mot · GT02N481 · 2005-10-04 00:00:00 — Nästan varje svensk har en relation till landsbygden. För de flesta går tankarna till öppna landskap, skogar och sjöar. I stort sett var och en av oss kan spåra släkten tillbaka till landsbygden efter bara ett par, tre generationer. Intresset för att tillbringa tid i stugor, på fjällvandring eller i den tätortsnära landsbygden utanför stan är enormt. Likväl har begreppet regionalpolitik fått en negativ klang av bidrag och haltande utveckling. På ett sätt är det förståeligt som få andra områden har utvecklingen i hela landet dominerats att statliga program, bidrag och uppifrånstyrning. Utrymmet för den kreativitet och företagsamhet som finns på landsbygden har varit minimalt inom ramen för de stora statliga programmen. Därför behöver man inte heller förbluffas över att alla de positiva värden vi upplever med den svenska landsbygden försvunnit i debatten om regionalpolitik, som traditionellt varit mer problem- än möjlighetsorienterad. Men det måste inte vara så. Bortom den politiska debatten om olika system finns en enorm potential som bara väntar på att få utvecklas. Det finns ett stort intresse för att bosätta sig på landet för högre livskvalitet, bara den nödvändiga servicen finns inom räckhåll. Det finns ett rikt företagsliv, som skulle kunna utvecklas långt bättre om staten visade tillräckligt intresse för småskaligt entreprenörskap hos både kvinnor och män i hela landet. En modern landsbygdspolitik måste ta sin utgångspunkt i människors egna önskemål om boende och möjligheter att arbeta eller driva företag. Den bör vara inriktad på att skapa nya möjligheter, snarare än att ständigt försöka utjämna i efterhand. Därmed är det också en politik för att göra hela till ett rikare land. 4Bo på landet för god livsmiljö och rekreation5 4.1En demokratisk och öppen landsbygd6 4.3Riv hindren för att bo på landet8 4.4Service som främjar näringsliv och god livsmiljö9 4.4.1Tillgänglig skola och förskola9 5.1En politik för fler och välmående företag i hela landet16 5.1.1Från råvaruproduktion till exklusiv förädling16 5.1.3Kvinnors företagande på landsbygden18 5.1.4Respekt för äganderätten som utvecklingskraft19 5.1.5Lånegaranti och ökad självfinansiering20 5.1.6Särskilt regelverk för småbolag21 5.1.7De gröna nya jobben22 5.2En mer effektiv offentlig politik23 5.2.1Lokal makt över utvecklingsresurserna23 5.2.4En förnyad strategi för landsbygdsutveckling25 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om landsbygdspolitikens inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kvinnor och män skall ha lika villkor och rättigheter oberoende av var man bor eller vad man arbetar med. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att stärka landsbygdens roll för att förbättra kvaliteten i integrationsarbetet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda statliga kreditgarantier för husbyggande.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att tillvarata landsbygdens befintliga byggnadsbestånd.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att öppna möjligheten för nybyggnation av flerbostadshus med blandade upplåtelseformer.2 beslutar om sådan ändring av (1998:808) att beslut om strandskydd överlåts på kommunerna.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att förenkla de regelverk som omgärdar bostadsbyggande.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett uppdrag till om hur landsbygdsskolan kan utvecklas på 2000-talet.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en god och tillförlitlig infrastruktur, både fysisk och digital.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samordnad service och krav på statliga myndigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nyttan med mångfald och flexibilitet på utförandesidan för välfärdstjänsterna.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att underlätta för samverkanslösningar på landsbygden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett förenklat regelverk för små projektbidrag till ungas kultur.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett tilläggsuppdrag till om ett höjt förädlingsvärde i landsbygdens företag.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnors företagande på landsbygden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett system med statlig lånegaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge samtliga myndigheter i sin instruktion ett tydligt uppdrag att arbeta för hela landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att samordna med ITPS och relevanta delar av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en sammanhållen strategi för landsbygdsforskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett tilläggsdirektiv till om att finna former för en ökad statlig samverkan med det civila samhället och näringslivet för landsbygdsutveckling.3 1 Yrkande 3 hänvisat till SfU. 2 Yrkandena 46 och 8 hänvisade till BoU. 3 Yrkandena 7, 15 och 21 hänvisade till MJU. 4 Yrkande 9 hänvisat till UbU. 5 Yrkande 10 hänvisat till TU. 6 Yrkande 12 hänvisat till SoU. 7 Yrkande 14 hänvisat till KrU. 4Bo på landet för god livsmiljö och rekreation Många människor bär på en dröm om att bo på landet i livet. För många lockar frisk luft, ett lägre tempo, allehanda rekreationsmöjligheter utanför knuten och inte minst möjligheten att få bo på en sjötomt utan att det kostar alltför mycket pengar. Men en förutsättning för att det skall vara möjligt att bo på landet året om och inte bara de varma veckorna och en skön hösthelg är att vardagslivet fungerar. Om landsbygden skall kunna attrahera alla de 500000 svenskar som säger att de vill bo på landet så måste det framför allt finnas möjlighet att investera i boende, tillgänglig barnomsorg och skola i närheten, hus att bo i och möjlighet att få loss den där strandtomten. så pendlar huvuddelen av landsbygdens innevånare i arbetsför ålder till jobb i städer och tätorter. Lantbrukarna och deras familjer utgör bara av landsbygdsborna. Gissningsvis står övriga företagare med familjer på landsbygden för ungefär lika många boende. Att fler än de som har sin försörjning på landsbygden bor där är viktigt både för det sociala nätverket och som underlaget för offentlig och kommersiell service. flyttar drygt 60000 människor till och från landsbygden, vilket motsvarar ett in- och utflöde på vardera av befolkningen. Utflyttningen är bara marginellt större än inflyttningen. Undersökningar visar att de människor som flyttar till landsbygden både har högre utbildning och högre inkomster än genomsnittet för svenska folket. Det äldre synsättet att det var de ekonomiskt svaga som tvingades bo på landsbygden är utbytt mot de som söker livskvalitéet med rekreationsaktiviteter runt husknuten, som söker sig bort från innerstäderna. Eftersom möjligheten att bo på landsbygden är något som lockar många måste det finnas en bostadspolitik som möter det ökade intresset och som inte gör möjligheten att bo och verka på landsbygden få förunnat. Landsbygdsbefolkningen har högre medelålder än genomsnittet för landet. Detta har naturliga orsaker och behöver inte utgöra ett problem för utveckling och tillväxt. Att landsbygdens ungdomar söker sig till högre utbildning och skaffar erfarenheter av arbete på andra håll i och världen är positivt och skall bejakas. Att på olika sätt försöka få ungdomar att initialt stanna kvar är ingen framgångsväg. Långt bättre är att utveckla boende-, företags- och kulturmiljöer som lockar människor att under andra skeden i livet välja landsbygden. Möjligheten att skaffa sig ett boende på landet måste helt och hållet inom privatekonomins ram. Det är för flertalet endast möjligt i den mån det finns befintliga bostäder att tillgå medan nybyggnation av detta skäl ligger på mycket låg nivå. Det är i huvudsak de ekonomiskt starka i samhället som har möjlighet att investera i ett boende på landet. vill ge alla som vill möjlighet att bo och verka på landsbygden. 4.1En demokratisk och öppen landsbygd demokratisyn utgår från ett samhälle med delaktiga människor. Föreningsliv och folkrörelser har spelat en stor roll i utveckling till välfärdsstat där många uppgifter klarats genom lokal frivillig samverkan. Denna tradition har dessvärre urholkats genom den företrädar-/servicedemokrati, där alltmer av människors behov förväntas hanteras av stat och kommun, som utvecklats under ett långt socialdemokratiskt maktinnehav. I en del landsbygder, dock långt ifrån alla, råder en kluven inställning till nyinflyttade som det klagas över avfolkning och bristande serviceunderlag. Här finns anledning för alla bygder att rannsaka sitt eget faktiska agerande. Generellt kan sägas att där man förmår att integrera de nya landsbygdsborna i bygdens sociala och ekonomiska liv och är öppna för nya idéer blir man vinnare. Ett sådant beteende måste eftersträvas i alla bygder. Med en politik som präglas av undanröjande av hinder och tillit till människors vilja och förmåga finns stora möjligheter till en positiv utveckling på landsbygden. Det finns dock särskilt utsatta områden, framför allt i inland, där extraordinära åtgärder är nödvändiga. Även sådana åtgärder måste präglas av långsiktighet och förnyelse. Detta är ett gemensamt ansvar för politiker, myndigheter och landsbygdsborna själva. vill återupprätta tilliten till den enskilda människans förmåga att enskilt och i samverkan lösa problem och förverkliga sina drömmar. Därför vill vi förnya demokratin och politiken. Vi ser politiskt arbete som länken mellan det offentliga beslutsfattandet och engagerade människor i samhället. Politiken måste förändras för att ge ett ökat utrymme för engagerade medborgare. Det behöver förenas med ett medvetet arbete för att stödja de samlingspunkter som finns lokalt i form av friskolor, bygdegårdar osv. På så sätt skapas ett samhälle med delaktiga, ansvarskännande människor. politik bygger på ett underifrånperspektiv. Det innebär att makten utgår från individen och den lokala nivån och att varje nivå bestämmer vilka frågor som bäst bör föras upp på en högre nivå, detta är federalism. Med detta synsätt skall makten utgå från kommunerna, inte från staten. En beslutsordning utifrån federalismens principer för besluten närmare människorna och ger en ökad anpassning till lokala och regionala förhållanden. Eftersom vi i lever i ett stort land med väldigt många olika förutsättningar och behov, vore det bästa ett ökat lokalt inflytande i beslut som direkt rör lokalbefolkningen. eftersträvar en jämställd landsbygd som är lika attraktiv som livsmiljö för kvinnor och män. Mycket har hänt som har förändrat kvinnors situation, men landsbygdens arbets- och föreningsliv är alltjämt dominerat av manliga normer. Att göra det möjligt för landsbygdens kvinnor att växa och utvecklas utifrån sina egna behov och på likvärdiga villkor som männen är ett måste. anser att män och kvinnor skall ges samma rättigheter oavsett var de bor eller vad de arbetar med. vision är ett jämställt samhälle där kvinnor och män har lika möjligheter, lika fria livsval och ett delat ansvar för att få vardagspusslet att gå ihop. För det krävs det attitydförändringar och att män och kvinnor arbetar tillsammans för att bryta diskriminerande mönster och beteenden hos den enskilde och i samhället. Det historiska arvet konserverar fördelningen av makt och resurser. vill bryta kvinnors underordning i samhället så att kvinnor och män får samma möjligheter. Vad som ovan anförts om att kvinnor och män skall ha lika villkor och rättigheter oberoende var man bor eller vad man arbetar med bör ges regeringen till känna. För frågor som särskilt rör kvinnors möjlighet till företagande på landsbygden, se särskilt avsnitt i motionen. Ett samhälle där människor ser, bryr sig om och tar ansvar för varandra är en avgörande förutsättning för integration av människor som kommer från andra länder och kulturer. Det utanförskap som präglar många invandrares situation är ett tydligt bevis för att integration inte kan kommenderas fram från statligt håll. Här skulle landsbygden kunna fylla en mycket betydelsefull roll. Det finns många bra exempel på mindre orter där människor gått man ur huse för att värna flyktingars eller nya medborgares intressen. De flesta invandrarna hamnar dock i storstäderna. Många som kommer hit har erfarenheter från länder där levnadsnivån på landsbygden är mycket lägre än i städerna. Att visa att så inte är fallet i är en viktig information till människor som kommer hit. Det handlar därför i lika hög grad om den svenska mottagningsapparatens sätt att fungera. Landsbygden bör på ett helt annat sätt nyttjas som en resurs i integrationsarbetet. De människor med invandrarbakgrund som i alltför många fall blivit arbetslösa i storstäderna kan få en ny chans i landsbygdskommuner som är i stort behov av arbetskraft. Ett exempel är jämtländska som aktivt söker arbetskraft i , . I erbjudandet till dem som flyttar till ingår en 18 månaders verkstadsteknisk utbildning med mycket goda förutsättningar att få jobb efter avslutad utbildning. Ett ytterligare exempel är , som har invandrare i befolkningen, men likväl en öppen arbetslöshet på . Snarare än att betrakta invandringen som en brist har man välkomnat dem som vill komma till regionen för att jobba. Exemplen och är två bra exempel på den roll landsbygden kan ha för att främja integrationsarbetet. Det bör vara en prioriterad fråga i den nationella integrationspolitiken att stimulera en sådan utveckling på fler håll i landet. Vad som ovan anförts om att vikten att stärka landsbygdens roll för att förbättra kvaliteten i integrationsarbetet bör ges regeringen till känna. 4.3Riv hindren för att bo på landet Det finns ett antal faktorer som utgör hinder för att etablera sig på landsbygden. Det handlar om svårigheter att investera i bostäder, tillgången på attraktiva hus, få flerbostadshus, förbud att bygga strandnära. När det gäller att stimulera utflyttningen till landsbygden är det som lockar ofta närheten till naturen och möjligheten till det egna boendet men det som stoppar är ekonomin. Få familjer som vågar ta risken att bygga nytt på landet då marknadsvärdet för nybyggda hus i de flesta landsbygdsområden är lägre än byggkostnaden. Otillräckliga kreditgarantier för byggande av bostäder på landsbygden gör att endast familjer med hög riskbenägenhet och/eller goda ekonomiska marginaler har den möjligheten. Detta innebär att landsbygdens bostadsstruktur är relativt statisk. Det är få hus som lämnas öde men ligger nybyggnationen på alldeles för låg nivå. Intresset från både kommunala och privata bostadsbolag att bygga hus med hyresrätt eller bostadsrätt är i det närmaste obefintligt. De möjligheter att hyra eller köpa nyproducerade lägenheter som erbjuds i städer och tätorter saknas på landsbygden. Det innebär att all nybebyggelse måste tillkomma på privatekonomiskt initiativ. Samhällets ambitioner att öka bostadsbyggandet skall också gälla landsbygden. subventioneras nybyggnation i områden med bostadsbrist. Detta stöd lämnas som ett engångsbelopp på maximalt , respektive per lägenhet, beroende på i vilken region projektet ligger. Dessa subventioner behövs även för byggande på landsbygden. Det är uppfattning att en stimulans för byggande på landsbygden enklast och billigast kan göras inom ramen för systemet med statliga kreditgarantier för bostadsbyggande. Det nuvarande regelverket med kreditgaranti av marknadsvärdet är dock verkningslöst i områden där det bäst behövs. Möjligheten att låta byggkostnaden styra istället för marknadsvärdet ger större förutsättningar för att få stimulans i bostadsbyggandet på landsbygden. bör ändå vara mycket liten då ingen bygger hus i annat syfte än för sitt eget boende eller för att få avkastning på insatt kapital. En sådan satsning torde kosta betydligt mindre än ett investeringsstöd. Regeringen bör därför låta utreda detta. Detta bör ges regeringen till känna. Det är också angeläget att bättre ta till vara landsbygdens befintliga byggnadsbestånd. Många byggnader som inte används kan med rimliga investeringar omvandlas till bostäder eller till annan användning. Detta kräver dock en generösare hållning från myndigheternas sida så att bevarande av värdefulla kulturhistoriska byggnader och miljöer inte hindrar utveckling. I många fall kan utveckling och möjligheten till annan användning faktiskt vara den enda lösningen på att ur ett ekonomiskt perspektiv kunna bevara miljöer och byggnader. Med en sådan hållning kan fastighetsförvaltning utvecklas ytterligare som ett ben att stå på för många landsbygdsföretag. Vad som ovan anförts om vikten av att ta till vara landsbygdens befintliga byggnadsbestånd bör ges regeringen till känna. Det behövs förändringar i regelverken som ger ökade möjligheter för kommunala och andra bostadsbolag att bygga på landsbygden. En sådan förändring är att tillåta uppförande av flerbostadshus med blandade upplåtelseformer med både bostads- och hyresrätter där möjligheten finns att efterhand omvandla hyresrätter till bostadsrätter. Det skulle underlätta finansieringen och tillgodose behov för landsbygdsbor som inte vill eller kan binda kapital i sitt boende eller som behöver bostad . Vad som ovan anförts om vikten av att öppna möjligheter för nybyggnation av flerbostadshus med blandade upplåtelseformer bör ges regeringen till känna. Viljan till nybyggnation hämmas inte minst av en rigid lagstiftning som sätter landsbygdens kanske största konkurrensfördel som boendemiljö ur spel, nämligen den enorma mängd möjligheter till boende nära vatten som det svenska landskapet erbjuder. Såsom strandskyddet utformats utgör det ett stort problem för regional och lokal utveckling. Vi vill helt förändra strandskyddsreglerna genom att föra över makten till kommunerna. anser att kommunerna har de bästa möjligheterna att utifrån sin kunskap om det lokala behovet och området själva avgöra vilka områden som skall skyddas helt eller användas för rekreation, byggande m.m. anser även att det är viktigt att befintliga verksamheter och boende i skyddade områden vid vatten skall få utvecklas, renoveras och förändras om det sker på ett sådant sätt att den skyddade miljön inte påverkas mer . bör besluta att överlåta ansvaret för strandskyddet till kommunerna. De offentliga organens klåfingrighet och misstro mot människors förmåga att ta ansvar måste minska. Utgångspunkten skall vara förenklingar i de regelverk som omgärdar byggandet. Alla förslag som går i motsatt riktning, exempelvis tanken att införa byggnadslovsplikt för lantbrukets byggnader, måste avvisas. Vad som ovan anförts om vikten av att förenkla de regelverk som omgärdar bostadsbyggande bör ges regeringen till känna. 4.4Service som främjar näringsliv och god livsmiljö Boende på landet och i staden innebär åtminstone för de flesta att man förflyttar sig till arbete, till dagis, för att handla och för allehanda aktiviteter. Den stora skillnaden är att det på landsbygden ofta saknas väl utbyggda kollektiva färdmedel. Bilen är en avgörande förutsättning för den moderna landsbygden. Att använda bilen i vardagen är nödvändigt men vi måste alla driva på omställningen till ny miljövänligare teknik för att minska vår klimatpåverkan. Till bilen behöver vi kollektivtrafik men även andra lösningar som är mer lokalt anpassade och därmed mer flexibla. Det gäller både för skolskjutsar och resor till och från jobbet, men även för övriga transporter av varor och tjänster. 4.4.1Tillgänglig skola och förskola Bland de mest centrala offentliga tjänsterna för barnfamiljer är tillgången till bra förskolor och skolor. När möjligheten inte finns att förena eget arbete med att ha barn, på grund av långa avstånd, är också risken stor att barnfamiljerna flyttar från bygden. Omvänt, så innebär naturligtvis tillgång till skola och förskola en ökad dragningskraft på barnfamiljer som vill flytta ut på landet. För att underlätta för landets barnfamiljer vill ersätta maxtaxan, som lagt en förlamande hand över alternativa former för förskoleverksamheten, med en barnomsorgspeng. Det skulle ge större möjligheter att finna fungerande former för förskoleverksamheten också för föräldrar på landsbygden. Genom en barnomsorgspeng läggs grunden för privata och kooperativa verksamheter, men också för mer innovativa former, som tre- eller fyrfamiljslösningar, där några familjer gemensamt arrangerar omsorgen om sina barn. Den möjliggör också för familjerna att få barnomsorg i en annan kommun, t.ex. närmare arbetsplatsen. Förslaget utvecklas i motionen Makt och tid till familjerna. Eftersom skolan är så viktig är det underligt att frågan om landsbygdsskolornas betydelse för utvecklingen och inflyttningen inte förefaller ha rönt någon större uppmärksamhet från det offentligas sida. Bortsett från , som har varnat för skoldöd upprepade gånger, verkar frågan sällan ens ha varit föremål för diskussion. I studien i Glesbygd, 1998, visade att det i stort sett inte finns några skillnader i resultat mellan glesbygds- och tätortsskolor. Det har också visat sig att även om valfriheten är begränsad i , har kommunerna hittat på organisatoriska lösningar för att öka valfriheten i gymnasiet och på så sätt kunna erbjuda ett brett utbud av program och ämnen. På andra punkter hittade emellertid tydliga för- och nackdelar. Generellt kännetecknas glesbygdsskolorna av större lugn och ro, närhet till lokalsamhället och korta beslutsvägar. Å andra sidan finns strukturella bekymmer: Högre kostnader och utflyttning av unga och välutbildade, främst kvinnor, samt vikande befolkning utgör på lite sikt hot mot likvärdigheten. De omedelbara hoten mot glesbygdsskolor nedläggning av ekonomiska skäl var hett omdebatterade. Även om debatten har svalnat finns naturligtvis nedläggningshoten kvar på många håll. Givetvis måste skolans dimensionering anpassas efter elevunderlaget, men nedläggning bör alltid vara en yttersta åtgärd med tanke på skolans lokala betydelse. Vi ser därför positivt på att föräldrar eller personal tar över skolor och driver dem vidare i friskoleform. Det bör också vara en strategi som aktivt prövas av kommunpolitiker. Då det nu gått studie anser att det är hög tid att kunskapsbilden uppdateras och att det även tas fram förslag till hur landsbygdsskolan kan utvecklas . Ett sådant förslag bör innefatta användningen av IT, lärares kompetensutveckling och samverkan med det omgivande samhället. Regeringen bör ge ett sådant uppdrag till . Detta bör ges regeringen till känna. Goda kommunikationer är en nyckelfråga i det moderna samhället. Det är särskilt angeläget i vårt land med så låg befolkningstäthet som 22 invånare per kvadratkilometer. En väl utbyggd fysisk infrastruktur i form av vägar, järnvägar, elförsörjning och telekommunikationer i alla delar av landet är av avgörande betydelse för att skapa tillväxt i företagande på landsbygden. Vägar av hög kvalitet med tillgänglighet året runt är en nödvändighet inte minst för livsmedelsnäringens och skogsnäringens råvaror och transporter. Lika viktigt är stabil elförsörjning och mobiltäckning av hög kvalitet. Denna av näringspolitiska skäl motiverade infrastruktur ger utomordentliga möjligheter för boende och företagande i alla delar av landet. Detta särskilt som modern informationsteknik gör att alltfler arbetsuppgifter kan utföras oberoende av plats. Infrastrukturen är också en förutsättning för rekreation och turistverksamhet på landsbygden. Ansvaret för en väl utbyggd fysisk infrastruktur med hög standard utgör en av statens kärnuppgifter.