mot · GT02Ju459 · 2005-10-04 00:00:00 — Kriminalvården har kommit att handla allt mindre om vård och alltmer om förvaring. Problemen med uppror och narkotika på anstalterna är stora. Kriminalvårdens huvuduppgifter är att verkställa påföljderna fängelse och skyddstillsyn, att ansvara för övervakning av villkorligt frigivna, att verkställa föreskrifter om samhällstjänst och utföra personutredningar i brottmål. Kriminalvården ska vidta åtgärder som påverkar den dömde att inte återfalla i brott och att upprätthålla en human människosyn, god omvårdnad och ett aktivt påverkansarbete. Tyvärr klarar inte svensk kriminalvård att leva upp till dessa mål och måste därför reformeras. Vi anser att tiden är mogen för ett rejält nytänkande inom kriminalvården. har gång på gång motionerat om att de individuella handlingsplaner som ska upprättas för varje enskild individ vid ankomsten till anstalten måste få högre status. Handlingsplanen bör utarbetas i samarbete mellan internen och utbildad, kvalificerad personal. Där ska konkreta, realistiska deletapper och mål nedtecknas som successivt kan uppnås av individen. Det är viktigt att internerna under och efter sin fängelsetid erbjuds, och i vissa fall åläggs, meningsfull och för dem relevant sysselsättning. Ett första steg är de så kallade påverkansprogrammen. Dessa program fokuserar på attityder, beteenden och omständigheter som upprätthåller ett brottsligt beteende. vill satsa ytterligare resurser för att frigöra och stödja personal som kan arbeta med påverkansprogrammen. Den intagne ska erbjudas behandling mot alkohol- och narkotikamissbruk. Samtliga institutioner ska hållas drogfria. Drogtester bör användas i större utsträckning när personalen misstänker missbruk. Vid vägran att lämna drogprov ska anmärkningssystemet användas, vilket kan leda till att den intagne får sin villkorliga frigivning senarelagd. Villkoren för att pedofiler ska friges efter att ha suttit två tredjedelar av sin strafftid bör ses över. Den för sexualbrott dömde pedofilen bör dels delta i programverksamhet på komma till självinsikt, dels bör han under den sista tredjedelen av straffet, då han är villkorligt frigiven, ordineras farmakologisk och annan typ av behandling. Även våldtäktsmän som återfaller i brott ska genomgå behandling på villkorlig frigivning ska kunna komma i fråga. Vid svåra fall av återfallsförbrytare ska även våldtäktsmän kunna dömas till farmakologisk behandling för att få komma i fråga för villkorlig frigivning. vill se en utredning om livstidsstraffet. Vår ståndpunkt är att vi vill ersätta livstidsstraffet med ett långt tidsbestämt straff. Det är viktigt att kontrollen av dem som beviljas permission är effektiv. Vi föreslår att elektronisk övervakning ska kunna användas som en extra säkerhetsåtgärd vid permissioner. De omfattande besparingar som genomförts inom kriminalvården har även påverkat häktessituationen. Häkten har stängts eller inte haft tillräckligt med platser. Kriminalvården vändpunkt, inte ändpunkt6 Reformbehov och bristande resurser7 Kriminalvården och den intagne7 Fler psykiatriker till anstalterna8 Motivationsanstalt i tre steg9 Krafttag mot narkotika på anstalter och häkten11 Inför bevakade besök i början av strafftiden12 Stöd till organisationer som Kris12 Barn som har föräldrar i fängelse13 Elektroniskt övervakade permissioner och frigivningar16 Platsbrist i häkte och på fängelser16 Kostnaden för utvisades hemresor17 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvaliteten i kriminalvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett ökat personligt ansvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av fler psykiater i kriminalvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en motivationsanstalt i tre steg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ny kriminalvårdsutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att låta staten ta över kostnadsansvaret för vård och behandling enligt 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om drogfria anstalter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att drogtester bör användas i större utsträckning vid misstanke om missbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa generella regler för övervakade besök av ett fängelsestraff. begär att regeringen ser över arvodet till lekmannaövervakare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att farmakologisk och annan typ av behandling skall kunna användas på personer som dömts för övergrepp och som av expertis konstaterats vara pedofiler, för att villkorlig frigivning skall kunna komma i fråga. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att farmakologisk och/eller annan typ av psykoterapeutisk behandling skall kunna användas även på våldtäktsmän som återfallit i brott, under den sista tredjedelen av straffet, för att villkorlig frigivning skall kunna komma i fråga. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda och ersätta livstidsstraffet med ett långt men tidsbestämt straff. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa elektronisk övervakning vid permissioner för att minska risken för avvikelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att åtgärda situationen på landets häkten. begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring som innebär att kriminalvården får befogenhet att utan den intagnes samtycke betala ut medel för att täcka den utvisades hemresa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda åtgärder för t.ex. en kriminalisering för att på individnivå beivra rymningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om pass. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om individuella handlingsplaner för alla intagna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att gott uppförande skall uppmuntras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge kriminalvården tillräckliga resurser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att renodla personalens arbetsuppgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fler entreprenörer i kriminalvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om droger och mobiltelefoner på anstalterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nät över luftrummet för att förhindra att droger och mobiltelefoner kastas in. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en förbättrad utslussningsprocess. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett bättre samarbete mellan anstalterna, frivården, och hälso- och sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om socialsekreterare på anstalterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett bättre skalskydd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om säkerhetsutbildad personal. Den kristdemokratiska ideologin sätter människan i centrum. Detta synsätt ligger till grund för hur vi vill att ett rättssamhälle ska vara uppbyggt. De värderingar som råder i ett samhälle avspeglas i samhällets rättssystem. Kriminalvårdens huvuduppgifter är att verkställa påföljderna fängelse och skyddstillsyn, att ansvara för övervakning av villkorligt frigivna, att verkställa föreskrifter om samhällstjänst, att utföra personutredningar i brottmål samt att ansvara för verksamheten vid häktena. Målet för kriminalpolitiken är att minska brottsligheten och öka tryggheten i samhället. Detta kan endast ske genom ett långsiktigt arbete med meningsfulla insatser som innebär att människor ändrar sitt förhållningssätt till själva livet. Endast en liten del av personalen har utbildning för det viktiga uppdrag som innebär att påverka människor att ändra tänkande, beteende och livsstil. Detta är oacceptabelt. Det behövs en kvalitetshöjning för att man med rätta ska kunna använda begreppet kriminalvård. I mycket saknar dagens kriminalvård förutsättningar att fungera. Den måste nu reformeras. Vi föreslår därför en rad åtgärder som ska förbättra innehållet i kriminalvården, förebygga uppror och våldshandlingar på anstalterna, förhindra en fortsatt brottslig bana och därigenom i förlängningen öka rättssäkerheten i samhället. Vi vill också åtgärda den bristande personalvården och förbättra utbildningen av de anställda inom kriminalvården. Kriminalvården vändpunkt, inte ändpunkt har tillsammans med de tre andra borgerliga riksdagspartierna kommit fram till förslag för en bättre kriminalvård inom ramen för . Alliansens förslag i sammanfattning: Individuella handlingsplaner för alla intagna. Gott uppförande ska uppmuntras. Inför ett nytt motivationssystem med belöning och konsekvens. Ökad självförvaltning ska eftersträvas. Arbete, utbildning och behandling i stället för sysslolöshet. Förbättra behandlingsinsatserna för intagna. Ge kriminalvården tillräckliga resurser för att klara beläggningen. Höj personalens kompetens. Utred möjligheterna för en basutbildning i kriminalvård. Renodla personalens arbetsuppgifter. Fler entreprenörer inom kriminalvården. Inga droger eller mobiltelefoner på anstalterna. Fler behandlings- och motivationsplatser. Inför ett nät över luftrummet för att förhindra att droger och mobiltelefoner kastas in. Regelbundna urinprover för att kontrollera drogfrihet. Förbättra utslussningsprocessen för att förhindra återfall i brott. Bättre samarbete mellan anstalterna, frivården, och hälso- och sjukvården. Socialsekreterare på plats på anstalten. Systematisk uppföljning av utslussningsåtgärder och behandlingsinsatser. Elektronisk övervakning ska införas som extra säkerhetsåtgärd vid permission och frigång. Skalskyddet vid anstalterna måste förbättras. Den som blir intagen på anstalt ska alltid lämna in sitt pass. Varje anstalt ska ha tillgång till särskilt säkerhetsutbildad personal. Polisens beredskap att rycka ut vid rymningar, fritagningar och allvarliga säkerhetssituationer ska förbättras. Reformbehov och bristande resurser Kriminalvårdens årliga kostnad uppgår till . I genomsnitt kostar en plats på sluten anstalt . Enligt KOS 2004 fortsätter antalet livstidsdömda att öka, och med hänvisning till den höga siffran återfallsförbrytare kan man konstatera att svensk kriminalvård är en ineffektiv verksamhet som måste förändras. Det är angeläget att belysa och söka förändra den rådande situationen, inte minst med tanke på alla de människor som berörs: brottsoffer, interner och deras familjer. Vi anser att kriminalvården måste utveckla mätmetoder som kan användas för att beskriva olika resultat som uppnås genom behandlings- och vårdarbetet. Kriminalvården bör också utveckla och förstärka sin analyskapacitet. Ett utvecklat forskningsarbete som kan belysa sambanden mellan kriminalvård och de frigivnas återfall i brottslighet är nödvändigt. I kriminalvårdens budgetunderlaget står: Jag upplever att kriminalvården hamnat i en allt svårare situation, dels på grund av att vi har en av snabbaste ökningar av antalet intagna, dels att differensen mellan statsmakternas mål för vår verksamhet och våra reella möjligheter att uppfylla dem blir allt mer dramatisk. Detta markeras särskilt av det förhållandet att vi fått våra ekonomiska problem lösta i efterhand, något som påtagligt ökar våra svårigheter att planera utifrån en långsiktig ekonomisk ram. Detta gäller alltjämt. Kriminalvården har gång på gång aviserat stora resursbehov. Kriminalvården har kommit att handla allt mindre om vård och alltmer om förvaring. Narkotikaproblemen på anstalterna har tilltagit. Överfyllda anstalter och häkten och det faktum att kriminalvårdens verksamhet måste bedrivas på anslagskredit är allvarligt. Kriminalvården och den intagne Samhället måste döma till fängelsestraff som en reaktion mot grov brottslighet. Emellertid får man inte glömma bort att varje dömd brottsling är en individ, inte sällan med en problemfylld bakgrund. döms grova brottslingar alltför ofta endast till långa fängelsestraff utan nödvändig vård, detta trots beslut och vackra formuleringar i budgetpropositioner och målskrivningar. Detta är anmärkningsvärt och icke godtagbart. Inlåsning i kombination med sysslolöshet kan hos den dömde skapa stor avoghet mot det samhälle i vilket vederbörande ska integreras. Att vistas på anstalt innebär ett rutinmässigt liv med små möjligheter att ta personligt ansvar samt begränsade kontakter med omvärlden. Ett konkret problem som många interner själva identifierat och ser som en brist är den passivitet som lätt infinner sig då det omhändertagande som den intagne möter omfattar allt från väckning till matlagning och tvätt. anser att de intagna behöver ta ett ökat personligt ansvar för livet innanför murarna som en förberedelse för livet utanför murarna. Speciellt för de långtidsdömda fångarna kan annars acklimatiseringen till ett självständigt liv vara mycket svår på anstalt. För många av dem som dömts till fängelse börjar det verkliga straffet först vid frigivningen. Vistelsen inne på anstalten är i mångt och mycket kravlös. Cellerna öppnas och stängs på bestämda tider, matvagnen rullas in enligt schema, disken tas om hand, tvätten sköts av andra, fritiden domineras av tv-tittande och kortspel. Framtiden är sällan särskilt väl planerad. Anstaltstiden riskerar därför att bli en transportsträcka på vägen mot nya brott och fördjupat missbruk. Fler psykiatriker till anstalterna Vad händer med en människa som placeras på kriminalvårdsanstalt? Är fängelserna plantskolor för brott där förstagångsförbrytare lärs upp av återfallsförbrytare? Kan säkerheten på våra anstalter garanteras efter de dödsfall och upplopp som förekommit? Kan intagna med psykiska störningar garanteras en adekvat behandling på anstalt? Andelen utländska medborgare på anstalterna, ofta med en utvisningsdom, utgjorde av de intagna. Kan dessa personer garanteras säkerhet mot rasistiskt våld? Detta är frågor som behöver behandlas. Vi anser att anstalterna bör ha psykiatriker anställda för att ge intagna med psykiska problem stöd och hjälp. har gång på gång motionerat om att de individuella handlings- och vårdplaner som ska upprättas för varje enskild individ vid ankomsten till anstalten måste få högre status. Regeringen har hänvisat till att sådana redan finns och alltid upprättas . Handlingsplanen bör utarbetas i samarbete mellan internen och utbildad, kvalificerad personal. Där ska konkreta, realistiska deletapper och mål nedtecknas som successivt kan uppnås av individen. Vi tror att detta kan ge resultat i form av ökad självkänsla och bättre anpassningsförmåga till samhället utanför. Interner ska under och efter sin fängelsetid erbjudas, och i vissa fall åläggas, meningsfull och för dem relevant sysselsättning inom ramen för de så kallade påverkansprogrammen. Dessa program fokuserar på attityder, beteenden och omständigheter som upprätthåller ett brottsligt beteende. Internen får lära sig problemlösning, att skapa sociala relationer och att utveckla de sidor och färdigheter som det finns förutsättningar för. framhåller att den brotts- och missbruksrelaterade programverksamheten är resurskrävande och att det behövs kompetensutveckling och handledning för personal som leder dessa program samt att externa resurspersoner behöver anlitas för mer kvalificerade program på behandlingsnivå. vill satsa ytterligare resurser för att frigöra och stödja personal som kan arbeta med påverkansprogrammen. Vi vill också göra det möjligt för anstalterna att vid behov ta in experter där så behövs. Det är en viktig uppgift för kriminalvården att se till att de intagna erbjuds arbete inom anstalten och andra former av sysselsättning, såsom utbildning, undervisning, arbetsträning och social färdighetsträning. Om de intagnas kompetens förbättras ökar också förutsättningarna för ett laglydigt liv i frihet. Kriminalvården har haft ambitionen att höja nivån och den vetenskapliga standarden på programverksamheten. Den kanadensiska metoden Cognitive Skills har gett goda resultat. Cognitive Skills syftar till att göra den intagne mer medveten om konsekvenserna av brott och missbruk för den egna livssituationen. Meningen är att den intagne ska tänka efter innan han frestas att begå nya brott. Cognitive Skills är också ett basprogram som ska göra klienterna mer motiverade för andra program. Motivationsanstalt i tre steg anser att man bör bygga om och bygga till de fängelser som finns i stället för att bygga ett nytt fängelse. Det skulle innebära fler platser. Verksamheten ska ha en annan inriktning med indelning i motivationsavdelningar och utslussningsboenden. De flesta fängelser bör göras om till motivationsanstalter med tre steg. I steg ett införs dagliga drogtester, alla intagna ges möjlighet att delta i behandlingsprogram mot missbruk och kriminalitet som livsstil, kontakter initieras med föreningsliv, ideella organisationer och idrottsföreningar. Internerna ska sköta vardagliga saker som tvättning, städning och matlagning. I steg två införs grundliga anlags- och kunskapstester för att hitta en individuellt anpassad utbildning, schemalagda dagar för arbete och studier samt relationsskapande verksamhet med organisationer utanför anstalten. I steg tre finns ett utslussningsboende där det frigivningsförberedande arbetet intensifieras. I utslussningsboendet kan kontakter byggas upp med familj, barn och arbetsmarknad och organiserat samarbete med ideella sektorn. Det handlar om att skapa relationer och bygga upp ett förtroende för att ha en möjlighet att få arbete vid frigivningen. Kontakter med övervakare skapas och sökandet efter bostad börjar. Utslussningsboendet skulle förbättra förutsättningarna för dem som ska anpassa sig till ett liv i frihet. Det är viktigt att alla dömda i olika avseenden förbereds och tränas inför sin kommande frigivning. De påverkansprogram som påbörjats på anstalt bör fortsätta och avslutas först då den enskilde individen, i samråd med sina kontaktpersoner, anses ha funnit sig tillrätta i sin nya miljö. Förberedelserna inför frigivningen och ett normalt liv bör vara en relativt lång process. Kriminalvårdens utbildningsorganisation är den del av kriminalvården som ansvarar för utbildning och kompetensutveckling av myndighetens medarbetare. Alla nyanställda genomgår en kriminalvårdsintroduktion som omfattar på arbetsplatsen och en treveckors central introduktionskurs som omfattar organisation, regelverk, klienten, säkerhet och etik. Kriminalvårdsutbildningen omfattar två delar. Den första delen genomförs som uppdragsutbildning av universitet och högskolor och ger en samhällsvetenskaplig och beteendevetenskaplig teorigrund. Kursen omfattar områden som välfärdssamhällets framväxt, etik och människosyn samt behandlingsmetoder. Kursen omfattar 10 högskolepoäng och studierna är på heltid . Utbildningens andra del omfattar 14 veckors heltidsstudier och genomförs av kriminalvårdens utbildningsenheter i , , och (). Här ingår utbildning i kriminalvårdens arbetsområden och arbetsmetoder och det spänner över områden som lagstiftning, kriminalvårdens klienter, kommunikation, påverkan, säkerhet och konflikthantering. anser att nuvarande utbildning är för kort och innehållsfattig. Vi menar att en betydande utbildningssatsning ska genomföras för att höja kompetensen, framför allt hos den personal som arbetar nära de intagna. anser att arbete inom kriminalvården måste uppvärderas och att ett så kvalificerat arbete kräver en utbildning. Vi föreslår en kriminalvårdsutbildning om med efterföljande praktik. I utbildningen ska bland annat ämnen som psykologi, sociologi, beteendevetenskap, missbrukskunskap och rättskunskap ingå. Utbildningen ska särskilt betona vårdaspekten och vikten av en helhetssyn. Vårdansvaret borde inte få upphöra vid strafftidens utgång utan att kontakt upprättats med socialförvaltningen, arbetsliv, hyresvärd och liknande. Kriminalvårdsutbildningen ska därför innehålla såväl teori som praktik som syftar till ett förbättrat samarbete med andra myndigheter. Kriminalvården måste stiga ut i samhället. För att säkra de krav som vi kristdemokrater anser lämpliga att ställa på en kriminalvårdare finns två vägar att gå. Den ena är att inrättar en uppdragsutbildning. bestämmer då över utbildningens innehåll och ansvarar för dess kvalitet, resultat och finansiering. Alternativt uppdras åt högskolor och universitet att inrätta professionsutbildning till kriminalvårdare. får med detta system visserligen inte rätten att själva bestämma över utbildningens innehåll men behöver inte heller stå för kostnaden. Ett sådant förslag innebär emellertid en ny och tillagd uppgift för lärosätena som knappast ryms inom de redan påtagligt reducerade utbildningsanslagen. Även detta alternativ fordrar sannolikt ny finansiering, på samma sätt som en uppdragsutbildning. är kriminalvårdsyrket snarare en väktarsyssla än en ett vårdyrke. Vi kristdemokrater menar att kriminalvårdens uppgift borde likna sjukvårdens på så sätt att man genom behandling förebygger återfall. En framgångsrik hantering gagnar såväl den enskilde som samhället. Attityden till kriminalvård måste således förändras. Narkotikamissbrukande interner har ofta en trasslig social bakgrund. Den stora merparten av dessa missbrukare har varit föremål för tidigare kriminalvård och många har aldrig fullföljt någon utbildning över grundskolenivå. Ofta är detta människor som lever sina liv utan fast inkomst, utan bostad och utan socialt skyddsnät. Många av dem har vuxit upp i splittrade familjer och även upplevt någon form av personlig kris. Att kunna möta dessa människor i den svåra situation de befinner sig och motivera dem till ett drogfritt och laglydigt liv är ingen lätt uppgift. Det kräver stora uppoffringar och resurser men på lång sikt innebär en lyckad rehabilitering en vinst för alla inblandade. En drastisk förändring krävs därför så att de som missbrukar inte ska fortsätta att förstöra sina egna och andras liv genom att återgå till kriminalitet efter frigivningen. Krafttag mot narkotika på anstalter och häkten Narkotika på anstalter är ett stort problem för kriminalvården. Bland de nyintagna missbrukade av kvinnorna narkotika, alkohol eller både och. Motsvarande siffra för män var . av de nyintagna i anstalt hade inget känt missbruk. Andelen narkomaner intagna under behandling var , vilket är en klar förbättring jämfört . var 148 narkotikamissbrukare placerade enligt 34§ KvaL, vilket innebär att den intagne kan bli placerad utanför anstalten, för att bli föremål för särskilda åtgärder som kan antas underlätta anpassningen till samhället; detta gäller exempelvis placering av drogmissbrukare. Regeringen bör överväga att låta staten ta över kostnadsansvaret för sådan vård och behandling. Kriminalvårdens klienter är inte sällan lågt prioriterade i kommuner och landsting varför en rad problem uppstår med fördelning av ansvar och befogenheter mellan kriminalvården och dess samverkansmyndigheter. Kriminalvården bör bättre ta till vara erfarenheter från samverkansprojekt och ideella organisationers arbete. Vi anser att alla anstalter ska vara drogfria och att personalen ska ges resurser och möjligheter att kontrollera att drogfriheten efterlevs. Det ska råda nolltolerans mot narkotikamissbruk. Narkotikamissbruk är en av orsakerna till att klimatet blivit alltmer hotfullt på anstalterna. Den intagne ska erbjudas behandling mot alkohol- och narkotikamissbruk. Samtliga institutioner ska hållas drogfria. Drogtester bör användas i större utsträckning när personalen misstänker missbruk.