mot · GT02Ju380 · 2005-09-30 00:00:00 — Våld mot kvinnor i nära relationer6 Bättre skydd för kvinnor som utsätts för våld och hot8 Barn som lever i familjer med våld12 Modern teknik kan ge hotade kvinnor skydd14 Behandling för de utsatta kvinnorna17 Kommunernas stöd till våldsutsatta kvinnor18 Brister i kommunernas stöd18 Förbättra samverkan mellan kommuner och ideella organisationer19 Kvinnor/flickor som lever i familjer med starkt patriarkala värderingar20 Skydda utsatta barn från vårdnadshavarna i utredningar21 Utvisning i samband med brott22 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av kunskap och utbildning inom rättsväsendet, de sociala myndigheterna och sjukvården gällande våldsprocessen, dvs. hur en kvinna i ett misshandelsförhållande systematiskt bryts ned. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om samkönat partnervåld. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om polis och åklagares rutiner och arbetsmetoder gällande våld mot kvinnor i nära relationer, åtgärder vid utfärdande av besöksförbud, överträdelser av besöksförbud och riskbedömningsmodeller. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kortare handläggningstider hos polis och åklagare samt samverkan mellan dessa myndigheter och fler särskilda familjevåldsenheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om återkommande, obligatoriska utbildningsinsatser för domare och fiskaler samt gällande notariernas introduktionskurs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kvinnans rätt att få uppgift om när den dömda gärningsmannen har permission eller släpps ut ur fängelset samt om skyddsåtgärder i samband med detta. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ökat stöd och hjälp från kriminalvården till kvinnor som är dömda för brott och lever i en relation där de utsätts för misshandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsättande av en varje gång en kvinna mister livet genom ett brott begånget av en närstående. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvärdering av tillämpningen av brottet grov kvinnofridskränkning samt en skärpning av straffskalan för detta brott. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rättsväsendets bemötande av brottsoffer vid sexualbrott samt behovet av utbildningsinsatser. begär att regeringen lägger fram ett lagförslag med innebörden att barn som har bevittnat våld och hot i hemmet skall kunna ses som brottsoffer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bestämmelsen i 2 a § förundersökningskungörelsen gällande handläggningstider vid misshandel av barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att straffskalan för överträdelse av besöksförbud bör ändras så att det i normalfallet skall kunna dömas till fängelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet att dra in körkortet för gärningsmannen vid överträdelse av besöksförbud. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införande av försöksverksamhet med intensivövervakning med elektronisk kontroll av gärningsmän som överträtt ett utfärdat besöksförbud samt angående trygghetspaket och larm. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändrade regler för när personal inom hälso- och sjukvården samt skall kunna polisanmäla våldsbrott mot kvinnor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att underlätta för brottsoffer att få ut ett utdömt skadestånd och att regeringen bör utforma förslag till hur dessa regler kan förbättras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ändrade skadeståndsregler så att ersättning kan erhållas även för skyddsåtgärder som vidtas efter det att ett grovt kvinnofridsbrott har begåtts.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om äktenskapsskillnad och reglerna om skadestånd samt reglerna om skadestånd och försörjningsstöd.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skärpta handläggningsrutiner hos berörda myndigheter för sekretessmarkering och kvarskrivning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett nytt institut skyddad folkbokföring inom Skatteverket.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om inrättande av ett nationellt personsäkerhetsprogram och om ersättning för vissa kostnader. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om program och behandling inom kriminalvården gällande våldsbrott mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kommunernas insatser mot våld mot kvinnor och samverkan med ideella organisationer samt tillsynsansvar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om beaktande av invandrade våldsutsatta kvinnors särskilda behov av bl.a. information. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd till organisationer som arbetar med att hjälpa flickor och kvinnor som utsätts för hedersrelaterade brott samt utbildningsinsatser för berörda myndigheter.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om effektiva åtgärder mot kvinnlig könsstympning och ett utbildnings- och åtgärdsprogram mot barnäktenskap.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den dispensmöjlighet som finns bör avskaffas så att ingen person lagligen kan ingå äktenskap.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda hur den som medverkar till barnäktenskap skall kunna göras ansvarig i enlighet med straffrättsliga regler. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa hedersmotiv som en försvårande omständighet bland övriga faktorer för straffskärpning i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet att utreda ett utsatt barns situation utan en potentiellt farlig vårdnadshavares vetskap.1 1 Yrkandena 16, 24, 26, 27 och 31 hänvisade till SoU. 2 Yrkandena 18, 19 och 28 hänvisade till LU. 3 Yrkande 21 hänvisat till SkU. Vi vet att det sker inom alla samhällsgrupper oavsett utbildning, inkomst eller etnisk bakgrund. I och runt om i alla världens länder. Det handlar om våldet mot kvinnor. anmäldes det i 22 753 fall av misshandel mot kvinnor och 10 419 sexualbrott. Många kvinnor som utsätts för misshandel och sexualbrott vågar aldrig polisanmäla brotten. Vi vet därför att mörkertalet är stort. Våld mot kvinnor ses ofta som en enskild jämställdhets- eller kvinnofråga. liberalerna ser det inte så. Vi menar att det först och främst är en fråga om mänskliga rättigheter. Rätten till liv, frihet och säkerhet är fastlagen i och i vår grundlag. Det är en mänsklig rättighet som omfattar alla människor såväl kvinnor som män. lever många kvinnor under ständigt hot, återkommande misshandel och med sin rörelsefrihet inskränkt. Dessa kvinnors mänskliga rättigheter åsidosätts gång på gång. Våld mot kvinnor är även i allra högsta grad en fråga för rättsväsendet. Misshandel, hot och sexuella övergrepp utgör brottsliga handlingar som gärningsmannen ska åtalas för oavsett om det sker mot kvinnor eller män, inom eller utom hemmets väggar. Våld mot kvinnor är också ett folkhälsoproblem. Våldet medför både fysiska och psykiska skador, sjukskrivningar och medicinering. Våldet drabbar också alla de barn som lever med våld inom hemmets väggar. Vi vet alla att det behövs omfattande åtgärder i arbetet mot våld mot kvinnor. Det vet också den socialdemokratiska regeringen. socialdemokratiska valmanifest uttrycktes: Vi vill ha kvinnofrid: Arbetet med att motverka våld mot kvinnor måste intensifieras. av regeringsinnehav som har gått har visserligen en del åtgärder och lagändringar skett, men sedan kvinnofridsreformen har arbetet gått trögt. Ett antal förslag till stärkande av utsatta kvinnors situation har Socialdemokraterna sagt nej till eller försenat. Vi tycker dock att alla genomförbara åtgärder som kan leda till att de utsatta kvinnorna får ett bättre skydd, bättre hjälp och förutsättningar att leva utan våld, hot och trakasserier måste prövas. fick en svensk kvinna asyl i då svenska myndigheter misslyckats med att skydda både henne och hennes barn från en förföljande f.d. man. Hur kan det ha gått så långt? Det är ett tydligt nederlag i en demokrati att myndigheterna så totalt misslyckas med att skydda en medborgare. Vi vill stärka situationen för de kvinnor som utsätts för svår förföljelse, bl.a. genom att låta dem omfattas av ett nationellt personsäkerhetsprogram där även ersättning för vissa säkerhetskostnader ska ingå. Om Socialdemokraterna menar allvar med löftet om intensifierade åtgärder mot våld mot kvinnor måste de agera därefter. De har redan haft på sig. liberalerna vill slå fast att det alltid från polis, rättsväsende och sociala myndigheters sida måste vara självklart att brottsoffret står i centrum och att kvinnan har rätt att få samhällets fulla stöd för att kunna leva ett liv utan våld, hot eller trakasserier. Utgångspunkten skall vara att lagstiftning, myndigheter och samhällsinstanser skall värna den utsatta kvinnans frihet. Gärningsmännen måste förmås att ta ansvar för sina brott och att få behandling annars är risken stor att de fortsätter misshandeln av samma kvinna eller i ett nytt förhållande. Här har polis, kriminalvård, frivård och de sociala myndigheterna en viktig uppgift. antog liberalerna ett nytt rättspolitiskt program, varav en viktig del handlar om arbetet mot våld mot kvinnor. I lade vi då också fram vår partimotion Liberal offensiv mot människohandel för sexuella ändamål med ett flertal förslag till åtgärder. tillsatte vi en arbetsgrupp mot våld mot kvinnor för att fördjupa oss ytterligare i detta allvarliga samhällsproblem. Gruppen har tagit fram fyra rapporter: Våld mot kvinnor en fråga om mänskliga rättigheter, Sexhandeln med kvinnor och barn en skamfläck för , Våld mot kvinnor våldets rättsliga effekter i vardagen och Våld mot kvinnor förändra attityderna!. I har vi ett starkt engagemang för arbetet mot våld, sexslavhandel/trafficking och prostitution. liberalerna kommer att verka på bred front nationellt och internationellt för att kvinnors rätt till liv, frihet och säkerhet ska stärkas. Våld mot kvinnor i nära relationer Våld mot kvinnor i nära relationer utgörs av ett komplext mönster av övergrepp som omfattar hot om våld, trakasserier, fysiskt våld, psykiskt våld och känslomässiga övergrepp, isolering, social och ekonomisk kontroll. Våld i nära relationer förekommer i alla samhällsskikt, i alla etniska grupper och även i samkönade parrelationer. Våldet är ett mycket allvarligt och utbrett problem, såväl för de utsatta kvinnorna som deras barn, familjer och för samhället i stort. Enligt statistik från () har det gjorts i genomsnitt 20 000 anmälningar om misshandel mot kvinnor . I av fallen var den utsatta kvinnan bekant med gärningsmannen och misshandeln hade ägt rum inomhus. mördas i i genomsnitt 16 kvinnor av en man som de har eller har haft ett nära förhållande med. I av fallen med dödligt våld mot kvinnor var brottsplatsen någon av de inblandades bostad eller det gemensamma hemmet. Hotet om misshandel och långa perioder av våld, gör att många kvinnor är rädda för att stanna kvar hemma och ser som enda utväg att söka sig till en ideell kvinnojour för att få hjälp och skyddat boende. 2004 bodde 2521 kvinnor och barn på någon av de ideella kvinnojourerna i . Jourerna var i kontakt med minst 63547 hjälpsökande kvinnor. För att belysa hur våldet kan se ut följer här två exempel hämtade ur : En kvinna blev misshandlad av sin make om . Mannen tilldelade henne vid det första tillfället ett knytnävsslag mot ansiktet med bl.a. en näsbensfraktur som följd. Vid det andra tillfället gav han henne ett kraftigt slag med öppen hand mot hennes ena öra vilket medförde bl.a. en perforerad trumhinna. Vid det tredje tillfället slog han henne med en porslinsskål, vilket medförde en sårskada. En kvinna blev av vid ett stort antal tillfällen misshandlad av sin sambo, som bl.a. tog strupgrepp på henne, dunkade hennes huvud mot en vägg, ett köksskåp och en sänggavel, sparkade henne i ryggen, slog henne med ett hundkoppel m.fl. gärningar. Mannen hotade också att döda henne samt hennes föräldrar och syskon. Många kvinnor som till slut har sökt hjälp har mött okunskap, fördomar och ofta fått frågan varför de inte bara lämnar mannen. Att söka förklaringar till våldet hos kvinnan eller att lägga ansvaret på henne genom frågan om varför hon inte lämnar mannen, bygger på både okunskap och fördomar. Inom kriminologin finns det etablerade uttrycket blaming the victim vilket tydligt visar sig gällande våld mot kvinnor i nära relationer. Vid vilka andra brott än våldsbrott och sexualbrott mot kvinnor brukar samhället söka orsaken hos offren? Vi vill betona att kunskap om våldsprocessen hur en kvinna i ett misshandelsförhållande systematiskt bryts ner psykiskt är fundamental för att kunna förstå och hjälpa de utsatta kvinnorna. Rädsla för värre våld, konsekvenserna för barnen och rädsla för att bli mördad av mannen, var enligt en undersökning (1997:2) de vanligaste skälen till att kvinnan inte vågar lämna mannen. Det har också visat sig att den farligaste och mest livshotande tidpunkten är då kvinnan faktiskt lämnar mannen. I en undersökning om dödligt våld i nära relationer (2001:11) framkom att separationsproblem var den enskilt största kategorin motiv av alla kvinnor som dödats i nära relationer, dödades i samband med en separation från gärningsmannen. Svartsjuka och separationsproblem tillsammans utgjorde motivet i av fallen. Hur kan samhället kräva att ansvar läggs på kvinnan och uppmana henne att lämna mannen när sedan samma samhälle så ofta misslyckas med att hjälpa henne? Vi kräver att det inom rättsväsendet, de sociala myndigheterna och sjukvård måste genomföras fortsatta utbildningsinsatser gällande bl.a. våldsprocessen, att handlingsprogram, samverkan och uppföljning gällande våld mot kvinnor i nära relationer måste ske inom samtliga berörda samhällsinstanser. I arbetet med att bekämpa våld mot kvinnor i nära relationer måste utsatta, invandrade kvinnors särskilda behov även beaktas, t.ex. eftersom de kan ha svårigheter att veta vart de ska vända sig för att få hjälp. Detsamma gäller psykiskt sjuka kvinnor och kvinnor med missbruksproblem de är särskilt hårt utsatta. I opinionsarbetet måste vi en gång för alla slå fast att hot, misshandel, ofredande, våldtäkt och kvinnofridskränkning är brott som samhället ser allvarligt på och att det aldrig är kvinnans eget fel att mannen utsätter henne för övergrepp. Det samkönade partnervåldet kan följa samma mönster som råder inom olikkönade parförhållanden. Rädsla för att möta förakt eller oförstående från omgivningen på grund av den sexuella läggningen kan förstärka den drabbades motstånd mot att söka hjälp eller att göra en polisanmälan. För att motverka detta krävs framför allt utbildningsinsatser inom polisen och övriga rättsvårdande myndigheter samt inom sjukvården och . Patriarkala värderingar och s.k. hedersrelaterat våld kan även drabba personer med en annan sexuell läggning än vad familjen tillåter. Även om detta finns det okunskap och således ett behov av utbildningsinsatser. Det får ankomma på regeringen att vidta erforderliga åtgärder för att nämnda utbildningsåtgärder genomförs inom de statliga myndigheterna samt för att stimulera insatser inom kommuner och landsting. Bättre skydd för kvinnor som utsätts för våld och hot Att en kvinna berövas livet efter att ha utsatts för våld i sitt eget hem är inte bara ett familjetrauma, utan också ett misslyckande för samhället. Med brottsförebyggande åtgärder samt snabba och effektiva insatser vid brottstillfället, skulle en del av fallen kunna förhindras. En undersökning från BRÅ om upprepad brottslighet (2001:3) visade att många av de kvinnor som anmäler den här aktuella typen av brott, återkommer med upprepade anmälningar . Eftersom kunskapen om upprepad utsatthet indikerar var och när risken för brott är förhöjd, kan den användas som utgångspunkt för att fördela åtgärder bl.a. polisiära på ett effektivt sätt gällande tid och plats. I undersökningen hävdas att med åtgärder mot upprepade fall av våld mot kvinnor där gärningsmannen är bekant, skulle av alla anmälda fall kunna förebyggas. Generellt bör åtgärderna vidtas i nära anslutning till tidigare brott. I samma undersökning framhölls att det är vanligt att polis och socialtjänst vid ingripande i situationer med våld inom familjen, saknar information om parternas tidigare kontakter med myndigheterna. Enligt 2001:11 utgör det dödliga våldet i nära relationer ofta kulmen på en längre tids våld mot kvinnan. Undersökningen visade att kvinnan i många fall hade gjort polisanmälan om hot och/eller våld innan gärningen med dödlig utgång inträffade. Utredaren konstaterar att samhället (antingen genom bekanta till parterna, grannar eller polis) i många fall känt till att kvinnan befunnit sig i en utsatt situation, men att det dödliga våldet ändå kunde inträffa. Vi menar att det således går att förhindra en stor del av våldet mot kvinnor i nära relationer. Polismyndigheterna måste prioritera denna typ av brott och arbeta brottsförebyggande samt med att samordna information om tidigare anmälningar om brott och om eventuella föregående kontakter med berörda myndigheter. Enligt riksåklagaren (, en översyn och förslag till förbättringar i ärenden om besöksförbud m.m., 1999/2000) är det viktigt att vid varje hot- eller våldsbrott mot kvinnor i nära relationer, starta en informationshämtning/lämning där alla uppgifter om händelserna och de inblandade parterna samlas och bearbetas samt att uppgifterna görs sökbara på ett och samma ställe. Från detta skulle all information kunna ges dygnet runt så att t. ex. vakthavande befäl vid en utryckning är väl förberedd. redovisade () resultatet av sitt regeringsuppdrag om riktlinjer för polisens hot- och riskbedömningar i ärenden om våld i nära relationer samt rutiner och riktlinjer för polisens arbete med ärenden om besöksförbud. Det är viktigt att dessa riktlinjer verkställs snabbt och effektivt vid samtliga landets polismyndigheter samt i aktuella delar för åklagare och kriminalvård. Vi ser i detta sammanhang bristen på poliser som ett stort problem. På många håll i glesbygden saknar polisen bemanning och . I delar av storstäderna är polistätheten låg. Detta leder till långa utryckningstider och fler ouppklarade brott. Socialdemokraternas raserande av närpolisreformen innebär också minskad trygghet för utsatta kvinnor. Alla medborgare skall kunna lita på att polisen kan komma när det verkligen behövs det gäller särskilt hotade kvinnor. När en utsatt kvinna väl gör en polisanmälan är det oerhört viktigt att hon blir bemött på ett kunnigt och korrekt sätt. Polisen måste ha insikt i problemet med att situationen efter polisanmälan kan förvärras för kvinnan. Attityderna inom polisen måste förändras så att inställningen till våld mot kvinnor i nära relationer aldrig är att det handlar om ännu ett familjebråk eller ännu ett lägenhetsbråk, utan att det rör sig om allvarliga brott under allmänt åtal. Det är också viktigt att polisen på brottsplatsen agerar snabbt och att eventuella skador alltid dokumenteras med t.ex. videokamera, för att säkerställa bevis. Det är angeläget att polisens och åklagares handläggningstider kortas och att fler poliser och åklagare har möjlighet att samverka samt att specialisera sig på att utreda våldsbrott mot kvinnor i nära relationer. Fler särskilda familjevåldsenheter inom polisen, som exempelvis i , och (Söderort), bör inrättas i landet och utveckla ett nära samarbete med socialtjänst och kvinnojourer. Det är även viktigt att domstolar har specialkompetens inom detta område. Vi vill se återkommande, obligatoriska utbildningsinsatser för domstolsväsendet. har inga utbildningsinsatser gällande våld mot kvinnor gjorts. genomfördes ett antal utbildningsdagar i hela landet. Under 20032004 har det funnits inslag på den återkommande utbildningen för ordinarie domare om Våld mot kvinnor samhällets ansvar. I kursen, som har varit obligatorisk, har även ingått ett avsnitt om jämställdhet. I kurserna (obligatoriska) för nyutnämnda ordinarie domare ingår avsnitt om bemötande och jämställdhet. I utbildningen för fiskaler ingår ingen specifik utbildning om våld mot kvinnor. Inte heller när det gäller notariernas introduktionskurs. Nämndemän erbjuds ingen utbildning av . vill att domstolsväsendet säkrar kunskapen om våld mot kvinnor genom återkommande, obligatoriska kurser för ordinarie domare gällande våld mot kvinnor och sexualbrott. Samtliga landets domare ska ha genomgått en sådan kurs. Vi vill också se obligatoriska kurser för fiskaler om våld mot kvinnor och sexualbrott. Utbildning om våld mot kvinnor och sexualbrott ska ingå i notariernas introduktionskurs. Vi vill betona vikten av att en kvinna, eller den hon utser, alltid skall ha rätt att få information om när en dömd man, som hotat eller utsatt henne för våld, tillfälligt eller permanent släpps ut ur fängelse. Rutinerna för detta måste skärpas så att kvinnan alltid underrättas direkt och att eventuella skydds- och säkerhetsåtgärder genomförs i samarbete mellan polis och kriminalvård. Kriminalvården bör vara skyldig att underrätta åklagaren om fall där förutsättningar för besöksförbud finns i samband med att mannen vistas utanför anstalten eller friges. Vi vill även att kriminalvården och frivården skall kunna erbjuda behandlingsinsatser för de gärningsmän som är dömda för våldsbrott mot kvinnor (se vidare under avsnittet Vård och behandling). Fängelse har länge varit en rent manlig institution, av dem som döms till fängelse är män. Av de kvinnor som döms till fängelse har en fjärdedel dömts för narkotikabrott. Inom kriminalvården konstateras att kvinnor är mer utsatta än män. De har ofta har ett tyngre missbruk, en partner som är kriminell och/eller missbrukare och de har barn som de känner en djup skam gentemot. Ofta är barnen omhändertagna av de sociala myndigheterna. Flera av kvinnorna har bevittnat eller själva utsatts för våld eller sexuella övergrepp som barn. Många fängslade kvinnor vill ha studiecirklar om våld i familjen och hjälp för att de ska kunna förstå sin livssituation. När de kommer ut från fängelset väntar i många fall ett liv med fortsatt misshandel. Tiden inom kriminalvården måste också användas till att hjälpa och stödja dessa kvinnor. Vi kräver ett ökat stöd och hjälp till kvinnor som är dömda för brott och lever i en relation med misshandel. Vi vill att varje gång en kvinna mister livet genom ett brott begånget av en närstående, skall det tillsättas en särskild utredning (en ). På detta sätt kan de berörda myndigheterna lära av misstagen och hur samhällets resurser kan användas för att hjälpa och skydda de utsatta kvinnorna på bästa och mest effektiva sätt. Denna kunskap kan vara av stor vikt i det brottsförebyggande arbetet. Vi står därför fast vid vårt krav på att försöksverksamhet med dödsorsaksutredningar avseende såväl kvinnor som barn bör införas (bl.a. motioner 2002/03:Ju234 och 2004/05:Ju293). infördes brottet grov kvinnofridskränkning i . Bestämmelsen utgår från den utsatta kvinnans situation och skall underlätta åtal mot gärningsmän som vid upprepade tillfällen har kränkt en närstående kvinna. Flera brott som t.ex. misshandel, ofredande och hemfridsbrott skall kunna bedömas tillsammans, i samma mål. Lagen är tänkt att omfatta lindrigare brott som inte är så allvarliga att de enskilt skulle kunna betecknas som t.ex. grov misshandel men som således sammanvägda ändå utgör ett grovt brott och ett led i en upprepad kränkning av kvinnan.