mot · GT02MJ595 · 2005-10-05 00:00:00 — 4Inget lugn efter stormen3 4.1En brett upplagd utredning behövs4 4.2Stärkta insatser för återplantering4 4.3Möjliggör överlåtelse av skogskonto/skogsskadekonto genom arv och gåva4 4.4Stormskogslikvid skall kunna sättas av till ersättningsfond5 4.6Inför en katastrofparagraf i skogsvårdslagen5 5Uthålligt skogsbruk i Sverige6 7.4Avsättning av skogsmark till skydd för biologisk mångfald9 7.5Samarbete mellan skogsägare och myndigheter9 7.7Luftföroreningar och kalkning av mark10 9.1Tydligare ansvar för Skogsstyrelsen12 14Nej till EU-gemensam skogspolitik14 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en brett upplagd utredning som tar ett helhetsgrepp på de långsiktiga konsekvenserna av stormkatastrofen . begär att regeringen lägger fram förslag om lagändring så att det blir möjligt att utan beskattning överföra skogskonto och skogsskadekonto mellan generationer genom arv och gåva.1 begär att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning som tydliggör att avsättning till ersättningsfond för mark också kan göras för virkeslikvider.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om roll. begär att regeringen lägger fram förslag om en katastrofparagraf i skogsvårdslagen, i vilken det tydligt bör framgå att bestämmelserna i skogsvårdslagen och skogsvårdsförordningen tillfälligt kan upphävas i en katastrofsituation, samt vilken myndighet som skall fatta dessa beslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att all statlig skog som brukas bör vara certifierad. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att om stora områden skall undantas från traditionellt skogsbruk bör detta i första hand ske på statens mark, eller genom markbyte med statlig mark, så att den privata äganderätten bevaras och skogsägarens utkomstmöjligheter inte försämras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ersättning för reservatsbildning ej skall utgå på statlig mark, inklusive mark. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den administrativa hanteringen av nyckelbiotoper skall vara flexibel och rättssäker. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ramverket för skogscertifiering inte skall tillåta ett certifieringsmonopol utan garantera frihet att etablera nya certifieringssystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av lagstiftningen, som kan öppna för möjligheten till ersättning för inskränkning i brukandet inom större fornlämningar och fornlämningsområden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att de markägare som drabbas av betydande inskränkningar i nyttjandet av marken, utöver den hänsyn markägaren skall ta till allmänna intressen, skall kompenseras ekonomiskt genom en intrångsersättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall förhindra sådana beslut som innebär att skogspolitiken blir ett EU-gemensamt politikområde, även om vårt land skulle bli ensamt bland medlemsländerna om denna uppfattning. 1Yrkandena 2 och 3 hänvisade till SkU. Skogsbruket och den därmed sammanhängande förädlingsindustrin är en viktig svensk basnäring och är den bransch som svarar för de största nettoexportinkomsterna i vårt land. För att svenskt skogsbruk och svensk skogsindustri ska kunna utvecklas krävs övergripande långsiktiga och hållbara spelregler som befrämjar såväl produktions- som miljömål. Det är angeläget att dessa mål samspelar vid utformningen av den övergripande skogspolitiken. Skogsvårdslagen, där miljö- och produktionsmål jämställs, bygger på förvaltarskapstanken, ett ansvarstagande som skogsbrukare har att ta för kommande generationer. Lagen är utformad för att ge skydd åt den biologiska mångfalden som virkesförsörjningen skall vara säkrad för den svenska skogsindustrin. Denna lagstiftning har bara gällt , i skogens omloppstid. Den grundliga översyn av den svenska skogspolitiken som sker är nödvändig. Efterfrågan på träprodukter är stor i det moderna samhället. Virkesförbrukningen i massafabriker, sågverk och värmeverk har kontinuerligt ökat . har förbrukningen ökat med . Mycket talar för att denna utveckling kommer att fortsätta. En översyn av den svenska skogspolitiken är därför nödvändig. 4Inget lugn efter stormen Den storm som drabbade saknar motstycke i modern tid. uppskattar att träd fällts av stormen. Det motsvarar nästan hela den totala årliga avverkningen i hela , som var . De ekonomiska kostnaderna av stormen uppskattas till . Lokalt motsvarar stormfällningarna upp till 30 årsavverkningar. Åtskilliga enskilda skogsbrukare har fått se sitt livsverk spolierat. Merparten av skogen i ägs av enskilda markägare. Dessa har hamnat i en pressad situation ekonomiskt, fysiskt, psykiskt och socialt. Det står klart att för många innebär stormkatastrofen en personlig tragedi och ekonomisk ruin. Nyblivna skogsägare med stora lån har inte ekonomiskt utrymme att klara den uppkomna situationen. Den skog som sparats för att möjliggöra ett generationsskifte på gården har blåsts omkull. Möjligheterna för det småskaliga skogsbruket har över förändrats drastiskt. Även förutsättningarna för den regionala och svenska skogsnäringen i stort har förändrats. I stormens efterdyningar har nya problem tillkommit i samband med upparbetningen, bl.a. i form av fackliga krav och hot om blockad. 4.1En brett upplagd utredning behövs Utöver den nu arbetande skogsutredning med som utredare behövs det en brett upplagd utredning som tar ett helhetsgrepp på de långsiktiga konsekvenserna av stormkatastrofen . Utredningen bör arbeta med att sammanställa fakta samt dra slutsatser av dessa och föreslå rätt avvägda långsiktiga åtgärder som kan vara till hjälp vid nästa storm. Stormens konsekvenser behöver följas upp långsiktigt. Efter stormen 1969 fick man exempelvis därefter särskilt arbeta med att bekämpa skadeinsekter i de värmländska skogarna. Frågeställningar som utredningen särskilt bör beakta är: Vilken roll spelade det civila samhället? Hur påverkades infrastrukturen? Hur utvecklades det småskaliga skogsbruket? Hur förändrades förutsättningarna för regionens näringsliv och försörjningsstruktur? Utgångspunkten bör vara att landsbygden och inland även fortsättningsvis skall vara en plats för boende och trygghet. Stormen och samhällets attityder till dess verkningar är styrande för hur människor väljer att bo, arbeta och investera! Samhället har här ett ansvar för att möjliggöra medborgarnas frihet att välja sin livsmiljö. bör tillkännage för regeringen som sin mening att en sådan utredning som här beskrivits bör tillsättas. 4.2Stärkta insatser för återplantering anser att stödet till återplantering av de stormdrabbade områdena skall vara större än vad regeringen föreslagit. För att skogsplanteringen skall få en god artsammansättning hade det varit önskvärt med ett anslag på i stället för som regeringen föreslår. För att finansiera ökade åtgärder för återplantering och för att öka andelen naturvårdsavtal anvisar mer än regeringen till anslaget 41:2 Insatser för skogsbruket. 4.3Möjliggör överlåtelse av skogskonto/skogsskadekonto genom arv och gåva är skogskontot/skogsskadekontot knutet till den fysiska personen. Det kan inte överlåtas mellan generationer genom arv eller gåva. Kontot måste upplösas när innehavaren avlider. Detta utgör ett problem vid generationsskiften, särskilt för den som fått sin skog nerblåst. Regeringen bör därför lägga fram förslag om ändring av lagen så att det blir möjligt att utan beskattning överföra skogskonto och skogsskadekonto mellan generationer genom arv och gåva. 4.4Stormskogslikvid skall kunna sättas av till ersättningsfond Avdrag för avsättning till ersättningsfond får bl.a. göras om en näringsidkare får ersättning för skada genom brand eller annan olyckshändelse på mark. En sådan skada utgör stormfällning av skog. Lagtexten i 31 kap. 7 § IL anger: Avdraget får inte överstiga den ersättning som skall tas upp. Ersättningsfond för mark får (efter dispens ) tas i anspråk för anskaffande av mark, d.v.s. förvärvande av fastighet. Bakgrunden till reglerna om ersättningsfond är en önskan att extraordinära intäkter t.ex. vid olika former av skadefall inte skall beskattas direkt utan i stället kunna återinvesteras i näringsverksamheten utan skattebortfall. Emellertid är det alltså bara ersättningen för skada, men inte likviden från försäljning av den skog som kunnat räddas, som får avsättas till ersättningsfonden. Detta skapar problem i samband med en så omfattande stormfällning som det varit fråga om i samband med orkanen härjningar. Regeringen bör lägga fram förslag till lagstiftning som tydliggör att avsättning till ersättningsfond för mark också kan göras för virkeslikvider. Det är rimligt att särskilda krav ställs på som statligt bolag i en katastrofsituation. En särskild bedömning bör göras av hur ställning och resurser kan användas för tillvaratagande, lagring och transport av virke. bör kunna utnyttjas för att i vissa fall kunna byta mark med markägare som förlorat en stor del av sitt skogsinnehav. Det är viktigt för ägarstrukturen, det lokala näringslivet och landsbygdsutvecklingen att ett småskaligt skogsbruk även fortsättningsvis bedrivs i de drabbade områdena. Detta bör ges regeringen till känna. 4.6Inför en katastrofparagraf i skogsvårdslagen Ett antal krav på lättnader av restriktioner inom skogsbruket och skogsindustrin har framförts i stormens efterdyningar. Det finns ett behov av att regeringen och dess myndigheter skall kunna agera snabbt i sådana här krissituationer. föreslår därför att en särskild katastrofparagraf införs i skogsvårdslagen. Regeringen, eller den myndighet regeringen utser, bör ges bemyndiganden att fatta de beslut som krävs för att hantera en katastrof. I lagen bör det tydligt framgå att bestämmelserna i skogsvårdslagen och skogsvårdsförordningen tillfälligt kan upphävas i en katastrofsituation och vilken myndighet som skall fatta dessa beslut. Regeringen bör lägga fram ett förslag om katastrofparagraf som skall införas i skogsvårdslagen. Virkesförbrukningen i har kontinuerligt ökat i sågverk och massabruk, men också i energisektorn. Denna utveckling har accelererat . har förbrukningen ökat med som en följd av att produkter från träråvara i allt större omfattning används i det moderna samhället. Klimatpolitiken och ambitionen att öka användningen av trä leder sannolikt också till ökad efterfrågan på virke som biobränsle. Mängden avverkad skog i har en långsiktigt uppåtgående trend. var avverkningen i , vilket är den högsta avverkningen . Det var ändå inte tillräckligt för att med inhemsk råvara täcka det totala behovet, vilket hade krävt en avverkning på . För perioden 20052014 beräknas potentialen till . Därefter, fram till nästa sekelskifte, uppskattas potentialen bli i medeltal . Efterfrågan bedöms dock fortsätta öka åtminstone framåt, vilket innebär att virkesförbrukningen kommer att överstiga avverkningspotentialen. För att det svenska skogsbruket skall vara hållbart får inte den årliga avverkningen överstiga avverkningspotentialen. En nödvändig åtgärd för att höja avverkningspotentialen med bibehållna miljöhänsyn är att eliminera de uppenbara brister som finns i dagens skogsbruk. I årets budgetproposition konstaterar regeringen att den senaste uppföljningen av föryngringsresultaten visar att av de undersökta områdena inte uppfyller de krav som ställs i skogsvårdslagen. När det gäller generell naturvårdshänsyn uppfylls inte kraven i av områdena. Den årliga arealen skog som röjs har ökat , men inte på den statligt ägda marken. Staten är sämre på röjning än både skogsbolagen och de privata ägarna. Regering och riksdag har tidigare markerat samstämmighet i synen på ägarstrukturen i det svenska skogsbruket vilket inneburit att det enskilda ägandet skall stimuleras i förhållande till ett ökat storbolagsägande. Även fortsättningsvis bör det enskilda ägandet i svenskt skogsbruk främjas. anser att staten bör sälja ut de företag som är verksamma på den konkurrensutsatta marknaden, däribland . Delar av markinnehavet bör dock behållas för att användas till åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden. anser följaktligen att statligt ägande av den produktiva skogsmarken inte är ett primärt intresse. Enskilda skogsägare och privata bolag kan bruka skogen miljö- och tillväxtsmässigt lika bra som staten och därför finns ingen anledning för staten att konkurrera om ägandet av produktionsskog. Statens uppgift är att ta hand om områden med höga naturvärden som undantas brukning samt att införskaffa och hålla viss produktionsmark som bytesvara när allmänintresset kräver att privata skogsägares marker kan brukas. Behovet är störst i , där mer mark behöver skyddas. Delmål 1 i miljökvalitetsmålet Levande skogar stadgar att 900 000 ha skyddsvärd skogsmark skall undantas från skogsproduktion . I och med de frivilliga avsättningarnas storlek kan detta delmål anses vara uppnått. Regeringen menar att av den avsatta marken bör minst 320 000 ha utgöras av naturreservat, 30 000 ha av biotopskydd och 50 000 ha av naturvårdsavtal. , som har en större tilltro till markägarnas kompetens och engagemang, anser att en större andel kan utgöras av naturvårdsavtal och frivilliga avsättningar. anser att regeringen bör höja kravet på det statliga skogsbruket. avverkningar har påverkat gammelskogen på ett negativt sätt. All statlig skog som brukas bör vara certifierad. Detta bör ges regeringen till känna. Mycket av de skyddsvärda skogar som identifierats i norr är av urskogstyp. Risken är stor att denna skog avverkas. De privata skogsägarnas självutövade kontroll av nyckelbiotoper har fungerat väl. Statens skogar har däremot varit otillräckligt inventerade. svarar för beslut om köp och intrångsersättning för att bevara skogsmark som naturvårdsreservat. Utredningar och nyckelbiotopsinventering har visat att det finns behov att skydda mer värdefull skogsmark, särskilt i . Kontrollinventeringen av nyckelbiotoperna visar, enligt definition, att upp emot 800 000 ha kan klassas som nyckelbiotoper. Så mycket som halva den arealen kan vara objekt över 5 ha. Sådana objekt kan skogsvårdsstyrelserna inte följa upp utan det blir då en fråga för länsstyrelserna. I många fall anser länsstyrelserna att objekten inte är tillräckligt värdefulla för att göra dem till reservat. har 71 845 ha produktiv skogsmark skyddats genom reservatsbildning. har ansvaret att peka ut, avgränsa och besluta om biotopskydd på skogsmark enligt 7 kap. 11 § . Skyddet omfattar endast mindre områden av 19 st definierade skogsbiotoper. Skogsvårdsstyrelserna påbörjade arbetet med biotopskydd under /94. Biotopskydd används i första hand i en akut situation där det är uppenbart att den värdefulla biotopen kan komma att avverkas. Medelareal för beslutade biotopskydd är . Naturvårdsavtal är ett civilrättsligt avtal som tecknas mellan staten genom och en skogsägare i syfte att bevara och utveckla ett områdes naturvärden. Naturvårdsavtal är ett viktigt komplement till naturreservat och biotopskydd. Avtal används i regel på andra typer av områden än vad som kan komma ifråga för biotopskydd. Avtalen tecknas vanligen för en period . har totalt 23400 ha produktiv skogsmark skyddats genom naturvårdsavtal och 10000 ha som biotopskyddsområde. Frivillig avsättning av skogsmark är enligt en viktig del i upprätthållandet av levande skogar. Regeringens målsättning är att ytterligare 900 000 ha skyddsvärd skogsmark skall undantas från skogsproduktion . Av detta uppskattas statens ansvar för skydd till 400 000 ha, resten utgörs av frivilliga avsättningar. Skogsägarna har visat stort intresse för att skydda värdefull skog, men det är ändå viktigt att slå fast att det är skogsägaren som definierar frivilliga avsättningar av mark. Det går inte att få bred förståelse för miljöpolitiken om staten betraktar frivilligt arbete som något som kan kommenderas fram. Staten bör genom utbildning och rådgivning underlätta för markägaren att fatta beslut om hur marken skall nyttjas. Skogsbrukets frivilliga avsättningar av skogsmark i form av hänsynsområden har ökat från 230 000 ha till 990 000 ha . Därigenom har de frivilliga avsättningarna ensamma uppfyllt det kvantitativa arealmålet. För att garantera rättssäkerheten och för att få en bred förståelse för miljöpolitiken behöver staten en komplett och anpassad strategi för markavsättningarna och hur olika miljövärden bäst kan bevaras. Nya arbetsmodeller för områden med många naturvärden behöver utvecklas. Det är angeläget att även skydd av mark får en mångfald och att det finns en statlig öppenhet för att arbeta med kombinationer av hänsyn, avtal, biotopskydd och reservat. De statliga ersättningsmedlen bör prioriteras till naturvårdsavtal i högre grad än . Avtalen har nära nog kommit bort i myndigheternas hantering av markavsättningar. Om stora områden skall undantas från traditionellt skogsbruk bör detta i första hand ske på statens mark så att den privata äganderätten bevaras och skogsägarens utkomstmöjligheter inte försämras. Vidare måste myndigheterna använda sig av statens mark för markbyten. Det som här sagts om frivilliga avsättningar bör ges regeringen till känna. 7.4Avsättning av skogsmark till skydd för biologisk mångfald Kostnaden för inköp/intrångsersättning per hektar varierar mellan olika skogstyper, men är i regel omkring högre än motsvarande kostnad för undantag genom naturvårdsavtal . Naturvårdsavtal innebär att skogen undantas från produktivt skogsbruk . Ersättningen till markägaren motsvarar inte produktionsbortfallet. ansvarar för köp och intrångsersättning medan ansvarar för naturvårdsavtal. föreslår därför en omfördelning som innebär att tillförs ytterligare medel för biotopskydd och naturvårdsavtal som budget för skydd av skogsmiljön reduceras. föreslår att ersättning ej skall utgå för reservatsbildning på statlig mark (främst mark som tillhör ). Denna mark utgör av skogsmarken. bör tillkännage för regeringen som sin mening att ersättning för reservatsbildning ej skall utgå på statlig mark. Miljömålet om bevarande av biologisk mångfald konkurrerar delvis med det nationella ekonomiska intresset att upprätthålla en hög produktivitet i den svenska skogen. Skogsnäringen är en viktig arbetsgivare i glesbygden. Naturvårdsåtgärderna måste därför stämmas av mot konsekvenserna för skogsbrukets produktionsmål. bedömer att en totalöversyn av skogspolitiken behöver göras, där en avvägning görs mellan produktions- och miljömål. En sådan avvägning bör vara väl underbygd och beakta studier av olika skogsområden som skyddas genom statliga markköp eller frivilligt ingångna skogsvårdsavtal. Enligt budgetpropositionen för (prop. 2004/05:1) har länsstyrelserna inte hunnit bilda naturreservat enligt i den takt som områdena köpts eller intrångsersättning avtalats. anser därför att det är lämpligt att något sakta in på takten i avsättningarna av mark. Syftet med skyddandet av värdefulla biotoper är inte primärt deras legala status, utan deras faktiska tillstånd. För skyddsvärda områden som inte hotas av avverkning bör man kunna vänta med inköp eller intrångsersättning. 7.5Samarbete mellan skogsägare och myndigheter Efter det att nyckelbiotops- och sumpskogsinventeringarna fullföljts har det visat sig att samarbetet mellan länsstyrelserna och skogsmyndigheten om avsättningar av större nyckelbiotoper inte fungerat i vissa regioner. Skogsägare upplever att myndigheter hänvisar till varandra och att det saknas en tydlig motpart. Den administrativa hanteringen av nyckelbiotoper, inklusive information och samråd med markägare, behöver också bli mer flexibel. Staten måste ta ansvar för att det administrativa arbetet förblir rättssäkert. Detta bör ges regeringen till känna. om miljö- och landsbygdsprogrammet (SOU 2003:105) finner att insatserna för kompetensutveckling på det skogliga området har bidragit till att miljövänliga arbetsmetoder används i större utsträckning i skogsbruket. anser att det är viktigt att dessa insatser fortsätter för att förstärka denna utveckling. Kunskapen om olika arters behov är ofta bristfällig. Det kan vara svårt att bedöma om en viss hotad art skulle gynnas eller skadas om ett aktivt skogsbruk upphörde inom ett visst område. Professor emeritus vid (Reports no. 10 ) menar att om skogsskötseln upphör inom ett visst område kan detta lika gärna vara en dödsdom för en art som att vara en bevarandeåtgärd. I och med att kunskapen är så bristfällig är det stor risk att kostnadseffektiviteten i reservatsbildning och naturvårdsavtal blir alltför låg. Detta understryker ytterligare behovet av ökad kunskap och en träffsäker inventering. vill också betona att och faunan inte är statiska fenomen. Klimatförändringar, nya arters intåg och andra faktorer bidrar till att naturen ständigt befinner sig i utveckling. Arbetet med den biologiska mångfalden får därför inte i allt för hög grad ha perspektivet att en viss uppsättning arter och biotoper till varje pris skall bevaras så som de är just . bör också i större utsträckning samarbeta med andra länder kring bevarande av arter som finns också i dessa länder. Tillsammans har vi ett ansvar för att bevara artrikedomen, men varje art som finns i måste inte alltid leva i vårt land. kan arter som varit borta komma tillbaka . 7.7Luftföroreningar och kalkning av mark Försurningen är ett problem för skogsbruket framför allt i . har statens åtgärder bestått av kalkning av sjöar och vattendrag, medan den skadade skogsmarken inte har uppmärksammats. anser att ett statligt ekonomiskt stöd skall kunna lämnas i form av åtgärder både mot mark- och vattenförsurningen. Förutom utsläppsminskningar inom industrin och energisektorn m.m. krävs omfattande kalkning för att minska den befintliga försurningen. Genom att kalka eller återföra aska till skogsmarken kan man få långsiktiga, positiva effekter. Vi har tidigare kritiserat, att det varit svårt att utläsa ur regeringens budgetförslag hur mycket pengar, som anslås till kalkning. Vi har därför yrkat på att kalkning skall redovisas separat. Skogskalkning bör inledningsvis tas med som ett nytt anslag. bör hela den samlade kalkningsinsatsen sammanföras till ett gemensamt anslag, eftersom en strategi med sammanslagen sjö- och skogskalkning kan komma att minska resursbehovet totalt sett. En nyupptäckt positiv effekt av skogsmarkskalkningen är att halten giftigt aluminimum minskar i marken. De positiva effekterna av skogsmarkskalkning är nu så väl dokumenterade att det är dags att inleda en reguljär verksamhet i stor skala för att engångsbehandla den mest försurade fastmarken i . har utarbetat ett åtgärdsprogram för bl.a. skogsmarkskalkning, Åtgärder mot markförsurning och för ett uthålligt brukande av skogsmarken. Programmet låg färdigt , men medel för att genomföra programmet har inte beviljats förrän budget och då med ett alltför lågt belopp. föreslår att åtgärdsprogram skall genomföras , vilket bedöms kosta . bör även försöka nå en finansiering av dessa åtgärder från EU:s fonder. föreslår att skall gå till ett nytt anslag för skogsmarkskalkning. Detta beskrivs i motion Allmän miljö- och naturvård, Utgiftsområde 20 (kd320). Kalkningsverksamheten behöver anpassas till en förändrad geografisk belastningssituation. bör ges i uppdrag att intensifiera kalkningsinsatserna i de områden där man ännu inte märkt något brott i trenden mot ökad försurning. Med hjälp av skogscertifiering kan kunden försäkra sig om att kriterierna för god skogsvård har iakttagits vid odlingen av virkesråvaran för produkten. finns främst två viktiga organisationer för skogscertifiering: () och (PEFC). Skogscertifiering är en marknadsdriven process. Det är viktigt att certifieringen fungerar som en drivkraft och ett kommunikationsinstrument på en fri marknad.