mot · GT02So555 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en redovisning av om funktionshindrades ekonomiska förhållanden och att regeringen lägger fram förslag till åtgärder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en ny parlamentarisk handikapputredning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en översyn av personvalet görs så att funktionshindrade vid val kan avge sin röst utan att röja valhemligheten.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge i uppgift att utforma valinformation och valsedlar med punktskrift.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsynsmyndighet för färdtjänsten.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en inledande paragraf i de två färdtjänstlagarna som garanterar kvaliteten i verksamheten.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förtydliga färdtjänstlagarna så att inte antalet färdtjänstresor begränsas och därmed ta bort de diskriminerande inslagen i färdtjänstlagarna.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vidta åtgärder mot den dubbla diskriminering som förekommer i samband med handläggningen av färdtjänsttillstånden.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avgifterna för färdtjänst skall motsvara avgifter i allmänna kommunikationsmedel.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet till ett ROT-bidrag till mindre företag för att göra enklare handikappanpassningar.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen utifrån (2005-107-4) redovisar förslag som säkerställer handikapporganisationernas verksamhet. 1 Yrkandena 3 och 4 hänvisade till KU. 2 Yrkandena 59 hänvisade till TU. 3 Yrkande 10 hänvisat till SkU. har vi en rad lagar, förordningar och en FN-stadga som slår fast grundprinciper om alla människors lika och omistliga värde och som är knutna till hennes existens. Odiskutabla självklarheter borde vara rätten till utbildning, arbete, bostad, vård och omsorg. Så är det inte. Efterlevnaden av dessa rättigheter måste ständigt bevakas och kontrolleras. med dess ekonomiska kris blev en period när vi i fick inrikta arbete i riksdag, kommuner och landsting på att förhindra försämringar. Det blev när byggnationer inte gjordes tillgängliga, när det var svårt att få adekvat vård, hjälpmedel och färdtjänst och där det var lätt att spara på habilitering och rehabilitering. Det är nu mycket som vi i samarbete med Socialdemokraterna och lyckats återställa och det är nu tid att blicka framåt. I denna motion tar vi upp vad som kan göras . lämnade kommittén Välfärdsbokslut ett delbetänkande, Funktionshinder och välfärd. Där konstateras att mer än en och en halv miljon personer i åldern kan räknas till gruppen funktionshindrade. Utredarna har kunnat konstatera att dessa inte har lämnat arbetsmarknaden i större utsträckning än andra under den ekonomiska krisen, men däremot är deras förvärvsgrad betydligt lägre än bland dem som inte är funktionshindrade detta även med hänsyn tagen till nedsättningar i arbetsförmåga. Det visar sig att yngre och medelålders med funktionshinder samt familjer med funktionshindrade barn inte har sämre inkomster än andra grupper, men däremot större ekonomiska svårigheter än befolkningen i övrigt. Detta kan bara tolkas så att funktionshindret i sig medför ökade kostnader. Det gör t.ex. att kvinnor och män med funktionshinder oftare än andra avstår från läkarbesök, har en annan mathållning och ett annat konsumtionsmönster än befolkningen i övrigt. Vidare konstateras också att det kommunala stödet har minskat bland alla grupper av yngre och medelålders med funktionshinder. Det är endast bland gruppen funktionshindrade med de allra största behoven som stödet har ökat. Där har en ökning skett sedan LSS infördes . Utredningen redovisar också att personer med funktionshinder särskilt de med psykiska besvär oftare än andra saknar förmåga att överklaga myndighetsbeslut. Personer med sämre förmåga att tillvarata sina rättigheter riskerar att komma till korta när handikappreformer har en betoning av individens rättigheter. Därför har många inte kunnat tillgodogöra sig det stöd de haft rätt till. Vår slutsats är att avvikelserna mellan funktionshindrades inkomstnivåer och förekomsten av ekonomiska svårigheter kan ses som en följd av att personer med funktionshinder har större utgifter förknippade med funktionshindret. Vi antar att det är kostnader för läkarvård, läkemedel, service samt mer indirekta merkostnader föranledda av att funktionshindret medför högre kostnader för boende, semester, mat eller annat. Detta innebär också att det finns påtagliga skillnader inom gruppen funktionshindrade beroende på graden av hjälpbehov. hade av befolkningen i åldrarna stora ekonomiska svårigheter. Bland funktionshindrade som är beroende av hjälp i vardagen var andelen 23procent och bland övriga funktionshindrade 15procent. har i samarbete med regeringen och kring den av antagna propositionen Avgifter inom äldre- och handikappomsorg skapat förutsättningar för att funktionshindrade med behov av stöd skall kunna behålla ett större ekonomiskt utrymme när avgifter för vård och omsorg är betalda. Regeringen har även på initiativ tillsatt en parlamentarisk utredning: Översyn av personlig assistans för vissa personer med funktionshinder (). Kommittén arbetar med att se över stödet till personer med stort hjälpbehov. Vad därutöver krävt är att det görs en översyn av helheten, då den bild vi fått är entydig, dvs. generellt sett har funktionshindrade personer sämre välfärd än resten av befolkningen. Detta visar sig också i en ny rapport från . Det gäller de flesta indikationer på ofärd och i de flesta grupper av funktionshindrade. anser att det måste göras något för att förbättra gruppens ekonomiska utsatthet, möjligheter att få utbildning och arbete, en bra habilitering och att ge stöd så att ingen behöver avstå från läkarvård. gav i samband uppföljningen av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken och efter förslag från regeringen i uppdrag att belysa funktionshindrades totala ekonomiska situation. Det gällde då bl.a. kostnader för läkarbesök och läkemedel, hjälpmedel, hemtjänst, färdtjänst m.m. Det gällde också hur ett mer vittomfattande högkostnadsskydd kunde införas. Eventuella likheter och skillnader i ekonomisk situation för kvinnor och män skulle belysas särskilt. Vi har efterlyst denna översyn utan resultat. Vi anser att regeringen bör lämna förslag till med anledning av den utredning som regeringen uppdrog till () att göra. Detta bör ge regeringen till känna. (Handu) har kommit med en rapport kallad Levnadsnivåundersökning 2005. Ett urval på 1005 personer ingick i undersökningen. Rapporten beskriver levnadsvillkoren för funktionshindrade i . har gjort ett axplock bland utredningsresultaten och funnit att kvinnor generellt sett har flera funktionsnedsättningar eller kroniska sjukdomar jämfört med män. Kvinnorna har också generellt sett lägre inkomster, många av dem riktigt låga inkomster. Det är också så att deras allmänna hälsotillstånd är sämre. En högre andel av kvinnorna än av männen har använt smärtstillande läkemedel, sömnmedel, antidepressiva eller lugnande medel. Fler kvinnor än män uppger också att de är i behov av bostadsanpassning. Den visar vidare att en majoritet av personer med funktionsnedsättningar behöver flera olika hjälpmedel, men de har inte alla hjälpmedel trots att de är i behov dessa. Det framgår också av undersökningen att av de rörelsehindrade uppger sig inte ha råd att betala för de hjälpmedel som de behöver. Överfört till alla i som har rörelsehinder innebär det att ca 10000 personer inte har råd med dessa hjälpmedel. Det förekommer också att personer nekas hjälpmedel för att de har personlig assistans. Då många saknar arbete och har sjukersättning eller aktivitetsersättning innebär detta att en majoritet av de svarande har en bruttoinkomst som är lägre än . En av sex har en bruttoinkomst som är lägre än . Ensamstående har generellt sett en lägre personlig inkomst än vad de sammanboende har. Det visar sig att det är främst kvinnorna som har de lägsta inkomsterna. Två tredjedelar av dem som har en bruttoinkomst som är lägre än , är kvinnor. De flesta personer med funktionsnedsättningar har merkostnader för sitt funktionshinder, men alla har för den skull inte handikappersättning. Detta beror till största delen på att de inte ansökt om detta (för att de inte känner till att de eventuellt kan vara berättigade till ersättningen) eller att de fått avslag på sin ansökan. En stor andel av dem som har handikappersättning uppger att den inte täcker deras faktiska merkostnader för funktionshindret. Var sjätte person i undersökningen uppger att de haft svårigheter med att klara de löpande utgifterna för mat, hyra och räkningar . Det är också många som uppger svårigheter med att klara de löpande utgifter som är kopplade till funktionshindret. Var tionde person uppger att de inte har råd med alla nödvändiga behandlingar och hjälpmedel för funktionsnedsättning. Detta var något om vad Handus Levnadsnivåundersökning 2005 redovisat och den är ytterligare en markör för behovet av förnyade insatser på detta område. Det har gått den förra handikappolitiska utredningen redovisades och som resulterade i värdefulla insatser för personer med de svåraste funktionshindren. Det finns därför ett behov av en ny parlamentarisk handikapputredning, en utredning som i sina direktiv bör få i uppdrag att göra en bred kartläggning av brister som funktionshindrade möter. Utredningen skall både undersöka vilka behov som finns och hur den ekonomiska situationen ser ut samt komma med förslag till åtgärder som förbättrar funktionshindrades livssituation. Detta bör ge regeringen till känna. har länge krävt en lagstiftning mot diskriminering av funktionshindrade. En sådan lag skulle bl.a. kunna innehålla följande: Utemiljön skall vara tillgänglig och orienterbar för personer med funktionshinder, verksamheter som vänder sig till allmänheten skall vara tillgängliga för personer med funktionshinder, offentliga telefoner måste anpassas efter funktionshindrades förutsättningar, telefonservice måste finnas, anpassad för döva och hörselskadade, tv-program, tidningar, kulturutbud och samhällsinformation skall vara tillgängliga för döva eller hörsel- och synskadade, utvecklingsstörda och personer med läs- och skrivsvårigheter, IT-utvecklingen måste styras så att den inte lämnar funktionshindrade utanför, skolan skall utforma sin undervisning och sin sociala miljö så att ingen elev ställs utanför. Ansvaret och finansieringen skall ligga hos den som erbjuder tjänster, varor och verksamheter i fråga, dvs. den s.k. ansvars- och finansieringsprincipen skall gälla. Från har vi fått ett sanktionssystem för domstolstrots, vilket vi länge förordat. Den nu tillsatta parlamentariska bör verka för att stärka lagstiftningen och även överväga sanktioner mot dem som diskriminerar. En diskriminering som ofta förekommer är när en krogägare av egna etiska skäl nekar en funktionshindrad gäst tillträde. Sådan diskriminering anser borde regleras i alkohollagen så att restaurangägaren som i en sådan situation vägrar att servera kan få sitt serveringstillstånd indraget. Enligt alkohollagen får serveringstillstånd endast meddelas den som visar att han med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden och omständigheter i övrigt är lämplig att utöva verksamheten. Det görs också en lämplighetsprövning som utgår ifrån om den sökande är laglydig och benägen att fullgöra sina uppgifter mot det allmänna. anser att detta innebär att den tillståndshavare som fällts för brottet olaga diskriminering skall få sitt tillstånd indraget och att kommande ansökningar om serveringstillstånd skall behandlas med hänsyn till detta. Vi tar i en särskild motion upp frågan om att använda indragning av serveringstillstånden som medel att hindra denna typ av diskriminering. Målet med är, som sagts inledningsvis, att uppnå delaktighet och jämlikhet för människor med funktionshinder. En förutsättning för att alla människor skall kunna delta i samhället är dels att den yttre miljön är tillgänglig, dels att alla har tillgång till samhällsinformation. Det är också ett krav för att de politiska, medborgerliga, sociala och kulturella rättigheterna som slås fast i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna skall kunna utövas fullt ut av alla medborgare. Den nu sittande kommer att föreslå en rad åtgärder. avvaktar vad denna utredning kommer att föreslå. Rätten till valhemlighet måste ses som grundläggande i ett demokratiskt samhälle. Det är en hög grad av diskriminering om inte den kan upprätthållas. I vallagen sägs (9kap. 7§) att väljarnas valhemlighet skall skyddas och att väljarna utan insyn skall kunna lägga in sina valsedlar i valkuvertet. En person som på något sätt är funktionshindrad kan inte personrösta utan att röja valhemligheten . Det borde med IT finnas möjligheter att lösa denna fråga. I väntan på det kan valhemligheten vid personval bibehållas genom att man har samma stilstorlek på valsedlarna oavsett hur många namn dessa innehåller. Då kan man använda sig av en mall som visar var man skall kryssa i respektive kandidat. Det går på liknande sätt att utifrån funktionshindrets art kunna välja en teknik som inte röjer valhemligheten. Mot bakgrund av ovanstående bör ge regeringen i uppdrag att se över hur personvalet kan göras tillgängligt för bl.a. synskadade. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Tillgänglighet och demokrati handlar också om möjligheten till information och allmänna handlingar. Många funktionshindrade vittnar om att de hindras i sin medborgerliga rätt på grund av att handlingar, valinformation, valsedlar och liknande inte finns tillgängliga i punktskrift, inlästa eller dylikt utifrån funktionshindrets art. Detta är ytterst allvarligt i en demokrati. anser att regeringen bör ges i uppdrag att se över detta och återkomma med förslag på åtgärder. Vi anser att kan ges i uppgift att ge valmateriel m.m. en lämplig utformning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det finns ett stort antal barn med funktionshinder och antalet ökar. Ökningen märks främst när det gäller barn som drabbats av autism och barn med neuropsykiatriska diagnoser som Asperger, adhd m.fl. Det är barnens föräldrar som har det tunga ansvaret för att utöva vård och tillsyn över de funktionshindrade barnen. Föräldrarna skall, förutom att sköta den dagliga vården och tillsynen, samordna och sköta en tröttsam och snårig kontakt med alla offentliga organ och andra som finns runt familjen. Ohälsotalet bland föräldrar till funktionshindrade barn har blivit förskräckande högt. Familjernas ekonomiska situation är ofta svår eftersom barnets funktionshinder och behov av omvårdnad är ett hinder för föräldrarnas förvärvsarbete. Vårdbidraget, som är avsett bl.a. som en inkomstbortfallsförsäkring, ersätter inte det egentliga inkomstbortfallet. vill ha en översyn av detta stöd och ge större möjligheter till rehabilitering eftersom det visat sig att långtidssjukskrivningarna ökat kraftigt. De diagnoser som ökar mest bland vårdbidragsärendena, dvs. neuropsykiatriska diagnoser och autism, passar inte in i rekvisiten för att rätt till vårdbidrag skall föreligga. Det innebär att en stor del av dessa ärenden får avslag eller ett lågt vårdbidrag, trots att förälderns insats för barnet i sin helhet är mycket stor och krävande. Orsaken är att barnet inte kräver direkta medicinska vårdinsatser utan andra insatser. Vi anser att reglerna för dessa grupper skall ses över så att fler kan få stöd. har ca 1300 barn personlig assistent enligt lagen om särskilt stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Dessa får i genomsnitt 60 timmars assistans . Det är som beslutar om dessa timmar. Ett problem som visat sig är att kassorna gör olika bedömningar; det kan skilja mellan olika handläggares bedömning vid samma försäkringskassa. Ett annat problem är bemötandet, som också varierar mellan kassorna och mellan olika handläggare. kräver klarare LSS-regler, mer utbildning och ökad samordning. har enligt vår mening gjort en mycket stram tolkning av rätten till personlig assistans när det gäller barn. Med detta som utgångspunkt kan en del handläggare slaviskt följa denna 12-timmarsregel, medan andra inte gör detta. Till detta kommer bedömningen av föräldraansvaret in. Det görs en bedömning av hur stort ett normalt föräldraansvar kan anses vara. blir vilken mängd av den omvårdnad som måste ges barn med svåra funktionshinder som kan anses som det normala. Självklart kan bedömningen variera stort. Vi anser att föräldrar till barn med funktionshinder ofta befinner sig i en svår situation och behöver mer av samhällets stöd. föreslog en översyn av dessa föräldrars villkor och hur ett stöd skall kunna utformas. ligger dessa frågor hos den kommitté som då tillsattes, . Den fick ett brett uppdrag och skall se över för oss viktiga frågor. avvaktar utredningens förslag och den proposition som regeringen lägger med anledning av utredningsförslagen. Färdtjänstlagen har som utgångspunkt att färdtjänsten skall vara en del av den allmänna samfärdseln. Men färdtjänsten är mer än så, den är också ett komplement till den allmänna kollektivtrafiken och syftar till att ge personer med funktionshinder möjlighet att resa på samma villkor som personer utan funktionshinder. är färdtjänsten enda möjligheten för många funktionshindrade att företa resor i landet. Den kollektiva trafiken är fortfarande tillgänglig i mycket begränsad utsträckning för t.ex. rullstolsburna, och det kommer att dröja länge än innan den kan sägas vara till för alla. Att resandet försvåras för funktionshindrade har två huvudorsaker. Den första är att huvudmännen har komplicerade beställningsrutiner och regelsystem. Dessa innebär att den som behöver tjänsten inte kan skaffa sig en överblick över sina resor. Beställda fordon uteblir eller är kraftigt försenade, och detta beror till stor del på den organisation som tillämpas i många kommuner. Det andra problemet är kostnaderna. Huvudmännen är fria att sätta priserna. används reglerna för att begränsa resandet. Färdtjänstlagen är också den lag som näst efter LSS givit funktionshindrade ökade möjligheter till ett oberoende liv. har tagit del av utredningen om färdtjänsten och riksfärdtjänsten (SOU 2003:87) och är positivt till många av de förbättringar som föreslås. kommer regeringen att ta ställning till förslagen. redovisar i denna motion sina förslag när det gäller färdtjänstens organisation och verksamhet. Färdtjänst är något som den enskilde inte tar till sig när han eller hon anser sig ha ett behov av denna. Färdtjänst är något som följer efter en ansökan, utredning och beslut om det föreligger ett behov. Vi anser därför att färdtjänsten skall vara en del av den allmänna kommunikationen och att skall ha ett ansvar när det gäller kvantitet och kvalitet, men därutöver skall det också finnas en myndighet som har ett tillsynsansvar. Den främsta anledningen till detta krav har att göra med rättssäkerheten. Den enskilde skall ha en instans som kan överpröva vid ett negativt beslut. Färdtjänsten skall inte regelmässigt hanteras på annat sätt än när det gäller andra ansökningar. Det räcker därför inte att får ett sektorsansvar för färdtjänsten och riksfärdtjänsten även om de har ett klart uttalat ansvar för redovisning, analys och utvärdering av utvecklingen inom färdtjänsten och riksfärdtjänsten. Det primära syftet med tillsynen skall vara att lagarna till alla delar efterlevs. Därför behövs en tillsynsmyndighet som kan ge ut anvisningar, råd och rekommendationer och dit enskilda kan vända sig med sina klagomål i frågor som rör dessa discipliner. skall även ha till uppgift att göra en generell uppföljning av färdtjänsten och riksfärdtjänsten. föreslår att har den övergripande tillsynen och att länsstyrelserna får det direkta ansvaret, dvs. på samma sätt som annan tillsynsverksamhet är organiserad. Detta bör ge regeringen till känna. anser att det i färdtjänstlagarna skall införas en portalparagraf som handlar om kvalitet. och sektorsansvariga skall göra uppföljningar, ge ut anvisningar, råd och rekommendationer om kvalitetsaspekter. Enskilda skall kunna vända sig till myndigheterna med klagomål i frågor som rör bristande kvalitet inom färdtjänsten. På så sätt kan kvaliteten i verksamheten fortlöpande och systematiskt utvecklas och stärkas. Frågor som trafiksäkerhet, hämtningstider, samåkningsfunktioner m.fl. måste få bättre lösningar än de nu existerande. Detta anser vi förutsätter att den ovan föreslagna tillsynsmyndigheten får det övergripande ansvaret. föreslår också att en paragraf införs i färdtjänstlagarna som efterliknar den som återfinns i 3 kap. 3 § socialtjänstlagen. Insatser inom färdtjänsten skall vara av god kvalitet. För utförande av verksamhetens uppgifter skall det finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Kvaliteten i verksamheten skall systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. Detta bör ge regeringen till känna. anser att beslutet om färdtjänst skall gälla även ledsagare och att ökade samhällskostnader kan vara berättigade för att ge trygghet i resandet. Vi anser också att man därigenom undviker en omfattande administration, domstolsprövningar och en stor rättsosäkerhet för den enskilde resenären. Detta bör reducera kostnaderna avsevärt. kommer att återkomma i samband med att regeringen lägger förslag om färdtjänsten. anser också det skäligt att den som söker tillstånd till färdtjänst skall kunna ha sällskap på resorna av en eller flera medresenärer och då skall tillståndet även gälla för denna eller dessa. Avgiften för medresenären skall då inte heller överstiga den som gäller för allmänna kommunikationsmedel. Här har befarat att det kan finnas gränsdragningsproblem. motsätter sig inte att detta utreds, men anser i princip att en färdtjänstberättigad skall få ta med medresenärer och att detta regleras i de två färdtjänstlagarna. 8.5Begränsningar av antal resor Att begränsa antalet resor inom färdtjänsten strider mot principen om allas lika rätt att ta del av samhällslivet och därmed också principen om jämlika levnadsvillkor för alla. Tillstånd till färdtjänst meddelas för den som på grund av funktionshinder som inte endast är tillfälligt har väsentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand eller att resa med allmänna kommunikationsmedel (7 § lagen om färdtjänst). Funktionshinder hänger därför samman med tillståndet att ha tillgång till färdtjänst. Begränsas då möjligheten för personer med färdtjänstillstånd att resa så kommer dessa inte i en jämbördig situation i förhållande till dem som utan begränsningar kan resa med olika kommunikationsmedel. anser att förslag som ger tillståndsgivaren en mera legitim rätt att begränsa antalet resor måste omprövas och vi vill minimera utrymmet för denna möjlighet. Skälighetsbedömningar har en benägenhet att slå olika från en beslutsfattare till en annan. Det behövs en tydlig skrivning för att hindra kommuner och trafikhuvudmän att utfärda generella begränsningar och för att därmed reducera det diskriminerande inslaget i färdtjänstlagarna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I detta sammanhang vill vi också peka på den åldersdiskriminering som lagen ger utrymme åt. I grundlagen, 2 § regeringsformen står: Det allmänna skall verka för att alla människor skall kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället. Det allmänna skall motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller annan omständighet som gäller den enskilde som person.