mot · GT02U379 · 2005-10-05 00:00:00 — När demokrati inte råder begränsas människors initiativkraft och risken för maktmissbruk, korruption och andra faktorer som leder till sämre ekonomisk utveckling är överhängande. Demokratifrågorna står i centrum för EU:s eget arbete. En grundläggande respekt för demokrati och rättsstatens principer samt för de mänskliga fri- och rättigheterna är en förutsättning för att ett land över huvud taget ska kunna komma ifråga som EU-medlem. Därför är det också logiskt att demokratifrågorna har fått en framskjuten plats i EU:s internationella agerande, inte minst inom utvecklingssamarbetet. Demokratibistånd har kommit att bli en av EU-biståndets viktigaste prioriteringar. En lång rad demokratifrämjande biståndsaktiviteter har utvecklats: stöd till fria val, politiska partiers organisation, mediers utveckling, fackföreningar, respekt för mänskliga rättigheter och rättsstatens institutioner samt åtgärder för att bekämpa korruption. 8Självklart samarbete men hur långt? Generationer av krig och lidanden visar med all tydlighet att länder behöver mer av samarbete, inte mindre. EU-samarbetet har knutit demokratiska länder så nära varandra, att framtida krig ter sig otänkbart. EU-samarbetet är till sin konstruktion unik, en samling nationalstater som ingått ett nära samarbete, bestående av många olika kulturer, språk, etniciteter osv. Länder som under århundraden kämpat mot varandra, samarbetar . Inte för att de måste, utan för att de vill. Detta unika samarbete skapar också ett unikt mellanstatligt samarbete. Somliga menar att EU lider av ett demokratiskt underskott, men EU är inget utan medlemsländerna och varje enskilt medlemsland i EU är demokratiskt. Den demokratiska legitimiteten garanteras genom att medlemsländernas parlament är demokratiskt valda, att demokratiskt tillsatta ministrar deltar i ministerrådets beslutsfattande och att medlemsländernas stats- och regeringschefer deltar i Europeiska rådets toppmöten. Kommissionärerna är dessutom utsedda av ländernas regeringar och godkända av det direktvalda . Många känner med rätta frustration över att vissa förändringar inom EU tar tid. måste man inom internationellt samarbete acceptera att vissa förhandlingar drar ut . Stora och allt för snabba förändringar kan i västa fall leda till onödiga slitningar och motsättningar. förespråkar ett djupt samarbete och tror på devisen förenade i mångfalden. vill förvalta och värna det samarbete som och kämpade för. Vi tror på idén om ett tätt samarbete mellan länder, utan att de för den skull ska tappa sin särart, kultur och tradition. Denna samarbetsform har visat sig framgångsrik och allt fler länder vill och har anslutit sig till den EU behöver alltså inte utvecklas till en federation av tysk eller amerikansk förebild. Det finns många angelägna frågor som EU måste arbeta vidare med. Förutom de tidigare nämnda miljöfrågorna, måste arbetet intensifieras kring bl.a. konstitutionen och Lissabonstrategin. Fördraget om upprättande av en var tänkt att ta itu med mycket av det som på goda grunder kan kritiseras inom EU. När medlemsantalet i ett slag ökat från femton till tjugofem, måste arbetsformerna och beslutsreglerna omförhandlas. är en organisation där mellanstatlighet och överstatlighet kombineras. Mellanstatlighet, dvs. när regeringarna i vissa frågor möts och fattar beslut genom enhällighet, innebär att inget land kan bli överkört. innebär det att vissa reformer aldrig kommer till stånd. Det räcker med att ett medlemsland inte gillar utformningen, för att beslutet ska skjutas . Om det var besvärligt att fatta beslut med femton medlemsländer, blir det naturligtvis inte enklare med tjugofem. En övergång från enhällighet till kvalificerad majoritet är både naturligt och nödvändigt i det nya utvidgade EU. Den nya konstitutionen handlade i allt väsentligt om att reformera beslutsprocessen och att bekräfta redan gällande regler. Det skulle rensas upp i av regelverk och bringa klarhet. Regler som finns samlade på en mängd ställen, skulle nu samlas i en överskådlig fördragstext. I skrivande stund har fjorton länder godkänt konstitutionen, medan nio länder, däribland , ännu inte tagit ställning. och nej har i grunden förändrat förutsättningarna och det är osäkert vad som kommer att hända med konstitutionen. Klart är att alla medlemsländer måste godkänna den ska kunna träda ikraft. Om folkomröstningsresultaten i och respekteras vilket anser är självklart kommer detta alltså att leda till att konstitutionen inte kan träda i kraft, i den form den har . Det finns olika tänkbara lösningar på det tillfälliga stilleståndet. Ett alternativ är att omförhandla hela fördraget, men vad en sådan omförhandling skulle leda till är mycket oklart, med tanke på att skeptikernas argument mot konstitutionen skilde sig åt. Det är bestämda uppfattning att nu gällande fördrag måste förändras, förenklas och tydliggöras. I det utvidgade EU är det viktigt att klart och tydligt slå fast vilka kompetensområden, befogenheter, beslutsprocedurer och maktfördelningar som ska råda inom EU. menar att kompetensfördelning ska utgå från subsidiaritetsprincipen, dvs. att beslut ska fattas på lägsta möjliga effektiva nivå. Beslut som kan fattas av familjen, ska inte fattas av kommunen. Och beslut som kan fattas av kommunen, ska inte fattas av staten osv. Vissa frågor, exempelvis vissa konkurrensfrågor och miljöfrågor, lämpar sig bättre att lösa i samarbete med övriga EU-länder. Subsidiaritetsprincipen genomsyrade förslaget till ny konstitution och denna tanke måste även genomsyra det fortsätta arbetet. Målet med Lissabonstrategin är att göra till världens mest dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med hållbar tillväxt och bättre jobb. De tillväxtmål som sattes upp i ter sig dessvärre allt mer avlägsna. Lissabonstrategin formulerades under en högkonjunktur, och ekonomisk tillväxt togs för självklart. när ekonomin står och stampar måste fokus riktas på färre men mer tillväxtskapande åtgärder. Lissabonstrategin måste bli mer målinriktad, den måste förenklas och stramas upp. Det behövs tydliga och realistiska mål. Ett sätt vore att sätta upp blott två eller tre områden som medlemsländerna ska fokusera sitt arbete kring. När dessa mål uppnåtts kan nya mätbara, realistiska och uppnåeliga mål och delmål sättas upp. gör bedömningen att de viktigaste områdena på både kort och lång sikt är forskning och utveckling, en fungerande inre marknad, ett förbättrat näringslivsklimat och en fungerande arbetsmarknad som miljömässig hållbarhet inte får försummas. Det råder ingen tvekan om att , och , står inför stora utmaningar. Den relativt låga tillväxten, den låga sysselsättningen och den demografiska utvecklingen är angelägna spörsmål att kraftsamla kring. Globaliseringen tilltar och konkurrensen från , och hårdnar. Det är utomordentligt viktigt att ekonomin och konkurrenskraften förbättras, och här har Lissabonstrategin en viktig roll att spela. Liksom konstitutionen befinner sig Lissabonstrategin i kris, men det är ingen orsak till att skrota den, tvärtom. Det är dags att utveckla, anpassa och förbättra den. 9.3Intensifierad kamp mot människohandel och pedofilnätverk Handel med människor, s.k. trafficking, måste få högsta prioritet inom ramen för EU:s brottsbekämpningsarbete. smugglas 700 000 kvinnor och barn över gränsen till EU. Flertalet går en mycket osäker framtid till mötes. I olyckliga fall hamnar de på den illegala arbetsmarknaden och i talrika tragiska fall tvingas de till prostitution. Det handlar om att stärka lagstiftningen och polismyndigheternas kompetens, liksom samarbete med det civila samhället och frivilligorganisationer, både inom EU och i ursprungsländerna. Det handlar även om en förbättrad jämställdhet och respekt för människovärdet. vill införa stränga gemensamma minimistraff för slavliknande människohandel, för att hindra internationella ligor från att utnyttja skillnader i medlemsländernas straffskalor. Vidare menar att barn som kränks och exploateras av internationella barnpornografi- och pedofilnätverk ska skyddas. Polissamarbetet inom Europol, EU-ländernas gemensamma polisbyrå, måste därför stärkas för att dessa nätverk ska kunna identifieras och oskadliggöras. 9.4Höjd alkoholskatt i hela EU På enstaka områden innebär reglerna för EU:s gemensamma marknad svårigheter för . har, genom sitt EU-medlemskap och en passiv svensk regering, delvis förlorat viktiga instrument för att komma till rätta med en alltför hög alkoholkonsumtion och alkoholskador. har inte kunnat vidmakthålla de införselregler för alkohol som vi av folkhälsoskäl behöver. Istället kapitulerar nu Socialdemokraterna och vill sänka alkoholskatterna. Inom Europasamarbetet agerar för att folkhälsoskälen inte enbart en hänvisning till den gemensamma marknaden ska bli styrande i den fortsatta hanteringen av frågan. Även regeringen bör inom ramen för EU-samarbetet verka för höjda alkoholskatter i alla EU-länder. fick EU 10 nya medlemmar. EU:s östutvidgning är historisk. Den återförenar en splittrad kontinent och säkerställer en fredlig och demokratisk utveckling. menar att återföreningen av först och främst är en moralisk angelägenhet en nödvändig uppgift oavsett beräkningar av kostnader eller vinster. Med detta sagt är det ändå viktigt att betona de stora ekonomiska vinster som utvidgningen kommer att medföra. En dynamisk inre marknad för hela är något positivt för både företag och konsumenter. Utvidgningen innebär också betydligt bättre möjligheter att lösa gemensamma europeiska problem, exempelvis miljöproblem och internationell kriminalitet. Men tar naturligtvis inte slut där de nya medlemsstaternas yttre gränser tar slut. menar att EU måste visa en öppen attityd mot sin omvärld. Stundom upplever denna omvärld att unionen vänder sig inåt. Att man sviker sitt ansvar att hjälpa människor på flykt eller skapa stabilitet i närområdet. Även unionens handelsmurar och exportsubventioner väcker befogad frustration i fattigare länder. menar att EU:s flyktingpolitik måste bli mer human, att det utrikespolitiska ansvarstagandet måste bli starkare och att handelsmurar och orimliga subventioner måste monteras ned. Den politiska och ekonomiska utvecklingen i , och har varit sämre än i de nyanslutna EU-länderna. och EU måste därför stärka samarbetet med dessa länder. 10.1Ett starkare EU står inför stora utmaningar EU har sedan östutvidgningen markant ökat sin politiska, geografiska och ekonomiska styrka. Unionen växte med tio nya länder och består nu av 25 stater, med en befolkning på mer än 450 miljoner och en samlad bnp på nästan . Utvidgningen innebär många utmaningar, bl.a. när det gäller att närma sig de 385 miljoner nya medborgarna i de nya angränsande länderna (, , , , och ). EU måste verka för stabilitet, säkerhet och politisk utveckling i dessa länder, men även ekonomisk tillväxt och ökad handel, utbyte av humankapital, idéer och kunskap. EU måste undvika att skapa nya skiljelinjer i mellan EU och dess grannstater och istället främja stabilitet och välstånd inom och bortom unionens nya gränser. EU och dess gränsstater är politiskt och ekonomiskt beroende av varandra. Att verka för ett ekonomiskt uppsving i grannstaterna ligger såväl i EU-medborgarnas intresse som i medborgarnas i de berörda länderna. Det behövs en djupare ekonomisk integration, förstärkta politiska och kulturella förbindelser och förbättrat gränsöverskridande samarbete. Dessutom behövs ett delat ansvar mellan EU och dess grannländer för att förebygga konflikter. Fattigdomen måste trängas tillbaka. De nya grannländerna måste ges möjlighet att delta i den europeiska inre marknaden och i en ytterligare integration och liberalisering för att främja den fria rörligheten för personer, varor, tjänster och kapital (de fyra friheterna). sätter inga geografiska, kulturella eller religiösa gränser. Kraven på medlemskap ska vara en demokrati byggd på flerpartisystem, skydd för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. måste vi acceptera ett i flera utvecklingshastigheter. Det kan finnas en kärna av länder som har ett fördjupat ekonomiskt samarbete () och det kan finnas andra EU-länder som vill fördjupa sitt försvarssamarbete. 10.2Västra , , , och anser att , , och och () ska få påbörja medlemskapsförhandlingar så snart de uppfyller de mål och kriterier som EU satt upp för medlemskap, med bl.a. krav på respekt för minoriteter, fungerande rättsstat, demokrati och mänskliga rättigheter (de s.k. Köpenhamnskriterierna). gör bedömningen att , , och ännu inte har möjlighet till medlemskap, men relationerna till dessa länder behöver fördjupas och stärkas. välkomnar och som nya unionsmedlemmar och vi gläds över att kandidatlandet fullt ut samarbetar med krigsförbrytartribunalen, vilket lett till att de fått klartecken att påbörja medlemskapsförhandlingar med EU. är positiva till att äntligen tillåtits påbörja medlemskapsförhandlingar med EU. Detta är en historisk händelse. Det kommer att bli en stor utmaning, både politiskt och ekonomiskt, att ta med , men menar att ett turkiskt EU-medlemskap är viktigt ur ett fredsfrämjande och stabiliserande perspektiv. har dessutom visat mycket stor samarbetsvilja och dess regering har gjort stora ansträngningar för att uppnå EU:s högt uppställda kriterier vad gäller demokrati, mänskliga rättigheter och anpassningar av regelverk. menar dessutom att ett , där respekten för demokrati och mänskliga rättigheter är fast förankrad, vore en bra garant för större stabilitet beträffande . Genom att erbjuda medlemskap i byggs en bro till den muslimska världen. Muslimer världen över får se att ett muslimskt land, med en sekulär lagstiftning, blir en integrerad del av en union där social marknadsekonomi, respekt för demokrati och mänskliga rättigheter samt öppenhet och transparens är idealen. En sådan utveckling skulle tveklöst gynna många demokratiska krafter inom islam och inspirera många till handling i sina egna länder. Den allvarligaste invändningen mot ett turkiskt medlemskap har rört den bristande respekten för mänskliga rättigheter. En förutsättning för medlemskap är därför att den turkiska regeringen fortsätter att göra kraftfulla insatser på detta område och att relationerna med löses på ett tillfredsställande sätt för båda parter. Dessutom måste militärens inblandning i det politiska livet förbli begränsat. Det är viktigt att kontinuerligt belysa och följa upp dessa frågor under de kommande medlemskapsförhandlingarna, som enligt vissa bedömare kan komma att ta upp emot .