mot · GT02So551 · 2005-10-04 00:00:00 — Denna motion innehåller förslag till en förnyad äldrepolitik. Grunden för äldrepolitiken bör vara att ålder och erfarenhet är en samhällsnyttig resurs som ska uppskattas och tas till vara, att äldre ska vara socialt och politiskt delaktiga och ha makt över sin livssituation och kunna leva under ekonomisk och social trygghet samt att ålderssegregering och åldersdiskriminering ska bekämpas. Ojämlik behandling av kvinnor och män måste bekämpas. De sämst ställda pensionärernas situation måste förbättras. vill höja garantipensionen. Vi vill även utreda om bostadstillägget för pensionärer kan omvandlas till en höjning av de lägre pensionerna för att på så vis öka pensionärernas makt över sin egen ekonomi. Åldersdiskrimineringen på arbetsmarknaden måste upphöra. Det handlar om att underlätta för människor att orka arbeta fram till 65. För personer över 65 vill avskaffa arbetsgivaravgifterna genom ett nytt arbetsmarknadskontrakt. Äldreomsorgen står inför stora utmaningar. Många äldre oroar sig för en hårdare ransonering av såväl hemtjänst som trygga boenden. föreslår en strategi för en ekonomiskt hållbar äldreomsorg och vill ha en genomlysning av vad som behöver göras för att fler trygga äldreboenden med service ska kunna växa fram. Den äldre som behöver omsorg och boende måste ges möjlighet att välja. Motionen lägger förslag på en fritt-val-reform och kraftigt sänkt pris på hushållsnära tjänster efter mönster från bl.a. . Personalen i äldreomsorgen måste få högre status och bättre arbetsvillkor och karriärvägar. vill öppna upp för entreprenörerna i äldreomsorgen. En ökad mångfald av vårdgivare är viktig för att personalen i äldreomsorgen ska få större frihet och bättre villkor. Några av förslagen i motionen: Höjd garantipension med . Nytt arbetsmarknadskontrakt för äldre med bl.a. avskaffade arbetsgivaravgifter. Strategi för ekonomiskt hållbar äldreomsorg med bl.a. slopad maxtaxa men bibehållet förbehållsbelopp. Utredning av åtgärder för en breddad bostadsmarknad för äldre. Fritt val i äldreomsorgen. Beaktande av anhörigas behov vid biståndsbedömning. Fler manliga anställda i äldreomsorgen. Mångfald och entreprenörskap. Inledning: grunder för äldrepolitiken6 Höjd garantipension och ökat ekonomiskt självbestämmande7 Nytt arbetsmarknadskontrakt för äldre8 Service och omsorg för äldre10 Strategi för en hållbar äldreomsorg10 Rätt att resa och flytta11 Sänkt skatt på servicetjänster12 Invandrares villkor i äldreomsorgen13 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att grunden för äldrepolitiken skall vara att ålder och erfarenhet är en samhällsnyttig resurs som skall uppskattas och tas till vara, att äldre skall vara socialt och politiskt delaktiga och ha makt över sin livssituation och kunna leva under ekonomisk och social trygghet samt att ålderssegregering och åldersdiskriminering skall bekämpas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att äldrepolitiken måste granskas och utformas från ett jämställdhetsperspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en växling av bostadstillägg för pensionärer mot höjda pensioner.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om åtgärder för att främja möjligheten för människor att kunna delta i arbetslivet fram till pensionsdagen.2 begär av regeringen förslag på ett nytt arbetsmarknadskontrakt för äldre där de sociala avgifterna sätts till efter i enlighet med vad som anförs i motionen.1 begär av regeringen förslag om en strategi för en ekonomiskt hållbar äldreomsorg i enlighet med vad som anförs i motionen. begär av regeringen förslag om fritt val i äldreomsorgen i enlighet med vad som anförs i motionen. begär av regeringen förslag om ändring av socialtjänstlagens vistelsebegrepp så att kommunen där den omsorgsbehövande äldre är folkbokförd även har betalningsansvaret vid kortare vistelser i annan kommun. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att utreda behovet av åtgärder för att underlätta framväxten av äldreboenden med större utbud och bredd i service m.m. begär av regeringen förslag om en samlad äldreomsorgslagstiftning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av att fördjupa analyserna av hur äldre invandrare och deras anhöriga bemöts och tilldelas omsorg och stöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om stöd till och nationella riktlinjer för anhörigas omsorgsinsatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att anhörigas behov måste beaktas och tas med vid behovsbedömning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att personalpolitiken inom äldreomsorgen måste utformas för att långsiktigt öka värderingen av arbetsinsatsernas fysiska, emotionella och etiska innehåll. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av fler manliga anställda i äldreomsorgen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av aktiv rekrytering av personal som speglar den etniska mångfalden hos den äldre befolkningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av ökad mångfald och förbättrade möjligheter till entreprenörskap för att förbättra villkoren för personalen i äldrevård och äldreomsorg, och för att generellt stärka kvinnors status på arbetsmarknaden.2 1Yrkandena 3 och 5 hänvisade till SfU. 2Yrkandena 4 och 17 hänvisade till AU. Inledning: grunder för äldrepolitiken Alla människor har rätt till ett värdigt liv, med drägliga ekonomiska förhållanden och möjlighet att själva bestämma över sin vardag och möjlighet att påverka sitt samhälle. Människan är en social varelse som behöver samvaro och meningsfull kontakt med andra människor för sin livskvalitet och utveckling. Den enskilde behöver på samma gång känna att hon eller han bidrar till samhället och betyder något för andra människor och att man är föremål för andra människors kärlek, omtanke och omsorg. Grunden för dessa människans sociala behov är gemenskaperna mellan människor, i familj och släkt, i grannskap, på arbetsplatser, i föreningar och i lokalsamhället. När man blir äldre avtar ofta förmågan till fysiskt arbete, och blir många i behov av omsorg och omvårdnad från andra. Men i de flesta samhällen har den äldre fortfarande en hög status och stort inflytande som hon eller han står i centrum för det sociala livet. I och västerländska samhällen har det dock skett en utveckling som medfört att de äldre får ett mindre utrymme i samhället och det sociala livet. Visserligen görs stora insatser för äldreomsorg och äldrevård, men den äldre ses sällan som en resurs och åldrandet får låg status. Praktiskt innebär det att de äldre får en svagare ställning i samhällets olika gemenskaper. Vi får ett alltmer ålderssegregerat samhälle där de äldre blir alltmer osynliga i det offentliga rummet och städas undan till särskilda reservat. Vård- och omsorgsinsatserna som naturligtvis är viktiga och behöver förstärkas har utformats inom ramen för offentliga monopol och i utpräglat standardiserade, ofta storskaliga och ålderssegregerande former, och därigenom i viss utsträckning förstärkt utvecklingen. En viss omsvängning håller på att ske med en ökad anpassning efter individuella behov, minskat institutionsboende och ökad tonvikt på aktivitet och delaktighet. Människor lever allt längre. Därigenom kommer många också att vara friskare allt längre. Sjukvårds- och omsorgsbehoven förskjuts högre upp i åldern. Efter 65 kan de flesta se fram emot många friska år med större frihet än under yrkeslivet. Med ett långt och verksamt liv bakom sig borde äldre personer ses som viktiga resurser i samhället som stöd och förebilder i släkten, arbetslivet, politiken och i lokalsamhället. Men tyvärr präglas åldrandet i ofta av nedsättande attityder och minskande självbestämmande. Människor som vill vara aktiva stängs ofta ute från ett verksamt liv av rigida regler. I föreningsliv och politik tas det ofta för givet att äldre personer vill eller bör dra sig tillbaka och lämna över till yngre förmågor. När behovet av äldreomsorg och vårdinsatser ökar möts de gamla av en allt hårdare ransonering av insatserna och svårigheter att få hjälp utanför det offentliga systemet. Medierapporterna om den dåliga maten på många äldreboenden ger konkreta och upprörande exempel på äldres maktlöshet och beroende i kontakten med den kommunala äldreomsorgen på många håll i landet. Många äldre som vill flytta till särskilt boende får inte detta trots att kommunen beviljat det, helt enkelt därför att det inte finns tillräckligt många platser. Omkring tretusen äldre som beviljats rätt till särskilt boende står i kö på grund av platsbrist. Anhöriga känner sig ofta hjälplösa när de inte kan påverka mors eller fars omsorg på äldre dar. Det handlar självfallet inte om ond vilja från kommunledningar och verksamhetschefer, utan är resultatet av ett system där de äldre eller de anhöriga inte har några verktyg att göra sin röst hörd om den omsorg de är beroende av. som bristande kommunalt självstyre och ålagda uppgifter utan medföljande finansiering har minskat det kommunala handlingsutrymmet. vill föra en politik som ökar äldres självbestämmande och, där så är nödvändigt, anhörigas inflytande. De med lägst pension måste få en drägligare situation. Och även äldre måste betraktas som myndiga medborgare med rätt att påverka och välja sin äldreomsorg efter egna behov och önskemål. Det är hög tid att den ålderssegregerande samhällsmodellen ifrågasätts. Äldre människor har gjort och gör stora insatser, har värdefulla erfarenheter och förtjänar att behandlas med respekt. Grunden för äldrepolitiken ska vara att ålder och erfarenhet är en samhällsnyttig resurs som ska uppskattas och tas till vara, att äldre ska vara socialt och politiskt delaktiga och ha makt över sin livssituation samt kunna leva under ekonomisk och social trygghet. Ålderssegregering och åldersdiskriminering ska bekämpas. Detta bör ges regeringen till känna. Frågor som rör äldres situation måste som en av sina utgångspunkter ha ett jämställdhetsperspektiv. De flesta äldre är kvinnor. De flesta vård- och omsorgsbehövande äldre är kvinnor. De flesta som arbetar inom vård och omsorg om äldre är kvinnor. De flesta anhöriga som tar ett stort ansvar för omsorg om äldre är kvinnor. Och de flesta som engagerar sig i frivilligarbetet kring äldre är kvinnor. Trots denna kvinnodominans visar undersökningar att kvinnor ofta får sämre vård och omsorg än män. Skillnader i bemötande och behovsbedömning har påvisats. Vård- och omsorgsyrkena har lägre lön och status samt sämre arbetsmiljö och arbetsvillkor än motsvarande manliga yrken. De män som trots allt finns i sektorn gör snabbare karriär och återfinns oftare på ledande positioner. Äldrepolitiken måste granskas och utformas från ett jämställdhetsperspektiv. Detta bör ges regeringen till känna. Höjd garantipension och ökat ekonomiskt självbestämmande står bakom det svenska pensionssystemet. Det bidrar till att främja arbetslinjen och är långsiktigt hållbart. Garantipensionen är dock mycket låg och medger egentligen inte en dräglig levnadsstandard utan kompletterande bidragssystem. verkar för att grundpensionen långsiktigt ska höjas och att den håller en nivå som ger en rimlig levnadsstandard. I budgetmotion anslås medel för att höja garantipensionen med . För att öka äldres ekonomiska självbestämmande bör en utredning tillsättas för att undersöka möjligheterna att växla bostadstillägget för pensionärer () mot höjda pensioner. BTP utgår med maximalt av bostadskostnaden upp till en nivå av . Stödet är störst för pensionärer med enbart garantipension och trappas successivt av upp till en pensionsnivå på . Om BTP-systemet helt eller delvis avvecklas bör resurserna oavkortat gå till en ytterligare höjning av garantipensionen och de allra lägsta pensionerna. En positiv följd är att de sämst ställda pensionärernas villkor förbättras. En annan positiv följd är att pensionärer kan förbättra sin levnadsstandard genom att minska sina boendekostnader. En sådan reform kan införas utan att dagens pensionärer berörs genom att reformen enbart gäller de som pensioneras efter ett visst datum. Vad som ovan anförts om en utredning av en växling av bostadstillägg för pensionärer mot höjda pensioner bör ges regeringen till känna. I takt med att folkhälsan förbättras och den genomsnittliga livslängden stiger kan de flesta människor hoppas på fler friska år även efter . Åtskilliga människor ser fram emot pensioneringen som en välkommen och välförtjänt ledighet efter ett långt och strävsamt yrkesliv. För många kroppsarbetande är utmaningen att över huvud taget orka arbeta fram till . Det är också vanligt att fördomsfulla och oförstående arbetsgivare uppmuntrar eller tvingar anställda att lämna arbetslivet . Åtgärder behöver vidtas för att främja möjligheten för personer att kunna delta i arbetslivet fram till pensionsdagen. Detta bör ges regeringen till känna. Nytt arbetsmarknadskontrakt för äldre Men det finns också många som i någon form vill fortsätta att vara verksamma i sitt tidigare yrke kanske rentav pröva sina vingar i ett nytt yrke eller starta eget företag. I många fall torde det handla om deltidsarbete, men även heltidsarbete kan vara aktuellt för dem som bedömer att de vill och orkar. Dessa människor är en resurs som samhället gör bäst i att ta vara på, inte minst mot bakgrund av den demografiska utvecklingen med efter hand minskande andel av befolkningen i förvärvsaktiv ålder. Tyvärr tycks regeländringar vad gäller arbetsgivaransvaret för sjukförsäkringen ha slagit hårt mot äldres förvärvsfrekvens. minskade antalet förvärvsarbetande i gruppen 65-plus från omkring 80000 till knappt 50000 (SCB). En ökad förvärvsfrekvens för personer i åldern 65-plus skulle också medföra att ställningen på arbetsmarknaden för personer 65-minus skulle stärkas. Personer som väljer att fortsätta att förvärvsarbeta efter fyllda sextiofem kan på så sätt skjuta upp sitt pensionsuttag. Som en stimulans för arbetsgivarna att uppvärdera äldre i arbetskraften bör ett nytt arbetsmarknadskontrakt upprättas för förvärvsarbetande . Innebörden av detta kontrakt bör vara: Arbetsgivaravgiften för 65-plus-personen sätts till och inga medel avsätts till ålderspensionsavgift, sjukförsäkringsavgift, föräldraförsäkringsavgift, arbetsmarknadsavgift, efterlevandepensionsavgift, arbetsskadepensionsavgift eller allmän löneavgift för dessa personer. För den anställde 65-plus-personen gäller att denne vid sjukdom eller uppsägning faller tillbaka på sin ålderspension för den period som arbetsuppehållet varar. Inga ytterligare pensions- eller efterlevandepensionsrättigheter tillfaller den anställde, förutom de positiva effekterna av ett uppskjutet pensionsuttag av tidigare fonderingar. Bestämmelserna i om anställningstrygghet ändras med avseende på 65-plus-personer så att de kan sägas upp utan hänsyn till turordningsreglerna, men med rätt till en bestämd uppsägningstid. Den anställde kan själv bestämma om han eller hon vill komplettera sin förvärvsinkomst med uttag från ålderspensionssystemet och i vilken grad. För arbetsgivaren skulle detta medföra att lönekostnaden för personer i åldern 65-plus blir av lönekostnaden för en person i förvärvsaktiv ålder. Det bör innebära en ganska kraftig stimulans och balansera även en betydande nedsättning av arbetskapaciteten. Eftersom antalet 65-plus-personer som befinner sig i förvärvsarbete är förhållandevis litet torde bortfallet av sociala avgifter gott och väl vägas upp av ökade skatteintäkter vid en ökad förvärvsfrekvens i gruppen. försvinner de kostnader för gruppen som arbetsgivaravgifterna är tänkta att täcka. Vår bedömning är att ett nytt arbetsmarknadskontrakt för förvärvsarbetande efter bör kunna upprättas utan några större budgeteffekter. Eftersom det är så få som förvärvsarbetar efter 65, eftersom potentialen för ökad förvärvsfrekvens är betydande och eftersom det sociala kontraktet minskar behovet av transfereringar till gruppen bör ett nytt arbetsmarknadskontrakt redan på kort sikt kunna genomföras utan några negativa statsfinansiella effekter. Potentialen till samhällsekonomiska vinster och ökade skatteintäkter i kommuner och landsting bedömer vi däremot som stor. Ett nytt arbetsmarknadskontrakt enligt förslaget ovan skulle också innebära en för arbetsgivare att högre värdera de av sina medarbetare som närmar sig pensionsåldern. Utsikten att kunna minska sina avgiftskostnader kan stimulera åtgärder för att underlätta ett längre deltagande i arbetslivet bland de anställda, t.ex. när det gäller förändringar av arbetstider, arbetsuppgifter m.m. På så vis kan förslaget bidra till status och deltagande på arbetsmarknaden även för personer som ännu inte fyllt . bör av regeringen begära förslag på ett nytt arbetsmarknadskontrakt för äldre med den innebörd som ovan anförts. Service och omsorg för äldre Alla äldre ska kunna lita på att en äldreomsorg av god kvalitet finns att tillgå när man kan klara sig på egen hand eller med anhörigas hjälp. Den svenska äldreomsorgen håller i allmänhet god kvalitet, men oacceptabla missförhållanden förekommer. I takt med att en allt större andel av befolkningen blir äldre, som gamla människor kan leva betydligt längre med nedsatta kroppskrafter utsätts äldreomsorgen för påfrestningar. har det blivit allt svårare att få tillgång till hemtjänst och särskilt boende. Detta skapar otrygghet och i leder i vissa fall till en alltför långt driven ransonering av äldreomsorgen. Strategi för en hållbar äldreomsorg Regeringens politik har bidragit till att försämra kommunernas möjlighet att tillhandahålla äldreomsorg. Underfinansierade reformer har skadat kommunernas ekonomi och tvingat fram en hårdare behovsbedömning. Det okloka beslutet att införa maxtaxa i äldreomsorgen förstärker ransoneringen eftersom det minskar kommunernas möjlighet att delfinansiera äldreomsorgen med avgifter. Problemen kommer att fortsätta växa, och alltfler äldre med behov kommer att lämnas utan hjälp om ingenting görs. De äldre blir långsiktigt alltfler, den kommunala äldreomsorgen och hemsjukvården får också alltfler patienter med stora vård- och omsorgsbehov, delvis på grund av den medicinska utvecklingen. har upprepade gånger uppmanat till en ökad samhällsdebatt kring välfärdens fortsatta finansiering och även lämnat förslag. Regeringen har gått i motsatt riktning, stoppat huvudet i sanden och beskurit möjligheten till rimlig avgiftsfinansiering. Enligt måste ett ansvarsfullt politiskt alternativ ta tag i frågan om hur vi ska klara av att möta medborgarnas behov av äldreomsorg framöver. behöver en strategi för en hållbar äldreomsorg. Enligt bör den strategin vila på följande huvudsakliga principer: Stark rätt till äldreomsorg och hemsjukvård efter behov för alla oavsett inkomst. Ökat inslag av privata och alternativa vård- och omsorgsproducenter. Ökade möjligheter för kommunerna att mobilisera resurser till äldreomsorgen genom ett rimligt avgiftsuttag och behållet förbehållsbelopp för att garantera att alla, oavsett betalningsförmåga, har möjlighet att ta del av äldreomsorgen. En tjänstemarknad som till acceptabla kostnader kan erbjuda enklare servicetjänster till de äldre som inte har tillräckligt stora behov för att beviljas hemtjänst. Möjligheter till ytterligare effektiviseringar, inte minst av administration och behovsbedömning. Det förefaller inte rimligt att en hemtjänsttimme (inklusive administration, behovsutredningar m.m.) ska behöva kosta Om inte regering och riksdag tar ansvar för den utveckling som vi ser komma så blir det de äldre med behov av hjälp som kommer att få betala priset. Allra värst drabbade kommer de att bli som inte har höga pensioner eller engagerade och resursstarka anhöriga. bör av regeringen begära förslag om en strategi för en hållbar äldreomsorg i enlighet med vad som ovan anförts. De allra flesta som har behov av hemtjänst är hänvisade till den kommunalt tillhandahållna servicen. Äldre i behov av hjälp har ofta liten eller ingen möjlighet att påverka innehåll i omsorgen, vem som ger hjälpen och på vilket sätt. Trots att många kommuner arbetar medvetet och engagerat för ökad anpassning efter individens önskemål så måste mer till för att den äldre verkligen ska visas respekt som en vuxen människa med rätt till självbestämmande. vill öka äldres valfrihet och öka mångfalden inom och annan äldreomsorg (dagverksamhet, matleveranser, särskilda boenden m.m). De som utnyttjar exempelvis service ska kunna byta ut en tjänst man inte är nöjd med. Mångfald och konkurrens befrämjar bättre kvalitet, inte minst när det gäller bemötande. Vi vill därför införa fritt val i äldreomsorgen. Efter att kommunen bedömt behovet av stöd ska den enskilde fritt kunna välja vem som ska utföra , efter egna behov och preferenser. Det fria valet ska förverkligas genom ett nationellt lagstiftningspaket som kommunerna, genom den kommunala demokratin, själva väljer om de vill ansluta sig till. Lagstiftningspaketet ska innehålla regler för auktorisation för utförare, system för att mäta kvalitet och kostnader, skyldighet för den anslutna kommunen att informera sina medborgare om valmöjligheterna m.m. Oavsett om utföraren är privat, ideell, kooperativ eller offentligt ska det offentliga stå för kontrollen av att utföraren lever upp till de kriterier som angivits. Villkoren ska vara långsiktiga, överblickbara och lika för privata, ideella, kooperativa och offentliga aktörer. bör av regeringen begära förslag om fritt val i äldreomsorgen i enlighet med vad som ovan anförs. Rätt att resa och flytta Även äldre personer med vård- och omsorgsbehov måste kunna få möjlighet att förflytta sig i landet för att åka på semester eller hälsa på anhöriga. Frågan om vem som ska betala äldreomsorgen utanför kommungränserna är fortfarande inte tillfredsställande löst. Betalningsansvaret åvilar semesterkommunen vilket medfört kraftiga kostnadsökningar för vissa kommuner. Även om flertalet kommuner bemöter semestrande äldre med stor respekt så förekommer det att enskilda kommer i kläm. Vistelsebegreppet i socialtjänstlagen bör ändras så att kommunen där den omsorgsbehövande personen är folkbokförd ska ha betalningsansvaret även när den äldre tillfälligt vistas utanför kommunens gränser. Detta bör ges regeringen till känna. Sänkt skatt på servicetjänster För den som inte fått del av hemtjänsttimmar, eller för den som vill komplettera med extra timmar, måste hushållstjänster kunna köpas till rimligt pris. Priset på hushållstjänster bör reduceras kraftigt genom en skattelättnad som innebär att arbetskostnaden, och därmed priset för en hushållstjänst, halveras. Detta kommer att bidra till en breddad arbetsmarknad, att göra dagens svarta jobb vita och även ge dem med låg pension möjlighet att köpa städ-, matlagnings-, snöskottnings- och trädgårdshjälp. Det skulle höja självkänslan och livskvaliteten för många äldre som skulle slippa bli biståndsbedömda och enbart få hjälp utifrån vad någon annan bedömer är rimligt. Kombinationen av fritt val i och sänkt skatt på hushållsnära tjänster är viktig. Erfarenheterna från andra länder visar att sänkt skatt på hushållsnära tjänster skapat en marknad för välfärdstjänster och att en mångfald olika företag etablerats. I används de skatterabatterade servicecheckarna av var tionde pensionär. Det kan jämföras med att i tar av pensionärerna del av den kommunala . Fritt val i äldreomsorgen kombinerat med sänkt skatt på hemservice kommer att underlätta startande av serviceenheter också utanför centralorterna och därmed bidra till småskalighet, närhet och överblickbarhet för de äldre som använder tjänsterna. De flesta äldre vill ha en självständighet i boendet, men många önskar även ett tryggare boende när man känner att krafterna och rörligheten avtar.