mot · GT02Ju451 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att införa effektivare polisiära metoder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Compstat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Impact. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om Accountability. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att specifika resurser behövs för specifika resultat. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att även medborgare utan fribrev skall kunna känna sig trygga. Jag har motionerat om förbättrad polisverksamhet. Inget har hänt. när även biträdande statsministern haft synpunkter på polisens effektivitet kanske tiden är mogen för ett omtänkande: En stor del av svensk polisverksamhet går på temat: Så har vi alltid gjort och så har vi aldrig gjort. Ingen tar ansvar, varken polisledning, rikspolisstyrelse, departement, regering eller utskott. Det gäller inte bara spårhundsverksamhet och att hitta folk som har gått vilse, utan det gäller polisverksamheten generellt. Jag tillbringade hos mina vänner bland polisen i i . Jag har besökt dem regelbundet för att ta del av deras polisverksamhet. I motsats till minskar brottsligheten dramatiskt i . Statistik visar att man i hela staden från 19932003 har haft en minskad brottslighet . I Queens har man nått en minskning . Exempelvis har antalet bilstölder i Queens minskat från 24500 1993 till 4000 . Man gör någonting och får resultat. En metod är att polisen är närvarande i stadsmiljön. Till en del kan det förklaras med att det finns fler poliser per invånare. Det finns alltså ca 26000 aktiva poliser ute på gatorna plus ett antal skrivbordspoliser på mellan 6000 och 10000. I har vi 16000 poliser inklusive de poliser som sitter bakom sina varma sköna skrivbord och aldrig ser något av verkligheten. Framför allt beror den här succén i på ett förhållningssätt och på arbetsmetoderna. Det handlar inte bara om antalet poliser, resurser och pengar, polisen arbetar på ett annat sätt. Trots att studiegrupp efter studiegrupp från har besökt och tagit reda på hur man arbetar har det inte satt många spår. Jag vet att justitieutskottet besökte ungefär som jag. Vad de fick veta är jag osäker på, men jag hoppas att utskottet tagit del av det material som jag har fått. Tre saker sätter sin prägel på polisverksamheten i : För det första är det Compstat, computer statistics. Compstat innebär ingenting annat än att man har en karta med nålar i olika färger på. Man har en färg för våldtäkter, en annan färg för mord, en tredje färg för stöld och så vidare. Dessa kartor digitaliseras och körs in i ett datasystem för hela stan. På det sättet skapar man kunskap om var olika brott begås. För det andra jobbar man med Impact. Impact innebär att där brotten begås, dit skickar man poliser. Ganska banalt och enkelt, kan man tycka. Det har vi tydligen inte provat här. Polisen överflödar det aktuella området . För det tredje och det är kanske det allra viktigaste har man någonting som man kallar Accountability. Accountability innebär att chefen hålls ansvarig. Alla är ansvariga för sin verksamhet på alla nivåer. I förefaller polisverksamheten bedrivas helt utan ansvar. Men i delegeras maktbefogenheter ända ned till enskilda polismän. Uppföljning av ansvaret görs genom att man kallar in chefer ända ned på mellannivå i en aula och hänger upp en stor bild av kartan med resultaten på väggen. Sedan kallar man upp de ansvariga på scenen där de får redogöra för vilka åtgärder som vidtagits, vilka åtgärder man avser göra och om man behöver mer resurser. följs detta upp, och då kontrollerar man om resultaten har nåtts. Inga särskilt repressiva åtgärder behöver vidtagas mot dem som misslyckas. Det räcker antagligen att bli utskämd inför kollegerna. Bara det faktum att denna statistik redovisas offentligt allmänheten har också tillgång till den ökar incitamenten. Lärdomen är att man måste satsa specifika resurser för att nå specifika resultat. Om man satsar slumpvisa resurser får man ju slumpvisa resultat. Det är en ganska enkel sanning, men den har tydligen inte heller slagit igenom i den svenska polisverksamheten. Ingen brottsförebyggande verksamhet har haft så stor effekt som det polisen har gjort i . Socialdemokraterna har haft makten , och det går bara sämre med brottsbekämpningen. Utredningar och beredningar verkar vara det som är mest givande här i . Det behövs inte fler utredningar om polisen, nu gäller det att tillämpa den kunskap som finns både i och på andra håll. Alla har ju inte, som jag, ett fribrev. Jag har använt fribrevet och fått tillbaka mina ägodelar. Men det är ju motståndarsidan som fixar att man får tillbaka det som är stulet. Vi måste faktiskt se till att det är polisen och inte tjuvarna som klarar upp brotten även för dem av oss som råkar ha ett fribrev.