna, t.ex. att kostnaden för resan över blir avdragsgill samt att pensionsförsäkringarna från hemlandet/bostadslandet kan tas med till arbetslandet och fortsatt vara avdragsgilla mot inkomsten. Avtalet skapar större klarhet om var skatt betalas, vilket underlättar skattesituationen för dem med hemarbete och för dem som företar tjänsteresor. Detta gäller under förutsättning att man har samma arbetsgivare. Undervisningsministrarna har förpliktat sig att underteckna en revision av gymnasieavtalet och att förbättra systemet för studiestöd. Vidare skall ministrarna förstärka det nordiska samarbetet om ömsesidigt erkännande av utbildningar i synnerhet inom EU:s ram och påbörja samarbete om ömsesidigt erkännande av yrkesutbildningar. Det är angeläget att en snabb lösning kommer till stånd för en gemensam evaluering av de olika ländernas gymnasiebetyg, så att de kan jämföras på ett rättvist sätt. För att komma till rätta med kvarvarande gränshinder på det sociala området har ministerrådet påbörjat en värdering av behovet av revision av den nordiska konventionen om socialt bistånd och sociala tjänster. framhåller i sin rapport att gränshinder inte kan avlägsnas en gång för alla. I moderna dynamiska samhällen kommer det att uppstå nya gränshinder. Därför måste arbetet föras vidare och gränshinder blir en permanent punkt på ministerrådets dagordning. Arbetet med att eliminera gränshinder är viktigt både för medborgare och företag, mot bakgrund av den ständigt ökande internationella konkurrensen. fortsätter sitt arbete under det isländska ordförandeskapet. I en turbulent värld är det ännu viktigare med starka nätverk mellan demokratiska länder. Det nordiska samarbetet är ett väletablerat nätverk. Men de nordiska värdena vinner inte framgång av sig själva. En positiv utveckling av globaliseringen förutsätter ett allt tätare internationellt samarbete även i . En nordlig dimension i EU statsminister lanserade inom EU 1997 begreppet den nordliga dimensionen för samarbetet med våra närområden. antog vid sin session i ett uttalande om och den nordliga dimensionen. Med detta har EU:s fokus i många avseenden flyttats upp till vår region i norr. Det är angeläget att hävda en nordisk identitet inom EU. Men den nordliga dimensionen handlar också om att få med nordvästra i det europeiska samarbetet. Det samarbete som utvecklar med nordvästra kan bli en katalysator i utvecklingen av den nordliga dimensionen. Den nordliga dimensionen syftar till att främja säkerhet, stabilitet och hållbar utveckling i hela regionen. Den skall också bidra till ekonomisk och social utveckling och därigenom till att minska skillnaderna i levnadsstandard samt till att minska miljöhoten och att förebygga eller avvärja andra hot såsom gränsöverskridande kriminalitet. Från parlamentariskt håll är det viktigt att verka för att de nordiska länderna har en samlad syn på den nordliga dimensionen. Det nordiska i den nordliga dimensionen måste stärkas. En stabilare politisk, social och ekonomisk utveckling i är både mål och förutsättning för en starkare integration i den utveckling som sker i . strategiska ställning är viktig för denna utveckling liksom även för den säkerhetspolitiska stabiliteten i södra . Nordiska insatser för att stödja civil verksamhet kan inte nog understrykas och behövs för att fylla utrymmet efter den tidigare massiva militära närvaron i . Efter initiativ av bl.a. mittengruppen i kommer förhoppningsvis ett nordiskt informationscenter att inrättas i . har EU utvidgats kraftigt med de baltiska länderna och länder i . Det är angeläget att öka våra möjligheter att hävda våra nordiska intressen i detta utvidgade EU. Det är inte främst och enbart frågan om att bilda ett nordiskt block utan att söka bundsförvanter i olika konkreta frågor allteftersom de dyker upp med EU-länder som har samma värderingar i konkreta frågor som de nordiska länderna. Med förståelse och respekt för och suveränitet och historia vad gäller den nationella debatten om EU-medlemskap är det ändå angeläget för övriga nordiska länder att underlätta för och att bli intagna i EU-gemenskapen. I samband med och inträde i EU uttalade de nordiska regeringscheferna att det nordiska samarbetet skall utgöra en plattform för initiativ i frågor där länderna har en önskan att påverka den europeiska dagordningen. Det nordiska samarbetet skall också medverka till att göra uppföljningen av direktiv och andra EU/EES-rättsakter enhetlig. Det nordiska samarbetet skall också utgöra en bro mellan de nordiska länder som är EU-medlemmar och och som är anknutna till det europeiska samarbetet genom . Konsument- och livsmedelssektorerna anses som mönsterexempel på nordiskt samarbete gentemot EU. Inom båda dessa sektorer pågår ett arbete kring nordisk förberedelse och samordning vid utarbetande av EU-rättsakter. En offentlig debatt kring dessa frågor skulle kunna få en gynnsam effekt på det folkliga engagemanget för både nordiskt och europeiskt samarbete om den kunde göra allmänheten mer medveten om sammanhangen mellan det egna landet, , närområdena och . Det gäller att aktualisera den nordiska värdegemenskapen, kombinationen av en mogen välfärdsstat och en fungerande marknadsekonomi, och med den som utgångspunkt finna gemensamma lösningar på problemen både i närområdet och i ett vidare europeiskt och internationellt perspektiv. Möjligheten att skapa engagemang kring är, som det ofta påpekats i debatten, sannolikt mest beroende av att rådet tar upp ämnen som bedöms som politiskt relevanta, dvs. har aktualitet eller har betydelse för deltagande i och möjlighet att påverka internationella processer. Den vitalisering av partigrupperna som ingick i strukturreformen 1996 har fört till ökat engagemang hos politikerna och bättre kontakter med de nationella partigrupperna, så att det nordiska perspektivet blir starkare i de nationella parlamenten. Tusentals människor pendlar mellan de nordiska länderna och har sin bostad och nationalitet i ett land och sitt arbete i ett annat. Ett sådant exempel är där inneburit en kraftig ökning av gränspendlare mellan och . I har problemen för dem som bor på ena sidan om en nordisk gräns och arbetar på den andra återkommit i ett par årtionden. Inte sällan har det gällt skatteproblem när man haft inkomst på ena sidan gränsen och varit folkbokförd på den andra. Det har också gällt problem med beskattning av fastigheter och fordon, rätten att tillfälligt övernatta på arbetsplatsen utan att få sin bil beslagtagen och rätten att passera en nordisk landgräns med sin tjänstebil. Smärre justeringar har gjorts, men problematiken är långt ifrån löst i grunden för gränspendlare. Trots påtryckningar, trots den gemensamma nordiska arbetsmarknaden och , som avser fri rörlighet för arbetskraft, kapital, varor och tjänster, kvarstår problematiken för gränspendlare. Genom inrättandet av servicetelefonen Hallå , lokaliserad till i fokus, har en klar förbättring inträtt vad gäller enskildas möjligheter att få information om gällande regler och om möjligheterna att komma till rätta med olika konkreta problem. Men svårigheterna kvarstår. yrkar därför att regeringen återkommer med kartläggning av problemen och att regeringen ger förslag på lösningar på de problem som försvårar för nordbor att bosätta sig och arbeta i annat nordiskt land. De kvarstående svårigheterna strider mot andan i den fria nordiska arbetsmarknaden och mot , som alla nordiska länder deltar i. Folkligt stöd för nordiskt samarbete Att har en stark ställning inom folkopinionen i våra länder framgår av en Temoundersökning i där angav att de föredrog framför EU. Opinionsundersökningar i och visar samma tendens. Dessa opinioner kan inte enbart ses som uttryck för EU-skepsis, utan snarare som ett uttryck för nordisk samhörighetskänsla. Ett utökat nordiskt samarbete, med en vitalisering av , skulle verksamt bidra till att öka den folkliga acceptansen av EU. Det är också i linje med ideologi att utifrån subsidiaritetsprincipen inte lägga beslut längre bort från medborgarna än vad effektiviteten kräver. Stärkandet och medvetandegörandet av nordiskt samarbete har därför en stor betydelse för samhörigheten inom vår del av EU. Skånberg (kd)