mot · GT02U384 · 2005-10-05 00:00:00 — Säkerhetspolitikens utgångspunkt är varje människas rätt till liv och värdighet. Dess övergripande mål är att bidra till fred, frihet och säkerhet för alla människor i samhället och att solidariskt bidra till fredlig utveckling i omvärlden. utrikespolitiska relationer bör i ökad grad utformas utefter de värderingar som världens stater står för i handling. Svenska säkerhetspolitiska ställningstaganden måste grundas på i vilken grad mänskliga rättigheter, demokrati, öppenhet och rättssäkerhet respekteras av parterna. anser att folkrätten förändrats i efterspelet av terrordådet mot . Kampen mot terrorism är långsiktig, kräver internationell samverkan och måste föras med alla tillgängliga medel samt respektera mänskliga rättigheter. Alla länder har rätt till självförsvar mot internationell terrorism, även med militära medel. Terrorism är bara ett av flera globala hot i den vidgade hotbilden. Nationell säkerhet skapas främst genom avtalsbunden samverkan med andra stater. skall aktivt och solidariskt delta i och bidra till internationell krishantering och fredsfrämjande verksamhet. skall fortsatt arbeta för ett starkare och effektivare FN. måste även fortsättningsvis stärka samarbetet inom organisationer och med andra länder för att lösa säkerhetsproblem i såväl med omnejd som i övriga delar av världen efter förmåga och kapacitet. Vårt medlemskap i och EU och utvecklade samarbete med Nato ger oss de bästa säkerhetspolitiska kanalerna och möjligheterna att bidra till en säkrare och tryggare värld. Dessvärre innebär nuvarande regeringskonstellation att internationella trovärdighet riskerar att ifrågasättas eftersom försvars- och säkerhetspolitiken styrs delvis av försvarsfientliga partier. Det är ett steg i helt fel riktning. 4.1Rätten till liv och värdighet5 4.2Det militära våldets premisser5 4.3Gemensamma värden som politiska riktningsvisare5 4.4Säkerhet, demokrati och utveckling6 5.1Förändrade konflikter och konfliktorsaker6 5.1.2Lätta vapen en oförändrad trend7 5.1.3Naturresurser en källa till konflikt?7 5.2.3Angrepp på teknisk infrastruktur9 5.2.4Spridning av hiv/aids9 6.2Skyldigheten att skydda och ingripa11 7De viktigaste säkerhetspolitiska organisationerna12 7.2.3EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik14 8Svensk säkerhetspolitik enligt Kristdemokraterna17 8.1Säkerhetspolitikens mål och grundläggande principer17 8.2Svensk säkerhetspolitik byter inriktning?17 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att svenskt ställningstagande inför olika konflikter och kriser bör grundas på huruvida grundläggande värden som mänskliga rättigheter, demokrati, öppenhet och rättssamhällets principer respekteras av parterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förhindra våldtäkt som vapen i kris och krig samt att öka kvinnors roll i arbetet att bevara fred och säkerhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen till skall inkomma med en utredning som kartlägger innehav och försäljning av illegala lätta vapen i och EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att brist på vattentillgångar i högre grad skall inkluderas i säkerhetstänkande och att forskning om vattenbrist skall prioriteras ur ett konfliktperspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall prioritera forskning om möjliga spridningsvägar för NBC-stridsmedel.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att forskning som tydliggör och kartlägger svensk sårbarhet inför störningar i IT- och elsystem skall prioriteras.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att omvandla intentionerna i proposition 2004/05:175 till konkreta åtgärder.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ökad forskning kring klimatförändringar i ett perspektiv av potentiella säkerhetsproblem som orsakar stor skada och förödelse av liv, hälsa, ekonomi, vatten- och livsmedelssäkerheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör uppdra åt svenska och andra forskare och debattörer att försöka definiera när interventioner skall anses vara humanitära och motiveras med en skyldighet att ingripa till människors skydd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppdragen för EU skall kunna inkludera avväpningsinsatser, stabiliseringsinsatser och andra former av militär assistans till en konfliktzon. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall delta i ett frivilligt och vidgat europeiskt försvarsmaterielsamarbete tillsammans med och andra länder utanför . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en harmonisering av reglerna för krigsmaterielexport som ett led i att tillföra EU:s utrikespolitik en tydligare etiskmoralisk dimension. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ett svenskt medlemskap i inte är aktuellt men att ett öppet och nära samarbete är en naturlig del av svensk säkerhetspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att svensk säkerhetspolitik skall utformas i ett brett perspektiv som omfattar diplomati, ekonomiskt bistånd, räddningsinsatser och militärt stöd samt byggas på en grund av kollektiv samverkan med våra grannländer, FN, EU och Nato för att säkra fred, stabilitet och säkerhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte skall acceptera tvingande ömsesidiga försvarsgarantier men acceptera ett fördjupat försvarssamarbete inom EU:s institutioner samt verka för att stärka den transatlantiska länken. 1 Yrkandena 5 och 6 hänvisade till FöU. 2 Yrkande 7 hänvisat till TU. 4.1Rätten till liv och värdighet anser att säkerhetspolitikens utgångspunkt är varje människas rätt till liv och värdighet. Denna rätt är knuten till varje människas blotta existens och behöver därför varken förvärvas eller förtjänas. Dessvärre behöver den försvaras . För att skydda rätten till liv och människovärdet skall säkerhetspolitikens samtliga medel kunna användas. Säkerhetspolitikens främsta skyddsobjekt är människor och inte stater. är det stater som bär huvudansvaret för dess invånares säkerhet. När stater av någon anledning inte kan eller vill skydda sina invånare, eller systematiskt bryter mot invånarnas mänskliga rättigheter, har omvärlden en förpliktelse att ställa upp för utsatta medmänniskor. Ingen har rätt att överge människor som utsätts för kränkningar av sitt människovärde. Det går inte heller att förhålla sig neutral till kränkningar av människovärdet. 4.2Det militära våldets premisser Konflikter skall alltid lösas med fredliga medel så långt det över huvud taget är möjligt. Varaktig fred kan aldrig skapas utan aktiva, förebyggande och kreativa ansträngningar. Men förutsatt att samtliga fredliga möjligheter prövats måste vapenmakt kunna användas som en sista utväg med följande principer och kriterier i beaktning: För att förebygga att konflikter växer, främja uppbyggnad av fred samt vara till stöd för och skydda humanitära hjälpinsatser. Om det är ett försvarskrig, förutsatt att det gäller självförsvar, skydd av oskyldiga liv eller för att säkra grundläggande mänskliga rättigheter. Vapeninsatsen måste stå i proportion till det som avses försvaras, samt att insatserna inte riktas mot civila. Det måste finnas en seriöst grundad utsikt till framgång. Även försvarskrig förlorar sin legitimitet om det endast medför fortsatt lidande. 4.3Gemensamma värden som politiska riktningsvisare Alla stater har egna intressen i världspolitiken. Det gäller allt från ekonomiska fördelar till en säkerhetspolitik som ger trygghet för de egna medborgarna. utrikespolitiska relationer bör i ökad grad utformas utefter vilka värderingar, vid sidan om egenintresset, som världens stater deklarerar och verkligen står för i handling. Svenskt ställningstagande inför olika konflikter och kriser bör grundas på huruvida grundläggande värden som mänskliga rättigheter, demokrati, öppenhet och rättssäkerhet respekteras av parterna. Alltför ofta formas svenska säkerhetspolitiska ställningstaganden till olika konflikter och problem i världen främst eller enbart av de inblandade parternas styrka och storlek ofta räknat i främst militära termer. 4.4Säkerhet, demokrati och utveckling Det finns en tydlig koppling mellan demokrati och välstånd. Demokrati minskar risken för krig och motverkar religiös och politisk extremism. Men säkerhet är även en förutsättning för utveckling. Säkerhetspolitikens övergripande mål bör därför vara att bidra till fred, frihet och säkerhet för alla människor i samhället och att solidariskt bidra till en fredlig utveckling i omvärlden. En tydligare koppling mellan demokrati, säkerhet och ekonomisk tillväxt är nödvändig för att fattigdomen skall kunna bekämpas med kraft. Detta kräver också att öppet stöder reformorienterade krafter i utvecklingsländer, särskilt i . måste också i ökad grad bidra till insatser för fred och stabilitet i världen. I har miljontals människor dödats i regionala och interna konflikter . måste vara ett prioriterat område för , och det är helt rätt att leder och deltar i en av (se mer i kapitel 6.2.5). 5.1Förändrade konflikter och konfliktorsaker Dagens konflikter är oftare inomstatliga snarare än mellanstatliga. Inbördeskrig är självfallet inget nytt, men det är ändå en mycket vanligare företeelse . En viktig förklaring till detta är att efter det slut har konflikterna, jämfört med tidigare, i ökad grad handlat om etnisk, religiös, språklig och annan identitet. Andra mer traditionella, och fortfarande vanligt förekommande, motiv till konflikter och krig är exempelvis naturresurser och territorium. vill betona några av flera oroväckande och allvarliga problem som i olika grad präglar och/eller kan orsaka dagens konflikter. Enligt FN:s humanitära nyhetstjänst (en del av UN Office for the Coordination of Humanitarian (OCHA)) går en våldtäktsepidemi över världen. ansåg att nästan alla överlevande tonåriga flickor från folkmordet i kunde antas ha blivit våldtagna. Även i andra som och har våldtäktsvågor drabbat en betydande andel av kvinnorna i spåren av konflikter. Förklaringen är enligt att våldtäkt blivit ett vapen i krig, särskilt under etnisk rensning. ses den här typen av systematiserade övergrepp enligt internationell lagstiftning som krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten och är förbjudet. Detta förbud är viktigt men givetvis otillräckligt utan lagföring av förbrytare. Ansvarsfriheten är förstås avsevärt vanligare bland de stridande parternas soldater som begått övergreppen i olika konflikter och krig i t.ex. . De systematiserade våldtäkterna är avsedda att förnedra inte bara de direkt drabbade kvinnorna och flickorna och deras familjer utan också hela samhällen. De våldtagna kvinnorna riskerar dessutom att skändas två gånger om genom att frysas ut av omgivningen eftersom det i många samhällen ses som något skamligt att ha blivit våldtagen. Det går således inte att överbetona vikten av att kraftigt förstärka den typ av verksamhet som t.ex. organisationen till kvinna bedriver i syfte att försöka skydda kvinnor i konfliktområden. kräver därför att i samtliga relevanta utrikes- och säkerhetspolitiska kontakter och sammanhang skall framhäva vikten av att världens stater och nationer måste leva upp till FN:s säkerhetsråds resolution . Resolutionen handlar bl.a. om att öka kvinnors roll vid förebyggandet av konflikter och i allt arbete för bevarande av fred och säkerhet samt påtala behovet av att stärka kvinnors roll när det gäller beslutsfattande och problemlösning. 5.1.2Lätta vapen en oförändrad trend De militära arsenalerna utvecklas mot alltmer avancerade vapensystem, men det är fortfarande de konventionella, lätta vapnen, dvs. främst handeldvapen, som förorsakar flest dödsoffer. Enligt dör åtminstone en halv miljon människor till följd av våld relaterat till lätta vapen, både i väpnade konflikter och som ett resultat av kriminalitet. Och enligt FN:s generalsekreterares rapport om lätta vapen () fanns det då ca 639 miljoner lätta vapen tillgängliga i världen. av dessa var lagligt och civilt ägda. Enligt en som hölls 2001 om illegal handel med lätta vapen hade lätta vapen varit de mest förekommande i 46 av 49 konflikter . av de människor som dödats av lätta vapen var civila och av dessa var kvinnor och barn. Trots att lätta vapen dödar långt fler människor än alla andra typer av vapen finns inga globala avtal om icke-spridning vilket är fallet när det gäller kemiska, biologiska och nukleära vapen. Lätta vapen-problematiken är av grundläggande vikt i arbetet för fred och utveckling i världen. Därför anser att regeringen till möjligt skall inkomma med en utredning som behandlar innehav och försäljning av illegala lätta vapen i och EU. 5.1.3Naturresurser en källa till konflikt? Tillgången till vatten kan leda till konflikter och t.o.m. krig, men det kan också vara en faktor som tvingar länder att samarbeta. I och skall av världens befolkning dela på av jordens färskvattenresurser. 263 olika grundvattenmagasin, sjöar eller vattendrag i världen delas av två eller fler stater. Enligt statistik har länderna i världen vid drygt 1800 tillfällen samarbetat eller haft konflikter om delade vattenområden. Sju av konflikterna har lett till väpnad konflikt. FN:s miljöprogram skrev 2003 att ungefär 150 avrinningsområden i världen, som miljoner människor är beroende av, kan bli framtida konflikthärdar om inte åtgärder vidtas. betonade att samarbete mellan berörda länder inte förekommer eller i liten grad. menar att vattentillgång i högre grad måste inkluderas i säkerhetstänkande och att forskning om vatten ur ett konfliktperspektiv måste prioriteras. Dagens säkerhetspolitiska hot bygger i ökad grad på andra grunder än de rent militära och medför i ökad grad andra konsekvenser än enbart de rent militära. I debatten består hotbilden av allt från terrorism, miljökatastrofer, sårbar infrastruktur och sårbara kommunikationer, omfattande och okontrollerade flyktingströmmar, organiserad brottslighet, spridning av massförstörelsevapen och väpnade konflikter och krig. Det s.k. säkerhetsbegreppet har alltså breddats. Vi menar att några av hoten och problemen bör särskilt betonas. syn på terrorism ges i särskild motion. Det tidigare överhängande hotet om massiv användning av kärnvapen har ersatts av risken för spridning av massförstörelsevapen till stater och terrororganisationer. Terrorister har sökt tillgång till olika former av massförstörelsevapen eller NBC-stridsmedel som det också kallas (även om beteckningen CRBN-medel blir allt vanligare i syfte att täcka in även radiologiska medel). Vi vet att försöken att förvärva B- (biologiska) och C- (kemiska) stridsmedel i en del fall lyckats. Däremot är det mer osäkert huruvida någon fått tillgång till N-medel (nukleära). Enligt det internationella atomenergiorganet har mer än 175 försök av smuggling avslöjats merparten i f.d. . Alla smugglingsförsök anmäls inte och mörkertalet är därför troligen mycket större. NBC-stridsmedel är människovidriga även i händerna på demokratier. Bland demokratiska stater finns visserligen kontrollmekanismer och tydligare spärrar mot att använda massförstörelsevapen, men det betyder självfallet inte att sådana vapen aldrig kommer att användas. Än större är risken om massförstörelsevapen förfogas av icke-demokratiska stater. Det här är också en viktig miljöfråga. Exempelvis utgör de avpolletterade krigsfartyg som rostar i hamnar vid och på andra platser en allvarlig miljöfara. Terrorismfaktorn är ändå den primära anledningen till varför och andra länder måste göra sitt yttersta för att bistå kampen för tryggad hantering och förvaring av nukleära och andra former av massförstörelsevapen. Därför anser att måste prioritera forskning om tänkbara spridningsvägar för NBC-stridsmedel. 5.2.3Angrepp på teknisk infrastruktur Teknisk infrastruktur (såsom elförsörjning, kommunikationer och IT-system) har blivit allt viktigare för samhällets funktioner. Ju mer utvecklad och tillgänglig tekniken blir, desto mer beroende, sammankopplade och därmed sårbara blir de tekniska systemen. Det avancerade samhällets sårbarhet ökar därmed inför både avsiktliga och helt oavsiktliga hot i form av olika driftstörningar. Det är bara en tidsfråga innan terrorister på bred front inser dels hur stora effekter informationsattacker kan få, dels hur låga kostnaderna för sådana attacker är i sig och särskilt i jämförelse med den skada de kan orsaka. Och stormen har med all önskvärd tydlighet visat hur bräckliga tekniska system kan vara ställda inför naturens krafter. anser att forskning som tydliggör och kartlägger svensk sårbarhet inför störningar i IT- och elsystem måste prioriteras. Vårt samhälle måste bli mer robust. Den övergripande strategin och samordningen av säkerheten i samhällsviktiga funktioner bör riksdag och regering ansvara för. Det är därför viktigt att bl.a. de säkerhetsrelaterade intentioner och förslag som återfinns i regeringens proposition 2004/05:175 Från IT-politik för samhället till politik för IT-samhället omvandlas till konkreta åtgärder. Det handlar bl.a. om tillgång till robust, korrekt och spårbar tid, en strategi för ett säkrare Internet och mycket annat. 5.2.4Spridning av hiv/aids Eftersom de skräckbilder som målades upp rörande hiv/aids tyvärr har infriats måste detta ofantliga problem även bedömas ur ett säkerhetspolitiskt riskperspektiv. Epidemin orsakar enorm förödelse genom att slå ut tiotals miljoner människor och därmed i förlängningen bryta ned staters strukturer och administrationer. När samhällen bryts ned ökar risken för konflikter avsevärt. Hiv/aids skall inte bekämpas främst av säkerhetspolitiska skäl utan för att tiotals miljoner människor dör av epidemin. Men det är likväl ett problem som måste inkluderas i säkerhetspolitiken. måste fortsätta driva och bistå kampen mot epidemin, såväl nationellt som globalt. Insatser mot hiv/aids är helt enkelt en fråga om mänskliga rättigheter. syn på hiv/aids ur ett globalt perspektiv utvecklas i en särskild motion. Klimatförändringarna liknar inte något annat miljöproblem som vi står inför. När vi väl överskridit en viss nivå på koncentrationen av växthusgaser i atmosfären kommer med största sannolikhet hela klimatsystemet att genomgå drastiska förändringar. Det kan få katastrofala konsekvenser för hela världen, t.ex. i form av återkommande materiella skador på grund av extrema väderförhållanden, som kan uppgå till , att miljontals människor måste evakueras eller ge sig av från sin hembygd, att allvarliga värmeböljor uppstår, att distributionen av grödor och arter drastiskt förändras osv. Utvecklingsländerna kommer att drabbas hårdast. De fattiga länderna är mycket mer sårbara för fenomen som översvämningar, stormar och torka. I vissa regioner kommer ett torrare klimat att leda till att livsmedelsproduktionen skadas. Till detta skall läggas att stora områden i södern kommer att påverkas allvarligt av stigande vattennivåer i haven. Eftersom klimatförändringar kan orsaka stor skada på ekonomi, liv, hälsa, vatten- och livsmedelssäkerheten osv. måste de också ses som ett potentiellt säkerhetsproblem även om lösningen på problemet inte bygger på säkerhetspolitiska medel. i och orkanerna över södra visar med skrämmande tydlighet vad den globala temperaturhöjningen kan orsaka. Naturkatastrofer går inte att stoppa, men dess effekter går att dämpa och begränsa genom preventiva åtgärder. menar att forskning om detta bör prioriteras. anser att folkrätten är föränderlig och att den av flera olika skäl både är i förändring och har förändrats. Tyvärr är det ofta först i kristider som folkrättens principer debatteras och/eller förändras. Natos ingripande i konflikten i Kosovo och konsekvenserna av terrordådet är två exempel. Det internationella samfundet måste i ökad grad uppmärksamma och försöka lösa folkrättens inbyggda problem och motsättningar. har länge förespråkat en förskjutning av fokus inom folkrätten; från staters rätt och säkerhet till människors rätt och säkerhet. Folkrätten och staters suveränitet får inte användas som alibi för brott mot mänskliga rättigheter. Problematiken aktualiserades då Nato ingrep i konflikten i Kosovo utan att förankra operationen i . Risken för att rådsmedlemmar skulle lägga in veto uppfattades uppenbarligen som stor. Normalt sett finns det två allmänt accepterade undantag från förbud mot våld: rätten till självförsvar och ingripanden auktoriserade av . Alla andra former av våld är, faktiskt, förbjudna. Natos agerande i illustrerar en tredje punkt som vunnit ökad acceptans; rätten att med militärt våld ingripa i humanitära nödlägen utan säkerhetsrådets godkännande. En sådan insats kan sägas vara olaglig enligt men ändå legitim av humanitära skäl. Det är dock ett instrument som av uppenbara skäl måste hanteras med yttersta försiktighet och användas endast i mycket kritiska lägen. För att uppfattas som legitim måste en s.k. humanitär intervention uppfylla fyra krav som överensstämmer med syn på rätten till försvar. För det första måste det röra sig om en begynnande humanitär katastrof som folkmord eller andra brott mot mänskligheten eller en stats sammanbrott och brutalisering. För det andra måste bruket av våld vara en absolut sista utväg och det enda medel som kan avbryta kränkningarna efter att alla fredliga metoder att lösa konflikten prövats. För det tredje måste den potentiella skada interventionen är tänkt att förhindra överstiga den potentiella skada som kan åstadkommas genom interventionen. Slutligen måste sannolikheten vara hög för att interventionens humanitära syften skall uppnås. Om dessa kriterier kan uppfyllas får folkrätten inte tillåtas utgöra ett hinder. 6.2Skyldigheten att skydda och ingripa Det finns ingen viktigare organisation än FN. Dess säkerhetsråd är det bästa alternativ vi har att tillgå för att upprätthålla en internationell struktur som verkar för fred och säkerhet. Men det betyder inte att säkerhetsrådets struktur och beslut alltid måste tas för givna och accepteras helt okritiskt. Det är oacceptabelt att likt den socialdemokratiska regeringen i alla lägen mekaniskt hänvisa till säkerhetsrådets uppfattning. En för oss given utgångspunkt och inspirationskälla för hur folkrätten bör tolkas är en rapport som heter The Responsibility to Protect. Den presenterades av en kanadensisk organisation . Först har den fått den uppmärksamhet som dess innehåll för. Dess principer har numera lyfts upp till högsta möjliga internationella nivå, dvs. Det är mycket positivt. Rapportens huvudbudskap är att frågan om när det föreligger en rätt att ingripa är felaktigt ställd. I stället måste frågan vara: När har vi en skyldighet att ingripa? Tanken är att man skall närma sig interventionsrätten genom att bl.a. delvis omkonstruera begreppet statssuveränitet. En stats suveränitet skulle härmed förutsätta att den ikläder sig det fulla ansvaret att skydda det/de folk som ryms inom statens gränser. Skyddas inte folket/n av någon anledning åtnjuter staten inte sin suveränitet, och då måste principen om icke-inblandning stå tillbaka för omvärldens skyldighet att skydda de utsatta. Skyldigheten att skydda ger således en skyldighet att ingripa. Rapportens svaghet är att den inte ger något svar på frågan om säkerhetsrådet måste sanktionera en intervention. Men försöket att utveckla folkrätten är ett steg i helt rätt riktning, och uppmanar svenska och andra forskare och debattörer att diskutera och försöka definiera humanitära interventioner utifrån ett skyldighetsperspektiv snarare än ett rättighetsperspektiv. Rätten till självförsvar mot väpnade angrepp ges av artikel 51.