ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02L355 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförts om 27§ konsumentköplagen. Konsumentköplagen (KKL) gäller köp av lösa saker från en näringsidkare till en konsument. Lagen ger ett grundskydd för den enskilde konsumenten och är också tvingande i huvudsak till konsumentens förmån. Det innebär att konsumentens rättigheter i huvudsak inte kan inskränkas. Skälet till detta är att säljaren oftast har ett stort informationsövertag. Lagen har uppdaterats ett antal gånger och är en viktig komponent i svensk konsumentpolitik. Det finns dock brister. Konsumentköplagen reglerar bland annat vad som gäller vid eventuella fel på varan och hur säljaren/näringsidkaren ska åtgärda detta. Ett problem som har uppmärksammats är hur begreppet skälig tid ska definieras i 27 § konsumentköplagen, då en vara som en konsument har köpt är felaktig (1621 §§ KKL). Kärnfrågan är alltså hur som kan anses som en rimlig tid för säljaren att åtgärda det fel som funnits eller uppkommit på varan som säljaren enligt konsumentköplagen är skyldig att åtgärda. Enligt uppgift om sedvana på området kan säljaren skicka i väg en vara på reparation utan att det ses som väsentlig olägenhet för köparen. I propositon 1989/90:89 s 124 ff konstateras: Tiden skall räknas från reklamationen och säljaren skall i princip vara beredd att omgående ta hand om varan och skyndsamt reparera den, om han vill utnyttja sin rätt att avhjälpa felet. Vissa fel är dock sådana att felsökning kan ta i anspråk och det kan krävas en tids provdrift för att fastställa tex ett periodiskt återkommande fel i en tv-apparat. En annan anledning till att ett avhjälpande kan ta i anspråk är att varan måste sändas tillbaka till fabriken eller till en serviceverkstad på en annan ort. Det sägs också i sammanhanget att om köparen måste vara utan varan i bör det kunna krävas att säljaren ställer en ersättningsvara till köparens förfogande. Detta är dock inte lagreglerat. finns det elektrisk apparatur som många konsumenter är beroende av, t ex mobiltelefoner. har försäljarna satt i system att skicka i väg varor med garantifel på reparation i stället för att byta ut dem. De produkter som det rör sig om är oftast ganska dyra och köparen använder produkten . Säljaren erbjuder speciella försäkringar för att skydda köparen mot detta men dessa är oftast dyra och köparen kompenseras ofta inte fullt ut. Konsumentköplagens 27 § bör därför ses över så att större ansvar läggs på näringsidkaren att skapa bättre rutiner och att varans användningsområde också vägs in i hur stor olägenhet som köparen hamnar i. För produkter som är särskilt ägnade att användas av en konsument måste högre krav ställas på näringsidkaren.
mot · GT02L356 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändringar i aktiebolagslagen för att öka andelen kvinnor i privata bolagsstyrelser. Det grundläggande motivet för jämställdhetsarbetet är vikten av att slå vakt om principen om alla människors lika värde men det finns också ekonomiska argument: Det är lönsamt för både det enskilda företaget och för samhället som helhet att så många människor som möjligt kommer ifråga för alla sorters arbeten. Företag och organisationer vinner mer acceptans i samhället och agerar bättre tillsammans med sin omgivning om sammansättningen av deras anställda speglar befolkning i övrigt. En brett sammansatt arbetsorganisation av personer med olika bakgrunder och erfarenheter är i de flesta situationer mer kreativ och nydanande än en helt homogen organisation. När inte principen om alla människors värde biter är det nödvändigt att också ta fram de ekonomiska argumenten för att tydliggöra att klubben-för-inbördes-beundrans dagar måste få ett slut. Om kvinnor med förvärvsbakgrund också fick möjlighet att träda in i bolagens styrelser skulle det innebära stora kompetensvinster för bolagen till gagn för både företag och jämställdhet. Jämställdhetsarbetet har drivits i vårt land och i viss mån gett resultat. De politiska församlingarna eftersträvar jämn könsfördelning. I regering, riksdag, kommuner och landsting har det till stor del blivit verklighet. I näringslivet ser det dock mörkt ut med jämställdheten. Männen leder, styr och är chefer i betydligt högre grad än kvinnor. Dessutom har männen oftast likartad bakgrund. De privata bolagsstyrelserna har inte tagit sitt ansvar för bolagens bästa och ökat andelen kvinnor i bolagsstyrelserna. Andelen kvinnor i bolagsstyrelserna har bara ökat . Det visar statistik från Ägarservice. Andelen kvinnor i styrelser är . var samma siffra . Det är bedrövligt att vi efter många års jämställdhetsarbete ännu inte nått fram till bättre fördelning mellan kvinnor och män i de privata styrelserummen trots att kvinnor har högre utbildning och bredare erfarenheter. Det behövs åtgärder. Vårt förslag är helt enkelt en lagreglerad könskvotering. I aktiebolagslagen är det möjligt att helt enkelt kräva att en viss andel av de stora aktiebolagens styrelser ska vara vikta för respektive kön. När kvinnor och män jobbar tillsammans under samma förutsättningar och värderas på likvärdiga grunder fungerar samhället som bäst.
mot · GT02L357 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skadeståndsansvar för underåriga. Tre ungdomar begår ett brott, dessa tre döms och dessa tre åläggs att betala skadestånd. Endast en av dessa tre har möjlighet att betala. Skadeståndsansvar för underåriga är på många sätt tvetydiga. Det finns naturligtvis en önskan och behov att från samhällets sida markera rätt och fel och att utkräva ansvar av unga som begår brott. är det inte sällan förenat med problem i verkställigheten då betalningsförmågan är sviktande. Principiellt är det också tveksamt om följderna med anledning av oförmågan att betala skadeståndet är försvarbart i förhållande till den effekt man avsåg att uppnå. För en del innebär det att personer försvårar för sig själva att erhålla krediter och att hyra bostad. Det upplevs också av den unge ibland som orättvist med solidariskt skadeståndsskyldighet. Svårigheterna att återgå till ett liv utan kriminalitet kan ibland försvåras då ekonomiska krav leder till nya brott. Skadeståndslagen innehåller bestämmelser om jämkning av underårigas skadeståndsskyldighet och förvisso föreskrivs att barn och ungdomar ska behandlas förmånligt vid skadeståndets bestämmande. I 2 kap. 4 § skadeståndslagen föreskrivs nämligen att skadestånd på grund av brott och annat vållande som någon har gjort sig skyldig till skall bestämmas efter vad som är skäligt med hänsyn till barnets ålder och utveckling, handlingens beskaffenhet, föreliggande ansvarsförsäkring och andra ekonomiska förhållanden samt övriga omständigheter. De straffrättsliga reglerna innefattar också att stor hänsyn tas till den skyldiges ungdom. Oaktat detta finns det behov att överväga om den nuvarande ordningen beträffande solidariskt skadestånd för unga lagöverträdare är utformad på lämpligt sätt. Varken eller Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare har lämnat någor förslag i denna fråga. Regeringen bör därför ta initiativ till översyn beträffande skadeståndsansvar för underåriga.
mot · GT02L360 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bankernas avgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kontanthandel. Bankerna redovisar allt större vinster. Nivåerna på vinsterna kan ofta betraktas som oskäliga. En del av vinsterna kommer från de avgifter som bankerna tar ut av kunder och de som använder sig av bankernas tjänster. Det vi främst vänder oss mot är avgifter inom handel och avgifter vid kortköp eller kontantuttag i annan valuta än SEK. Detta oavsett om uttag och inköp i annan valuta görs i eller utomlands. har andelen butiksrån ökat. Våld och hot mot anställda blir allt vanligare. Det är framförallt ett allvarligt arbetsmiljöproblem. I två tredjedelar av fallen inträffar butiksrånen i samband med ensamarbete i kvälls- och nattöppna bensinstationer. Ett kontinuerligt förebyggande arbete har gett bra resultat. Det handlar t.ex. om nya tekniska metoder, utbildningsinsatser, skärpt polisiärt arbete och minskad kontanthantering. Ett hinder som uppstår är bankernas uttag av avgifter av butikerna. Butikerna ser sig av den anledningen tvingade att vid inköp under ett visst belopp ta ut avgift från kunden. Det för med sig att kunden får en direkt synlig kostnad som denne inte är beredd att betala. Ett annat hinder för att begränsa kontanthandel är att det vid många försäljningsställen, främst inom tillfällig handel, saknas möjlighet att betala med kontokort. Vi ser behov av åtgärder som tar bort de hinder och begränsningar som finns för att minska kontanthanteringen i handeln. De som idkar handel skall i så stor utsträckning som möjligt kunna erbjuda betalkortslösningar och avgift skall inte påföras kunden. Vi ser också behov av en översyn av bankernas avgiftsuttag vid transaktioner i utländsk valuta.
mot · GT02L361 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skadeståndsersättning vid fall av våld i nära relationer. kan ett offer för misshandel i en nära relation, makar och partner, tvingas dela skadeståndet med sin förövare och i vissa fall även tvingas betala halva förövarens skuld till offret. Denna situation uppstår när en person som blivit misshandlad av sin maka, make eller partner begär skilsmässa efter det att skadeståndspengarna betalats ut. Då kan även den skuld som förövaren dragit på sig räknas som parets gemensamma skuld, vilket leder till att offret skuldsätts. Denna möjlighet i lagen är inte acceptabel då förövaren i praktiken får vara med och dela på offrets ersättning. Det är bra att regeringen nu ser över lagen, men det är även viktigt att regeringen återkommer till med konkreta förslag som leder till att täppa till denna lucka i lagen som på ett helt oacceptabelt sätt gynnar förövaren och ytterligare kränker den som utsätts för våld. i (s)
mot · GT02L362 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nya former för skuldsanering. Det är alltfler människor som hamnar i skuldfällan. Mot bakgrund av de senaste årens utveckling är risken stor att problemen kommer att förvärras ytterligare. Det har varit lätt att få låna stora summor pengar med bristande säkerhet. Många familjer skuldsätter sig tungt för att köpa ett bättre boende. Andra lånar till resor och konsumtionsvaror. De människor som fastnat i skuldfällan vittnar ofta om att de steg för steg byggt på sin skuld och insett att de sitter fast och inte kan ta sig ur situationen. Personer som begär skuldsanering befinner sig ofta i en pressad situation såväl ekonomiskt som psykiskt. De har ofta levt med skulderna och ser ingen annan utväg än total avskrivning. Många skäms och pratar inte om skulderna med andra än familjemedlemmar och mycket nära vänner. Överskuldsättning och fattigdom har negativa konsekvenser för hela samhället. Konsumenter som hamnat på obestånd har mycket svårt att hitta möjligheter till ekonomisk rehabilitering. Samhällets regelverk, finansmarknadens (fordringsägarnas) bristande förmåga att samverka, attityder till överskuldsatta och upplysningsföretagens betalningsanmärkningar i samverkan med konsumenternas okunskap leder till att alla möjligheter till detta låser sig. Det är dyrt att vara fattig och därför får många överskuldsatta medborgare ständigt nya skulder. Detta gör att de inte kan få skuldsanering. Alla studier indikerar att långvarit obestånd får negativa följder. Gäldenärer i denna situation vittnar om utestängning från arbetsmarknaden, svartarbete, snatterier, kriminalitet, skuldsättning av barn i fattiga familjer, social patologi med långtidssjukskrivning med mera som påverkar såväl den kommunala som den nationella ekonomin. Knappt en tredjedel som beviljas skuldsanering brukar få skulderna helt avskrivna, andra får betalplaner där större delen av skuldberget efter skrivs bort beroende på betalningsförmåga. Många som genomgår ett program för skuldsanering kan komma åter i ekonomisk balans. Jag tror att det är viktigt att se över och pröva nya former för skuldsanering. Överskuldsatta måste få tillgång till annan hjälp än enbart skuldsaneringsinstituten. Saneringslån eller ackordslikvider som prövats i skulle kunna vara något att pröva även i . Även andra former av hjälp via frivilliga organisationer såsom till exempel stödföreningen bör övervägas.
mot · GT02L363 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att barn inte skall kunna restföras hos kronofogden. blir barn och ungdomar restförda i kronofogderegistret för att de inte kan betala för varor eller tjänster som föräldrar låter dem stå som ägare och betalningsansvariga för. Ett exempel som ofta leder till restföring av ungdomar är att de besitter möjligheten att teckna mobilabonnemang. Det är oerhört enkelt för minderåriga att teckna abonnemang vid köp av mobiltelefon, trots att detta innebär att köparen är bunden till månadsskulder utan att ha någon egen inkomst. Det enda som krävs är att man inte är restförd. Ett annat katastrofexempel är när barn restförs på grund av obetalda skolmåltidsavgifter. Föräldrar är ekonomiskt ansvariga för sina barn till dessa fyller . Därför anser jag att barn heller inte ska kunna restföras. En förändring bör göras så att vårdnadshavaren blir ansvarig för minderåriga barns skulder.
mot · GT02L371 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om översyn av rättsläget och praxis rörande talerätt vid fastställande av faderskap. Lagstiftningen kring faderskap och arv måste ske med barnens bästa för ögonen, som rättssäkerheten måste garanteras. En grundläggande princip måste vara att ett barn har rätt att veta vilka som är hans eller hennes föräldrar, om barnet så önskar och det är möjligt. Ett grundläggande och logiskt krav är då också att faderskap fastställs på så säkra grunder som möjligt. Möjligheten att säkert fastställa faderskap är helt annorlunda , jämfört med bara . har tekniken att fastställa faderskap utvecklats, inte minst genom DNA-analyser. Uppenbarligen hade många faderskapsdomslut sett annorlunda ut om tekniken kunnat tillämpas tidigare. I många fall omprövas också frågan om faderskap, när nya omständigheter kommer fram. Men det är annorlunda för arvingar som efter mannens död får besked om att arvsberättigade barn finns. Lagstiftningen gör det ofta omöjligt för arvingarna att efter mannens död väcka resningstalan angående faderskapet. Det måste ligga i alla parters intresse att ett faderskap blir riktigt fastställt i moderns, barnets och den utpekade faderns. Lagstiftning och praxis är uppenbart inkonsekventa, eftersom olika principer gäller vid olika tillfällen. Om faderskap har fastställts genom presumtion bygger lagstiftningen på avvägningar mellan olika intressen som kan finnas. Om faderskap har fastställts genom bekräftelse, finns vissa möjligheter att väcka talan, bl.a. fastställt i ett rättsfall i (NJA1988 s. 525). Däremot finns inte någon möjlighet till hävande av faderskap som fastställts genom dom. I det senare fallet kan alltså inte arvingarna väcka talan. Det förefaller märkligt att efter levande ska ha vissa möjligheter att ifrågasätta ett faderskap som bekräftats av mannen men inte kunna ifrågasätta ett faderskap som fastställts genom dom. Enligt vår mening borde rätten att väcka resningstalan lagfästas för arvingar, oavsett hur faderskapet fastställts. En översyn borde genomföras.
mot · GT02L380 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att makar/partner bör ges möjlighet att genom att lägga samman sina tidigare efternamn skapa ett nytt familjenamn. Den som gifter sig eller ingår registrerat partnerskap ska, enligt namnlagen, senast i samband med vigseln anmäla vilket efternamn den enskilde vill ha i äktenskapet/partnerskapet. Den enskilde kan välja mellan att antingen ha den enes eller den andres efternamn som gemensamt efternamn eller att var och en behåller sitt efternamn från tiden närmast före äktenskapet/registrerade partnerskapet. Vidare kan den som antagit den andres efternamn få ha sitt tidigare efternamn som mellannamn. Om makarna/paret behåller sina ursprungliga efternamn får den ene, med den andres samtycke, ha den andres efternamn som mellannamn. Det är dock bara den ene maken/partnern som kan ha den andres namn som mellannamn. Regelverket innebär att det inte är möjligt för ett par nyblivna makar/partners att genom att lägga samman sina tidigare familjenamn skapa ett nytt och gemensamt familjenamn. Det finns unga familjer som vill markera samhörighet genom att båda antar varandras namn och skapar ett nytt namn som består av de båda partnernas ursprungliga två namn. För det kan det finnas helt personliga skäl, men också skäl som att makarna kommer från olika kulturer och genom att lägga samman namnen vill markera samhörighet över kulturgränserna. Det borde vara möjligt att tillgodose dessa önskemål genom att komplettera en i övrigt flexibel namnlag, antingen genom att reglerna för själva efternamnet förändras eller genom en kombination av ändringar i regelverken för efter- och mellannamn.
mot · GT02L381 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om könsdiskriminerande reklam och att regeringen bör överväga behovet av en lagstiftning för att bättre komma till rätta med dagens situation. är ett av världens mest jämställda länder, men är det offentliga rummet ockuperat av könsdiskriminerande bilder. Ingenstans kommer vi undan, varken kvinnor eller män. Ingenstans finns en fredad zon i vårt samhälle där vi slipper få veta hur vi ska se ut, hur vi ska ha sex eller hur vi ska bete oss. De stereotypa kvinno- och mansidealen kanaliseras till oss via reklamen, musikprogrammen, dokusåporna, filmerna, modemagasinen, porrtidningarna, kvällstidningarna etc. flyttas gränserna för vad vi accepterar, för vad vi tycker är okey. De bilder och reportage som sågs som hårdporr återfinns i tjejtidningar. Hur långt ska vi gå? Vad ligger runt hörnet?. Reklambranschen är en av 100-tals kanaler genom vilka vi nås av nedsättande kvinno- och mansideal. I reklam och medier framställs kvinnor och män allt oftare efter gamla förlegade schablonbilder. Förutom att kvinnor beskrivs som rena sexobjekt skildras de som underordnade och oförmögna att kunna fatta egna beslut. Män framställs gärna som potenta, starka, beslutsamma och resultatinriktade. En konsekvens av att dessa snedvridna bilder frodas är att vår identitet alltmer sammankopplas med vår sexualitet och sexuella förmåga. Veckotidningar, dokusåpor och reklam, framför allt riktade till ungdomar, spär på denna stereotypa bild genom att de ständigt pumpar ut budskap om att vi människor inte duger som vi är. Det uppfattas inte alltid negativt av företagen att bli fällda, de kan t.o.m. ha räknat och kalkylerat med det i sin marknadsföring för att provocera fram ännu mer publicitet och uppmärksamhet. , Näringslivets Etiska Råd mot Könsdiskriminerande reklam, inrättades av näringslivet för att motverka könsdiskriminering i reklam, och enligt stadgarna prövar skriftliga anmälningar från enskilda personer, näringsidkare, organisationer, myndigheter eller kommunala organ. Rådet kan även pröva ärenden på eget initiativ. Det är en alldeles för passiv hållning att man i stort sett litar till att privatpersoner anmäler vad de anser vara könsdiskriminerande. Att konsumenter ständigt matas med schablonbilder som framställer kvinnor och män som objekt påverkar naturligtvis arbetet med att uppnå jämställdhet och jämlikhet mellan könen på ett mycket negativt sätt. Det är därför helt oacceptabelt att kränkande sexuella anspelningar används i reklamen för att sälja varor och tjänster. Det går inte att välja bort denna reklam själv eftersom den även finns utomhus. Det man kan se i ERK:s statistik av antalet anmälda fall är att en ökning har skett när det gäller utomhusreklam. Därmed får man betrakta detta som ett samhällsproblem som intar det offentliga rummet, och regeringen bör nu allvarligt överväga möjligheten att föreslå lagstiftning på området.
mot · GT02L385 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ensamståendes tillgång till assisterad befruktning. Ett lagförslag där man öppnar möjligheten för lesbiska par att få tillgång till donatorinsemination klubbades igenom . Denna utveckling är positiv, men måste nästa steg tas och möjligheten även inkludera ensamstående kvinnor. Barn till ensamstående kvinnor finns redan i vårt land och gruppen växer. Ensamstående med barnlängtan åker till andra länder i för att få professionell hjälp, eftersom attityden från samhället är oklar. Ensamstående får gärna bli föräldrar till adoptivbarn, men inte genom assisterad befruktning. Hos människor med en stark barnlängtan är denna lika påtaglig oavsett om man är hetero- eller homosexuell, oavsett om man lever i parrelation eller är ensamstående. Man vill leva med barn, dela deras värld och se dem växa upp. Man vill skapa en familj och ett sammanhang. Man har en gång fått livet och vill ge liv. Beslutet att skaffa barn med donator är ofta oerhört väl genomtänkt och har föregåtts av en förmodligen noggrannare översyn av vad man har att erbjuda ett barn än vad som görs när man skaffar barn på det traditionella sättet. Sådana barn är planerade, efterlängtade och väl sörjda för. Ensamstående kvinnor med barnlängtan har funnit vägar att skaffa sig barn. Det kan vara genom en destruktiv relation (hellre än ingen relation alls som skulle medföra barnlöshet), eller att råka bli gravid efter eller på utlandssemestern. Detta kan dock innebära flera problem: Kvinnan utsätter sig för risk för könssjukdomar; en man som inte valt att bli pappa blir det. Dessutom medför det svårigheter att vara helt ärlig inför barnet och omgivningen. Att få barn genom donatorinsemination är, utan att moralisera över andras val, ett bättre och säkrare alternativ för ensamstående. artikel 7.1 säger att barn så långt det är möjligt, ska ha rätt att få vetskap om sina föräldrar och bli omvårdat av dem, vilket har anförts som motiv mot assisterad befruktning. Ett barn som tillkommit med donatorinsemination har dock inte nödvändigtvis mera vetskap om sitt ursprung i ett heterosexuellt äktenskap än med en ensamstående mamma eller två lesbiska mödrar. Det finns forskning som visar att svenska heterosexuella par som får barn med donatorinsemination långtifrån alltid berättar detta för barnet. Åsikterna om barns rätt till sitt ursprung är inte automatiskt överförbara på barn som tillkommit med donator. Barn som tillkommit genom donatorinsemination har kunskap om sitt biologiska ursprung genom sin mor och hennes släkt. De kan få vetskap om sin tidiga barndom och om hur de kommit till. Det är fel att kvinnor diskrimineras på grund av sitt civilstånd. Ensamstående accepteras som adoptivföräldrar, varför ska de då diskvalificeras för assisterad befruktning?