mot · GT02Ju534 · 2005-10-05 00:00:00 — tillhör de länder som har den högsta andelen brott mot egendom och person, vilket skapar otrygghet för alla och lidande för den enskilde. Man skall vara försiktig när man jämför internationell statistik, men den senaste utförda brottsofferundersökningen visade att endast tre länder hade högre brottslighet än : , och . Undersökningen visade dessutom att risken för att utsättas för våld var högre i än i exempelvis . Allt detta kan naturligtvis inte kopplas till internationell terrorism, men vetskapen om att har så hög brottslighet och att regeringen inte förmår bättre att bekämpa densamma, riskerar att göra det tacksamt för terrornätverk att operera med som utgångspunkt. Brottslighet som passerar obemött skapar ett svagt samhälle, vilket är ett tacksamt mål för kriminella av olika kategorier. Ett exempel på detta är den ökande förekomsten av kriminella nätverk i . Grov organiserad brottslighet har ökat . Denna typ av brottslighet kopplas ofta samman med finansiering av internationell terrorism. Därför måste bägge företeelserna bekämpas både nationellt och inom EU. Dagens myndighetsstruktur och statsanslag är anpassade till den gamla tidens mera förutsägbara hot. Här behövs en ny helhetssyn och en annan avvägning än mellan exempelvis militärt och civilt försvar, liksom mellan militär och polis. En ny hotbild måste bemötas med förnyade samverkande krafter och samövade metoder. Samhällets samtliga resurser måste kunna utnyttjas gemensamt och mer effektivt för att möta hoten från terrorister och organiserade brottsliga nätverk. Polisen och de berörda civila myndigheterna måste därför, inom ramen för ett tydligt regelsystem, kunna utnyttja militära resurser och förband när hoten är så utformade att de förutsätter militär kapacitet. Det krävs en ändring av hela strukturen, ett samlat huvudmannaskap och förändring av ansvarsområden för olika myndigheter. Myndigheter med oklara roller måste tydligare definieras. med en mycket otydlig roll som enbart har en stödjande funktion utan något operativt ansvar eller mandat att verkställa beslut måste starkt ifrågasättas. En nationell strategi mot gränsöverskridande brottslighet och internationell terrorism skall utformas. Det krävs en ökad samordning mellan myndigheter framför allt mellan polisen, underrättelsetjänst och militär som kan användas i fredstid. , , och bör samarbeta i detta avseende. skall, tillsammans med de rättsvårdande myndigheterna, skapa en förenad policy för hur hotet från de kriminella skall bemötas. Det kräver en utökad lagstiftning som syftar till att det blir olagligt att planera och finansiera stöd till terrorverksamhet. Straffen för grov brottslighet måste skärpas för att inte skall bli en för denna typ av brottslighet. Polisen måste tillföras fler och mer effektiva verktyg för att förbättra sina möjligheter att bekämpa brott. Hit hör bl.a. möjligheten att arbeta under alternativ identitet, buggning, samt bevis- och brottsprovokation. Dessa metoder bör förtydligas och regleras i lag. storlek måste vara anpassad efter behoven. behöver en specialiststyrka som kan hantera angrepp från organiserad brottslighet och terroristceller. Möjligheterna för polisen, tullen och att ha tillgång till de olika kriminalregister som finns måste utökas. Rättsvårdande myndigheter måste ha öppna kontakter för informationsutbyte med sina kollegor utomlands, och likaså måste de svenska myndigheterna kunna kommunicera sinsemellan. Ett nationellt krishanteringscentrum med både resurser och befogenheter för att snabbt kunna ta operativa beslut som kan verkställas vid en större händelse behöver upprättas. Större insatser bör regleras av nationella rules of engagement, dvs. en gemensam metod för insatsens genomförande. Polisiära insatser får inte försvåras av prestige och regionala skillnader. Nationella regler är en förutsättning för att polisen, militären och räddningstjänsten skall kunna arbeta tillsammans. Det måste naturligtvis finnas utrymme för flexibilitet efter skiftande behov. Om skall lyckas i kampen mot internationell terrorism och grov brottslighet på allvar måste vi ändra både tankesätt, struktur, metoder, resurser och lagstiftning. Detta är en nödvändighet för att säkerställa att vårt land aldrig skall kunna tillåtas bli en för terrorister. Även Europasamarbetet har en viktig roll att fylla. Inom EU pågår nu ett polis- och underrättelsesamarbete för att bättre kunna bemöta den internationella terrorismens hot. Det är ett samarbete som ytterligare bör stärkas och där byråkratiska hinder behöver undanröjas. Målsättningen måste vara att säkerställa bästa möjliga informationsutbyte, inte minst genom ett väl fungerande samarbete mellan olika underrättelsetjänster. Sammantaget handlar det om en svår men viktig avvägning mellan intresset för att skydda det egna landets medborgare och intresset för att skydda enskilda personers integritet, och det är viktigt att hitta en bra avvägning. Man måste beakta de mänskliga rättigheterna för den som kan komma att utvisas. Å andra sidan är en rättsstat också enligt skyldig att skydda sina egna medborgare mot t.ex. attentat iscensatta av terrorister. EU har antagit en deklaration mot internationell terrorism där en rad åtgärder skall prioriteras. Man har också lovat att ta fram en strategi för att hindra att EU-invånare rekryteras som terrorister och att visa större engagemang för genomförandet av mot internationell terrorism. De områden man fokuserar på är att öka det internationella samarbetet för att bekämpa internationell terrorism genom att inom EU:s medlemsstater upptäcka, undersöka och bevaka terrorister för att undvika nya attacker. Dessutom krävs ytterligare ansträngningar för att strypa terroristernas finansieringsmekanismer. Skydd för internationella transporter och effektiva gränskontrollsystem är ett annat område som skall skärpas. Områden som förstärker beredskap och handlingskapacitet vid en eventuell terrorattack skall också belysas, även tillsammans med andra organisationer inkluderat Nato. Faktorer som kan tänkas vara orsaker till rekrytering till internationell terrorism ska också identifieras. I EU:s externa relationer med prioriterade länder skall tekniskt bistånd ingå för bättre terrorbekämpning. Med den internationella terrorismen har friheten fått en fiende med vilken det inte går att förhandla. Den kan inte heller mötas med ett klassiskt gränsförsvar. Slår den till sker det utan förvarning, mot civila mål och mitt i vår vardag. Det gör den inte mindre angelägen att bekämpa. Försvaret blir mer effektivt ju större samarbete och sammanhållning som finns mellan de europeiska medlemsstaterna, men det kan aldrig vara starkare än det enskilda landets eget försvar. Trots att kampen mot den internationella terrorismen skall föras internationellt måste den ta sin början nationellt. Det svenska rättsväsendet måste stärkas. 14Svensk strategi mot internationell terrorism Utforma en tydlig nationell strategi mot gränsöverskridande brottslighet och internationell terrorism. Skapa nationella rules of engagement, gemensamma metoder för genomförande av större insatser. Öka samordningen mellan , , och i kampen mot internationell terrorism. Upprätta ett nationellt krishanteringscentrum med både resurser och befogenheter för att snabbt kunna ta beslut som kan verkställas vid en större händelse. Ökade insatser för en förbättrad integration mellan olika religiösa grupper i samhället. Tydligare prioritera insatser som syftar till att förebygga terroristhot för svenskt bistånd. Utöka lagstiftningen som syftar till att det blir olagligt att planera och finansiera stöd till terrorverksamhet. Skärp straffen för grov brottslighet. Tillför polisen fler och mer effektiva verktyg för att förbättra dess möjligheter att bekämpa brott. Skapa en flexibel behovsanpassad specialiststyrka som kan hantera angrepp från organiserad brottslighet och terroristceller. Utöka tillgången till olika kriminalregister för polis, tull och kustbevakning. Utöka informationsutbytet mellan svenska myndigheter och berörda myndigheter utomlands. Stärk polis- och underrättelsesamarbete inom EU för att bättre kunna bemöta olika terrorhot. Intensifiera både arbetet med en EU-strategi mot internationell terrorism och genomförandet av mot internationell terrorism. i (m)