ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02So602 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om mer omfattande insatser riktade till barn i utsatta miljöer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en kompletterande uppföljning där ungdomars perspektiv står i fokus. Den gamla alkoholpolitiken har gått ut på att försöka förhindra alkoholens negativa effekter med en begränsad tillgänglighet, tidiga insatser för att motverka missbruk och effektiv behandling för att hjälpa de som fastnat i missbruk. Med stor tillgång till alkohol och narkotika, en ökad internationalisering och begränsade resurser för både förebyggande åtgärder och behandlingsinsatser krävs en förstärkning av samhällets åtgärder och ett i många avseenden nytt sätt att hantera problemen på. Målet för alkoholpolitiken bör vara att senarelägga alkoholdebuten och att minska alkoholkonsumtionen i alla åldrar. Detta måste i första hand ske genom förebyggande och attitydpåverkande åtgärder. Vidare bör ungdomars egna synpunkter och åsikter vara en av utgångspunkterna för åtgärder riktade till barn och unga. Vi ser att utvecklingen av alkoholkonsumtionen hos tonåringar ökar. Konsumtionsnivån är den högsta hos tonåringar sedan den började mätas. Bland elever i årskurs 6 har andelen som uppger att de varit berusade ökat . Den stora ökningen av elever som varit berusade tycks ske i åldrarna . Om vi ser på hälsoriskerna med alkohol är de störst för unga människor. Antal fall inom slutenvård på grund av alkoholförgiftning har ökat framför allt bland 1519-åringar, mest bland flickorna. Forskningen visar att ju tidigare man börjar dricka alkohol desto större är risken att fastna i ett missbruk. Den utvecklingen av alkoholmissbruket i är mycket oroande och bör analyseras vidare och vi bör vidta kraftfulla åtgärder för att vända den utvecklingen av det ökade alkoholmissbruket. Samhället måste verka för en mer restriktiv attityd till alkohol och missbruk hos barn och unga samt inte minst hos föräldrar och andra vuxna. Ökat missbruk leder som vi alla vet till både stort mänskligt lidande och ökade samhällskostnader inom många sektorer. har haft i uppdrag att analysera och kartlägga utvecklingen av hur alkohol förs in till och hur den säljs vidare samt att lämna förslag till åtgärder som kan minska problemen med den ökade införseln och vidareförsäljningen av alkohol. Utredningen har gjort ett gediget arbete. Däremot saknas barns och ungdomars eget perspektiv på olika aspekter av alkoholproblematiken. Det är bra att utredningen anser att alkoholförebyggande arbetet i större utsträckning bör knytas samman med annat folkhälsoarbete, inte minst på lokal nivå. Detta kräver långsiktighet när det gäller organisation och samordning av det förebyggande arbetet på såväl lokal som regional nivå. Både primär- och sekundärprevention är av stor betydelse för att motverka alkoholproblem och den allra viktigaste metoden för att förhindra att motverka nyrekryteringen till gruppen av storkonsumenter och missbrukare
mot · GT02So604 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om de regionala FoU-enheterna inom äldreområdet. åldrande befolkning ställer oss inför stora utmaningar. Hur vi ska lösa omsorgen på bästa sätt med begränsade resurser är ödesfrågor. Det krävs nya och alternativa lösningar. Hur dessa ska se ut måste baseras på en gedigen kunskap om de äldres levnadsvillkor och olika omsorgsmetoder. Det krävs en kunskapsutveckling, satsningar på forskning och utveckling. Det räcker inte bara med traditionell forskning vid institutionerna vid våra högskolor utan det behöver kompletteras med kunskapsutveckling ute i verksamheterna forskning tillsammans med praktiken. Svenska staten har en lång tradition av att samverka tillsammans med näringslivet. Det sker genom olika branschforskningsinstitut där det statliga stödet kanaliseras via IRECO. Motsvarande engagemang gentemot offentlig verksamhet är dock mer begränsad. Under har det från kommunalt och landstingshåll börjat växa fram branschforskningsinstitut även för den offentliga sektorn. Enligt en nyligen publicerad utredning från Kommuner och Landsting finns det 109 sådana institut med varierande storlek och innehåll. De kännetecknas av en nära dialog mellan forskare och verksamhetsföreträdare. I en nyligen publicerad utvärdering från av landets regionala äldreforskningscentra konstateras att de spelar en viktig roll för verksamhetsföreträdare i kommuner och landsting i deras strävan att utveckla sin verksamhet på en stadig och evidensbaserad kunskapsgrund vilket betyder forskning och kunskap inhämtad genom praktisk erfarenhet. Staten har till viss del medverkat i uppbyggnaden av dessa enheter genom att ge stimulansbidrag . I förra årets budgetproposition (prop. 2004/05:1 s. 150) föreslogs att ett fortsatt statligt stöd till FoU-centra inom äldreområdet skulle utgå med . Det statliga anslaget är dock ständigt föremål för omprövningar, och det råder stor osäkerhet om dess fortsättning hos de berörda FoU-enheterna. Därför är det viktigt att vi tydligt uttalar att de regionala FoU-enheterna inom äldreområdet fortsättningsvis också har ett långsiktigt statligt stöd för att kunna säkra både en djup och en bred kunskapsuppbyggnad kring äldres sociala situation och levnadsvillkor.
mot · GT02So607 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över tillgången på psykoterapeuter med annat arbetsspråk än svenska och i vilken mån de finns att tillgå i den offentliga sektorn. Psykoterapi är i regel en terapiform där ord och verbalt språk är huvudkomponenter. Om man inte har svenska som modersmål är det i regel svårt att fullt ut tillgodogöra sig psykoterapi. Vi vet att psykoterapi generellt är en bristvara varför bristen troligen är ännu större vad gäller psykoterapeuter verksamma på annat språk än svenska. Man kan konstatera att i organisationer som förmedlar terapi finns det ett urval av terapeuter som också arbetar på annat språk än svenska det handlar då ofta om engelska, tyska och franska. Finska är mer ovanligt trots närheten till och att det i finns ca 445000 första och andra generationens finländare bosatta i . Jag menar att bör få i uppdrag att se över tillgången på psykoterapeuter som kan verka på andra språk än svenska samt i vilken utsträckning de finns att tillgå i den offentliga verksamheten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So608 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ges i uppdrag att se över vilka krav som bör vara uppfyllda för att äldreomsorg för äldre skall kunna betecknas som finskt äldreboende eller finsk hemtjänst. Andelen utlandsfödda äldre ökar i . Den klart största gruppen av utlandsfödda är de som kommer från . Den gruppen skiljer sig från de andra stora grupperna på så sätt att sverigefinnarna tillhör gruppen nationella minoriteter. riksdag beslutade enhälligt 2/12 1999 om en samlad minoritetspolitik till skydd för de nationella minoriteterna i . Redan i förarbetet till beslutet, i kommittébetänkanden och regeringens proposition, betonades vikten av att äldrevård ska ges på modersmålet, bl.a. för finsktalande äldre. I betänkandet Steg mot minoritetspolitiken (SOU 1997:192) föreslogs, beträffande rikstäckande åtgärder, att finsktalande äldre i de kommuner där det finns tillräckligt många äldre som använder finska skall ges en lagfäst rätt att få hela eller en del av den äldreomsorg som erbjuds i kommuner av personal som behärskar finska och att innan lagförslag utformas bör en översyn göras av i vilka kommuner det finns tillräckligt många äldre som använder och som är i behov av äldreomsorg samt vilka resurser som finns i dessa kommuner när det gäller personal som behärskar dessa språk. Efter riksdagsbeslutet gavs i uppdrag att kartlägga och redovisa exempel på hur äldreomsorg kan organiseras för att svara upp mot de äldre sverigefinnarnas behov. Uppdraget redovisades till i rapporten för finsktalande i . Antalet äldreboende och äldreomsorgsinsatser till finsktalande äldre har ökat om än långsamt. Jag menar att nu är det att också se över innehållet i äldreomsorgen som ges till de finsktalande. Grunden är självfallet densamma för all äldreomsorg men jag menar att det också kan finnas skäl att se över vad som behövs för att det just ska vara ett äldreboende eller hemtjänst som rubriceras sverigefinskt äldreboende. Språket är självklart en av de viktigaste faktorerna men även kulturkompetens är viktigt. Jag menar därför att bör ges i uppdrag att utreda vad som bör utmärka ett boende eller hemtjänst som riktas till sverigefinska äldre. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So609 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda möjligheten att hälso- och sjukvården skall tillhandahållas på finska inom förvaltningsområdena på samma sätt som vad gäller äldreomsorg, skola och barnomsorg. I enlighet med propositionen om nationella minoriteter, prop.1998/99:143, fastställdes förvaltningsområden där rättigheter att få skola, barnomsorg och äldreomsorg på finska utfästes. Men hälso- och sjukvård omfattades inte trots att språket har betydelse inom detta område i jämförelse med t.ex. äldreomsorg. För den äldre kan det innebära att vid inläggning på geriatrisk klinik så finns inte möjlighet att kräva information på finska, dvs. det som den äldre har rätt att kräva inom äldreomsorgen. Det är en ologisk situation. Behovet av att kommunicera på sitt modersmål har inte med huvudmannaskap att göra utan utgår ifrån behovet. Jag menar därför att möjligheten att hälso- och sjukvården också ska omfattas av bestämmelserna om rätt till vård och omsorg på något av de nationella minoritetsspråken i förvaltningsområdena på motsvarande sätt som för äldreomsorg, skola och barnomsorg bör utredas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So611 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utländska kvinnor skall ha rätt till abort på samma sätt som de har rätt till att nyttja övrig sjukvård. Rätten till abort är en rätt som har varit en viktig del i det politiska arbetet med att förbättra situationen för kvinnor i . Att den kvinna som av någon anledning väljer att inte föda ett barn har rätt till abort är ett viktigt ställningstagande när det gäller kvinnans rätt till sin kropp. Denna rätt gäller dock inte på lika grunder för utländska kvinnor som söker abort i , eftersom man i skiljer på abort och annan vård för utländska medborgare. Beslutet om en utländsk kvinna ska få göra abort i är beroende på hennes anknytning till landet, något som bestäms av rättsliga råd. Om graviditeten har tillkommit i eller genom samlag med en svensk man beviljas kvinnan i regel abort. En kvinna som är gravid utan svensk anknytning däremot, beviljas sannolikt inte en abort. När det gäller övrig sjukvård finns det en möjlighet för människor från andra länder att ta del av sådan under förutsättning att de betalar. Det är inte hållbart att just abort ska vara undantaget när det gäller vård, och utländska kvinnor bör därför ges tillgång till abort på lika grunder som de har till övrig sjukvård. Vi anser att de landsting som utfört aborter för utländska kvinnor, trots att de inte får, har gjort rätt. Vi stödjer deras verksamhet fullt ut och hoppas att flera landsting tar efter deras exempel. Regeringen har uppmärksammat att nekandet till abort för utländska kvinnor är ett problem och tillsatt en utredning som väntas presenteras . Förhoppningsvis kommer då kvinnans rätt till abort tillgodoses.
mot · GT02So613 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder mot bristen på vårdplatser inom kommunernas särskilda boendeformer för äldre. Det är nu och landets länsstyrelser publicerade den första rapporten om Rättssäkerheten inom äldreomsorgen. I rapporten framgick bl.a. att de äldres boendesituation var oacceptabel speciellt för dem med särskilda behov. Enligt en kartläggning av ej verkställda beslut och domar, samt avslag enligt socialtjänstlagen (SoL) publicerad var antalet ej verkställda beslut 5 320. av de ej verkställda besluten och domarna rörde kvinnor och av besluten rörde personer som var eller äldre. I rapporten framkommer också att de ej verkställda besluten fördelar sig mycket ojämnt över landet. Denna situation är djupt otillfredsställande ur både människovärdes- och rättssäkerhetssynpunkt och det är ett uselt mått på hur vi i tar hand om våra äldre. Från den socialdemokratiska regeringens sida har det aviserats olika uppföljningar och åtgärder för att stärka de äldres rättssäkerhet. Regeringens utredare kom med förslaget att kommuner bör beläggas med sanktioner om de inte verkställer ett gynnande beslut. Vi är dock av den uppfattningen att det är den bristande tillgången på olika boendeformer som omöjliggör att beslut verkställs på ett effektivt sätt om man skall ta till vara på äldres rätt till valfrihet. Antalet sjukvårdsplatser i har mer än halverats . Minskningen av landstingsvårdens sjukhusplatser har inte ersatts av en utbyggnad av kommunernas särskilda boendeformer i den omfattning som motsvarat behoven. Följderna av dessa kraftiga neddragningar tydliggörs av den relaterade undersökningen och såväl som länsstyrelserna anser att de äldres boendesituation är oacceptabel. Att tillgodose behovet av en värdig vård och omsorg om de äldre är en samhällsstrategisk fråga av stor vikt. Även om äldres hälsa förbättras och de friska åren blir fler kommer behovet av särskilda boendeformer med god vård och omsorg att vara fortsatt stort när antalet äldre ökar. Många äldre människor känner en förklarlig oro och en situation med brist på platser i kommunernas särskilda boende. Kommunerna är enligt lag förpliktade att inrätta särskilda boendeformer för service och stöd till äldre personer som har behov av det. Kommunerna har dock uppenbara svårigheter att leva upp till sin planeringsskyldighet enligt socialtjänstlagen på grund av brist på resurser. Ingen kommun torde förvägra sina äldre en plats i särskilt boende på grund av bristande förståelse för situationen eller på grund av låg ambitionsnivå. Hindret ligger i den ekonomiska verkligheten. anser att det måste ske en utbyggnad av antalet vårdplatser i hela landet. De nya platserna behöver tillkomma inte minst inom kommunernas särskilda boendeformer. Det kan handla om ålderdomshem, sjukhem, gruppboenden och korttids- eller växelvårdsplatser. Det är vår uppfattning att regeringen bör vidta erforderliga åtgärder för att råda bot på platsbristen inom kommunernas äldreomsorg.
mot · GT02So614 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om rätten till en kontinuerlig och livslång rehabilitering. I FN: s standardregler för funktionshindrade, regel 3, fastslås att alla människor som behöver rehabilitering på grund av en funktionsnedsättning bör ha tillgång till sådan. Vidare sägs att begreppet rehabilitering avser en process som syftar till att människor med någon form av funktionsnedsättning ska uppnå och behålla bästa möjliga fysiska, intellektuella, psykiska eller sociala funktionsförmåga. är dock olikheterna stora runt om i landet både i fråga om ekonomiska resurser för rehabilitering och vad gäller utbudet av rehabiliteringsinsatser. De som står utanför eller bedöms ha små möjligheter att återvända till arbetsmarknaden, ska ha samma rätt till insatser som övriga medborgare. Det är därför angeläget att rehabiliteringsbegreppet ges en definition som innefattar såväl social och medicinsk som arbetslivsinriktad rehabilitering. Rehabilitering måste också ses i ett livslångt perspektiv och inte bara som en insats för yrkesverksamma eller dem som kan rehabiliteras tillbaka till yrkeslivet. Av det följer att rehabilitering efter fyllda inte automatiskt kan hänskjutas till ett normalt åldrande och bli en fråga för geriatriken. En kontinuerlig och livslång rehabilitering ger t.ex. ett minskat behov av läkarkontakt, mediciner, hjälpmedel etc. Det är väl omvittnat att tidiga och förebyggande åtgärder är det som också ger de stora samhällsekonomiska vinsterna. De vinster som ligger i den enskildes livskvalitet är då inte inräknade. En sammanhållen rehabiliteringsprocess där insatserna utgör en helhet och inte ses som skilda från varandra borde vara en självklarhet. Vikten av att utvärdera och följa upp insatserna kan inte nog understrykas. Individens behov och önskemål måste ha det avgörande inflytandet i valet av rehabiliteringsinsatser och inte utbudet av och/eller de ekonomiska möjligheterna på den ort man bor.
mot · GT02So616 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om patienters rätt till vård och rehabilitering utanför det egna . Enligt hälso- och sjukvårdslagen, HSL (1982:763) har patienter inte rätt till behandling utanför det egna landstingsområdet om detta kan erbjuda en behandling som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. säger lagens 3 a § att [n]är det finns flera behandlingsalternativ som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet skall ge patienten möjlighet att välja det alternativ som han eller hon föredrar. skall ge patienten den valda behandlingen om det med hänsyn till den aktuella sjukdomen eller skadan och till kostnaderna för behandlingen framstår som befogat. Så medan patienter har rätt att välja mellan olika behandlingsalternativ inom det egna , är deras rätt till att välja var de vill bli behandlade fort farande kraftigt beskuren. Trots de beslut som fattats om patientens frihet att välja vård och rehabilitering möter de vårdbehövande en annan verklighet. I själva verket är det sällan som patientens önskemål beaktas över huvud taget. Politiska beslut, revirtänkande och resurstillgången styr i stället möjligheten till vård och rehabilitering och patientens eget val blir av underordnad betydelse. Det är samhällsekonomiskt lönsamt att ge en snabb och kvalitativt högklassig vård och rehabilitering. Resultatet av insatsen får därför begränsas varken av läns- eller nationsgränser. Det borde vara av nationellt intresse att extra kostsamma verksamheter bekostades med särskilda statliga medel.
mot · GT02So623 · 2005-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behandling av lipodystrofi. Det är nu det första hivfallet upptäcktes i . kan den svenska hiv/aidsvården stoltsera med att nästan ingen längre dör i sviterna av aidskomplikationer, lipodystrofi. Lipodystrofi kan kort beskrivas som en omfördelning av fett. Resultatet kan bli påtagligt. av fett runt magen, under armarna, på nacken eller bröstet. Vidare kan fettet omfördelas så att det försvinner från vissa delar av kroppen. Resultatet blir avsmalnande ben, armar och insjunket ansiktsparti. Eftersom lipodystrofi ofta är väldigt synlig och ett karaktärstecken på hivbehandlingens negativa sida kan det skapa ytterligare stigmatisering och diskriminering för den hivpositive. påverkas även livskvaliten. Man försätts i situationer där man känner sig tvungen att berätta när t.ex. en kollega eller kamrat undrar vad som står på. Man kan alltså inte välja att vara öppen eller dold med sin sjukdom. Det blir svårare att komma in i länder som redan har restriktioner mot hivpositiva. Arbetsgivare kan neka den hivpositive anställning med svepskäl när det i själva verket är tydligt att det beror på att lipodystrofin avslöjat den arbetssökandes sjukdomstillstånd. Livskvaliteten blir påverkad i negativ riktning genom att personen känner sig märkt, utpekad och får svårare att knyta relationer. Då lipodystrofin är ett direkt resultat av hivinfektionen, hivbehandlingen eller en kombination bör åtgärder göras för att minska verkningarna och vara kostnadsfria med hänvisning till t.ex. smittskyddslagen om kostnadsfrihet vid behandling av smittsamma sjukdomar. kostar behandling av lipodystrofin mycket pengar och den görs i liten skala på hivklinikerna i . Kompetens finns men kostnaderna hindrar sjukvården att hjälpa den som behöver behandlingen, vilken körs med injektioner på plastikkirurgisk väg. Jag anser att staten bör ta ansvar för att försök med behandling av lipodystrofi införs på de hivkliniker som finns i landets storstäder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So624 · 2005-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall se över möjligheten för kostnadsfria mensskydd. I flickors och kvinnors vardagsliv ingår att ha menstruation en gång . Fenomenet är biologiskt och orsakar flickor och kvinnor stora extrakostnader. Dessa extrakostnader är dessutom momsbelagda. Det är inte rimligt att en sådan momskostnad skall belasta flickors och kvinnors ekonomi enbart av den anledningen att deras behov beror på deras kön. Menstruationsskydd är mycket kostsamt. För en familj med två kvinnor kan kostnaden uppgå till . bör därför ge regeringen i uppdrag att se över möjligheten för gratis menstruationsskydd. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02So630 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om insemination för lesbiska. diskrimineras människor på grund av sin sexuella läggning. Det kan vi socialdemokrater aldrig acceptera. Alla människor har lika värde och ska bemötas med respekt. Vi vill skapa ett samhälle utan fördomar och diskriminering, ett samhälle där alla behövs och får plats där alla har samma rätt och samma värde. Bi- och homosexuella och transpersoner har länge utsatts för ett strukturellt förtryck som tagit sig uttryck i diskriminerande lagstiftning, osynliggörande samt ytterst psykiskt och fysiskt våld. Vi socialdemokrater vill på samhällslivets alla områden bekämpa kvarvarande orättvisor som drabbar dessa grupper. Vi anser att lagstiftningen fungerar som attitydsmarkering av vad vi gemensamt har för grundläggande syn. Parallellt måste vi dock alla arbeta tillsammans för att förändra de attityder som finns runt omkring oss, på arbetsplatsen eller fritiden, i skolan och i hemmet. Vårt mål är ett samhälle fritt från diskriminering och fördomar. I alla situationer som rör barn, skall barnets bästa stå i centrum och inga andra intressen får sättas före barnets. Den svenska lagstiftning som reglerar assisterad befruktning på klinik, innehåller restriktioner som motverkar barnets bästa. Vi har därför krävt att lagstiftningen bör ändras så att även lesbiska par omfattas av möjligheten att få tillgång till assisterad befruktning på klinik i . Detta har godkänt och därmed flyttas fokus från oss i till tillämpningen i våra olika landsting och här behöver vi från riksdagshåll klargöra att det inte finns några som helst sakliga grunder för att homosexuella ska få lägre prioritet i bedömningen kring rätten till insemination. I fallet med insemination diskrimineras inte bara homosexuella utan också ensamstående. I moderna samhällen har olika samlevnadsformer vuxit fram. Den traditionella kärnfamiljen utgör inte längre samma självklara norm som den en gång gjorde. Par som lever som sambor eller särbor, eller de som väljer att leva ensamma samt det registrerade partnerskapet är alla exempel på samlevnadsformer som existerar vid sidan av kärnfamiljen. Även om kärnfamiljen numera inte är samma självklara konstellation den en gång var är den i mångt och mycket fortfarande ett normativt ideal som gör det svårt för människor som av olika skäl lever utan barn, tex för att de inte kunnat bli gravida. Därför är det positivt att äggdonation och insemination nu har tillåtits. Men det är inte acceptabelt att denna rätt har begränsats efter de normativa ideal som kärnfamiljen utgör. Samma sak gäller kring de barn som kommer till vid utlandsinsemination samt heminsemination. bör ge regeringen tillkänna att skyndsamt återkomma till med förslag i motionens riktning.