ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02K222 · 2005-09-19 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att fr.o.m. /07 förändra interpellationsinstitutet på sådant sätt att interpellationer även får framställas till ordföranden i respektive utskott i . tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att fr.o.m. /07 ändra principerna för tillsättandet av ordförande i utskott. ger ledamöter möjlighet att kontrollera regeringen genom att ställa interpellationer till statsråden om deras tjänsteutövning. Syftet med interpellationerna är att öka insyn i regeringens arbete, väcka uppmärksamhet kring en viss fråga och skaffa fram ytterligare information. Institutet medger däremot inte att interpellationer framställs till ordförandena i utskott. Eftersom dessa är ytterst ansvariga för beredningen av ett ärende innebär detta ingen lyckad ordning. Riksdagsarbetet står helt utan en kontrollfunktion i detta avseende och detta måste ändras. En ordförande skall kunna interpelleras i kammaren i ett enskilt ärende och redogöra för den politik som utskottet önskar att lägger fast. I detta sammanhang bör naturligen också principerna för val av ordförande till utskott ändras, på sådant sätt att dessa poster alltid skall besättas av representanter för majoritetspartierna i . Den nuvarande ordningen, med ledamöter i opposition som formella ledare av utskottsarbetet, framstår som märklig i beaktande av formerna för motsvarande beredningsarbete på och regional nivå. Dessutom finns det inga rationella skäl för varför representanter för oppositionspartierna i skall ha ett huvudansvar för att förbereda ärenden till kammaren. En ändring av ordningen i enlighet med ovanstående bör därför genomföras, förslagsvis i samband med att nästa års påbörjas.
mot · GT02K223 · 2005-09-19 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att införa elektroniska lås till samtliga kontorsutrymmen i byggnader. Säkerhetsfrågor kring har aktualiserats på olika sätt. Det är angeläget att riksdagsledamöter och tjänstemän kan känna säkerhet vad gäller förvaring av personlig egendom och handlingar på arbetsplatsen. Den nuvarande ordningen med reguljära låsanordningar kan inte anses tillfredsställande, då den inte möjliggör en efterhandskontroll av in- och utpassering av rummen. Därför bör besluta att införa elektroniska lås till samtliga ledamots- och tjänstemannarum i byggnader.
mot · GT02K224 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att förbjuda innehav av s.k. piratkort för att se betal-tv utan att betala. Lagen (2000:171) om förbud beträffande viss avkodningsutrustning omfattar bl.a. ljudradio- eller tv-sändningar som är riktade till allmänheten och är föremål för villkorad tillgång och tillhandahålls mot betalning. Enligt lagen är det förbjudet att yrkesmässigt eller annars i förvärvssyfte tillverka, importera, distribuera, sälja, hyra ut, inneha, installera, underhålla eller byta ut avkodningsutrustning i syfte att göra en tjänst som omfattas av lagen tillgänglig i tolkningsbar form utan tjänsteleverantörens godkännande. Men det är fortfarande inte förbjudet att köpa eller inneha så kallade piratkort för att kunna se betal-tv utan att behöva betala till skillnad mot t ex och . Det är inte heller förbjudet att själv tillverka, importera eller installera avkodningsutrustning. Men trots att handel med programmerade kodkort till dekodrar är förbjuden annonseras det fortfarande på Internet om piratkort och detta också trots de åtgärder som vidtagits för att försvåra tillverkningen. Enligt , en sammanslutning av betal-tv-bolag, finns det minst 150000 falska piratkort och dekodrar bland de svenska hushållen, och det innebär att bolagens årliga förlust är mellan 0,5 till . Och konstnärer, författare, skådespelare, regissörer, musiker m fl går miste om ersättningar de har rätt till som upphovsmän. Mot bakgrund av ovanstående anser jag att det enda rimliga är att också förbjuda innehav av piratkort i likhet med vad som skett i andra länder.
mot · GT02K225 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om hemsida. Arbetet med att utveckla och förbättra informationsarbetet inom ramen för hemsida måste präglas av ständigt nytänkande. Framför allt är det viktigt att utveckla formerna för medborgarnas deltagande i de demokratiska processerna. måste därför bejaka informationsteknologiska metoder i kontakterna med medborgarna. Ett instrument som borde kunna användas inom ramen för den redan existerande hemsidan är en så kallad webb-logg (allmänt förkortat blogg). En blogg är en möjlighet att via löpande inlägg kommentera fenomen på en existerande hemsida. Det kan också definieras som en webbdagbok. En blogg är alltså i praktiken en öppen åsiktsapparat. Att blogga på borde vara en självklarhet. Det gäller i första hand de saker som presenteras löpande på hemsidan, det vill säga informationsanslag, pressmeddelanden, interpellationer och frågor för skriftliga svar. Dessutom borde varje debatt kopplas till en möjlighet att kommentera varje gjort inlägg. Ett föredöme i detta fall är sajten som är en brittisk hemsida som drivs av frivilliga. Genom denna kan besökare som loggat in (och alltså redovisat fullständigt namn och en giltig e-mailadress) få möjlighet att kommentera alla enskilda inslag i politikproduktionen i parlamentet, ner till enskilda inlägg i kammaren. På så vis kan också debatter uppstå parallellt med den ursprungliga diskussionen, mellan ledamöter och medborgare, men också mellan ledamot och ledamot och mellan medborgare och medborgare. Den svenska nuvarande system torde inte erbjuda några hinder för motsvarande tekniska lösningar. En metod där besökare får uppge sina uppgifter innebär också att kommentarer av en mer obalanserad karaktär kan stoppas. Övervakningen av de kommentarer som lämnas på sajten är en väsentlig uppgift, men den kan effektivt underlättas av krav på personuppgifter i samband med inlägg. Det är viktigt att värna och utveckla vårt lands demokrati. ledamöter har ett ansvar för att granska och låta sig granskas. Vi måste på alla sätt öppna upp för ny teknik och bejaka de olika uttrycksformer som finns tillgängliga. Därför bör hemsida kompletteras med en blogg-funktion.
mot · GT02K226 · 2005-09-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning om ett införande av enmansvalkretsar vid val till . En viktig fråga för demokratin är hur valsystemet ser ut. hade vi enmansvalkretsar i . I varje valkrets utsåg väljarna en riksdagsledamot. Den som fick flest röster var vald. har vi haft så kallade proportionella val, alltså med flera mandat per valkrets. Det har resulterat i partilistor med många, för väljarna, okända namn och stora valkretsar. Riksdagsledamöterna har därmed varit mer beroende av hur högt på partilistan de hamnar än av hur god kontakt de har med väljarna. De olika partiorganisationerna bestämmer i sina interna processer rangordningen vad gäller riksdagsplatserna, långt över väljarnas huvuden. Resultatet har blivit att alldeles för få svenska väljare känner till namnen på riksdagsledamöterna i den valkrets man bor. Endast 21 riksdagsledamöter har de senaste två valen lyckats nå upp till den magiska åttaprocentsspärren och fått sin plats genom att folkets vilja gått före partiets. Alla andra riksdagsplatser (exakt 677 stycken) tillsattes i de två valen enligt partilistorna. Därför måste systemet ändras. bör införa enmansvalkretsar i riksdagsvalet, så att den kandidat som blir vald faktiskt i första hand är ansvarig inför valmanskåren i sin valkrets. Det är de lokala väljarna och endast dessa som skall avgöra om han eller hon skall bli vald eller ej. Personvalet måste ges ett fullständigt genomslag. I praktiskt taget alla brittiska underhusval har det funnits valkretsar som gått emot strömmen. I dessa har väljarna valt att byta ut en sittande ledamot från det parti som ökade sin totala rösteandel mot en stark lokal kandidat från den förlorande sidan. Det visar att systemet fungerar i och det bör också kunna fungera i . Enmansvalkretsar stärker den enskilde parlamentarikerns ställning och tydliggör hans eller hennes ansvar inför väljarna. Därför bör regeringen ta initiativ till en utredning om införandet av enmansvalkretsar i , med målet att de skall kunna implementeras till valet .
mot · GT02K227 · 2005-09-19 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i kommunallagen så att näringsverksamhet inte i någon form får bedrivas av kommuner och landsting. Enligt 2 kap. 7 § kommunallagen (KL) får kommuner och landsting driva näringsverksamhet om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttiga anläggningar och tjänster åt medlemmarna i kommunen eller . Formuleringen utan vinstsyfte kan vid en första anblick tyckas entydig och vara en klart avgränsande formulering. Även följande kommentar till lagtexten kan framstå som tydlig: Om det i det enskilda fallet framstår som konstlat att driva verksamheten utan sådant vinstsyfte är det ett argument för att verksamheten faller utanför den kommunala kompetensen. Verkligheten är dock en helt annan. överträder kommuner och landsting denna paragraf i KL. Exemplen på detta är många. Här kan nämnas kommunalt drivna gymanläggningar, solarier, plantskolor, tvätterier, videouthyrningar och vandrarhem. Ingen kan ifrågasätta att de ovan uppräknade näringsverksamheterna normalt skall bedrivas i vinstsyfte. Ändå finns det kommuner och landsting som bedriver sådana verksamheter. Det största problemet är naturligtvis att man konkurrerar och i många fall konkurrerar ut det privata näringslivet eftersom man kan dumpa priserna med hjälp av de skattemedel man har i bakfickan. En annan omständighet är att man riskerar skattebetalarnas pengar om något går snett. På många håll tolkas KL på så sätt att om bara en förvaltning som bedriver näringsverksamhet håller sig inom några procent av sin totala budget så är det lagligt. Vad några procent är tolkas alltmer vidlyftigt. Procentandelen är inte den viktiga frågan, utan principen. Kommunallagen måste göras ännu mycket tydligare på denna punkt, dvs. slå fast att det är helt förbjudet för kommunen eller att bedriva näringsverksamhet.
mot · GT02K229 · 2005-09-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att genomföra skiljandet av kyrka och stat genom att förändra huvudmannaskapet för begravningsverksamheten. skall enligt begravningslagen allmänna begravningsplatser med ett tillräckligt stort antal gravplatser och andra gravanläggningar av allmänt förekommande slag anordnas och hållas av de territoriella församlingarna inom . Regeringen kan i särskilda fall besluta att en kommun i stället ordnar begravningsplatser för dem som är folkbokförda inom kommunen. är kommunerna huvudmän för begravningsverksamheten. I övriga landet är det en församling eller kyrklig samfällighet inom som är huvudman för begravningsverksamheten. skildes kyrkan från staten. Att fortfarande står som huvudman för begravningsverksamheten är en kompromiss och en kvarleva från statskyrkosystemet. Det är inte rimligt att Svenska kyrka skall tillhandahålla begravningsplaster för vitt skilda religioner med vitt skilda traditioner och önskemål om hur en begravningsplats skall utformas. Det enda logiska är att endast skall vara skyldig att hålla begravningsplatser för dem som är medlemmar i . De som inte tillhör något trossamfund alls bör få sina behov av begravningsplatser tillgodosedda via ett offentligt huvudmannaskap, till exempel kommunerna. De som tillhör annat trossamfund än bör få sina begravningsplatser inom ramen för sina respektive trossamfund. I samtliga fall kan trossamfundens ansvar regleras i avtal med det offentliga, till exempel med kommunerna. Det är dags att skilja begravningsväsendet från och låta ansvaret gå över till kommunerna. Dessa kan i sin tur få i uppdrag att via avtal med berörda trossamfund reglera tillgången till och ansvaret för begravningsplatser. För personer som inte tillhör något trossamfund får man överväga att inrätta kommunala begravningsplatser eller att teckna avtal om tillgång till begravningsplatser med ett eller flera trossamfund. En sådan lösning möjliggör självfallet för olika trossamfund att samarbeta och för det offentliga att med en part teckna avtal om ansvar för flera trossamfunds behov av begravningsplatser.
mot · GT02K230 · 2005-09-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning av studerandes möjligheter att vara valbara på sin tidigare mantalsskrivningsort. Ungdomar bör uppmuntras att studera vidare efter grundskola och gymnasium. Ofta krävs då en flytt från hemkommunen till den ort där studierna skall bedrivas. För demokratins utveckling är det viktigt att unga människor kan arbeta politiskt i partier och att de kan ställa upp för val till t ex fullmäktigeförsamling också . Det är i många fall omöjligt att kombinera studier med politiska uppdrag i den gamla hemkommunen eftersom mantalsskrivningsregler i kombination med regler för t ex bostadsbidrag inte är förenliga med att ha politiska uppdrag i kommun eller landsting på den gamla hemorten. Ett sätt att underlätta för studerande att kombinera studier med demokratiskt politiskt arbete är att t ex ändra i reglerna för valbarhet. En möjlighet skulle kunna vara att medge undantag i reglerna så att studerande på halvtid eller mer under studierna ska kunna vara valbara på den ort den studerande tidigare bott och varit mantalsskriven . bör därför besluta att ge regeringen i uppdrag att utreda hur studerande skall kunna kombinera studier med valbarhet på sin tidigare mantalsskrivningsort.
mot · GT02K231 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att EU-flaggan och FN-flaggan skall hänga i plenisal. plenisal pryds naturligt nog av den svenska flaggan. är medlem i Europeiska unionen, något som inte på något sätt manifesteras i den svenska . Det borde vara naturligt att vår europeiska identitet och vår gemenskap med övriga EU-länder markeras genom att EU-flaggan bereds en permanent plats i plenisal. är medlem i FN. Inte heller detta synliggörs i det svenska parlamentet. Genom att låta FN-flaggan få pryda plenisal skulle vår internationella samhörighet tydligt markeras. Detta bör som sin mening ge riksdagsstyrelsen till känna.
mot · GT02K232 · 2005-09-21 00:00:00 — begär att riksdagsstyrelsen lägger fram förslag till en reformerad motionstid i enlighet med vad som anförs i motionen. Bort med dem, som ständigt glömma att vad stort som världen såg verkats har av späda krafter spända av en eldig håg! Bort den blick, som, skarp för hindren, är för målets skönhet skum! Hädan, fege män och gubbar! Fjärmen er från heligt rum. ur dikten i samlingen I år . hyllar på prosa det enskilda initiativet och påminner oss om att mycket av det stora som världen skådat är åstadkommet av enskilda människor, ofta drivna av en inre övertygelse och ett bergfast engagemang för sin sak. Ledamöterna i riksdag har möjlighet att motionera om de saker som de anser vara av vikt för samhällets utveckling. kallas för allmänna motionstiden och är förlagd till tre hektiska veckor . Under denna korta tid skall en mycket omfattande budgetproposition läsas in och analyseras, fakta samlas in, motionerna skrivas och kontakter tas över grupp- och partigränserna för diskussioner om eventuella gemensamma ställningstaganden. Ju tidigare ett faktaunderlag samlas in, desto mer inaktuellt blir det och kan i många fall inte användas. Detta är en fullkomligt absurd arbetsmetod och speglar en helt förlegad syn på riksdagsarbetet. Självklart vore det bättre om även , som en del andra parlament, hade ständig motionsrätt, dvs. rätt att när omständigheterna så påkallar väcka en motion i ärendet. Vi tror inte att saker och ting blir bättre av att man måste vänta på att kunna väcka en motion. Om skall kunna hantera aktuella händelser, måste man också skapa möjligheter inom riksdagssystemet att agera i . En starkare koppling till aktuella händelser skulle bidra till att göra arbete mer relevant i medborgarnas ögon. Det måste finnas ett sätt, annat än att vänta på regeringens initiativ, att som riksdagsledamot få pröva förnyelse och förbättringar i det löpande arbetet. Att införa en ständig motionsrätt vore ett sådant verktyg. Ett alternativ till ständig initiativrätt kunde vara att lägga in i kvartalet. /oktober ägnas då motionerandet åt frågor som ligger i anslutning till regeringens budgetförslag. Med ständig initiativrätt eller motionstiden fördelad på tre eller är vi övertygade om att dramatiken kring motionerandet försvinner. får en jämnare arbetsfördelning över året. tror vi att antalet motioner kommer att minska i antal samt att kvaliteten på desamma blir högre. Kvaliteten i hantering av dem skulle också bli bättre, då man skulle få mer tid för själva utskottsbehandlingen. Dessutom tror vi att mediernas möjligheter och intresse för varje motion blir större om de sprids över året.
mot · GT02K233 · 2005-09-21 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att införa teckentolk vid frågestunder. Det finns nästan 2 miljoner människor i som har en hörselnedsättning . Av dem klassas 120000 som svår eller mycket svår hörselnedsättning. Att vara hörselskadad är för det mesta inte ett synligt handikapp. Dessutom kan många försöka dölja skadan eftersom man inte vill avvika. I många sammanhang finns inte hörselslingor eller andra hjälpmedel utsatta. För dem som är helt döva är situationen än mer hopplös. Frågan om berättigade teckenspråkstolkar har legat i långbänk . Att kunna ta del av det offentliga samtalet är således inte lätt för dem som har nedsatt hörsel. Att kunna vara en aktiv samhällsmedborgare och ta sitt demokratiska ansvar måste därför underlättas så långt som möjligt. Av den anledningen vill jag föreslå att beslutar om att tillhandahålla en teckentolkare vid sina frågestunder. Frågestunderna sänds i SVT men är inte textade och därmed inte tillgängliga för människor med hörselproblem. En teckenspråkstolk vore därför ett viktigt komplement.
mot · GT02K234 · 2005-09-20 00:00:00 — begär en noggrann översyn av gällande lagstiftning och dess tillämpning kring sekretess och handlingars offentlighet, särskilt vad gäller medicinsk forskning. begär att översynen utmynnar i förslag till åtgärder som tydliggör undersökningspersoners rätt till sekretess, omfattande talerätten i dessa mål, i förhållande till vikten av handlingars offentlighet. Det är av stor betydelse att människor har förtroende och kan lita på att det de blivit lovade om sekretess när de deltar i en psykologisk undersökning för forskningsändamål verkligen efterlevs. Dock är det viktigt att man beaktar deltagarnas integritet också i andra medicinska studier, t ex sådana som gäller aids eller alkoholrelaterad skrumplever eller könssjukdomar. Problemet gäller således inte bara psykologiska undersökningar. Den som känner att den lider men av att handlingar som ej har kunnat avidentifieras lämnas ut, har ingen som helst möjlighet att komma till tals under rättegången och ej heller vidare möjlighet att överklaga domen. Detta visar på en brist i vårt system. Lagen är tänkt att skydda, men de som ska skyddas kan blott i efterhand kräva skadestånd för sitt lidande och ej påverka huruvida skadan uppstår eller ens begränsa skadeverkningarna. Lagtexten lyder: Sekretess gäller för uppgift som hänför sig till psykologisk undersökning vilken utförs för forskningsändamål, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften berör eller någon honom närstående lider men. Eftersom sekretesslagstiftningen, särskilt vad gäller forskning och medicinsk etik, och lagarna kring handlingars offentlighet är mycket viktiga delar i vår lagstiftning, bör dessa ses över i syfte att få fram förslag till ändringar, skärpningar eller kompletteringar som kan vara nödvändiga för att komma till rätta med de uppenbara brister som så menligt skadar både privatpersoner och den framtida forskningen. En ny lag avseende forskningsetik infördes , men tyvärr är inte heller denna helt entydig vad gäller dessa frågor.
mot · GT02K235 · 2005-09-20 00:00:00 — begär att regeringen återkommer med förslag till ändring i lagstiftningen så att begravningsväsendet övergår i annat huvudmannaskap än det nuvarande. I gäller sedan ett femtiotal år full religionsfrihet. Som en konsekvens därav har förhållandet mellan staten och förändrats, varvid fått en alltmer självständig och naturlig ställning som trossamfund. Av kulturella och historiska skäl har en särställning i vårt land. Därför är det både rimligt och angeläget att staten i särskild ordning ersätter för de särskilda kostnader som drabbar endast detta samfund, till exempel vård av kulturhistoriskt intressanta kyrkor och andra byggnader. En uppgift av myndighets- och monopolkaraktär har dock än så länge ålagts av staten och som inte kan motiveras av några andra skäl än rent slentrianmässiga, nämligen att sköta begravningsväsendet. För att finansiera uppgiften har rätt att via skattsedeln taxera samtliga invånare, oavsett personlig hållning i livsfrågorna och eventuell trostillhörighet. Detta gäller med undantag för och kommuner. Där är det i stället primärkommunerna som är huvudmän för begravningsväsendet. I ett modernt samhälle kan det knappast anses vara rimligt att ett enskilt trossamfund av staten tyngs med en uppgift av allmän och generell natur. Det har givetvis inget att göra med begravningsceremonin som är en personlig och livsåskådningsmässig fråga. Begravningsceremonin är självklart individuell och har inget med huvudmannaskapet för begravningsväsendet att göra. Däremot handlar det om förvaltningen och skötseln av begravningsplatser. Flera organisationer, bland andra muslimska församlingar, har reagerat mot det orimliga i att ett trossamfund har en uppgift som faktiskt är av en slags myndighetskaraktär och definitivt är ett allmänt samhällsintresse, gemensamt för alla, och inte exklusivt för trossamfundets medlemmar. Att fortfarande har denna pålaga från samhället är ett monopol som dels är odemokratiskt eftersom icke-medlemmar av samfundet finansierar en verksamhet utan inflytande över densamma, dels hämmar monopolet samfundets utveckling till ett från staten fristående trossamfund. Genom ett överförande av begravningsväsendet till en annan huvudman, t.ex. kommunerna, undanröjs orimligheten att ett trossamfund via skattsedeln kan taxera även icke-medlemmar, personer som saknar rösträtt i de kyrkliga valen och sålunda inte kan påverka begravningsavgiftens nivå. Ur demokratiska och religionsfrihetsmässiga aspekter är det angeläget att utreda huvudmannaskapsfrågan i syfte att uppnå ett begravningsväsende som handhas enligt demokratiskt legitima principer. Därför bör ansvaret för begravningsväsendet ses över så att detta kan överföras till organ där samtliga invånare har lika stor möjlighet till inflytande över avgifter och verksamhet, oavsett den enskildes trossyn. bör därmed begära att regeringen återkommer med förslag till ändring i lagstiftningen så att begravningsväsendet kan övergå till annat huvudmannaskap än det nu gällande.
mot · GT02K237 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att se över och förlänga preskriptionstiden hos ombudsmän från två till . Vem som helst i har rätt att vid befarad kränkning av regler och rättssäkerhet klaga hos ombudsmän (). En JO-anmälan kan gälla statliga myndigheter (inklusive domstolar), kommunala myndigheter, tjänstemän vid statliga och kommunala myndigheter eller andra som är anförtrodda myndighetsutövning. JO fyller en viktig funktion i vårt rättssamhälle. Emellertid i stadgar enligt 20 § lag (1986:765) med instruktion för ombudsmän bör en ombudsman ej till utredning uppta förhållanden, som ligger , om ej särskilda skäl föreligger (den s.k. tvåårsregeln). Endast vid särskilda skäl kan JO efter bedömning pröva ärenden som är äldre än så. Det är inte bra eftersom en del tveksamheter runt myndighetsutövning inte uppdagas förrän . Det riskerar att bidra till att människor inte upplever att rättssäkerheten är tillräckligt god, vilket är allvarligt. Därför bör tiden för JO-anmälan ses över och förlängas från två till .