mot · GT02N443 · 2005-10-05 00:00:00 — Utbyggnaden av järnvägskapaciteten genom Mälartunneln under är ett riksintresse. kräver vidare att en komplett ringled byggs. är bara första steget nu måste bygget av starta och projekteringen för sätta i gång på nytt. En ringled är nödvändig för att ska fungera med alla transporter som dess företag och invånare behöver. Ringen, med de nya sträckorna lagda i tunnel, är den enda lösning som gör det möjligt att avlasta innerstaden och skapa en bättre stadsmiljö. I var , och överens om att prioritera ringleden före en västlig förbifart. Detta är enligt vår uppfattning fortfarande den riktiga prioriteringen, eftersom ringen både skapar en ny kringfart och avlastar innerstan. Vi kräver därför att byggandet av ringleden påbörjas . Regeringens blockerande av Österleden måste upphöra. Att öka järnvägs- och vägkapaciteten över SaltsjöMälarsnittet är alltså en nödvändig förutsättning för att skapa en rimligare trafiksituation i . Men många andra satsningar måste också ske, i hela länet, med hänsyn till flaskhalsar och köer, bristande trafiksäkerhet, tillväxthinder för näringsliv och omänsklig trafiksituation för boende. De statliga medel som ställts till förfogande i investeringsplanerna som löper är otillräckliga i förhållande till behoven när det gäller både kollektivtrafiken och vägnätet. Här nedan beskrivs några av de behov som finns i olika delar av . En av landets mest olycksdrabbade vägar är väg 73 Dödens väg mellan och . Särskilt sträckan mellan och har länge varit underdimensionerad för den stora trafiken till och från bland annat Gotlandsfärjorna och Östersjötrafiken. Gång på gång har den planerade upprustningen skjutits , och när utbyggnaden av väg 73 nu äntligen har påbörjats handlar det om uppfyllandet av ett löfte som borde ha förverkligats för länge sedan. Det är nu hög tid att fullfölja utbyggnaden av infrastrukturen till och från genom att också satsa på dubbelspår på hela Nynäsbanan. Infrastrukturen på måste förstärkas också på många andra sätt. Södertörnsleden behöver förverkligas som en viktig beståndsdel i utvecklingen både för och för regionen i stort. Breddningen av /E 20 mellan och pekas också ut som en prioriterad satsning av såväl Stockholmsberedningen som den regionala utvecklingsplanen (Rufs), men har inte fått någon statlig finansiering. En annan betydelsefull vägsatsning för är att utbyggnaden av mellan och Vårsta fullföljs och att medel ställs till förfogande för en fortsatt utbyggnad vidare till . Vidare skulle en förlängning av söderut från knyta samman viktiga lokala centrum som , och /Syd, stimulera inomregionalt resande och motverka segregation mellan bostadsområden. Förbindelserna söderut och västerut från behöver förstärkas genom en fortsatt utbyggnad av till dubbelspår inte minst viktigt för kommun och en satsning på kapacitet för höghastighetståg på via . Likaså behövs statliga medel för nya förbifarter längs förbi och Mölna. För att förbättra trafiksituationen i med omnejd pekar Rufs också ut Sagoleden i . Staten måste ta ansvar för dessa nödvändiga satsningar på den nationellt finansierade infrastrukturen. En expansiv del av länet är NackaVärmdö. Vid gränsen mellan och planeras projektet , ett av största stadsbyggnadsprojekt, som genom att lägga trafikleder i tunnel frigör mark för tusentals bostäder och arbetsplatser. Projektet hotas av förseningar genom oklarheter om när den utlovade statliga medfinansieringen kan disponeras. En sådan fördröjning på grund av statens agerande kan inte accepteras. Likaså är det mycket önskvärt med en utbyggnad av kapaciteten på över , en flaskhals som skapar svåra trafikstörningar. Staten behöver likaså medverka till en fortsatt utbyggnad av från till , samt längre fram en utbyggnad av tunnelbanan till . En annan sektor där en mycket kraftig befolkningsökning väntas är de sex kommunerna i nordost, från närmast till längst i norr. Dessa kommuner med en samlad folkmängd på 220000 personer ett antal som ökar till minst 350000 har också potential att växa som den storstadsnära naturen värnas. Hela nordostsektorn saknar dock helt anslutning till det nationella järnvägsnätet. I vilken annan landsdel som helst hade det setts som otänkbart att en befolkning motsvarande ett mindre län hade ställts utan järnvägsförbindelse. Effekten syns också i att nordostsektorns kollektivandel är betydligt lägre (mellan i de olika kommunerna) än länsgenomsnittet på . Staten bör därför aktivt medverka till att utreda projektet , den nya järnvägssträckningen mot Arninge i (med framtida förlängning till och potentiell vidare utbyggnad till ) som förespråkas av såväl Stockholmberedningen som Rufs och som har stöd av samtliga berörda kommuner. har inga anslag ens för den nödvändiga förstudien. från till /har svåra kapacitetsproblem. Hela sträckan bör byggas ut till motorvägsstandard. Den tunga lasttrafiken till och från Holmens Bruk i liksom färjorna i gör det även angeläget med en tidigarelagd utbyggnad av samt en utbyggnad av . Godstransportdelegationen noterar i sitt slutbetänkande (SOU 2004:76) den starka utvecklingen av roro-trafiken över hamnen i , som har haft och förväntas ha en mycket stark tillväxt. I samband med satsning på havets motorvägar kommer ökad vikt att läggas vid utbyggnad av tillfartsvägarna till viktiga hamnar. Ombyggnaden av förbi är en annan betydelsefull satsning, inte minst från trafiksäkerhetssynpunkt, och bör förverkligas. Några av de värsta flaskhalsarna i trafiksystemet finns i zonen närmast omkring . Behovet av att bygga Ringen och Mälartunneln har beskrivits ovan, men därtill är det också nödvändigt att förbättra kapaciteten längs de stora stråken för in- och utresor samt bygga ut tvärförbindelserna runt innerstaden. har blivit en succé som ökar den spårbundna kollektivtrafikens attraktionskraft, och det är nu angeläget att fortsätta utbyggnaden. Den beslutade utbyggnaden station behöver kompletteras med en nordlig gren mot och , och längre fram behöver förlängas till och Ropsten. Som beskrivits ovan behövs också en sydlig förlängning som knyter samman Syd/med och . Den nya kopplingen mellan E 18 och E 4 via Kymlingelänken måste förverkligas, och innerstadens förbindelse i riktning nordväst via och mot E 18 behöver förstärkas genom byggandet av Huvudstaleden i en lång tunnel. konkurrenskraft gentemot biltrafiken skulle öka med en utbyggnad av fjärrtågskapaciteten och fler stationer. Inte minst viktigt i ett Mälardalsperspektiv och för att kommuner som , och ska vara attraktiva platser att bosätta sig i är att och har tillräcklig kapacitet för att klara framtidens resandeströmmar. Planerna på en ny station Väst i kommun och Nord i kommun behöver bli verklighet. Den länge planerade förlängningen av tunnelbanan till , med möjlighet till omstigning till järnväg, vore en annan betydelsefull satsning. Såväl Stockholmsberedningen som Rufs har pekat på behovet av att fortsätta breddningen av norr om och hela vägen till . Ombyggnaden och kapacitetsökningen av den kraftigt överbelastade mellan och måste vidare fullföljas, inte minst genom en ny satsning på sträckan GranaHammarby. Infrastrukturen till sjöss behöver förstärkas för att klara en framtida växande godstrafik. Bland annat behöver kapaciteten i byggas ut, vilket gagnar insjötrafiken på som avrinning förbättras och risken för översvämningar minskar väsentligt. I utformandet av den framtida hamnpolitiken måste mycket stor hänsyn tas till naturvårdsintressen, inte minst i den sårbara skärgården. Regionens hamnar både i norra, centrala och södra länsdelarna behöver också fungerande väg- och järnvägsförbindelser för att kunna spela sin roll i en allt starkare Östersjöhandel. Exemplet med har nämnts ovan. Ett annat exempel är , där en säkrare väg 73 och en utbyggnad av järnvägen till dubbelspår är en nyckelfaktor för att utveckla den betydelsefulla hamnverksamheten och förverkliga planerna på en containerhamn i . Att utveckla infrastrukturen till sjöss handlar också om att ha en fungerande båttrafik. Vi vill bland annat utreda möjligheten att göra färjeleden mellan och till en avgiftsfri förbindelse som en del av det regionala vägnätet. Regionens flygplatskapacitet måste tryggas. motsätter sig en nedläggning av , som behövs som en modern cityflygplats. Trafikmängden och typen av trafikflygplan som tillåts landa på måste givetvis anpassas till dess centrala läge. Likaså behövs en långsiktig lösning på behov av kapacitet för småflyg, såsom privatplan och mindre affärsflyg, i och med avvecklingen av . behöver en fungerande infrastruktur också för småflyg. Upphäv lagen om trängselskatt är det planerade startdatumet för de statliga trängselskatterna i . Att detta projekt genomförs är i grunden inget annat än missbruk av idén om miljöstyrande avgifter. Lagen om statliga trängselskatter misskrediterar i själva verket hela den goda idén om miljöstyrande avgifter. Det är ju inte heller någon hemlighet att hela idén endast tillkommit för att skapa parlamentariskt stöd för ministären från och sida. Införandet av trängselskatten i har åtföljts av legala turer som kastat ett löjets skimmer över hela idén och skapat fördyringar i mångmiljonklassen. Värre kommer det att bli när försöket väl sätter i gång. Förvaltningsdomstolarna kommer att bli överlupna med trängselskatteärenden eftersom varje passage av en avgiftsstation kommer att räknas som ett enskilt taxeringsärende för statens räkning. Till detta kommer integritetsproblemen som uppstår när samtliga bilar som passerar in i eller ut ur kommer att registreras. Trängselavgiften är en skatt och avgiftsbetalningen blir därigenom offentlig handling. Det gör det möjligt att på laglig väg få ut uppgifter om enskilda bilisters resmönster med hjälp av registreringsnumret. Detta kan leda till stora personliga problem för enskilda. Till exempel kan en man som vill förfölja en kvinna, som behöver vara anonym, begära uppgifter om vilka tullar hon passerat och därigenom fortsätta att förfölja henne. har avvisat och kommer att avvisa all denna lagstiftning. är positivt till miljöstyrande avgifter, i trafiken och annorstädes. Vi står fast vid denna åsikt. Vår utgångspunkt är och förblir att införandet och avskaffandet av trängselavgifter måste vara en fråga för berörd eller berörda kommuner. En ytterligare förutsättning för att en kommun ska få införa trängselavgifter är att det finns ett tillräckligt samförstånd med kringliggande kommuner. Verkligheten i är den rakt motsatta. Det visas tydligast av att invånarna på nu blivit utestängda från riksvägnätet utan att stad haft någon möjlighet till inflytande på beslutet. Likaså har rådgivande folkomröstningar i tolv kommuner i länet visat på ett kompakt motstånd hos allmänheten. Eftersom trängselskattelagen i dess nuvarande skick på ingen punkt tillgodoser de krav som vi ställer på en miljöstyrande lagstiftning anser att lagen bör upphävas. Detta förslag väcks i en särskild motion. Kultur och natur som källa för turism Turismen att resa till, upptäcka och besöka andra platser och länder är den näringsgren som växer snabbast i världen. Kultur och natur lockar alltfler resenärer. har som huvudstad ett rikt urval av upplevelser att erbjuda, från museer till den underbara skärgården. Vår huvudstad och dess omgivningar har stora möjligheter att bli en mycket mer attraktiv besöksregion än vad fallet är . En fungerande storstadsturism förutsätter en fungerande infrastruktur med tanke på besökande turister. Att medvetet satsa på turismen, att utveckla kulturen, att bjuda in till varsamt nyttjande av vår fantastiska skärgård är både att dela med sig av vad vi själva älskar att uppleva och att skapa nya sysselsättningsmöjligheter till nytta för och hela . Utbudet av upplevelseresor och storstadsturism blir allt större. har med sina museer som friluftsmuseet och sina teatrar och sina många restauranger och andra nöjen stora möjligheter att locka fler turister. Det innebär både fler arbetstillfällen och högre skatteinkomster. Med som bas kan turister också göra utflykter i övriga regionen: dagsresor i skärgården, utflykter till gammal kulturbygd eller vandringar i eller annan storstadsnära natur. ska vi ha klart för oss att motsvarande satsningar pågår i flera andra stora städer runt , inte minst i , det ostridigt hetaste besöksmålet för bland annat den snabbt växande kryssningsmarknaden. Här måste och konkurrera genom att erbjuda arrangemang av olika slag som förmår fler turister att stanna i vårt land för att ta del av kultur, nöjen och natur. En viktig del av besöksnäringen är också potential som plats för internationella evenemang, t.ex. kongresser, konserter och idrottsevenemang. slår vakt om nationalscenerna Operan och och övriga nationalklenoder i huvudstaden. Vi tror också att en satsning på speciella utbud, gärna i samverkan med motsvarigheter i andra länder, kan bidra till att öka intresset för . Nya museiformer bör övervägas exempelvis saknas ett särskilt museiforum i om vikingarna och vikingatiden, den period i vår historia som blivit vittomtalad i andra länder och världsdelar. På samma sätt behöver också nutida teknik och uppfinningar av både industriell, medicinsk och annan betydelse för utvecklingen göras mer tillgängliga. Våra historiska, tekniska och i andra avseenden specialinriktade museer måste hitta former för att möta framtidens krav på kunskap och upplevelser i modern museimiljö. Ett bra exempel på denna inriktning utgör Cosmonova på , men fler satsningar i liknade riktning behövs. Ytterligare ett exempel är det svenska musikundret, från folkmusik via och till dagens artister och grupper, som bidrar till att öka intresset för hos fans och musikälskare. Att i utveckla detta i form av en modern museiinriktad musikupplevelseinstitution ligger i hela vårt lands intresse. Vikingatiden, och tillhör, oavsett vilka värderingar som ligger till grund för detta, de delar av som är mest kända utomlands. Detta intresse för vårt kulturarv ska uppmuntras och vårdas. På samma sätt spelar hela det svenska kulturarvet en stor roll för andras bild av . Därför måste det vara institutionernas roll och betydelse för hela landet som ska avgöra storleken på de statliga anslagen, inte om de råkar ligga i eller inte. En aktiv kulturmiljö- och byggnadsminnesvård behövs av både kulturpolitiska och turistpolitiska skäl. har unika kultur- och stadsmiljöer av omistligt värde. är exploateringstrycket hårt. Ett aktuellt exempel är den gamla stadskärnan i och de bebyggelse- och förändringsplaner som hotar den ursprungliga vikingatida stadsplanen och trästadens speciella karaktär. och andra berörda statliga myndigheter måste aktivt bevaka att kultur- och stadsmiljövärden inte förspills med tidens krav på förändringar och förtätningar. Det är också dags att upphöja unika stadskärna, präglad av arvet från Hansatiden och stormaktsepoken till världsarv på . Världsarvet tycks redan vara mer känt utomlands än i vårt eget land. med , , världsarvet med sin unika 1600-talsteater eller arkitektoniska pärlor som , förbleknar dock alla i ryktbarhet jämfört med den uppmärksamhet som utdelandet av Nobelprisen skapar världen runt, både vid tillkännagivandet och vid prisceremonierna i konsert- och stadshus. Låt oss vara tydliga: och är inte tillräckligt högt värderade i vårt eget land. Just nu diskuteras ett nytt, stort , beläget på . Det är utmärkt. Det provisoriska vid i kan ses som en början på att fånga människors intresse för begreppet . Men det kan inte få förbli en slutpunkt, snarare ett permanent provisorium för minne i just , säte för som förvaltar . Hur ska vi ta till vara intresset för gärning och intresseväckande historia? Här finns, i anda, inga andra begränsningar utöver rent juridiska förbehåll äger rätten i alla avseenden till namnet och än tankens egen föreställningsförmåga: konsten att kunna kombinera den spännande historien om den märklige donatorn med framtidens möjligheter inom teknik, fysik, kemi, medicin och litteratur vid sidan av fredspriset som ju norska förvaltar på ett spännande sätt. Vi behöver, för att tillgodose det oerhörda intresse som knyts till begreppet , ta till vara möjligheterna att förknippa minne med forskning, utveckling, vetenskap och rationalitet, med framtid och kunskap och skön konst. allemansrätten naturvård och utveckling kan förenas befolkning kommer att fortsätta att växa. Därför behövs naturreservat och andra skyddsåtgärder som bevarar grönområden, värdefulla natur- och friluftsområden. Med förslaget från (SOU 2004:28) att kunna undanta försäljning av fast egendom också av hänsyn till det rörliga friluftslivet finns nu en stor möjlighet att öka allmänhetens tillgång till i huvudsak orörd natur genom att utnyttja det faktum att Försvarsmakten nu kommer att lämna ifrån sig stora marktillgångar i skärgården. Det är angeläget att regeringen överlämnar erforderliga förslag till riksdagsbeslut för att säkerställa att inte ytterligare värdefull mark i skärgården försvinner i privat ägo. Att sälja dessa områden för att nå snabb ekonomisk avkastning vore att kasta bort en del av de framtida möjligheter som naturupplevelser i skärgården kan erbjuda dagens och framtida generationer. Den chans till utvidgning av allemansrätten i kvantitativt avseende som finns kommer aldrig att återkomma. Därför måste största restriktivitet med privatiseringar av den ännu statliga marken vara huvudinriktningen för denna del av statens markpolitik. Att behålla denna mark oexploaterad för framtida generationers naturupplevelser är en god framtidsinvestering. Allemansrätten i detta sammanhang uttytt som allmänhetens rätt till framtida närhet till orörd natur måste gå före kortsiktiga exploateringsönskemål. Att ägandemässigt överföra områden i endera eller andra icke vinstdrivande associationer kan vara en utväg att minska exploateringstrycket på de förut militära övnings- och skyddsområdena. Det finns ingen motsättning mellan en växande region och en framtida tillgång till grönområden och natur. Markområdena i länet räcker till båda delarna. Det gäller att avgöra vilka skogar, naturområden och ängsmarker som permanent måste fredas. Fler områden och så kallade gröna kilar måste ges kvalificerat skydd som naturreservat eller på annat sätt skyddas. Arbetet för en renare och friskare måste fortsätta med kraft. Detta om något är avgörande för våra barn och barnbarn. För att minska utsläppen av olja och miljögifter är införandet av sanktioner vid överträdelser av bestämmelser en viktig åtgärd. För att detta ska vara möjligt krävs att alla länder vid har mottagningshamnar för förorenat vatten. ska vara klassad som ett särskilt känsligt område, och reservat täckande alla huvudbiotoper måste inrättas! Värnandet av vattenmiljön handlar i lika hög grad om vattensystem: transportled och fritidsmiljö men också vattenreservoar för ca 1,3 miljoner invånare i . Arbetet med att trygga vattenkvalitet måste fortsätta. Likaså behövs insatser för att kartlägga och minska riskerna för översvämningar. Den planerade ombyggnaden av måste uppmärksammas i detta sammanhang, eftersom den kan förbättra avrinningen från . Skärgården och : hem, fritidsparadis och oskattbar natur vidsträckta skärgård från till Landsort är med sina 30000 öar och omväxlande och rika natur från det yttersta havsbandet till den pulserande moderna storstaden unik och saknar motstycke i världen. har en central plats i den svenska kulturen från och över och till . I bor och verkar tiotusen skärgårdsbor året om i sol och storm, ofta sedan generationer. Där solar, badar, seglar och vilar hundratusentals människor från storstaden under främst sommarmånaderna. Där besöker ännu fler turister den natursköna men också nära skärgården. Alla dessa människor får plats och ska kunna få plats i skärgården. Men skärgården är också skör och sårbar för människors och sjöfartens verkningar. Skärgården måste vårdas och värnas för att kunna förbli vad den är för alla de människor som vistas i och besöker den. betyder alltså flera olika saker för många olika medborgare: en permanent boplats för 10 000 människor, ett värdefullt rekreationsområde för hundratusentals människor, en turistmiljö för än fler besökare. Dessutom, och en grundförutsättning: med sina 30000 öar utgör den naturliga miljön för fåglar, fiskar, däggdjur och andra djur och växter. Den örika är på samma sätt en unik miljö med levande jordbrukslandskap och kulturmiljöer, omväxlande med tätorter, i en övärld strax inpå storstadens knutar. För att detta ska vara fortsatt möjligt måste skärgården och vårdas. Människans slitage på naturen måste begränsas så att naturen själv blir den som sätter ramarna för hur mycket vi kan tillåta oss njuta utan att den minskar i naturlighet och attraktionskraft för framtida generationer av både djur, växter och människor. Ett särskilt problem är den erosion i den känsliga skärgården som uppkommer i och med allt snabbare båtar i yrkes- och privattrafik. Ett annat är de säkerhetsproblem som skapas av onyktra båtförare. Det måste bli enklare både att bo och att jobba på öarna i . Det handlar om att åstadkomma en levande skärgård och skapa bättre förutsättningar för boende, arbete och dagliga kommunikationer inklusive kollektivtrafik till lands och sjöss året runt. I det sammanhanget kan man peka på bl.a. det arbete som utförs av Siko (Skärgårdens intresseorganisation i ) för att åstadkomma hyresbostäder i skärgården. Det skulle inte minst underlätta för generationsskiften bland skärgårdsbefolkningen. småföretagarpolitik med bland annat mindre byråkrati och lägre skatter inom tjänstesektorn skulle särskilt gynna skärgårdens och invånare. har i skärgården och några av landets mest sommarhustäta kommuner. måste dessa kommuner stå för kostnaderna för bland annat hemtjänst, när folk från stan åker till landet . Det bör vara kommunen där den hjälpbehövande bor permanent och betalar skatt, som står för kostnaden. Därför vill vi se över det så kallade vistelsebegreppet i socialtjänstlagen. När omfattande försvarsmark nu friställs ska denna mark bli till nytta för både det rörliga friluftslivet, naturvård och bättre möjligheter till försörjning och boende för den permanenta befolkningen. För den bofasta befolkningen ger detta en unik möjlighet att få tillgång till mark för bl.a. byggande av lämpligt utformade hyresbostäder. Tillgången till hyreslägenheter är en förutsättning för såväl äldre skärgårdsbor, som önskar bo kvar men lämna sina hus, som för unga skärgårdsbor som vill flytta hemifrån. Likaså är det en viktig faktor för att fler barnfamiljer ska ha möjlighet att planera för ett permanent boende i skärgården. har en väl fungerande kollektivtrafik under främst sommaren. Kollektivtrafiken är dock mindre väl anpassad till de behov som en ökad arbetskraftspendling från skärgården till storstaden året runt skulle kräva. Investeringar bör göras i den typ av obemannade linfärjor som körs av passagerarna själva, och som redan finns i bruk i och till på , och som där sägs ha revolutionerat tillvaron för befolkning och turister (10/5 2005). En väl fungerande kollektivtrafik på vattnet stärker förutsättningarna för fler att kunna bedriva ett mer lönsamt företagande i skärgården, för fler att arbetspendla från skärgården till fastlandet, liksom för fler att kunna besöka skärgården också utanför sommarmånaderna. Förutsättningarna för en lönsam åretruntturism i skärgården kan förbättras genom bättre infrastruktur. Skärgårdens natur och djurliv, ovan och under vatten, har alltid varit utsatta för naturens krafter. I modern tid har tillkommit de påfrestningar som människans framfart medför. Det är viktigt att med skärpt övervakning hålla efter påfrestningar av miljöutsläpp och fartygstrafikens framfart. Allt snabbare fritidsbåtar tvingar fram skärpta regler om hastighetsbegränsning för att motverka den kraftfulla erosionen av strandkanter. Den kollektiva skärgårdstrafiken måste anpassas såväl när det gäller utsläpp som konstruktion av fartygsskrov och hastighet.