mot · GT02U362 · 2005-10-05 00:00:00 — 3Behovet av reformer i och arabländerna4 4USA och partnerskapsplanen för ett bredare Mellanöstern- och Nordafrikainitiativ5 5EU:s Medelhavspolitik och grannskapsinstrument5 8Förutsättningarna för en positiv utveckling8 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och EU i större utsträckning skall värna och framhäva demokrati och respekt för de mänskliga fri- och rättigheterna i sina förbindelser med arabländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU fortsatt skall bidra med frihandel och marknadsekonomiska reformer samt etablerandet av rättsstatliga institutioner i relationerna till länderna i och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s beslut att inleda medlemskapsförhandlingar med är välkommet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skapa en regional säkerhetsstruktur för hela Gulfregionen som regeringarna i och arabländerna genomför politiska och ekonomiska reformer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att och EU:s bistånd i större utsträckning skall kanaliseras till det civila samhället och stimulera frivilligorganisationer i och arabländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s utvärderingsmekanismer för det multilaterala biståndet skall förbättras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s korruptionsbekämpning i mottagarländer skall stärkas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ökad samsyn och samverkan mellan för att även på högsta politiska nivå låta demokratiutveckling och state-building vara prioriterade. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Nato bör kunna spela en mer aktiv roll i det säkerhetsfrämjande arbetet i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att mer uttalat bör främja demokratisering och rättsstatens principer vid sidan av det säkerhetsrelaterade arbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU och FN skall stödja de liberala krafter och inte minst kvinnor som vågar ifrågasätta de korrupta och repressiva regimerna i arabländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att välkomna ett ökat svenskt engagemang i inom ramen för det regionala säkerhetsteamet PRT (Provincial Reconstruction Team). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av fortsatt internationell närvaro i för att stödja en fredlig och demokratisk utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att , EU och FN på ett kraftfullt sätt skall fördöma de brott mot de mänskliga rättigheterna som pågår i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall ge upp sina kärnvapenambitioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall använda redan etablerade kanaler för att sprida mer kunskap om demokrati och de mänskliga rättigheterna, det civila samhällets roll och ägarskapsfrågor i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall etablera en ambassad på plats i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det israeliska tillbakadragandet från är välkommet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den palestinska myndigheten skall garantera säkerheten i med stöd från och det internationella samfundet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den palestinska myndigheten uttryckligen och aktivt skall ta avstånd från och motverka de krafter som vill förhindra en fredlig och stabil utveckling i regionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utbyggnaden och expansionen av israeliska bosättningar på är oacceptabel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en framtida demokratisk palestinsk stat med respekt för de mänskliga rättigheterna och en fungerande ekonomisk och säkerhetspolitisk infrastruktur. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av kraftfulla åtgärder mot korruption och maktmissbruk i de palestinska områdena. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att israeler och palestinier skall kunna leva sida vid sida under fredliga förhållanden och inom säkra och erkända gränser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka pressen för slutliga statussamtal mellan och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Hamas och Islamska skall avväpnas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU skall vara berett att mer aktivt bidra med insatser för att garantera säkerheten i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det internationella samfundet långsiktigt skall stödja ett självständigt och en fredlig utveckling i regionen. 3Behovet av reformer i och arabländerna präglas i hög grad av diktaturregimer. Diktaturregimerna i denna region är ett problem i sig men också den underutveckling som det totalitära förtrycket av den enskilde medborgaren leder till. Ekonomisk och politisk liberalisering har motverkats och globaliseringen har inte lyckats bryta upp befintliga strukturer. Merparten av de arabiska regimerna har med våld, förtryck och hot mot den egna befolkningen lyckats behålla monopol över landets resurser, men har generellt misslyckats med att försäkra människorna såväl hälsoreformer, välfärd och utbildning som politisk delaktighet och legitima beslutsprocesser med stabila politiska institutioner och en fungerande rättsstat. , , och är länder som vid en första anblick kan uppfattas som starka maktutövare. Men bristen på, eller i vissa fall avsaknaden av, en maktutövning som kommer den egna befolkningen till del medför stark känsla av utanförskap och brist på möjlighet att påverka. Detta ökar risken för intern osäkerhet och regional instabilitet i form av underliggande och uppblossande konflikter mellan etniska grupper samt framväxt av internationell terrorism. Utmaningarna för regionen är stora. I report 2004 drar t.ex. den av FN tillsatta gruppen arabiska forskare slutsatsen att situationen för frihet och god samhällsstyrning i varierar från bristfällig till allvarligt bristfällig. definieras regionens problem som tre underskott: för lite frihet, för lite jämställdhet och för lite kunskap. Trots sporadiska förbättringar, är situationen för de mänskliga rättigheterna i totalt sett allvarlig och på väg att försämras ytterligare. Genom att begränsa frihet och rätt till politiskt och medborgerligt deltagande hindrar auktoritära regimer oppositionella krafters framväxt som skulle kunna utmana den sittande makten. Även de konstitutionella rättigheterna kränks då auktoritära regimer tar kontroll över lagen och manipulerar den i syfte att stärka greppet om makten. Bristen på öppenhet och fria medier hindrar diskussion och utveckling. Utbildningssystemen har inte lärt ut kritiskt tänkande, och ungefär hälften av alla arabiska kvinnor är analfabeter. har tillgång till Internet, vilket är mindre än någon annanstans i världen. För att vi skall förebygga en fortsatt radikalisering av ungdomar i regionen är utbildningsmöjligheter en avgörande faktor. har mindre forskning och färre innovationer än snart sagt varje annan region i världen. Den ekonomiska politiken hämmar företagsamheten, med överdriven byråkrati och hårt reglerad arbetsmarknad. Skyddet för äganderätten är svagt och för många kvinnor obefintligt. Länderna präglas av stark protektionism, korruptionen är utbredd och det ekonomiska utbytet är svagt och försämras. Utländska direktinvesteringar, förutom området för fossila bränslen, är minimala och den samlade exporten från , och har minskat från av världens totala export 1980 till blott . Globaliseringen i alla dess delar har gått förbi. I många där oljeinkomsterna utgör en betydande del av landets ekonomi har resurserna tilldelats och fördelats mellan ett fåtal, vilket lett till framväxten av en ekonomisk och politisk elit. Flera av dessa länder styrs av auktoritära regimer med stöd från militär och säkerhetstjänst, vilka gemensamt har begränsat den politiska, ekonomiska och sociala mångfald och aktivitet som utgör grunden i ett civilt rättssamhälle. Kombinationen av relativt välstånd från stora oljeinkomster och ett statiskt samhälle med stagnerande ekonomier kan leda till ökad instabilitet. Människors förhoppningar växer av den utbildning de får och det välstånd de kan se, men dessa infrias inte. Detta skapar frustration i en miljö med extremt hög arbetslöshet inte minst hos ungdomar och missnöjet kan lätt exploateras av religiösa auktoriteter. På så sätt kan en grogrund för extremism och fundamentalistisk islam grundläggas. 4USA och partnerskapsplanen för ett bredare Mellanöstern- och Nordafrikainitiativ I den säkerhetspolitiska miljö som präglas av nya typer av hot i form av internationell terrorism och spridning av massförstörelsevapen har det vuxit fram en insikt från amerikansk sida om behovet av reformer i arabstaterna. Detta manifesteras främst i den USA-stödda partnerskapsplanen för ett bredare Mellanöstern- och Nordafrikainitiativ (BMENA). Initiativet för BMENA syftar till att genom bilateralt och regionalt samarbete främja demokrati, stärka utbildning genom insatser för att bekämpa analfabetism samt skapa jobb och främja tillväxt genom stöd och finansiering av företagande. Genom att söka partners i regionen, såsom företagsorganisationer, och utgå ifrån varje lands förutsättningar hoppas kunna förbättra ländernas utvecklingsförmåga, men också främja säkerheten i regionen. 5EU:s Medelhavspolitik och grannskapsinstrument EU:s politik för har fokuserat på handel och finansiellt stöd. oljebehov och oro för att oroligheterna i skall sprida sig till länderna runt har medfört att värnandet om diplomatiska och ekonomiska relationer och bevarande av rådande maktförhållanden har satts framför kraven på demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. Denna inställning har bidragit till ett minskat tryck på politiska reformer och politisk stagnation. Till skillnad från Öst- och , där EU mer aktivt har bidragit till en tillskyndande demokratisering, har regimerna i och arabländerna i alltför hög grad lämnats ifred. Vi menar att och EU i större utsträckning skall värna och framhäva demokrati och respekt för de mänskliga fri- och rättigheterna som grund för samhällelig utveckling i sina förbindelser med arabländerna. EU skall även fortsätta att politiskt bidra med frihandel och marknadsekonomiska reformer samt etablerandet av rättsstatliga institutioner. Detta gäller inte minst EU:s relationer till länderna i och . EU:s Medelhavspolitik, eller den s.k. Barcelonaprocessen , som innebär att alla kustländer från i väster till i öster erbjuds partnerskap med EU med målet om frihandel , är ett viktigt instrument för att främja en utveckling mot demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna i dessa länder. Det viktigaste i detta initiativ är inte enbart samarbetet mellan EU och respektive land utan också att det syftar till att skapa ett samarbete mellan arabländerna. Genom återkommande ministermöten, de återkommande möten som sker inom ramen för den parlamentariska församlingen Parliamentary Assembly (EMPA) samt MEDA-bistånd finns strukturer och forum för ökad integration och samförstånd. I samband med har EU fått nya grannar. För att möjliggöra ett gränsöverskridande, regionalt samarbete kring den utvidgade unionens yttre gräns har ett grannskapsinstrument utvecklats i form av den europeiska grannskapspolitiken (ENP). För detta ändamål står finansiella EU-instrument till förfogande såsom Interreg, Phare- och Tacisprogram samt Cards och . I likhet med initiativ rörande BMENA framhålls vikten av att stärka de mänskliga fri- och rättigheterna, behovet av starka demokratiska institutioner samt ett ökat samarbete på det rättsliga och säkerhetspolitiska området. Den ökade kontakten skall ta sig uttryck i en ökad utbildnings- och forskningssamverkan, ett ökat kulturutbyte samt genom politiska och mediala kontakter på olika nivåer. Vi välkomnar denna utveckling. Ambitionen är även att EU:s grannskapspolitik skall kompletteras med gemensamt utvecklade strategier för varje enskilt land. I samband med antagandet av EU:s nya långtidsbudget för 20072013 kommer en finansiell översyn av befintliga instrument att aktualiseras. EU bör i större utsträckning bidra till kunskapsöverföring och mötesplatser för individer och organisationer som vill utveckla sina länder. En hel del görs , ett exempel är between Cultures i . Medel avsatta för demokratispridning och konfliktförebyggande är ofta minimala jämfört med vad som traditionellt satsas på försvars- och säkerhetspolitiska insatser. Natolandet är strategiskt mycket viktigt. Med grannar som , , , , , och är landet en buffert och brygga mellan det kristna och det överlag muslimska . Vid beslutades att inleda medlemskapsförhandlingar med , något som ställdes i utsikt . Vi välkomnar EU:s beslut att inleda medlemskapsförhandlingar med . Det medför att det turkiska regeringspartiet , som redan har genomfört omfattande reformer för de mänskliga fri- och rättigheterna, demokrati, rättsstat och marknadsekonomi, kan fortsatta i samma anda och riktning. Dessutom sänder beslutet signaler till andra reformkrafter, såsom de i Öst- och (exempelvis ) och i (exempelvis ), att EU fortsatt avser att ta ansvar för vidare utvidgning och politiskt engagemang i omvärlden. En sammanhållen EU-politik är det bästa sättet att konstruktivt kunna bidra till transatlantiska åtaganden för . Utmaningen ligger i att skapa en regional säkerhetsstruktur för hela Gulfregionen som regeringarna i genomför politiska och ekonomiska reformer. Politiken måste ha en bredd eftersom säkerhet bara kan uppnås genom utveckling. och EU:s utvecklingsbistånd bör t.ex. kombineras med handelspolitik, freds- och säkerhetsfrämjande insatser, skuldavskrivningar samt kunskapsöverföring för en öppen och effektiv statsförvaltning i dessa länder. De nuvarande EU- och USA-strategierna för regionen måste kompletteras med en starkare satsning på demokratispridning, bland annat på gräsrotsnivå. Det är därför viktigt att stöd för utveckling kanaliseras till det civila samhället och stimulerar frivilligorganisationer, vid sidan av utbytet på regerings- och parlamentsnivå. Parallellt med detta måste EU:s utvärderingsmekanismer för det multilaterala biståndet förbättras och korruptionsbekämpningen i mottagarländerna stärkas. Det skall vara en självklarhet att i kontakterna med regimerna ständigt påpeka vikten av att demokrati och de mänskliga fri- och rättigheterna respekteras, inte minst värnandet om minoriteter. En ökad samsyn och samverkan mellan är angelägen, för att även på högsta politiska nivå låta demokratiutveckling och state-building vara prioriterade. är det av avgörande betydelse att reformviljan kommer från samhället självt. Det går inte att påtvinga demokrati och nya styrelseskick. Reformförändringarna måste stimuleras utifrån varje lands enskilda förmåga. Vidare måste långsiktigheten i åtaganden och ambitioner bygga på ett generationsskeende snarare än mandatperiodsintervall. Det är rimligt att Nato i egenskap av transatlantisk organisation spelar en mer aktiv roll i det säkerhetsfrämjande arbetet i närområde, såsom . Med ländervisa bredd bör organisationen kunna användas för att EU:s medlemsländer och i samverkan med andra, mer uttalat skall främja demokratisering och rättsstatens principer vid sidan av säkerheten. 8Förutsättningarna för en positiv utveckling Det finns exempel på att det rör sig i positiv riktning i . I idéinstitutet briefing paper 1/2005 talas det om arabisk vårrevolt och reform i . Vi har t.ex. sett en fredlig revolution i där landets odemokratiska ledare har avsatts av den libanesiska befolkningen som tröttnat på korruption och maktmissbruk. tvingades att i enlighet med FN-resolution dra tillbaka sina trupper från , och därefter har det hållits parlamentsval som har kunnat genomföras i förhållandevis god demokratisk ordning. återstår dock avväpning av samtliga milisgrupper. Med ett nytt palestinskt ledarskap efter död och det israeliska tillbakadragandet från har ett första steg mot genomförande av kvartettens färdplan inletts och förnyat hopp om en fredlig utveckling förhoppningsvis givits. I har lokalval genomförts, förvisso bara för män. I , och har folkliga protester kunnat noteras och bl.a. kvinnors rättigheter diskuterats. är ett exempel på hur en ny familjelagstiftning har genomförts, som förhoppningsvis kan komma att bana väg för reformer på fler områden. , och har haft presidentval där motkandidater har tillåtits, om än de sittande makthavarna har haft mediernas och statsapparatens stöd. Det finns en känsla och en gryende rörelse med inte minst kvinnor och liberala krafter i förgrunden som utmanar och ifrågasätter de korrupta och repressiva regimerna. Dessa krafter behöver ytterligare förstärkas, med stöd från EU och det internationella samfundet. MR-situationen i är alltjämt fullständigt oacceptabel. Att på fredlig väg avvärja kärnvapenhotet från den slutna iranska diktaturregimen kommer att vara en av de viktigaste uppgifterna som det internationella samfundet står inför . finns en betydande potential för demokratiska rörelser för , inte minst bland många exiliranier, men också med landets historiska erfarenheter. Det senaste presidentvalet var dock ett betydande bakslag för oss som velat se mer reformer och ett mindre slutet . I och är de val som har genomförts positiva demokratiska landmärken. Det behövs dock fortsatt en stark internationell närvaro för att kunna bygga demokrati och fungerande stater. I är direkt involverat och planer finns att skall överta ansvaret för det regionala säkerhetsteamet PRT (Provincial Reconstruction Team). Vägen till fungerande demokrati och rättsstat är lång och uppgiften att bistå med utvecklandet av politiska institutioner, överkomma krigsherrar, drog- och människohandlare och kvarvarande talibanfästen ett långsiktigt åtagande. Vi ser positivt på att ökar sitt engagemang i och inser att tidsutdräkten kan bli betydande för svenska insatser. Med valet till övergångsparlament har tagit ett första steg mot en demokratisk utveckling. fortsätter våldet att prägla det irakiska folkets vardag. Det internationella samfundets närvaro och engagemang i kommer fortsatt att vara nödvändigt för att stödja majoriteten irakier som vill se en fredlig och demokratisk utveckling. är i en klass för sig när det gäller brott mot de mänskliga rättigheterna. Trots att har ratificerat konventionen om medborgerliga politiska rättigheter; konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter; konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering samt konventionen om barns rättigheter, fortgår kränkningarna mot enskilda människor och den enskilde har små eller inga möjligheter att skydda sig. De grymma bestraffningar som utdöms i enligt sharia gäller t.ex. vid brott relaterade till sex och otrohet eller rikets säkerhet. , EU och FN skall på ett kraftfullt sätt fördöma de brott mot de mänskliga rättigheterna som pågår i . Den iranska regimen har tydliga kärnvapenambitioner. Landet utgör också ett hot mot säkerhet. måste förmås att återuppta den suspendering av all anrikningsverksamhet som landet frångick . Omfattande förhandlingar har av EU förts med och med stöd från . Genom ett samlat internationellt agerande, inom ramen för FN:s institutioner, kan press sättas på att ge upp sina kärnvapenambitioner. Utvecklingen i kommer att ha stor betydelse för frihetens och demokratins framtid i och . Tyvärr finns det många anledningar att känna betydande oro inför kommande folkomröstning om nya konstitution och de allmänna val som skall hållas . Det största hotet är utan tvekan det bristande säkerhetsläget. Vissa säkerhetspolitiska analytiker sträcker sig så långt som att hävda att det föreligger en risk för inbördeskrig. Det är en oro som måste tas på största allvar. Den största andelen våldshandlingar utförs i den så kallade Sunnitriangeln norr och nordväst om . Våldet har ökat i staden och det har även förekommit attacker i södra . Det finns starka krafter som motverkar en fortsatt fredlig och demokratisk utveckling. Genom självmordsattentat, kidnappningar och sabotage försöker de förhindra återuppbyggnaden av . Det kan ta innan situationen stabiliseras. Den amerikanskledda koalitionen bistår alltjämt de irakiska styrkorna i det säkerhetsfrämjande arbetet. Risken är stor att vi fortsatt kommer att få se olika självmordsattacker och terrordåd, vilka kommer att öka i intensitet vid tiden för folkomröstningen om konstitutionen samt de allmänna valen. Inför valet till övergångsparlament utfärdade t.ex. dåvarande terrorledaren , med kopplingar till , en öppen krigsförklaring mot valet. Det omfattande våldet försenade även valförberedelserna och medförde robusta säkerhetsarrangemang kring valet. Att många irakier från de sunnidominerade delarna av landet valde att stanna hemma i protest, har visat sig vara en försvårande faktor i förhandlingarna om nya konstitution. Det låga valdeltagandet bland sunniaraberna har medfört att den sunniarabiska minoriteten är underrepresenterad, med en förstärkt, utbredd känsla av marginalisering och utanförskap i arbetet för en demokratisk utveckling. är det viktigt att inte glömma att valet till övergångsparlament kunde genomföras, trots de osäkra och svåra förutsättningarna som gavs. Valet till övergångsparlament i innebar att landet tog de första stegen mot demokrati. Många enskilda människor trotsade våld och terrorism och utövade sin rättighet att äntligen påbörja det mödosamma arbetet att bygga institutioner och demokrati. Den irakiska civilbefolkningens vilja att bygga ett fritt och demokratiskt måste understödjas. Det viktiga är nu att och EU fortsatt kan visa ett tydligt och mer konstruktivt politiskt engagemang för att bistå i återuppbyggnaden och demokratiseringsprocessen i . Ett gemensamt godkännande av en konstitution som håller ihop landet och bygger på respekten för de mänskliga rättigheterna och demokrati vore ytterligare ett steg i rätt riktning. Många av de sunniarabiska medlemmarna i övergångsparlamentet har dock aviserat att de inte kan ställa sig bakom det förslag som har skickats till FN som det ser ut. Förslaget kommer att tryckas upp och distribueras till invånare inför folkomröstningen. Om två tredjedelar av de röstande säger nej i 3 av landets 18 provinser faller förslaget. Vi vill att skall vara en pålitlig partner till och aktivt bidra till återuppbyggande och etablerande av säkerhet. Framför allt gäller det att använda redan etablerade kanaler för att kunna sprida mer kunskap om demokrati och de mänskliga rättigheterna, det civila samhällets roll och ägarskapsfrågor. är det viktigt att minska risken för konfliktytor mellan olika grupper. Förutsättningarna för en positiv utveckling är en växande ekonomi, med möjligheter till välstånd och en fungerande rättsstat med skydd för minoriteter. De många exilirakier som fått en i och som personligen bidrar till hopp och tillväxtförmåga i , kan spela en viktig roll, liksom svenska företag som är verksamma i landet. Ännu har inte , till skillnad från många andra europeiska länder, lyckats med att etablera en ambassad på plats. Den utökade biståndsramen och en framtagen Irakstrategi vittnar om probleminsikt, men alltför lite genomförs, inklusive ett alltför begränsat besöksutbyte. Vi vill se ett starkt svenskt engagemang för det irakiska folket. har varit de mörkaste i , med tusentals döda israeler och palestinier. Ekonomierna på ömse sidor går kräftgång, där exportinkomster minskar och där BNP har fallit .