mot · GS02Fi15 · 2005-05-02 00:00:00 — Betydelsen av ett attraktivt klimat för företagande ökar i globaliseringens tidevarv. När nationsgränser spelar en allt mindre roll för företag, kapital och människor är det länder som förmår skapa goda betingelser för företag och företagare som blir vinnare i kampen om jobben och de framtidsinriktade företagen. Ska trenden vändas och arbetslösheten hållas på en låg och sysselsättningsgraden på en hög nivå måste små och medelstora företag och familjeföretag ses som en nationell tillgång som värnas och uppmuntras. beroende av ett konkurrenskraftigt näringsliv som förlägger tillverkning, forskning, utveckling och andra strategiska verksamheter till kan inte nog understrykas. Det handlar om att skapa bättre förutsättningar så att kreativitet kan frigöras, så att människor vågar förverkliga sina affärsidéer, vågar ta språnget att starta eget, ta risker, utvidga och nyanställa. Det går inte att genom politiska beslut tvinga fram företag och nya jobb, men det går i stor utsträckning att påverka människors vilja och möjligheter genom att förändra regler, skatter och strukturer så att medborgare kan dra nytta av varandras kunnande och idéer. Här finns den ekonomiska utvecklingens viktigaste drivkraft. 5.1.3Hög utbildningsnivå avgörande för långsiktig tillväxt Ett lands utbildningssystem och andelen personer i arbetskraften med längre högskoleutbildning är av central betydelse för långsiktig tillväxt. års forskning har visat att det finns starka samband mellan utbildningssatsningar och ekonomisk tillväxttakt liksom mellan befolkningens genomsnittliga utbildningsnivå och teknologisk utvecklingsnivå. För ett litet land som är därför utbildningens och forskningens kvalitet särskilt viktig för att vi ska kunna hävda oss internationellt och söka ta igen något av den konkurrenskraft vi tappat gentemot omvärlden . starkt kritiska utvärdering av lärarhögskolorna är ett av många tecken på att kvaliteten på den högre utbildningen på sina håll sjunkit i alarmerande grad. ser med stor oro på den utvecklingen. Oberoende av politisk kulör har det varit fel att göra avkall på kvaliteten i utbildningen på våra högskolor. Här krävs en uppstramning. Kvalitet måste gå före kvantitet. Såär det tyvärr inte . I länder som och har de stora utbildningssatsningarna på främst naturvetenskapliga och tekniska områden motiverats huvudsakligen med ekonomiska argument. Utbildningssatsningar har setts som investeringar. I har utbildningssatsningar av socialdemokratiska regeringar främst motiverats som en insats för att nåökad jämlikhet. I praktiken har dock det aktuella läget på arbetsmarknaden spelat en avgörande roll för inriktningen på satsningarna. Det är naturligtvis rätt att ta hänsyn till vilka specialiteter som kan väntas bli efterfrågade på arbetsmarknaden när man dimensionerar utbildningen. Så långt är vi med. Men intagningarna till universiteten bör inte användas för att hyfsa arbetslöshetsstatistiken. Att utgifter för högre utbildning ger högre ekonomisk tillväxt är därför inte självklart. Det som i slutändan avgör om utbildningssystemet bidrar positivt till tillväxten är kvaliteten i och inriktningen på utbildningarna, hushållningen med kompetens i näringslivet och avvägningen mellan spets- och breddutbildning. I dessa avseenden kan göra mycket bättre ifrån sig. Jämfört med våra viktigaste konkurrentländer inom ligger sämst till när det gäller andelen av befolkningen med längre högskoleutbildning. är dessutom det enda land inom EU-området som har en lägre andel med högskoleutbildning bland de unga än genomsnittligt för hela befolkningen. Om man även räknar in kortare högskoleutbildning hamnar över snittet men fortfarande efter länder som , , och . Se tabell 6.1. Ett första och naturligt steg för att förbättra utbildningsväsendet och öka andelen personer med lång högskoleutbildning är att satsa på grund- och gymnasieskolan. Det som missas under dessa perioder är svårt att ta igen senare i livet. Tabell 7.4 Andel av befolkningen med lång högskoleutbildning samt andelen med kort och lång högskoleutbildning Inom högskoleutbildningen betonar vi kristdemokrater alltså att kvaliteten i utbildningen inte får offras till förmån för kvantiteten. har kvaliteten, under en i sig angelägen utbyggnad av högskolan, blivit lidande just på grund av att den socialdemokratiska regeringen av arbetsmarknadsskäl velat pressa in så många studenter som möjligt i högskolan. En framgångsrik satsning på forskning och utbildning kräver också ett konkurrenskraftigt skattesystem och ett näringslivsklimat som gör att de som utbildat sig i också vill stanna kvar och arbeta här. Risken för s.k. brain-drain, dvs. att just de högutbildade flyttar utomlands mäts av IMD i World Competitiveness Yearbook. Att döma av de företagsledare som intervjuas där har en bit kvar för att kunna hävda sig mot viktiga konkurrentländer. Se diagram 6.1. Problemet beror för del främst på det höga svenska skattetrycket och de höga marginalskatter som i vårt land går under den nyspråkliga benämningen värnskatt. Detta skapar inte bara problem vid högre utbildnings- och inkomstnivåer. Det är t.ex. inte alltid lönsamt för en undersköterska att utbilda sig till sjuksköterska. Löneskillnaden efter skatt täcker inte ens ränta och amortering på den nya studieskulden. Diagram 7.3 Risk för brain-drain. Företagsledar-ranking, skala 1-10 från mycket låg risk till mycket hög risk Källa: IMD, 2002. Vi är övertygade om att denna situation kraftigt kan förbättras med en annan skatte- och näringslivspolitik än den som den socialdemokratiska regeringen bedriver. ekonomiska politik innehåller flera förslag som verkar i denna riktning. Sänkt skatt på arbete, framför allt för låg- och medelinkomsttagare - men också ett generösare studiestöd och lindrigare total beskattning av kapital är några exempel på detta. 5.1.4Endast genom fler i arbete tryggas välfärden Den kraftiga sysselsättningsökning som fanns när fyrpartiregeringen lämnade över regeringsmakten bröts av den socialdemokratiska regeringens politik från mitten av , och sysselsättningen föll sedan. återhämtning redovisar nu regeringen att utvecklingen vänt. Av den ekonomiska vårpropositionen kan också utläsas att regeringen kommit allt längre från sina mål om högst 4 procents öppen arbetslöshet och minst 80 procents reguljär sysselsättning. Den öppna arbetslösheten på skall visserligen enligt vårpropositionen tvingas ned till genomsnittliga 2006 för att närma sig lagom till riksdagsvalet . Men hur trovärdigt är det med tanke på att det skall uppnås med hjälp av arbetsmarknadspolitiska insatser och en - som det tycks - medveten politik att förtidspensionera allt fler? Omkring 550 000 svenskar i arbetsför ålder är nu förtidspensionerade och ingår därmed inte i arbetskraften. Det är en skrämmande hög siffra. Och vad händer efter valet om Socialdemokraterna blir kvar i regeringsställning. Kommer man att kunna fullfölja löftet att "pressa tillbaka" den öppna arbetslösheten ytterligare? Om den socialdemokratiska regeringen klarar den i sig blygsamma målsättningen att inför valdagen pressa ned den öppna arbetslösheten till så går det sämre med det sakligt sett viktigare målet att få av befolkningen i åldrarna att bli reguljärt sysselsatta. Enligt regeringens egna prognoser sjunker sysselsättningsgraden från till 76,8 och når endast 77, 1 under det känsliga valåret. Massarbetslösheten har med andra ord ändrat karaktär: från arbetslöshet till utslagning. Det har en utredning från visat. Studien försöker se hur den minskade sysselsättningen rimmar med bristen på arbetskraft. Fler studerar, fler är sjuka - och fler har helt enkelt givit upp. Troligen är det också fler som jobbar svart. Det är ca 230 000 färre personer som har ett jobb än 1990. De sjunkande sysselsättningsnivåerna är inte bara en följd av den djupa lågkonjunkturen , utan också en följd av den socialdemokratiska politiken som aktivt gått ut på att få bort människor från arbetskraften genom bl.a. allt fler förtidspensioneringar/sjukersättningar. Denna politik bidrar till passivisering av människor, vilket i sig är illa nog. Men den innebär också ett allvarligt hot mot långsiktiga förutsättningar att finansiera en rimligt omfattande offentlig verksamhet med god kvalitet då allt färre ser ut att behöva försörja allt fler i vårt land. Den demografiska utvecklingen med låga födelsetal och en kraftigt ökande andel äldre med följande vård- och omsorgsbehov måste leda till en ny politik. Politiken måste skapa förutsättningar för en kraftigt ökad sysselsättning i framför allt det privata näringslivet. Regeringens politik har gått ut på att saneringen av statens finanser tillsammans med förhoppningar om en god internationell konjunktur ska lösa problemet. Inte heller föreliggande vårproposition ger några konkreta besked eller förslag med syfte att långsiktigt öka tillväxtförutsättningar. I stället presenteras nya förslag för att få bort människor från arbetsmarknaden: Friår och försök med arbetstidsförkortning. Enligt krävs det ett brett program för att bryta den höga totala arbetslösheten. Det självklara receptet är - fler i arbete. Men för det krävs åtgärder, bl.a. strukturella förändringar av skatterna. föreslår en stor inkomstskattereform för låg- och medelinkomsttagare. Målsättningen är att alla heltidsarbetande skall kunna leva på sin lön och vara beroende av bidrag i klart mindre utsträckning . Vår skattereform följer arbetslinjen - det skall löna sig att arbeta framför att leva på bidrag - och det gäller även för de som tjänar mer. Det skall inte vara straffskatt på högre utbildning anser vi kristdemokrater och envisas med att värnskatten skall bort. På grund av det statsfinansiella läget måste det dock ske stegvis. Att skattetrycket måste ned totalt är vi ocksåövertygade om. Också här tas ett första steg mot sänkt skattetryck. betonar vikten av att även på annat sätt än via sänkta skatter gynna småföretagen. Hit hör förenklingar av regelverken, en modernisering av arbetsmarknadslagstiftningen, ett effektivare rättsväsende och en sundare konkurrenssituation genom krafttag mot skattefusk och ekonomisk brottslighet. En reformering av dagens lapptäcke till socialförsäkringssystem måste också ske om samspelet mellan skattesystemet och de olika bidragssystemen ska ge rätt incitament till arbete, som en rimlig ekonomisk trygghet finns i oförutsedda eller opåverkbara situationer, men den socialdemokratiska regeringen tycks sakna varje framtidsinriktad tanke. I stället går regerandet ut på att formulera målsättningar som sedan inte följs av andra åtgärder än de som i förskönande statistik kan dölja de verkliga problemen. En välvillig tolkning av underlåtenheten att vidta verkningsfulla åtgärder är att socialdemokraternas maktinnehav vilar på två ekonomiskt oansvariga stödpartiers mandat i . Men en regering kan inte gömma sig bakom att det var - för att ta ett aktuellt exempel - som krävde att man satte den dyrbara och skadliga friårsreformen i sjön. En regering måste ta ansvar för sina förslag oavsett hur de kommit till. Det ansvaret utkrävs nästa gång i valet . Socialdemokraternas strategi kan utläsas av vårpropositionen. Så länge successiva försämringar inte märks tydligt, och så länge det går att - även med lånade pengar - presentera vissa "satsningar", hoppas Socialdemokraterna kunna dölja de svårigheter landet nu står inför och på nytt säkra makten för ytterligare en mandatperiod. menar att endast aktivt genomförda förändringar som stimulerar sysselsättning, tillväxt och företagande kan trygga välfärden. 5.1.5Bryt bidragsberoendet - individer och familjer måste få bestämma mer själva Socialdemokraternas politik för att sanera statsfinanserna har till stora delar inneburit höjda skatter för låg- och medelinkomsttagare. Detta har i kombination med sänkta bidrag gjort att många som redan tidigare levde på marginalen tvingats söka socialbidrag. Socialbidragskostnaderna ökade under i stort sett hela den förra mandatperioden, liksom antalet socialbidragstagare. Ungefär vart 12:e hushåll lever delvis på socialbidrag. Låginkomsttagare som tvingas söka socialbidrag under vissa perioder av året betalar under andra årstider ibland ansenliga belopp i inkomstskatt. Denna negativa rundgång, som genom socialbidragen belastar kommunerna, måste brytas. Vi i vill göra det genom den radikala inkomstskattereform som här presenteras. Samhällsutvecklingen har under präglats av en strävan efter individens oberoende i förhållandet make - maka, barn i förhållande till föräldrar, föräldrar i förhållande till barn, granne i förhållande till granne. Detta har lett till att alla i stället är mycket starkt beroende av de offentliga systemen. Det civila samhället har trängts tillbaka genom en lång rad politiska beslut. Denna utveckling har också gjort de offentliga budgetarna extremt sårbara, men vad värre är, många människor blir beroende av en ofta nyckfull politik som berövar dem den värdighet som ligger i förmågan att försörja sig på eget arbete och möjligheten att styra över sitt eget liv. Politikernas makt och medborgarnas vanmakt ökar. ser det som en viktig och prioriterad uppgift att skapa en skattestruktur som gör att fler kan klara sig på sin egen lön och inte tvingas vara beroende av bidrag för att få hushållsekonomin att gå ihop. Många lågavlönade får först betala världens högsta skatter och sedan "stå med mössan i hand" på för att få tillbaka pengar. Detta är inte ett rimligt system. Sänkta inkomstskatter för låginkomsttagare är en fråga om värdighet och respekt för enskilda personer. Det är också helt avgörande för att bryta det bidragsberoende som alltför många människor har fastnat i. Med de sänkta inkomstskatter vi föreslår kommer allt fler låginkomsttagare få möjlighet att påverka och få kontroll över sin egen ekonomiska situation. 5.1.6Minskad statsskuld lättar bördan för kommande generationer Ett etappmål för statsskuldspolitik är att minska statsskuldskvoten till av BNP senast . Enligt vårpropositionen utgör den konsoliderade statsskulden på 1 av BNP. Den beräknas sjunka till . Att minska den till är därför en ambitiös målsättning som - förutom en stramare budget - kräver en snabbare utförsäljning av statliga företag än vad regeringen räknar med. målsättning är att statsskuldskvoten efter 2007 skall bringas ned ytterligare för att svensk offentlig ekonomi skall stå sig även vid häftiga internationella chocker av typen radikalt höjt oljepris. (Vi har redan sett effekter av de oljeprisökningar som skett ). föreslår ett kompletterande balanskrav för statens finanser över en konjunkturcykel (se avsnitt 7). Detta kommer tillsammans med en bättre tillväxtpolitik att bidra till en minskad statsskuldsandel. Statsskulden beräknades till och är alltsåökande. För finns det flera skäl till att minska statsskulden i stället för att öka den. För det förstaär det varje generations moraliska ansvar att inte skjuta en stor och växande skuld på kommande generationer. För det andra innebär nuvarande skuld och den likaledes stora offentliga sektorn att statsbudgeten liksom för övrigt hela den svenska ekonomin är väldigt konjunkturkänslig. Förändringar i ränteläget och variationer i valutakurser har genom skuldsättningen en betydande påverkan på den svenska ekonomin. En lägre statsskuld skulle leda till mindre sårbarhet för yttre förändringar och ökat förtroende för den svenska ekonomin. Genom en lägre skuldkvot ökar beredskapen för konjunkturpolitiskt motiverade tillfälliga underskott i ett läge där penningpolitiska medel inte räcker till. Före det tredje utgör statens räntekostnader för statsskulden en av de största utgiftsposterna i budgeten. Dessa räntekostnader tränger undan annan offentlig verksamhet, eller möjligheter till stora skattesänkningar. Statsskulden kräver att skatter tas in för att finansiera räntekostnader motsvarande av BNP. Utan räntekostnader skulle skattetrycket alltså kunna vara motsvarande lägre med samma nivå på den offentliga konsumtionen som . Dessa tre skäl leder oss till slutsatsen att statsskulden måste nedbringas märkbart vilket regeringen alltså inte räknar med. Detta bör huvudsakligen ske genom försäljning av statligt hel- eller delägda företag i en snabbare takt än den regeringen föreslagit, och i viss mån genom en stramare finanspolitik. Försäljningar är också, enligt vår mening, motiverade av att staten bör renodla sin roll på marknaden. I denna roll ingår inte att agera både domare och spelare på den konkurrensutsatta marknaden. 5.1.7En bättre fördelningspolitik skapar möjligheter för fler Fördelningspolitik handlar om vårt gemensamma ansvar för varandra. Men det handlar också om att var och en ska ha möjlighet att utveckla sina talanger och förmågor. Fördelningspolitik handlar i grunden om att alla människor i högre utsträckning (än utan fördelningspolitik) ska kunna bidra till samhällsutvecklingen. Tyvärr är regeringens fördelningspolitik i långa stycken misslyckad och orättvis. Detta gäller inte minst på familjepolitikens område. Den socialdemokratiska politiken går ut på att subventionera de familjer som väljer "rätt". Det gör man genom att använda föräldraförsäkringen och sedan förvärvsarbeta. Barnen placeras redan i denna tidiga ålder i den kommunala barnomsorgen. De familjer som av olika skäl inte kan eller vill utnyttja daghem får därmed inte del av det offentliga stödet. Denna snedvridning har förstärkts genom maxtaxan inom barnomsorgen. Denna styrande fördelningspolitik går på tvärs mot den kristdemokratiska subsidiaritetsprincipen som i detta sammanhang innebär att staten ska stödja och inte styra familjernas val. vill reformera familjepolitiken. Genom möjlighet till ett kommunalt vårdnadsbidrag vill vi skapa ökad valfrihet, möjlighet till mer tid med barnen och ett mer rättvist fördelat offentligt stöd till barnfamiljerna. Vi föreslår också en tjugoprocentig höjning av maxtaxan som oavkortat ska gå till en kvalitetshöjning inom barnomsorgen, främst genom mindre barngrupper i förskolan. Den socialdemokratiska regeringen gick vidare på den borgerliga regeringens program att sanera budgeten . Inriktningen förändrades dock och en del av åtgärderna som då vidtogs hade tyvärr förödande effekter för enskilda människor. Som exempel på sådana åtgärder kan nämnas besparingarna påänkepensionerna, bostadsbidragen och övriga försämringar för ålderspensionärer. Socialdemokraterna har också genom de omfattande skattehöjningar som skett pressat många hushålls ekonomi över en gräns där de själva klarar av att försörja sig själva. skattepolitik inriktas på sänkta skatter för låg- och medelinkomsttagare. vill att alla, även pensionärerna, ska få en standardförbättring, genom sänkt inkomstskatt. Socialdemokraternas tal om att värna svaga grupper har när det gäller biståndet till världens fattigaste skorrat falskt både under saneringsåren och därefter. Det faktiskt utbetalade biståndet har regelmässigt varit lägre än de årliga mål som Socialdemokraterna satt upp. Vi välkomnar nu att biståndet stegvis höjs för att återgå till enprocentsnivån av BNI, men kommer att bevaka att regeringen inte i praktiken tummar på det åtagandet. 5.2Den ekonomiska politikens inriktning ekonomiska politik inriktas på att genomföra strukturförändringar för att öka tillväxten. Det handlar bl.a. om ett lägre skattetryck och starkare statsfinanser. Därför bör de takbegränsade utgifterna minska som andel av BNP. Det handlar också om att förbättra lönebildningen och arbetsmarknadens funktionssätt, att förbättra företagsklimatet och den inhemska konkurrensen samt att öka valfriheten när det gäller offentligt finansierade individuella servicetjänster. Socialdemokraterna har helt försuttit chansen att rätta till de strukturproblem som finns i den svenska ekonomin medan förutsättningarna var goda. Genom sänkta skatter vill flytta en del av beslutsmakten tillbaka till familjer och medborgare. Sänkta inkomstskatter handlar om att människor får bestämma över en större del av sin egen lön. Minskade marginaleffekter handlar om att de val enskilda och familjer gör i mindre utsträckning påverkas av den offentliga sektorns regler. Om ska vara ett land för företagande, investeringar och tillväxt kan vi inte ha kvar regler som gör att företag, kapital och kompetens har starka ekonomiska skäl att lämna landet. Vi kan till exempel inte ha kvar en orimligt hög beskattning av lättrörliga skattebaser. Vår strategi är att vidta sådana åtgärder som förstärker utbudet av arbete och kapital och därmed motverkar riskerna för ett ökat inflationstryck i högkonjunkturer. av socialdemokratisk handlingsförlamning är det hög tid att rätta till de strukturfel som den svenska ekonomin lider av: Högt skattetryck och stora marginaleffekter som gör att det lönar sig dåligt att arbeta och skapar ett osunt bidragsberoende för stora grupper. Svårt att locka och behålla företag, kapital och kompetens i landet med nuvarande orimligt höga beskattning av svenskt ägande och av lättrörliga skattebaser. Dåligt fungerande arbetsmarknad. Bristande rörlighet, flexibilitet och effektivitet i de arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogrammen. Bristande konkurrens i stora delar av ekonomin, bland annat offentlig tjänsteproduktion och byggsektorn. Ett övergripande mål för den ekonomiska politiken måste vara att uppnå en uthålligt högre tillväxt än de knappa har haft under större delen av . Målet för tillväxtpolitik är en varaktigt hållbar BNP-tillväxt på över konjunkturcykeln. 5.2.1Övergripande mål för den ekonomiska politiken: 3 procents tillväxt De överordnade målet för den ekonomiska politiken är (se avsnitt 6.1.1.) att skapa förutsättningar för en i alla delar god livsmiljö för människorna. Därför måste den ekonomiska politiken skapa goda möjligheter för en uthållig tillväxt av den totala nationalförmögenheten. Endast med detta synsätt kan ett gott förvaltarskap förverkligas och verklig välfärd utvecklas. Inom ramen för detta synsätt kan vår inriktning av den ekonomiska politiken sammanfattas: Det övergripande målet för den ekonomiska politiken är att lägga grunden för en långsiktigt hållbar tillväxt på i genomsnitt över konjunkturcykeln. Därmed skapas förutsättningar för ett ökat välstånd för alla. För att möjliggöra detta krävs en politik som minskar den svenska ekonomins sårbarhet genom att slå vakt om den statsfinansiella stabiliteten med lägre utgifter, lägre skattetryck, sänkt skuldkvot och minskad statsskuld skapar bättre villkor för arbete och företagande genom konkurrenskraftiga skattenivåer, ett bättre utbildningssystem och en reformerad lönebildning skapar förutsättningar för att alla skall kunna växa och förverkliga sina ambitioner - med sådana förutsättningar minskar de regionala och sociala obalanserna ökar valfriheten och säkrar människors kontroll över den egna tillvaron förbättrar den inhemska konkurrensen, bland annat i offentlig tjänsteproduktion, bygg- och livsmedelssektor. En beskrivning av vad 3 procents tillväxt innebär jämfört med hittillsvarande och prognostiserade tillväxtkraft illustreras i avsnittet nedan. Vad innebär 3 procents uthållig tillväxt för ? En skillnad i årlig tillväxttakt på någon procentenhet, skillnaden mellan , tycks kanske inte så viktig i det korta perspektivet, på . Det är i ett längre perspektiv som skillnaden blir betydelsefull. På lite sikt kan en högre tillväxt göra en mycket stor skillnad i människors standard och välfärd. En ansvarsfull politik måste ha en långsiktig inriktning. Innebörden av ambitionen att höja tillväxten till i genomsnitt kan åskådliggöras på följande sätt: räknar () med att den svenska ekonomin har förmåga att växa med i genomsnitt knappt 2 (1,9) procent . Detta är en relativt hög siffra som beror på att befolkningen och arbetskraftsutbudet väntas utvecklas på ett förhållandevis gynnsamt sätt fram . Därefter räknar KI med att den svenska ekonomin endast kommer att växa med i genomsnitt , mycket till följd av den demografiska utvecklingen.