mot · GT02MJ596 · 2005-10-05 00:00:00 — En sådan utveckling skulle leda till att svenskt näringsliv skulle få stora konkurrensfördelar tack vare den anpassning som gjorts i för att minska utsläppen av miljöfarliga ämnen. I EU-sammanhang har tyvärr motverkat ambitionerna med en ökad miljörelatering av skattesystemet genom sitt motstånd mot förslaget om majoritetsbeslut när det gäller miljörelaterade skatter. En ökad användning av miljörelaterade skatter skapar ett ekonomiskt utrymme som bör användas för att sänka skatten på arbete. Då kan både en bättre miljö och ökad sysselsättning uppnås. På grund av höga skattetryck är det enligt uppfattning angeläget att sänka skatterna på arbete. Därmed stärks sysselsättningen långsiktigt, och skattesystemets tyngdpunkt förskjuts mot en allt större andel miljörelaterade skatter. Argumenten för en grön skatteväxling kan således tillämpas i ett sammanhang där skatter sänks i stället för att, som den styrande s-, v- och mp-majoriteten ofta gör, låta skatteväxlingsresonemangen leda till ett allt högre skattetryck där miljöskatterna är mer fiskala än styrande. Den väg som riksdagsmajoriteten slagit in på innebär att en skatteväxling sker genom att höja beskattningen av hushållen, medan industrin inte drabbas i samma utsträckning. Poängen med grön skatteväxling är emellertid att företagen skall bli mindre resursintensiva när det gäller miljöstörande processer. Ett hushåll befinner sig dock inte i samma situation som ett företag, eftersom det inte kan välja att anställa fler och värma upp huset mindre. Många hushåll saknar de finansiella möjligheterna att investera i ett nytt uppvärmningssystem. Därför innebär en ökad beskattning av hushållen att deras kostnader ökar utan att de har möjlighet att växla mellan energianvändning och arbetskraft. anser att hushållen i första hand skall stimuleras genom investeringsbidrag och genom att fastighetsskatten avskaffas. Fastighetsskatten innebär att investeringar i mer resurshushållande system för uppvärmning inte lönar sig för den boende. Det är främst villaägare med direktverkande elvärme som har svårt att ställa om till andra uppvärmningsformer, eftersom alternativen innebär vattenburna system. Därför blir omställningskostnaderna mycket höga och villaägaren kommer att ha ett negativt kassaflöde innan investeringen eventuellt blir lönsam. Därför förespråkar att ett investeringsstöd utgår för villaägare som ställer om från direktverkande el till annat uppvärmningssystem. Detta utvecklas närmare i energimotion. I finns en lång tradition när det gäller frivilliginsatser inom olika samhällsområden. Detta är insatser som inte är nödvändiga på grund av lagstiftning eller andra styrmedel men som utförs av olika typer av organisationer och enskilda med miljöintresse. De måste uppmuntras och kompletteras så att det exempelvis lönar sig för företag att investera i produktion och utveckla ny teknik för att höja kvaliteten och minska resursåtgången. Det är också viktigt att privatpersoner som exempelvis tilläggsisolerar sitt hus eller genomför andra positiva miljöåtgärder inte straffas med högre fastighetsskatter eller liknande. Det skall löna sig att agera miljövänligt. Det är således viktigt att de ekonomiska styrmedlen, som tidigare nämnts, inte motverkar de frivilliga miljöinsatserna. Ett exempel på en mycket viktig frivillig åtgärd är införandet av miljöledningssystem hos företag och andra organisationer. Många organisationers miljöledningssystem har också kontrollerats av externa revisorer enligt en viss kravspecifikation. Denna kontroll kallas också för certifiering och kan användas som en konkurrensfördel eller vara ett krav hos vissa upphandlare. Exempel på miljöledningssystem som kan certifieras är de internationellt erkända standarderna ISO 14001 och EMAS. En certifiering enligt dessa standarder är dock relativt kostsam, även om avgiften varierar med företagets storlek. Därför är det mest kapitalstarka företag som certifierats enligt dessa system. Det är oftast lättare att hitta bra miljölösningar i större företag, men det vore intressant att också få ett mått på miljöarbetet i mindre företag. arbetar många små och medelstora företag med miljöledningssystem utan att detta registreras. Den stora kostnaden för certifiering blir ett hinder för registrering men alltså inte för ett konsekvent miljöarbete. deltar under ledning av för standarder i en internationell revidering av ISO 14001 så att systemet blir enklare, billigare och mer lämpat för mindre och medelstora företag. finns en brittisk standard där företagen kan välja att certifiera sig i fem olika nivåer på väg mot en s.k. fullständig certifiering. Metoden har visat sig vara både kostnadseffektiv och leda till ett bra miljöarbete i små och medelstora företag. I har ett pilotprojekt inletts där modellen (standarden) skall testas på cirka tio företag i och med svenska konsulter/certifieringsorgan. 26Miljön på lokal nivå Kommunerna har trots tuff ekonomi prioriterat både frivilligt och lagstadgat arbete på miljöområdet. De har försökt svara upp mot ökade statliga krav inom djurskydds-, livsmedels- och miljömålsarbetet. Kommunernas kostnader för miljö, hälsa och hållbar utveckling har ökat . har det blivit vanligt att grönstrukturen inkluderas i den kommunala planeringen. Vattenförsörjningen behandlas ofta på en alltför översiktlig nivå. Trots att över hälften av kommunerna har en aktuell energiplan verkar det vara ovanligt att den fysiska planeringen grundar sig på denna. Kommunerna uppfattar sig ha små möjligheter att påverka produktionen och användningen av energi. Flera länsstyrelser anser att arbetet med de regionala miljömålen har utvecklat samverkansformer och nätverk som skapat större delaktighet med många aktörer. Samarbetet med näringslivet utvecklas successivt. är mest positiva till samarbete, småföretag har mindre möjligheter att delta. Trots många aktiviteter och ett allmänt intresse i näringslivet är det svårt att nå konkreta åtaganden. Att utveckla samarbetsformerna är väsentligt. Länsstyrelsernas organisation för att avsätta natur- och kulturreservat behöver förstärkas och arbetsformerna och skötselmetoderna behöver utvecklas. En politisk utmaning är frågan om hur miljöfrågorna skall integreras i den kommunala verksamheten, i förvaltningar och kommunala bolag. Kommunerna behöver jobba strukturellt med ledningssystem och upphandlingsverktyg. I EU:s direktiv om upphandling gäller generellt sett att den upphandlande enheten skall välja det anbud som är mest ekonomiskt fördelaktigt. Miljöhänsyn nämns inte uttryckligen i den gällande upphandlingslagstiftningen. Huruvida en produkt är miljövänlig är inte mätbart på samma sätt som priset. Upphandlande enheter får utforma kontrakt på det sätt de anser bäst ur miljösynpunkt. Detta får dock inte leda till att anbudsgivare från andra medlemsstater missgynnas. har presenterat ett meddelande om offentlig upphandling inom EU som gör det möjligt att välja tjänster eller varor utifrån ett hänsynstagande till miljön. Detta betyder att det inte måste vara det billigaste alternativet som väljs utan att andra omständigheter kan väga tyngre. har även antagit ett s.k. tolkningsdokument om vad som skall gälla för upphandling inom unionen. Syftet med dokumentet är att undersöka och förtydliga de möjligheter som ges enligt gällande regelverk för offentlig upphandling. I dokumentet ges upphandlarna rätten att själva välja vilka miljökrav som skall ställas, men det poängteras att anbudsgivare inte får diskrimineras, t.ex. att krav på vissa märken inte får ställas. Tolkningsdokumentet innehåller vissa försämringar på miljöområdet. I de s.k. utvärderingskriterierna är det nu svårare att väga miljö mot andra kriterier, t.ex. kvalitet och estetik. Enligt kommissionen måste miljökraven medföra en direkt ekonomisk fördel för upphandlaren och vara knutna till produkten. En upphandlande enhet får ställa krav på att transporten av de varor som skall levereras utförs med ett visst transportmedel, förutsatt att detta krav inte leder till diskriminering. Däremot medger inte reglerna att upphandlaren ställer krav på lägsta energiförbrukning i transportledet. Färre transporter och kortare färdsträckor är mycket angeläget för att minska utsläppen av växthusgaserna. Därför måste det i direktiven till upphandlingsreglerna med miljöhänsyn införas möjlighet att väga in sträckan produkten har färdats. kom ett nytt EU-direktiv om offentlig upphandling (2004/18/EG). Direktivet ger ökade möjligheter att ställa miljökrav vid upphandling. Direktivet skall genomföras senast fr.o.m. . En statlig utredning (SOU 2005:22) har föreslagit en ny lag om offentlig upphandling som föreslås träda i kraft . Det är viktigt att vi i fullt ut utnyttjar de möjligheter till miljöhänsyn som direktivet ger. Detta bör vi göra både vid utformningen av den svenska lagstiftningen och i den faktiska upphandlingen i kommuner och landsting. föreslår att regeringen i EU fortsätter att verka för att reglerna för offentlig upphandling skall medge höga krav på miljöhänsyn vid all offentlig upphandling. Miljöhänsyn skall kunna beaktas inte bara för en produkts egenskaper, utan även för dess framställningssätt. Detta bör ges regeringen till känna. Kraven för offentlig upphandling av godstransporter, arbetsmaskiner och entreprenadarbeten behöver utvecklas. Alla statliga myndigheter bör ges i uppdrag att tillämpa miljökrav vid all upphandling av entreprenadarbeten eller nyttjande av arbetsmaskiner. För att konsumentmakten skall komma till sin fulla rätt måste det finnas praktiska möjligheter, t.ex. genom märkningssystem, att få kunskap om varan och på vilket sätt den produceras. KRAV-märkningen har blivit väl känd av de flesta. KRAV-märket kan endast fås för livsmedel från ekologiska jordbruk där kemiska bekämpningsmedel och konstgödsel ej används. Det finns inte varor inom alla kategorier som är miljömärkta och/eller rättvisemärkta men konsumenterna kan genom sin marknadsmakt se till att deras antal växer. Det finns en oerhörd kraft och potential till förändring hos konsumenterna. Det kan naturligtvis hävdas att stora aktörer som t.ex. inköpare på företag och myndigheter betyder mycket mer än en ensam individ som står i butiken och skall välja tandkräm. Men är hushållen sammantaget en mycket stor kraft. Det är också de enskilda hushållen som genom sitt röstande bestämmer vilka som skall styra de offentliga aktörerna. Samma hushåll kan också bestämma om de vill köpa vissa produkter eller tjänster ifrån kommersiella företag. Ett exempel som man gärna använder i detta sammanhang är de miljövänliga tvättmedlen. Det är inte det överhuvudtaget inte fanns att tillgå några sådana på marknaden. Sedan efter en tids offentlig diskussion och viss oro över miljöeffekterna kom det några alternativ som var bättre för miljön. Typiskt nog var det inte något av de största företagen som gick före utan det var mindre uppstickare som såg en ny nisch. Denna nisch växte dock snabbt, och tog de miljömärkta tvättmedlen av marknaden och de leverantörer som vill överleva måste helt enkelt anpassa sig och följa konsumenternas uttalade vilja att ta miljöhänsyn. Det intressanta är att det inte behövdes att av konsumenterna krävde miljömärkning, den kritiska massan som är nödvändig är mycket mindre än så för att en process skall slå om väldigt snabbt. Företagen är på detta sätt mycket enklare att hantera för dem som vill förändra än regelverk och politiska överenskommelser som är mer svårföränderliga. Stora miljövinster, som inte behöver innebära någon form av välfärdsförlust, kan uppnås genom information om hur man genom planering av inköp undviker helt onödigt miljöslitage. För att konsumenterna skall kunna göra medvetna val som påverkar miljön och den egna hälsan krävs god information om de varor och tjänster som finns på marknaden. Utan ursprungsmärkning, fullständig innehållsdeklaration, märkning av varor med genmodifierat innehåll m.m. blir dessa val omöjliga att göra. Det är viktigt att en varas förpackning ger tydlig information om innehållet, hur och var den producerats och hur den återvinns, så att konsumenterna får den information de efterfrågar. Många medborgare i vårt land oroas av bristande ursprungsmärkning i livsmedelsbutikerna. En Temoundersökning, som gjorts på uppdrag av LRF och som publicerades , visar att var tredje kvinna och var femte man oroar sig för om den mat de köper är säker för hälsan. Bara två av tio konsumenter litar alltid på att ursprungsmärkningen är korrekt. Enligt ovan nämnda Temoundersökning anser nästan varannan konsument att uppgifter om varans ursprung är den absolut viktigaste informationen vid livsmedelsinköpen. Inte av de tillfrågade vill veta varifrån maten de äter kommer. Emellertid är det många som enligt undersökningen inte litar på att ursprungsmärkningen av livsmedel är korrekt. De regler som finns för vilken information som skall finnas på förpackningar, i butiker och i restauranger är en blandning av frivilliga överenskommelser mellan handlare, svensk lagstiftning och EU-förordningar. Brister och otydligheter i märkningen försvårar avsevärt konsumenternas möjligheter att göra medvetna val. Det finns därför all anledning att inordna ursprungsmärkningen i ett enhetligt märkningssystem som kan vinna konsumenternas förtroende. Det finns inte varor inom alla kategorier som är miljömärkta och/eller rättvisemärkta men konsumenterna kan genom sin marknadsmakt se till att deras antal växer. Ett gemensamt system för nyckelhålsmärkning bör införas inom EU. EU:s miljömärkning, EU-blomman, bör vidareutvecklas. fungerar inte EU-blomman särskilt bra. Svanen är ett bättre fungerande system. Det behövs därför en ordentlig revidering och stärkande av EU-blomman där bl.a. livscykelanalyser har en central betydelse. En enhetlig märkning som alla har förtroende för är viktig, får det inte ske på bekostnad av en alltför krånglig byråkratisk process. I sköter mycket av det som i det kontinentala sköts av ideella konsumentorganisationer. Konsumentorganisationerna i många EU-länder är mycket starka och ibland saknas konsumentskyddande myndigheter. EU-politiken förutsätter delvis förekomsten av sådana starka konsumentorganisationer, exempelvis vid remisser på lagförslag. Konsumentorganisationerna kan i sin fristående roll på ett öppet sätt bedriva information och opinionsbildning till förmån för konsumenterna. För att tillvarata de svenska konsumenternas intressen vore det därför önskvärt att konsumentrörelsen i stärks. Det svåraste miljöproblem vi står inför är dock klimatförändringarna. prioriterar sanering av förorenade områden. anvisar därför mer än regeringen för stöd till klimatinvesteringar. För att öka takten i saneringen av förorenade områden anvisar mer till detta arbete. För att minska försurningen av sjöar, vattendrag och mark krävs utsläppsminskningar från trafik- och energisektorn m.fl. De marker som redan är drabbade av försurning måste återställas genom omfattande kalkningsinsatser. För detta ändamål avsätter . För en kraftfullare miljöforskning anslår vi mer än regeringen. Vi föreslår en långsammare takt och ett ökat inslag av frivilliga naturvårdsavtal i arbetet med att bevara nyckelbiotoper i skogsmark. Därigenom minskar anslaget till åtgärder för biologisk mångfald med jämfört med regeringens förslag.