ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02So573 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda och uppmärksamma sällskapsdjurens positiva effekter på människan och hur de kan nyttjas än mer i samhällets tjänst inom vården, äldreomsorgen, skolan och kriminalvården. Människan har haft domesticerade djur och så kallade sällskapsdjur vid sin sida i många . Detta har ofta bidragit till en ökad livskvalitet för både människor och djur. Forskningen tyder även på att nyttjandet av djur i samhällets tjänst varit såväl samhällsekonomiskt som mänskligt lyckat. Effekterna kan röra alltifrån psykologisk, fysiologisk, ekonomisk och social karaktär. Ledarhundar för blinda, polishundar, tullhundar och hästar inom militären har kunnat kompletteras med framgångsrika projekt med sällskapsdjur inom kriminalvården, äldreomsorgen och . Detta arbete utvecklas successivt världen över. Franska och österrikiska utbildningsdepartementen använder sällskapsdjur i undervisning för att få barn att träna sin förmåga att känna empati, överbrygga klyftor mellan grupper och träna ansvar. Den amerikanska kriminalvården nyttjar hundar för att återanpassa interner och bygga upp förtroende och ansvar. Det svenska kvinnofängelset har byggt upp ett häststall som de kvinnliga internerna bland annat sköter. Inom psykiatrin och åldringsvården fungerar ofta hundar och katter som del av terapi och välmående. En viktig del av rehabilitering av funktionshindrade har länge varit handikappridning. På fält efter fält sker samarbete mellan djur och människa i samhället tjänst. Detta arbete bör dock kunna intensifieras och utvecklas än mer i .
mot · GT02So574 · 2005-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ensamstående kvinnor bör få tillgång till assisterad befruktning på samma sätt som homo- eller heterosexuella kvinnor sammanboende i par. Begreppet familj har vidgats från att enkom först ha inkluderat den traditionella kärnfamiljen med mamma, pappa och barn till att numera i västerlandet också inkludera homosexuella relationer och allt större samhällelig acceptans för ensamstående hushåll. Denna utveckling är viktig, välkomnad och kort sagt en prägel av det moderna samhälle vi lever i. Ett lagförslag kom där öppnade för lesbiska par att få tillgång till donatorsinsemination. bör även ensamstående kvinnor inkluderas i denna lagstiftning. Förmågan att ge ett barn kärlek, trygghet, omsorg och respekt sitter inte i en persons sexuella läggning, kön eller partnerrelation utan i individens individuella förmåga att vara en bra förälder. finns många barn till ensamstående kvinnor och det är en växande grupp individer som väljer att skaffa barn utan partner. tillåts ensamstående att adoptera barn, men får inte tillgång till assisterad befruktning. Detta bör ändras och ingen ska bli diskriminerad utifrån sin relationsstatus på detta fält. De allra flesta ensamstående kvinnor som väljer att skaffa barn på egen hand har tänkt igenom frågan mycket noggrant. Barnen blir därför vanligen extra planerade och efterlängtade. Ensamstående kvinnor har dessutom redan skaffat sig barn. Att få barn genom donatorsinsemination är ett säkrare alternativ för ensamstående kvinnor. I flera länder, såsom , och , tillåter man dessutom redan detta.
mot · GT02So575 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om assisterad befruktning vid privata kliniker. Privata vårdgivare spelar en viktig roll inom hälso- och sjukvården som komplement till vård i offentlig regi, både från patientsynpunkt och för personalen. Likaså kan vård i privat regi på ett värdefullt sätt bidra till utveckling av behandlingsmetoder och förbättra forskningsläget inom de nischer de specialiserar sig på. Regelverket för vilka kliniker som kan ges befogenhet att utföra assisterad befruktning skapar dock en ojämlikhet mellan offentliga och privata vårdgivare. Enligt dagens regler får assisterad befruktning på klinik endast ske på kvinnor som lever i parrelationer. Assisterad befruktning kan ske genom antingen insemination eller s.k. provrörsbefruktning, dvs. befruktning utanför kroppen. Assisterad befruktning kan vidare delas in i sådana befruktningar där antingen ägg eller spermier kommer från en donator (t.ex. givarinsemination eller provrörsbefruktning med donerat ägg) och sådana befruktningar där könscellerna kommer från det berörda paret självt. Givarinsemination får enligt regelverket endast utföras vid offentligt finansierade sjukhus under överinseende av en läkare med specialistkompetens i gynekologi och obstetrik. Provrörsbefruktning med spermier från kvinnans make eller sambo får inte utföras utan tillstånd annat än vid offentligt finansierade sjukhus. Provrörsbefruktning där ägg eller spermier kommer från en givare får dock endast utföras vid universitetssjukhus. Förbudet mot givarbefruktning på privata kliniker andas misstänksamhet mot enskilda alternativ inom vårdsektorn. Det är visserligen rimligt med en offentlig kontroll av sådana befruktningar där barnet får biologiska band till personer som donerat könsceller till sperma- eller äggbanker, men denna kontroll upprätthålls lika bra oavsett om själva befruktningen genomförs på en privat eller offentlig klinik. Seriösa privata aktörer bör kunna beviljas tillstånd till att genomföra assisterad befruktning på samma villkor som offentligt finansierade sjukhus, givetvis under förutsättning att verksamheten sker under tillsyn. Regelverket bör vara detsamma för assisterad befruktning oavsett på vilken klinik i den utförs. Jag anser således att assisterad befruktning bör kunna genomföras vid alla sjukhus eller kliniker, oavsett huvudman eller driftsform, som erhållit tillstånd från . bör också kunna föreskriva vilken typ av kompetens som krävs av den medicinska personal som utför befruktningarna (vilket i sin tur leder till att vissa kliniker kan få tillstånd till alla slags befruktningar medan andra endast ges tillstånd till vissa typer av befruktningar). Förbudet mot att utföra insemination eller befruktning vanemässigt eller för skull bör avgränsas till sådana situationer där tillstånd från saknas.
mot · GT02So578 · 2005-10-04 00:00:00 — begär att regeringen återkommer med förslag till hur bröstcancerresolution kan genomföras i . antogs en bröstcancerresolution av (2002/2279 (). Även om jämförelsevis har en god och tillgänglig bröstcancervård finns mer att göra. Var dör en kvinna i av bröstcancer, det motsvarar 1500 kvinnor . Bröstcancer är den vanligaste dödsorsaken i åldrarna inom EU och den vanligaste cancerformen hos kvinnor. I bröstcancerresolutionen återfinns en rad krav som behöver genomföras i . Som kvalitetsstandard anger resolutionen att resultatet av varje mammografiundersökning skall bedömas av två radiologer som är oberoende av varandra och som var och en gör minst 5000 läkarutlåtanden om mammografiundersökningar . rekommenderar hälsoundersökning med mammografi för kvinnor i åldrarna . För att minska strålningen vid mammografi bör man vid upphandling av ny utrustning satsa på digital mammografi. Uppföljningar under visar att hälsoundersökning med mammografi är en effektiv metod för tidig upptäckt av bröstcancer. Studier visar på samma goda effekter av mammografi även för åldrarna under . Rätten att komma till bröstmottagning utan remiss är viktig särskilt för unga kvinnor som ännu inte omfattas av hälsoundersökningar med mammografi. Deras symptom tas på allvar inom primärvården eller hos gynekologer, vilket leder till fördröjd diagnos och behandling. Ge varje kvinna rätt till behandling med interdisciplinärt läkarlag enligt resolutionens kavlitetskrav Som kvalitetsstandard anger resolutionen att varje enskild bröstmottagning skall operera minst 150 förstagångsdiagnostiserade bröstcancerfall. Behandlingen skall utföras av ett interdisciplinärt läkarlag där det ingår bröstkirurg, radiolog, onkolog, patolog och sjuksköterskor med bröstsjukdomar som specialitet. Det finns stora informationsbrister och förseningar i efterkontrollen vid bröstcancer. Om man som patient inte vet när man skall komma på kontroll eller mammografi kan man inte heller bevaka eller skynda på vid förseningar. En konsekvens av detta kan bli att eventuellt återfall inte upptäckts . Ge varje kvinna rätt rehabilitering Det är alla kvinnors rätt att i medicinskt motiverade fall erbjudas operation med bibehållet bröst samt att bröstet så långt som möjligt rekonstrueras med hjälp av den egna vävnaden liksom till rehabilitering enligt resolutionens krav. Öka det statliga ansvarstagandet för cancerforskning och upprätta en nationell cancerplan Resolutionen uppmanar medlemsländerna att förbättra samordningen av den nationella och den europeiska cancerforskningen. finansieras svensk cancerforskning till av insamlade medel. Ett sådant finansieringssätt försvårar samordning med andra länders forskning. drabbas var tredje svensk av cancer under sin livstid. Den siffran beräknas öka till varannan svensk . En nationell cancerplan blir en nödvändighet för att hantera hälsoproblem av dessa dimensioner. Bröstcancerresolutionen uppmanar alla medlemsländer att följa att upprätta nationella cancerplaner. Regeringen bör återkomma till med förslag till hur bröstcancerresolutionens förslag skall genomföras i vårt land.
mot · GT02So582 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att betalningsansvaret enligt socialtjänstlagen övergår från vistelsekommun till hemortskommun. Socialtjänstlagen utgår från den enskilda människans behov och rättigheter. Varje kommun svarar för inom sitt område, och kommunen har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver, enligt § 2 SOL. För attraktiva turistorter och kommuner med många sommarboende, till exempel , , , , och kommuner innebär detta extra kostnader eftersom vistelsekommunen är betalningsansvarig. Det kan till exempel röra sig om insatser i form av hemtjänst till äldre som vistas i sitt fritidshus. Tendensen är också att de som har fritidshus vistas där under en allt av året. Att den kommun där man vistas har det yttersta ansvaret att tillhandahålla stöd och hjälp till den enskilde får anses rimligt. Men att också betalningsansvaret för utförda tjänster skall belasta vistelsekommunen är orimligt eftersom det drabbar kommunerna olika. Framför allt är det turistkommuner som drabbas av extra kostnader med dagens lagstiftning. Socialtjänstlagen bör därför förändras så att man skiljer på ansvar för utförande och betalning, i likhet med hälso- och sjukvårdslagen, så att inga extra kostnader belastar vistelsekommunen. Det naturliga är att hemkommunen är betalningsansvarig för insatser enligt socialtjänstlagen eftersom det är till hemkommunen den enskilde betalar sin kommunalskatt. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GT02So591 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om bidrag till glasögon för barn. För många familjer, särskilt de med små inkomster, innebär kostnaderna för barnens glasögon en betungande utgift. Många landsting ger bidrag till glasögoninköp för barn, men skillnaderna mellan bidragens storlek varierar stort mellan olika landsting. Det finns också landsting där inte några bidrag ges alls till glasögon för barn. Eftersom glasögon till barn med synfel är nödvändiga för att de ska få en normal synutveckling, bör det övervägas om glasögon kan betraktas som medicinsk behandling. Därför bör det övervägas om bidrag kan ges som täcker kostnaderna för glasögon till barn. Det bör också övervägas om reglerna kan bli likartade i hela landet.
mot · GT02So595 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ökade utbildningsinsatser inom psykvården. Ökade resurser till vård av psykiskt sjuka är ett av de prioriterade områdena inom vården. Regeringen avsatte därför i budgetpropositionen och 200 miljoner . Anslagen är avsedda för vård, sysselsättning och boende. Det är mycket angeläget eftersom vårdbehovet är stort. Medlen fördelas efter ansökan med redovisning av målgrupp och dess behov. Intresset har varit stort och ansökningar har inkommit från de flesta landsting och kommuner. För att insatserna ska få effekt är möjligheten att kunna rekrytera kompetent personal avgörande. Det visar sig på flera håll i landet att det är svårt att få tag på utbildad personal inom psykiatrins område. Det behövs därför en ökad satsning på utbildning av de personalgrupper som arbetar med vård av psykiskt sjuka liksom förbättrade möjligheter till fortbildning. Det är inte minst viktigt eftersom också rättspsykiatrin har behov av och konkurrerar om de här personalgrupperna.
mot · GT02So596 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att den nya handlingsplanen mot alkoholskador bör omfatta ett kraftfullt grundläggande stöd till folkrörelser och organisationer som arbetar mot alkohol- och narkotikabruk. En särskild myndighet, , har inrättats för att genomföra den nya handlingsplanen för att förebygga alkoholskador. I princip har den svarat för utbildningsinsatser för professionella till andra professionella och för riksomfattande mediasatsningar. Dessa insatser är viktiga, men de måste kompletteras med åtgärder som stödjer också det fria och frivilliga föreningslivet och folkrörelsearbetet. Föreningslivet har utvecklat modeller och metoder i preventions- och folkbildningsarbete och det arbetet pågår ständigt, trots små resurser. Kunskap och erfarenhet finns att tillgå i stor omfattning. En folkrörelsebaserad satsning mot ökad alkoholkonsumtion skulle kunna innebära en mobilisering långt utanför det professionella samhällets insatser. Den nya handlingsplanen för att förebygga alkoholskador bör därför omfatta ett kraftfullt grundläggande stöd till folkrörelser och organisationer som i sin verksamhet arbetar mot alkohol- och narkotikabruk och som arrangerar drogfria aktiviteter. Ett sådant stöd bör utformas på samma sätt som stödet till idrottsrörelsen och folkbildningen. Det betyder att bör ange syftet med stödet, men att organisationerna själva ges ansvaret att fördela pengarna.
mot · GT02So597 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skillnaderna i bidragssystemen för glasögon till barn och ungdom. Det är stor skillnad mellan landstingens bidrag till barnens glasögon. De flesta landsting ger bidrag till barnfamiljernas glasögoninköp men det är stor skillnad på hur stort bidraget är och även andra villkor skiljer, såsom ålder och frekvens. En sammanställning visar att endast två landsting ger något stöd ålder. Variationen är stor, något landsting är generöst som ett par landsting inte ger något stöd över huvud taget. Barn med synfel behöver ofta byta styrka på glasen och i barnfamiljerna kan kostnaden bli mycket kännbar för ekonomin. Synutvecklingen pågår under alla uppväxtåren och bra glasögon utgör barnens medicinska behandling. Den ojämlikhet som finns då det gäller glasögonbidrag till barn och ungdom är mycket olycklig. Barn bör ges samma möjligheter till en god synutveckling och behandlas lika, oavsett var man råkar vara bosatt i landet. Enligt vår mening bör staten som är anslagsgivare till landstingen initiera en överläggning för att rätta till brister och ojämlikheter i bidragsskillnaderna till barnglasögon.
mot · GT02So598 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tandvårdsförsäkringen. Fördelningsprofilen i dagens tandvårdsförsäkring är tydlig och inriktad på särskilda patientgrupper. Man kan starkt ifrågasätta denna konstruktion av dagens tandvårdsförsäkring i kombination med fri prissättning. Den tandvårdsförsäkring som infördes har successivt förändrats från det att införande skedde. Visserligen har stödet för vissa grupper förbättrats utifrån ålder, tandvård som ett led i sjukdomsbehandlingen, men det har även lett till en omfattande administration för vårdgivaren och ett svårförståligt stödsystem för patienten. Den avgiftsfria och förebyggande barn- och ungdomstandvården har medfört att dessa grupper normalt har en god tandhälsa. Människor med kronisk sjukdom och funktionshinder liksom personer som fyllt omfattas av tandvårdsreform. Olika rapporter visar att en ökande andel människor utanför de prioriterade grupperna avstår från tandläkarbesök eftersom det är för dyrt. Den utvecklingen utgör ett hot mot folkhälsan . Undersökningar visar att det är de vuxna, tjugo till sextiofemåringarna, som i stor utsträckning avstår tandvård av ekonomiska skäl. Tandvårdsförsäkringens nuvarande konstruktion och tandvårdens kostnadsutveckling gör att tandhälsa riskerar att befästas som en klassfråga. Enligt vår mening är det angeläget att tandvårdsstödets hälsoprofil utvecklas för att omfatta alla människor och det långsiktiga målet bör vara att tandvårdsförsäkringen i sin helhet omfattas av hälso- och sjukvårdens högkostnadsskydd och avgiftssystem.
mot · GT02So599 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett intensifierat förebyggande arbete mot sexuellt överförbara sjukdomar. Kondomanvändandet minskar bland ungdomar. Oskyddade och ofta tillfälliga sexuella kontakter har medfört att antalet anmälda nysmittade klamydiafall och andra sexuellt överförbara sjukdom har ökat dramatiskt . I vårt land finns såväl kunskap som erfarenhet av arbete med att förebygga spridning av sexuellt överförbara sjukdomar. Ungdomsmottagningarna genomförde på 80- och 90- talet en framgångsrik satsning för ökad kunskap om sexuellt överförbara sjukdomar och deras konsekvenser. Ett avgörande inslag i det förebyggande arbetet var attitydpåverkande information för att främja kondomanvändandet. Insikten och medvetenheten om de sexuellt överförbara sjukdomarna, riskerna och framför allt hur spridning kan förhindras, måste öka både bland såväl ungdomar som vuxna. bör ges i uppdrag att utarbeta och samordna ett program för insatser på olika nivåer för att minska spridningen av de sexuellt överförbara sjukdomarna.
mot · GT02So600 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stöd och rådgivning för ofrivilligt barnlösa. En halv miljon svenskar, av alla par i fertil ålder, lider av ofrivillig barnlöshet. Infertilitet påverkar drastiskt individens bild av sig själv. Att inte kunna få barn, oförmåga till reproduktion utlöser ofta en existentiell sorg och kris. Utsikten att leva barnlös är något fullständigt otänkbart för många människor. Den som drabbas av ofrivillig barnlöshet har tre utvägar: att söka medicinsk hjälp och behandling att ansöka om att få adoptera ett barn att leva barnlös. Inte något av alternativen är ett självklart eller enkelt val för någon. Även om den medicinska tekniken och utvecklingen innebär att alltfler kan få hjälp vid infertilitet, så innebär utredningar, undersökningar och behandlingar oftast en psykisk press. Den personliga integriteten utsätts för fysiskt och psykiskt intrång. Väljer man att genomgå en adoptionsutredning måste man släppa in utomstående i sitt liv för att granska relationer, värderingar och motiv. Det tredje alternativet, att leva barnlös, kan vara svårt av både sociala och personliga skäl. Det sociala trycket är ofta stort och ger ett utanförskap. Människor som är ofrivilligt barnlösa och står inför de tillgängliga alternativen bör erbjudas tillgång till en oberoende, fristående information och rådgivning. De måste få möjlighet till stöd i sorgearbetet för att på bästa sätt kunna fatta beslut om hur de vill gå vidare. I en oberoende rådgivning ryms också stöd och hjälp till dem som tvekar, är osäkra eller har orealistiska förväntningar. Det kan då handla om att inte gå in i eller till sista möjlighet fullfölja en påfrestande, utdragen eller kostsam behandling. Eller det kan handla om att avstå ifrån att genomföra en adoptionsutredning om önskan om adoptivbarn är orealistisk. Hälso- och sjukvårdslagen anger att alla har rätt till vård/behandling oavsett vilket landsting man bor i. Utvecklingen visar att behandlingen av infertilitet varierar starkt mellan olika landsting. Utöver den rent medicinska behandlingen finns oftast ingen helhetssyn för en kontinuerlig eller strukturerad rådgivning. De resurser och den kompetens som finns i form av sjukhuskuratorer och familjerådgivare bör erbjudas ofrivilligt barnlösa innan de går in i en medicinsk behandling, ansöker om adoption eller bestämmer sig för att avstå från de alternativen.
mot · GT02So601 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av tandhygienist för människor med diabetes. Diabetes kan leda till ökat tandvårdsbehov. Människor med diabetes hör inte till de direkta riskgrupperna vad gäller tandsjukdomar, men de löper ändå större risk än andra att få problem i munhålan. Vuxna som haft diabetes har oftare problem med tandlossning (parodontit) än andra. Detta gäller speciellt vid dåligt inställd diabetes med höga blodsockervärden. Tandlossningen kan då också utvecklas snabbare. Det är därför viktigt med regelbundna besök hos tandhygienist för att förebygga tandlossning och andra problem i munhålan. Personer med långvarig sjukdom eller funktionshinder kan ha ett ökat behov av tandvård. Funktionshindret/sjukdomen kan då ge dig rätt till en högre ersättning från tandvårdsförsäkringen. Det är som prövar och godkänner om du har rätt till denna högre ersättning. Din tandläkare ansöker om ett dubbelt ersättningsbelopp för åtgärder inom bastandvården. Du måste också ha ett intyg från din läkare som styrker sjukdomens påverkan på tandhälsan. bedömer utifrån detta din möjlighet att få förhöjd ersättning. Enbart diagnosen diabetes är inte tillräcklig för att ska bevilja ersättning. ska göra en helhetsbedömning och ta hänsyn till olika samverkande faktorer. För många personer så är det som sagt mycket viktigt med besök hos tandhygienist för att inte få problem. Det är en förebyggande åtgärd som lönar sig för både personen och samhället. Många personer får andra medicinska åkommor på grund av dålig tandstatus som gör att sjukvårdsbesök kan bli många. Många har inte råd att besöka tandhygienisten vilket kan leda till svåra konsekvenser. Därför finns det ett behov av förebyggande åtgärder för människor med diabetes, t.ex. att de har möjligheten till att gå till tandhygienist, och det bör övervägas om detta kan ingå i högkostnadsskyddet.