mot · GT02Ub376 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbättrad lärarutbildning i sex och samlevnad. Skolans undervisning i sex och samlevnad är ofta föremål för debatt. granskning 1999 visade att kvaliteten skiftar kraftigt mellan och inom skolorna. Det gör att likvärdigheten i den undervisning som eleverna enligt skollagen ska få undergrävs. Exempel på kritik är att undervisningen har en biologisk slagsida eller förbigår frågor om genus liksom om smitt- och graviditetsskydd samt att HBT-elever (= homo-, bi-, transpersoner) inte känner sig inkluderade i undervisningen. Eleverna efterlyser mer samtal. Förväntningarna är höga på vad sex- och samlevnadsundervisningen ska åstadkomma. Det gäller både elever, föräldrar och samhället. Men förutsättningarna som samhället ger lärarna och andra verksamma i skolan är dåliga. tar upp betydelsen av sex- och samlevnadsundervisning i de av regeringen fastställda folkhälsomålen (folkhälsomål 8). Regeringen anger själv att det är viktigt att värna om de framsteg som har gjorts inom sex- och samlevnadsundervisningen. Ändå sker för lite för att stärka undervisningen. Exempelvis har ingen uppföljning skett av Första nationella konferensen om sexualitet och samlevnad i skolan 2002, trots det stora intresset och starka önskemål från skolhåll och landsting om att den skulle bli en regelbundet återkommande kunskapskonferens. anordnas en jubileumskonferens i samband med att sex- och samlevnadsundervisningen fyller . Det är bra men det räcker inte. Vi behöver i stället långsiktiga och genomtänkta strategier för att öka kompetens och kvalitet. Sex- och samlevnadsundervisningen blev obligatorisk 1955. var då pionjärland och först i världen med obligatorisk sexualundervisning i skolan. Men trots ett 50-årigt obligatorium i skolan visar undervisningen både i ungdomsskolan och på lärarutbildningarna stora brister. På ungefär hälften av lärarutbildningarna får inte studenterna någon undervisning i kunskapsområdet sex och samlevnad. Endast av lärarstudenterna får sådan undervisning, trots att ämnet enligt läroplanerna (Lpo 94 och Lpf 94) ska vara ämnesövergripande. Vidare har könssjukdomarna ökat i , i synnerhet förekomsten av klamydia. smittades över 30 000 personer med klamydia, en ökning . Fortbildning, forskning och metodutveckling inom kunskapsområdet sex och samlevnad är sorgligt eftersatt. Sex- och samlevnadsundervisning är ett kunskapsområde med sina specifika förutsättningar, precis som andra ämnen i skolan. Verksamma lärare/pedagoger måste få tillgång till ny kunskap baserad på vetenskap och beprövad erfarenhet. Det finns inte någon sådan samling eller strategi för hur det ska gå till. En åtgärd som bör övervägas är en översyn av lärarutbildningarnas undervisning i sex och samlevnad som också kan ge förslag på hur sex och samlevnadsämnet kan stärkas på lärarutbildningen. Andra åtgärder för att stärka grund- och gymnasieskolans sex- och samlevnadsundervisning är att regeringen ger ett tydligt uppdrag till att regelbundet granska och utvärdera sex- och samlevnadsundervisningen samt att ge Myndigheten för skolutveckling i uppdrag att samla, stimulera och sprida forskning och kunskap. Även behovet av kvalificerad fortbildning på universitetsnivå bör utredas.