mot · GT02U351 · 2005-10-05 00:00:00 — Även om på många områden har kommit långt i jämställdhetsarbetet sker fortfarande en diskriminering av flickor i vårt land. Flickor är utsatta för våld på många sätt ofta i det tysta. Sexuella övergrepp, hedersmord, illegala aborter och könsstympning är alla oförsvarbara kränkningar mot flickans rätt till sin egen kropp och ger henne fysiska och psykiska skador för livet. Dessa övergrepp måste förhindras. Krig slår alltid hårdast mot barnen. Majoriteten av offren i krig är den civila befolkningen och denna befolkning består mestadels av kvinnor och barn. Mer än 2miljoner barn har dött till följd av väpnade konflikter och mer än 6 miljoner barn har skadats eller blivit handikappade. 1miljon har blivit föräldralösa eller kommit bort från sina föräldrar och 20 miljoner barn har tvingats lämna sina hem, som flyktingar inom eller utom sina hemländer till följd av väpnade konflikter. Det är en statistik som i verkligheten får tragiska konsekvenser för hela samhällen. vill verka för att de stridande parterna ska betrakta barn som fredszoner och därmed också tillåta pågående humanitärt arbete under pågående konflikter. har försökt forma sådana fredskorridorer för att kunna nå fram med nödvändig hjälp till barnen. Efter konfliktens slut behövs rehabiliteringshjälp till de barn som lider av krigstrauman. Dessa insatser bör få utökat stöd och resurser. En grupp barn som förtjänar extraordinära insatser är barnsoldaterna. Mer än 300 000 barn tvångsrekryteras och utnyttjas som soldater där de tvingas utsätta andra för våld, död, stympningar, sexuella övergrepp, psykisk och fysisk terror i krig världen över. Barnsoldater har svårare att skilja mellan civila och andra soldater. De är lätta att tvinga till lojalitet och kan på grund av sin psykiska och fysiska omogenhet också lättare manipuleras till grymheter som de inte kan ta in eller förstå. De utgör således lämpliga objekt för rebellgrupper och regeringsarméer som är i behov av soldater som lyder order utan att ställa frågor. Även flickor rekryteras, om än i mindre skala än pojkar. Flickor används ofta som kockar och sexslavar för att tjäna soldaterna i en förläggning. Men flickor deltar också i strid. I uppskattades flickorna utgöra av de oppositionella väpnade styrkorna. I återfinns en tredjedel av alla barnsoldater. 120000 barn strider för olika rebellrörelser och regeringsstyrkor främst i , , , , , , och . har över 3000 barnsoldater avmobiliserats i Ituridistriktet i östra . FN:s barnorganisation konstaterar dock att tusentals återstår, vilka måste släppas av de olika väpnade grupperna och tillåtas återvända hem till ett normalt liv. I norra befinner sig tusentals barn fångade i en ond våldsspiral där regeringsstyrkor och rebellgruppen () strider mot varandra. Man beräknar att LRA har rövat bort cirka 8 00010 000 barn. Barnen måste lämna sina döda föräldrar och släktingar och bära byten som stulits från hembyn. LRA tvingar sedan barnen att strida mot regeringstrupperna, döda och misshandla civila samt straffa andra tvångsrekryterade barn. De barn som vägrar, inte orkar eller irriterar dödas av rebellerna. Flickor ges som fruar till rebelledarna. I antas av soldaterna i det av staten stödda medborgarförsvaret (CDF) vara barn mellan . Barnen förses med droger och vapen och tvingas begå fruktansvärda grymheter. Många av dessa barn utsätts också för sexuella övergrepp. Barnens rättigheter har sakta men säkert suddats ut. Enligt en rapport från Human Rights Watch har omkring 70 000 barnsoldater, vilket är det högsta antalet i världen. De flesta tjänstgör i den nationella armén som tvångsrekryterar barn ned till . Enligt rapporten använder sig också många oppositionsgrupper av barnsoldater. Pojkar utsätts ständigt för risken att plockas upp på gatan, eller vid buss- och tågstationer. De tvingas som soldater begå vidrigheter mot bybor och får aldrig se sina familjer igen. De psykiska men som barnsoldater bär med sig kräver massiva insatser från det internationella samfundet, frivilligorganisationer och regeringar inblandade i konflikter om de ska kunna återföras till ett normalt liv (om detta alls är möjligt). De fasansfulla upplevelser som barnsoldaterna bär på kommer aldrig att försvinna ur minnet. Ofta är de ofattbara grymheter som de tvingats genomföra ett sätt för de militära grupperna att hindra barnen från att återvända hem. De lever istället under hot att bli dödade av fienden eller den egna gruppen. Särskilda insatser krävs för att dessa barn ska accepteras av samhället och inte, som t.ex. i , riskera dödsstraff. Projekt liknande de i , där NGO:er opererar bort de intatuerade bokstäverna RUF som barnen försetts med i rebellrörelsen, bör uppmuntras. För de allra flesta barnsoldater är det väldigt svårt att återanpassa sig till ett liv som ansvarsfull vuxen, istället går många vidare och blir legosoldater. De får helt enkelt inte den rehabilitering de behöver. Detta är en trend som måste brytas. Den form av rehabilitering som visat sig fungera bra är att ge barnsoldaterna utbildning i olika typer av hantverksyrken och sedan försöka ordna riktiga jobb till dem. Om man inte får ut dem på arbetsmarknaden fortsätter de att använda kriget som sin försörjningskälla. Det bästa av allt är när man kan agera preventivt och minska lockelsen för unga pojkar och flickor att bli barnsoldater. En framgångsrik väg är att uppmuntra utbildning, bl.a. genom att betala barnens skolavgift. Den måste sätta ökad press på de länder som inte ratificerat FN:s konvention om barnets rättigheter (och ) och verka för att åldern för frivillig rekrytering av barnsoldater höjs från 15 till . Regeringar i konflikthärjade länder måste göra demobiliseringen till en huvudfråga och vidta åtgärder så att barn inte tvångsrekryteras till regeringsarméer och andra militära fraktioner. Den bör uppmuntra inrättande av centrum för f.d. barnsoldater. Där kan de få hjälp att bearbeta sina upplevelser och trauman samt om möjligt återfå kontakt med överlevande släktingar. anser att ökade krav måste ställas på dem som utnyttjar barn i krig: Bryt straffriheten för brott mot barn. Våldshandlingar får aldrig ses som effekter eller naturliga följder av krig. De som livnär sig på krigföring måste bestraffas och straffriheten för våld mot barn måste stoppas. Den nationella suveräniteten får aldrig hindra de skyldiga från att straffas för brott mot barn. Nationella och internationella aktioner måste få utrymme att ställa de skyldiga till svars. Barnen måste få en mer central roll på den politiska dagordningen för fred och säkerhet. Världssamfundet måste i större utsträckning ge speciellt utrymme och särskilt utvecklat skydd åt kvinnor och barn i krigsområden. Rapporteringen om kränkningar av barns rättigheter måste förbättras. Tystnaden och omvärldens bevittnande av kränkningar mot barn måste brytas. Mer resurser bör vigas åt att övervaka, kontrollera och rapportera våld mot barn och kvinnor. The Office of the High Commissioner for Human Rights (OHCHR) måste stärkas för att kunna genomföra dessa uppgifter i samtliga tänkbara konfliktsituationer. Riktade insatser mot kvinnors och barns situation i det konfliktförebyggande och fredsuppbyggande arbetet. Barns liv hamnar under stor fara och hot då man inte beaktar kvinnors skydd i konflikthärjade områden. Kvinnors ställning och medverkan vid fredsuppbyggande arbete och humanitära operationer måste beaktas i mycket större grad. Genusforskningen måste stärkas inom det konfliktförebyggande arbetet. Det finns mycket okunskap om kvinnors påverkan på samhället och för fredsuppbyggandet av ett tidigare krigshärjat land. Detta perspektiv måste i mycket större utsträckning beaktas. Ungdomar är den största tillgången i många konflikter. Det är de som rekryteras och som är föremål för sexuellt utnyttjande och våld. Det är således också ungdomar som i störst utsträckning riskerar att smittas av hiv/aids och andra smittsamma epidemier. Trots detta bortser man ofta från ungdomar vad gäller den allmänna sjukvården och den yrkesmässiga utbildningen. Ungdomar måste i ökad utsträckning vara föremål för utbildningar och återuppbyggnadsprogram. Detta ger dessutom utsatta ungdomar och barn möjlighet att återfå initiativförmåga, självförtroende och identitet. Förbättrad information och analys av barns utsatthet under krig och konflikter. Bättre analyser, statistik och undersökningar krävs för att tydliggöra barns verkliga utsatthet och ställning vid konflikter och krig. bör få utvecklade möjligheter och mer resurser för sådan inriktad forskning. En minskning av orättvisorna i resursfördelningen till hjälp för utsatta barn. Skillnaden i tillgängliga medel som finns för drabbade och utsatta barn i olika krigsdrabbade länder är orimligt stor. I avsattes det t.ex. per barn för hjälpinsatser, att jämföra med barnen i Kosovo som fick per barn i hjälp och bistånd 1999. För en mer rättvis fördelning krävs det bättre samordning, ett ökat rättviseperspektiv och tydligare koppling mellan efterfrågan, behov och tillgänglig hjälp. Att miljö- och naturresursfrågor är viktiga för barns och ungdomars rättigheter har inte varit föremål för särskilda diskussioner i för barns rättigheter. Begreppet hållbar utveckling som ska genomsyra politiken för regeringar och FN-organ har inte synbart påverkat granskningen av . En förklaring kan vara att barn och unga inte kommer till tals och saknar politiskt inflytande och medbestämmanderätt i sina länder. Skolan är också viktig och har möjlighet att väcka och utveckla barns intresse och engagemang för sin miljö. En god man vars uppgift skulle vara att bevaka barnens rättigheter och se till att deras åsikter blir hörda vad gäller miljö och natur, bör inrättas nationellt eller internationellt. I bl.a. , och delar av är miljöförstöring en av anledningarna till att förekomsten av infektioner, blodsjukdomar, luftvägssjukdomar och cirkulationssjukdomar bland barn är mycket hög. Förekomsten av tumörer har tre- eller fyrdubblats i som en direkt konsekvens av kärnkraftsolyckan i Tjernobyl. bör verka (inom ramen för och ) för att barn som drabbats av dålig miljö i form av sjukdomar och funktionsnedsättningar får adekvat sjukvård. kan och bör vara ett viktigt verktyg i arbetet för en hållbar utveckling, trots att miljöfrågan inte är framträdande i konventionsskrivningarna. Ländernas rapportering bör därför alltid ge en redovisning av miljösituationen och barns utsatthet i detta avseende. återstår mycket innan tillämpas globalt. Många utmaningar finns kvar att anta. Men trots att många problem återstår och det ibland kan verka hopplöst, får vuxenvärlden aldrig ge upp. Det vore att svika barnen. Det finns mycket att glädjas åt och de framsteg som har gjorts sedan förra barntoppmötet visar att det lönar sig att uppmärksamma och kämpa för barnens rättigheter. Skånberg (kd)