mot · GT02xv715 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det statliga stödet till fonogramutgivning skall utformas på ett sätt, som motverkar fortsatt koncentration och likriktning på fonogrammarknaden och att mål för stödet bör vara att underlätta tillkomsten av oberoende skivbolag och deras utgivning av musik oavsett försäljnings- och distributionssätt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som motionen i övrigt anförs om åtgärder i syfte underlätta tillkomsten av fler oberoende skivbolag. Diskussionen om det svenska musikundret handlar mest om svenska musikers stora framgångar på den internationella scenen och den internationella skivmarknaden i olika musikgenrer, inte minst pop- och rock. Bakom dessa framgångar ligger emellertid en rad faktorer, t.ex. den kommunala musikskoleverksamheten, studieförbundens musikcirkelverksamhet och inte minst det faktum att det i varje liten ort i finns ett antal entusiastiska ungdomsband, som övar på och spelar egen musik i mer eller mindre lämpliga replokaler. Den stora bredden leder till att några lyckas, dvs. får skivkontrakt, får möjlighet att spela på festivaler och andra stora scener osv. Men många, många artister/band får aldrig dessa möjligheter, trots att de skriver och framför högkvalitativ musik. Orsaken är ofta att de anses sakna rätt image, att utseendet inte duger och inte minst att musiken anses vara för smal och därmed inte kommersiellt gångbar. Det kan konstateras att musikutbudet i media ökat kraftigt och blivit alltmer kommersiellt inriktat . I en rad kommersiella radio- och TV-kanaler, men även i SVT och SR, flödar främst de senaste hitsen i princip dygnet runt. Det har skett en kraftig koncentration vad gäller de större skivbolagen internationellt sett, där flertalet av de större svenska skivbolagen blivit uppköpta av internationella jättar eller reducerats till dotterbolag. Här kan man med rätta ifrågasätta om detta kan anses vara svensk musikindustri, när de största intäkterna av musikproduktionen hamnar i andra länder. pågår en trend att det tillkommer nya och oberoende skivbolag inom landet. När dessa blivit framgångsrika är det inte ovanligt att de blir uppköpta av någon större koncern. Försäljningen av musik dalar och orsaken till detta diskuteras flitigt, inte minst prisnivån på CD-skivor och tillgången till och nedladdning av musik från Internet. Det senare kan ses som ett hot mot skivbolagen, kompositörer och musiker som går miste om intäkter från skivförsäljningen. Andra musiker kan se det som en stor möjlighet att göra sin musik känd för en stor publik världen runt. Det är också ett sätt att ta bort mellanleden mellan musiker och publik, vilket förstås skivindustrin ser som ett hot. Utvecklingen inom skivbranschen måste bevakas noga och målsättningen måste vara att möjliggöra musikalisk mångfald och bredd. Detta är viktigt inte minst med tanke på att skivutgivningen alltmer domineras av ett fåtal multinationella företag och att små, oberoende skivbolag som når framgång tenderar bli uppköpta. Det statliga stödet till fonogramutgivning skall därför utformas på ett sätt som motverkar fortsatt koncentration och likriktning på fonogrammarknaden. Ett mål för stödet bör därför vara att underlätta tillkomsten av oberoende skivbolag och deras utgivning av musik oavsett försäljnings- och distributionssätt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Även i övrigt bör olika åtgärder stödjas som syftar till att underlätta tillkomsten av fler oberoende skivbolag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det kan t.ex. handla om stöd till utbildningar inom studieförbunden, framtagande av information och råd om hur man startar ett eget skivbolag osv.