mot · GT02Fi240 · 2005-10-05 00:00:00 — För att sänka trösklarna för privatpersoner att köpa hushållsnära tjänster genomförs också en särskild nedsättning av arbetsgivaravgifterna för denna kategori företag. En annan typ av kostnad för att anställa består i sökkostnader för att hitta rätt person att anställa. För att minska denna kostnad måste arbetsmarknadspolitiken förbättras. Det är också viktigt att arbetsrätten ges ökad flexibilitet för att företag ska våga anställa. föreslår att arbetsgivarnas medfinansiering efter andra sjukveckan av sjukpenningkostnaden för anställda slopas fr.o.m. årsskiftet. Det innebär att arbetsgivarna avlastas kostnader på 2006. Förslaget finansieras genom en motsvarande höjning av arbetsgivaravgifterna. Det finns även andra hinder och kostnader för att anställa. En sådan är arbetsgivarnas medfinansiering av sjukpenningkostnaden för anställda som infördes den 1januari 2005. sänktes arbetsgivaravgiften för att kompensera arbetsgivarna för den ökade kostnaden. Vår främsta farhåga var att medfinansieringen skulle göra arbetsgivarna mer tveksamma till att anställa människor med en sjukdomshistoria men även dem som tillhör en grupp som löper större risk att bli sjukskrivna, exempelvis äldre kvinnor. Dessa grupper riskerar därmed att bli diskriminerade. Men vår oro gäller också de små företagen, där en enda persons sjukskrivning kan äventyra företagets överlevnad. Undantagen från medfinansieringen, deltidssjukskrivning och rehabiliteringspenning, är dessutom godtyckligt satta och kan ofta inte påverkas av arbetsgivarna. Detta tycker och våra allianspartier är fel och föreslår att medfinansieringen ska avskaffas. Sänkta arbetsgivaravgifter för nyanställningar föreslår att arbetsgivare i näringslivet som nyanställer, för varje nyanställd, endast betalar pensionsavgift och slipper övriga arbetsgivaravgifter, . År två nedsätts arbetsgivaravgiften med tre fjärdedelar, år tre med hälften och år fyra med en fjärdedel. För att säkerställa att företag inte avskedar arbetskraft för att därefter nyanställa ska nedsättningen endast utgå till arbetsgivare som ökat det totala antalet anställda. Kostnaden beräknas uppgå till 2006. När reformen fått fullt genomslag beräknas årskostnaden uppgå till . En betydande del av kostnaden för att anställa utgörs av arbetsgivaravgifter. Att genomföra en generell sänkning av arbetsgivaravgifterna blir dock antingen statsfinansiellt omöjligt, eller leder till en ytterst liten sänkning. En generell sänkning av arbetsgivaravgifterna, som sker inom ramen för vad som är statsfinansiellt rimligt, kan därigenom inte förväntas ha någon mer betydande effekt på företagens vilja att anställa. Generellt sänkta arbetsgivaravgifter torde dessutom snabbt slå igenom i en högre löneökningstakt, vilket skulle minska sysselsättningseffekten ytterligare. Av detta skäl anser vi att en sänkning av arbetsgivaravgifterna bör inriktas mot företag som nyanställer. Att sänka arbetsgivaravgifterna för ett nettotillskott av arbetskraft är en marginell lönesubvention. Detta har prövats tidigare av den borgerliga regeringen i form av generellt anställningsstöd (GAS) som gällde alla företag och riktat anställningsstöd (RAS) som inriktades på kombinationen arbetslösa och små företag i form av RAS. GAS gällde arbetsgivare i kommuner, landsting och den privata sektorn medan RAS begränsades till den privata sektorn. Det var framför allt små företag inom tillverknings- och byggindustrin som använde GAS och RAS. Även inom varuhandel, hotell- och restaurantverksamhet med hög personalomsättning utnyttjades stöden. En genomgång av stöden visar att GAS både blev väsentligt billigare, utnyttjades av fler företag och gavs till betydligt fler arbetstillfällen än RAS. Ett problem med arbetsgivaravgiftssänkningar är att de kan ha stora dödviktsförluster, dvs. anställningar subventioneras som skulle ha ägt rum ändå. Enligt en utvärdering av stöden var det så många som av GAS-företagen och av RAS-företagen som angav att de skulle ha anställt personal även utan stödet. Den vanligaste orsaken till att personal anställdes med GAS och RAS var att ordertillgången hade ökat och att man därför nyanställde. av de anställda med GAS fanns kvar i anställning då undersökningen genomfördes, trots att tillsvidareanställning inte var något krav.34 GAS och RAS inrättades när befann sig i den djupaste lågkonjunkturen, och sågs som ett stabiliseringspolitiskt medel. Stöden var temporära och var tänkta att förmå företagen att tidigarelägga nyanställningar, vilket de också gjorde med för en femtedel av GAS-företagen. Motivet för att inrätta ett marginellt sysselsättningsstöd är också att stimulera företagen till nyanställningar. I detta perspektiv kan GAS sägas vara verkningsfullt jämfört med RAS, även om dödviktskostnaderna som väntat var stora. Slutsatsen kan dras att sänkta arbetsgivaravgifter på marginalen bidrar till att öka sysselsättningen, men att stödet måste vara mer långvarigt än det tidigare GAS . Alliansens arbetsgivaravgiftssänkningar skiljer sig från det förslag som regeringen och samarbetspartierna föreslagit genom att vårt förslag trappas av och gäller inte bara . Regeringen förslag riktar sig endast till soloföretagare och gäller endast en anställd. I alliansens förslag får företagen arbetsgivaravgiftssänkningar för varje nyanställd. Medan regeringens förslag genom sin utformning sannolikt får en begränsad effekt, räknar vi med att efterfrågan på arbetskraft kommer att öka betydligt med alliansens förslag. I utvärderingen av GAS och RAS förklarades stödens förhållandevis små effekter på tidigareläggning av nyrekryteringar att företagen grundar sina rekryteringsbeslut på långsiktiga planer om den framtida utvecklingen på marknaden. Det bör betonas att nedsättningen av arbetsgivaravgifterna ska kunna läggas till den nedsättning av arbetsgivaravgiften som utgår genom alliansens förslag om nystartsjobb (se avsnitt 7.2). Det är väsentligt att poängtera att anser att alliansens förslag måste ses i kombination med det övriga programmet. Sannolikheten för att sänkta arbetsgivaravgifter ska leda till högre sysselsättning snarare än stigande löneökningar ökar väsentligt när åtgärden vidtas i kombination med kraftfulla åtgärder för att öka arbetsutbudet. Att sänka arbetsgivaravgifterna utan att göra det väsentligt mer lönsamt att arbeta genom jobbavdrag och stramare bidrag leder sannolikt till en väsentligt mindre sysselsättningsökning, men att göra det för att möta ett ökat utbud kan bidra till att matcha efterfrågan och utbud. föreslår att arbetsgivaravgifterna tas bort helt för personer som uppburit arbetslöshetsersättning, sjukpenning, förtidspension eller socialbidrag . Nedsättningen gäller som vederbörande varit frånvarande från arbetslivet, dock högst . Skatterabatten kan förlängas i särskilda fall men först efter individuell prövning. Ungdomar () som varit arbetslösa ska omfattas av nystartsjobben. För dem gäller dock skatterabatten i högst . Nystartsjobben ska även omfatta nyanlända flyktingar och anhöriginvandrare efter det att uppehållstillstånd har beviljats. Skatterabatten ges till nystartsjobb i näringslivet. LAS ska gälla för nystartsjobben. De bedöms kunna generera åtminstone 50000 arbeten. I budgeten avsätts 2006. Erfarenheter från andra länder och forskningen tyder på att en effektiv väg för att förbättra sysselsättningsläget för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden är att sänka arbetsgivaravgifterna.35 I flera europeiska länder med hög arbetslöshet och med betydande grupper som står utanför arbetsmarknaden har också olika typer av skatterabatter använts med gott resultat, bl.a. i , och . I och har riktade skattelättnader introducerats i form av sänkta sociala avgifter eller andra skatter för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden eller med låga inkomster.36 Ett problem med riktade skattelättnader är s.k. undanträngningseffekter, som både innebär att anställningen skulle ha kommit till stånd ändå och att någon annan skulle ha fått jobbet om inte subventionen fanns. Studier som utvärderat olika skatterabatter visar att utformningen av stödet kan begränsa undanträngningseffekterna. Enligt bör skattelättnaderna inriktas på väl avgränsade grupper som befinner sig långt utanför arbetsmarknaden, ges och inriktas mot den privata sektorn. De bör inte vara inkomstrelaterade eller ge upphov till marginaleffekter. De ska gälla löner enligt gängse avtal och kontrolleras och följas upp noggrant. är överens om ett gemensamt förslag om s.k. nystartsjobb för att underlätta för dem som har en svag förankring i arbetslivet att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Alliansens förslag om arbetsgivaravgiftssänkningar ska kunna läggas till skatterabatten i nystartsjobben. Anledningen till detta är att de positiva effekterna av nystartsjobben annars försvinner. Eftersom nystartsjobben är riktade mot personer som varit utanför arbetsmarknaden måste arbetsgivaren få en ytterligare kompensation för den ökade risk som det innebär att anställa någon med okänd produktivitet. Annars är det sannolikt att företaget väljer att anställa någon som redan har anknytning till arbetsmarknaden. Eftersom vi vill minska utanförskapet måste således nystartsjobb kunna kombineras med alliansens förslag om sänkta arbetsgivaravgifter. Därmed blir den skatterabatt som ges personer som stått utanför arbetsmarknaden mycket kraftfull. För att ytterligare underlätta nyanställningar i nystartsjobben föreslår en viss uppluckring av anställningsskyddet (se avsnitt 7.5). Till skillnad från regeringens förslag om plusjobb, som är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd och där sökande anvisas till olika företag av arbetsförmedlingen, är alliansens skatterabatt i nystartsjobben en rättighet som gäller alla, oavsett hur anställningen förmedlas. Det handlar inte om att nystartsjobb anvisas från arbetsförmedlingen. Anställda och arbetsgivare som kommer överens om en anställning och uppfyller kraven kan ansöka hos skattemyndigheten om att arbetsgivaravgiften ska tas bort. Därmed minskar den stigmatiseringseffekt som åtgärder via arbetsförmedlingen ofta för med sig. För att motverka missbruk är det dock viktigt att etablera en god kontroll av nystartsjobben. Alliansens förslag om nystartsjobb är utformade för att minimera undanträngningseffekterna. De är riktade till särskilt utsatta grupper och gäller näringslivet. Skatterabatten är inte maximerad till någon högsta inkomstnivå, vilket innebär att inlåsningseffekterna minimeras.37 När sysselsättningsstödet är maximerat vid en viss inkomst kan det försvåra för den som åtnjuter rabatten att få de löneökningar som vederbörande förtjänar. Eftersom alliansens skatterabatt gäller lika som den arbetslöse, socialbidragsberoende, sjukskrivne eller förtidspensionerade varit utanför arbetsmarknaden kan det handla under vilka det är naturligt att personen i fråga får en positiv löneutveckling. Ytterligare en fördel med alliansens nystartsjobb är att effekten på de offentliga finanserna blir betydligt mer begränsad än om satsningen också skulle ha gjorts i offentlig sektor. Alliansen menar också att det är viktigt att budgetlagen följs och att utgiftstaken anpassas till satsningar på nystartsjobben, eftersom nedsättningen av arbetsgivaravgifterna minskar statens inkomster i stället för att belasta statens utgifter. Regeringen satsar på både plusjobb och utbildningsvikariat i form av skattekrediteringar, utan att någon motsvarande justering görs av utgiftstaket. 7.3Avdrag för hushållsnära tjänster föreslår att det införs en skattereduktion för hushållstjänster. Företag som säljer hushållstjänster får rätt att vid den månatliga inbetalningen av moms och arbetsgivaravgifter dra av av arbetskostnaden för alla hushållstjänster som man utfört. Fysisk person får köpa hushållstjänster enligt dessa regler till ett värde av maximalt . Den maximala skattereduktionen kan således uppgå till . Förslaget omfattar hushållstjänster som utförs i hemmet, hushållens köp av externa tvätteritjänster samt hämtning och lämning av barn från och till dagis eller motsvarande. Materialkostnader omfattas inte. Vad gäller utförare av tjänsterna omfattar förslaget företag och personer med F-skattsedel. Den sammantagna effekten på det finansiella sparandet bedöms uppgå till 2006. Kvinnor jobbar sammantaget i regel minst lika mycket som männen. Kvinnors kortare betalda arbetstid uppvägs av att den obetalda är längre än männens. Den ojämna fördelningen av den obetalda arbetstiden kan te sig rationell för den enskilda familjen i det kortare perspektivet, men den är en viktig orsak till att löneskillnaderna mellan könen består och att kvinnors inkomstmöjligheter över livet är sämre.38 En förutsättning för att många kvinnor ska kunna öka den betalda arbetstiden är att de arbetar mindre hemma.39 Det samhällsekonomiskt mest effektiva sättet är att underlätta för hushållen att i större utsträckning köpa olika tjänster som utförs utan betalning. På så sätt skapas en ny arbetsmarknad och den värdefulla men obetalda arbetstiden får ett pris. Det höga skattetrycket gör emellertid att endast ett fåtal har råd att anlita vit hjälp för att sköta vardagsnära sysslor. Detta kan ha bidragit till att löneskillnader mellan män och kvinnor cementerats eller t.o.m. ökat, se tabell 7.1. Tabell 7.1 Kvinnors lön som andel av männens, 1991 och 2000, procent Anm.: En negativ förändring innebär att kvinnors lön sjunkit i förhållande till männens. Källa: och 2000. För att underlätta vardagen och förbättra förutsättningarna för en ökad kvinnlig förvärvsfrekvens vill vi moderater och sänka skatten på hushållstjänster.40 Alliansen vill införa en 50procents skattereduktion på utgifter för arbetskostnader . Detta innebär att den maximala skattelättnaden kan uppgå till . På kort sikt kommer detta att bidra till att göra en betydande svart arbetsmarknad vit. Detta betyder att de som jobbar svart, främst kvinnor, får avtalsenlig lön, rätt till olika förmåner och försäkringsskydd. Dessutom kommer sysselsättningen att stiga och de offentliga finanserna att stärkas. 7.4Arbetsmarknadspolitik för lägre arbetslöshet föreslår att arbetsmarknadspolitiken effektiviseras. Därvid prioriteras ökade resurser för matchning mellan arbetssökande och lediga jobb, ökad konkurrens och förbättrad kontroll. En enhetlig myndighetsorganisation införs, myndigheten ges en självständig professionell ledning och det politiska inflytandet minskas. Friåret avskaffas, åtgärdsprogrammen reduceras och dagens riktade anställningsstöd ersätts med nystartsjobb. Förslagen innebär sammantaget besparingar på 2006. Vi är övertygade om att arbetsmarknadspolitiken kan bidra till att matcha arbetssökande med lediga platser. Arbetsmarknadspolitiken bör inriktas på att arbetsförmedlingarna bidrar till att göra det lättare för arbetslösa att söka arbete, och förmedlarna bör ha ett tydligt uppdrag att säkerställa att de som är arbetslösa söker arbete. Arbetsmarknadsutbildningarna bör inriktas på att förstärka kompetensen och göra arbetslösa mer anställningsbara. Arbetsmarknadspolitiken kan också underlätta för dem som hamnat utanför att hitta tillbaka till reguljärt arbete. Att arbetsförmedlingen också kan bidra till att hålla dem som drabbats av arbetslöshet aktiva utgör därför också det yttersta testet på att den arbetssökande står till marknadens förfogande. Lika övertygade som vi är om att arbetsmarknadspolitiken kan bidra till lägre långsiktig arbetslöshet är vi om att dagens arbetsmarknadspolitik inte uppnår de resultat som skulle kunna vara möjliga. De utvärderingar som gjorts av arbetsmarknadspolitiken är ofta kritiska. Det finns exempelvis inte några starka belägg för att AMS-åtgärder skulle förbättra matchningen mellan arbetssökande och lediga jobb.41 Om något riskerar åtgärderna leda till att man söker färre jobb medan man är i en åtgärd, även om man skulle söka fler jobb efter avslutad åtgärd. Dessa studier tyder på att de satsningar som görs av regeringen på arbetsmarknadspolitiska åtgärder kommer att ha en begränsad effekt på arbetsmarknadens flexibilitet. Därför är det av avgörande betydelse att reformera arbetsmarknadspolitiken. () mål att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt måste tydliggöras och AMS måste befrias från en politisk överstyrning som förhindrar ett effektivt arbete. En politik för att matcha och aktivera arbetslösa är en naturlig komponent i program för att göra det enklare att anställa. 7.4.1Ett väl fungerande AMS Det är viktigt att arbetsmarknadspolitiken utformas för att få ned arbetslösheten i ett mer långsiktigt perspektiv. Dagens åtgärdsarsenal är i huvudsak inriktad på att minska den öppna arbetslösheten. De nya åtgärder som regeringen föreslår är temporära och tänkta att gälla i ett eller , till dess att den förbättrade konjunkturen ger avtryck på arbetsmarknaden. Det finns anledning att förmoda att regeringens detaljstyrning, ett starkt inflytande för regionala politiska intressen och det korporativa inflytandet från de fackliga organisationerna i bidrar till att arbetsmarknadspolitiken inriktas på mer kortsiktiga mål. menar att det primära målet med AMS verksamhet ska vara att minska den s.k. strukturarbetslösheten och inte att stabilisera konjunkturen. Strukturarbetslöshet är den arbetslöshet som är förenlig med prisstabilitet på lång sikt. Genom att ge ett klarare specificerat uppdrag än och ett fåtal mål ges verksledningen möjligheter att uppfylla målen. Det är viktigt att ledningen för får en så självständig roll som möjligt i sitt myndighetsutövande. menar att det bör vara upp till ledningen att avgöra hur resurserna ska fördelas mellan förmedlingsverksamhet och åtgärder och mellan olika regionala arbetsmarknader. En professionell verksledning kan bedöma hur arbetsmarknadspolitiken bör läggas upp för att arbetsmarknaden ska fungera bättre. Ett entydigt resultat i forskningen är att en väl fungerande förmedlingsverksamhet där det ställs tydliga krav på sökaktivitet gör att arbetslösheten minskar.42 Det är viktigt att AMS ges möjligheter att prioritera förmedlingsverksamheten. Nedjusteringen av ersättningsnivåerna med en stegvis nedtrappning och en utökad kontroll av de arbetssökandes arbetsvilja är alla förslag som framför allt gäller de arbetslösa, dvs. den ena parten på arbetsmarknaden. menar därför att krav också måste ställas på den andra parten, med andra ord på arbetsförmedlingarnas insatser. Arbetsförmedlingar som både arbetar aktivt med uppföljning av de arbetslösas jobbsökande och har regelbunden kontakt med det lokala näringslivet för att kunna skaka fram fler jobb lyckas också bättre med att ordna arbeten till de arbetssökande.43 Det kanske mest avgörande är att säkerställa att inte politiskt motiverade åtgärdsprogram, där det redan innan åtgärderna genomförs förefaller sannolikt att de kommer att vara meningslösa, dominerar arbetsmarknadspolitiken. Det måste vara upp till professionella förmedlare vid förmedlingarna att, i samråd med en verksledning som önskar driva verksamheten på ett effektivt sätt, avgöra vilka åtgärder som bäst bidrar till att matcha arbetssökande och arbetslösa. Genom att AMS verksledning själv kan avgöra inriktningen på arbetsmarknadspolitiken finns incitament och verktyg för AMS att köpa in utbildningstjänster från annat håll. Det måste bli självklart att åtgärder utvärderas på sakliga grunder och att program som inte är effektiva utrangeras. Därmed kan AMS bättre anpassa verksamheten till hur det ser ut på arbetsmarknaden. Enligt en nyligen publicerad rapport av akademikerfacket saknas ofta kompetens hos arbetsförmedlingarna när det gäller sökande med hög akademisk kompetens.44 Bemanningsföretagen, och andra aktörer på arbetsmarknaden kan få en viktigare roll i AMS framtida verksamhet. menar också att en mer effektiv arbetsmarknadspolitik förutsätter att omvandlas till en enhetsmyndighet och att länsarbetsnämnderna avskaffas. Det är rimligt att ledningen för ett målstyrt verk har möjligheter att fatta beslut om hur verksamheten på de olika regionala arbetsmarknaderna ska utformas. Det är en självklarhet att arbetsmarknaden i olika regioner kan utvecklas olika och det förutsätter att det kan ske en prioritering mellan olika områden utifrån vad som har störst genomslag på arbetsmarknadens funktionssätt, snarare än utifrån regionalpolitiska överväganden. En enhetsmyndighet kan mycket väl, utan att åsidosätta de övergripande målen, driva verksamheten med ett decentraliserat arbetssätt. Det viktiga är att det förs en dialog mellan verket och aktörerna på de lokala arbetsmarknaderna. Flexibiliteten på arbetsmarknaden förbättras om arbetsmarknadspolitiken byggs upp kring de lokala arbetsmarknaderna som naturligt växt fram i stället för att begränsas till länsindelningen. säger ja till regeringens satsningar på nyrekryteringar till för att förbättra förmedlingsverksamheten och utöka kontrollen av att arbetslöshetsförsäkringens regelverk efterlevs. Vi är också övertygade om att denna åtgärd kommer att få betydligt större effekt om den kombineras med våra förslag om stramare bidrag och mer effektiv uppföljning av arbetslöshetsförsäkringen. Ett bra arbetsrättsligt regelverk gör att lugn och ro skapas på arbetsmarknaden och att företag och anställda kan verka under stabila spelregler. Enligt forskningen kan ett omfattande anställningsskydd inte förklara varför arbetslösheten blir hög från tid till annan. Det är i huvudsak andra faktorer som påverkar sysselsättningsutvecklingen. Utformningen av skatte- och ersättningssystemen har en helt avgörande betydelse för hur hög arbetslösheten är på lång sikt. En annan minst lika viktig faktor är hur väl arbetsmarknaden förmår sammanföra arbetssökande med lediga jobb. Om anställningsskyddet är omfattande dämpas sysselsättningsökningen i en konjunkturuppgång på grund av att arbetsgivare blir mer återhållsamma vid anställningar. Å andra sidan blir också färre personer uppsagda under en konjunkturnedgång. Det finns starka skäl att tro att stabila anställningsrelationer kan bidra till en högre produktivitetstillväxt, bl.a. genom att anställda får större anledning att tillägna sig företagsspecifik kompetens. Det finns emellertid skäl att anta att ett omfattande anställningsskydd kan göra det svårare att komma in på arbetsmarknaden eftersom arbetsgivare blir mer selektiva i sina anställningsbeslut. Detta kan vara problematiskt för grupper som ungdomar, kvinnor och invandrare.45 Den svenska lagstiftningen, lagen om anställningsskydd (LAS), är i vissa avseenden illa anpassad till dagens dynamiska arbetsmarknad. Det kan även finnas visst fog i att hävda att LAS bidrar till att människor känner sig inlåsta på en arbetsplats där de i grunden inte trivs.46 Detta talar för att både en modernisering och förenkling av regelverket är angelägen för att förbättra näringsklimatet. Inte minst för grupper som ungdomar och invandrare, som behöver etablera sig på arbetsmarknaden , måste vägarna till arbete bli bredare. vill göra det enklare att anställa. Därför vill vi pröva möjligheten att sammanföra de flesta undantag från tillsvidareanställning till ett enda undantag. Det ska vara möjligt att anställa på tidsbegränsade kontrakt upp . Förslaget innebär att antalet anställda på visstidskontrakt inte begränsas i företagen. Ingen avtalad period får, som i dagens system, vara kortare än en månad. Företrädesrätt föreslås som . För visstidsanställningar som är föreslås att visstidsanställningen övergår i en tillsvidareanställning, om inte arbetsgivaren meddelar annat en månad före kontraktets utgång. För säsongsanställd arbetstagare måste besked lämnas om förnyad säsongsanställning minst en månad innan den nya säsongen börjar, vilket också gäller i dagens system. Provanställningar omfattas inte av detta förslag. När det gäller vikariatsanställningar kan arbetsgivare behöva använda samma vikarie vid en längre tjänstledighet än . Å andra sidan finns det många exempel på att vikariatsanställningar missbrukas. Detta problem återstår att lösa.