mot · GT02Ub2 · 2005-09-16 00:00:00 — Så som läget ser ut på dagens arbetsmarknad anser att samhället på alla sätt måste uppmuntra människor som tar initiativ och visar vilja att vidareutbilda sig eller omskola sig för att hitta en plats på arbetsmarknaden. Samhället har förväntningar på individer att de skall vara flexibla på en dynamisk arbetsmarknad, där trender vänder fort. Då måste vi ha ett studiemedelssystem som ger människor nya möjligheter. I Socialdemokraternas utbildningssystem måste man veta vad man vill jobba med redan innan man börjar studera och man måste dessutom vara säker på att få jobb inom det yrket. Man får ingen andra chans. För är det livslånga lärandet en grundläggande princip för hur utbildningssystemet skall vara uppbyggt. Den av regeringen föreslagna examensstrukturen innebär också att forskarstudenter förväntas finansiera ett av sina år som doktorand genom studiemedel, via tillgodoräknande av kurser på masternivån. motsätter sig detta, vilket uttryckts tidigare. I stället för att forskarstudenterna skall tillgodoräkna sig poäng på avancerad nivå, anser vi att studiemedelssystemet bör förändras i grunden. Men först och främst bör rätten till studiemedel förlängas till 14 terminer från de 12 som gäller , och bidragsdelen höjas. Därför vill vi att ger regeringen i uppdrag att återkomma med förslag på hur studiemedelssystemet kan anpassas till de förändringar som görs i examensstrukturen, särskilt avseende studietidens längd. vill se ett radikalt annorlunda studiemedelssystem än vi har och har även tidigare motionerat i frågan. Dagens studiemedelssystem är mycket stelt. Så gott som varje detalj är reglerad: hur många terminer och veckor man kan få bidrag och lån, hur gammal man får vara, hur stor inkomst man får ha av arbete vid sidan om, hur många månader man kan få studiemedel för, hur mycket man maximalt kan få ut osv. efterlyser ett betydligt mer flexibelt system som ger individen ökat inflytande över sin egen situation. Vi vill att en utredning tillsätts för att se över hur ett mer flexibelt system för studiestöd kan se ut. Ett förslag som vi vill att en utredning tittar närmare på är att man fastställer ett totalbelopp för lån och bidrag som skall finnas tillgängligt för varje student. Detta totalbelopp har studenten sedan själv att förfoga över och kan då välja hur fort eller långsamt han eller hon vill spendera pengarna. Viss begränsning är nödvändig, det skall t.ex. inte gå att ta ut hela beloppet på en termin utan vi tänker oss en maxgräns för vad man kan få ut . Ett system av det här slaget kan ge människor ökade möjligheter till inflytande och styrning över sitt eget liv. En student med tre barn lever under andra förutsättningar än en 19-åring som bor hemma hos sina föräldrar, och båda skall kunna leva drägligt . Det nya systemet gör det möjligt för den som vill att välja att studera , med ett högre tempo, genom av att man kan ta ut mer pengar och i och med det lägga ned färre timmar på att arbeta för att få in pengar. En del studenter tar chansen att gå igenom sin utbildning något snabbare och därmed tidigare finnas tillgängliga på arbetsmarknaden. Den som vet med sig att han eller hon kommer att behöva för sin utbildning kan i stället studera längre, kanske i ett lägre tempo, och i stället leva snålt och eventuellt komplettera med extraarbete. Poängen är att det blir möjligt för studenten att göra detta val. Den enskilde studenten är den som bäst vet hur hon eller han når sina mål, inte staten. Nya villkor för doktorander anser att ett mål måste vara att alla studerande på forskarutbildning skall erbjudas doktorandtjänster. är det bara ungefär hälften av totalt knappt 20000 forskarstuderande som har doktorandtjänst. Resten finansierar sina studier genom andra anställningar inom högskolan, utbildningsbidrag, stipendium, tjänst utanför högskolan eller genom studiemedel. Många studenter som antagits till forskarutbildningar står på olika sätt utanför de sociala trygghetssystemen. Dagens system erkänner, med några undantag, bara förvärvsarbete som grund för sociala förmåner. Studier är inte SGI-grundande, vilket innebär att en student inte har rätt till sjukförsäkring och a-kassa. Detta har även effekter för föräldraförsäkringen. Knappt 4000 doktorander finansierade 2004 sina studier med utbildningsbidrag, stipendier eller studiemedel. Av dessa hade merparten, 2300 doktorander, utbildningsbidrag. anser att en utredning skall tillsättas för att se över hur regelverket i högskoleförordningen kan ändras så att forskarstuderande kan garanteras erbjudande om en tidsbegränsad anställning som doktorand i samband med antagningen till forskarutbildningen. Utredningen bör undersöka konsekvenser och kostnader för att införa detta för alla doktorander. Man bör utreda såväl möjligheten att avskaffa både stipendier och utbildningsbidrag som att enbart avskaffa stipendiefinansieringen men fortsatt tillåta utbildningsbidragen. Regeringens proposition Ny värld ny högskola fokuserar huvudsakligen på dels internationaliseringen av den högre utbildningen, dels vikten av en breddad rekrytering till högskolan. Regeringen skriver i propositionen: Alla människor har rätt till kunskap och utveckling. Kunskapssamhället skall stå öppet för alla, oavsett social bakgrund, könstillhörighet, etnisk tillhörighet, funktionshinder, bostadsort eller sexuell läggning. Valet av högre studier skall i första hand styras av individens intresse och förmåga, inte av individens bakgrund. Högskolan måste vara en kraft för social förändring så att mångfalden i samhället bättre återspeglas i högskolan. Regeringen anser därför att rekryteringen till högskolan bör fortsätta att vidgas till nya grupper. delar denna beskrivning men ifrågasätter varför regeringen så ensidigt fokuserar på socioekonomisk bakgrund när det gäller breddad rekrytering. Regeringen föreslår ett antal åtgärder för att bredda rekryteringen till högskolan. Det handlar främst om: Myndigheten för ombildas och får vidgat uppdrag till att omfatta stöd för breddad rekrytering och minskad social snedrekrytering. I samband med detta avvecklas Rådet för högre utbildning vid . Regeringen återkommer i regleringsbrev med särskilda uppdrag till lärosätena med syftet att främja en ökad andel högskolenybörjare med arbetarbakgrund på vissa längre utbildningar. får i uppdrag att följa upp och utvärdera lärosätenas arbete med breddad rekrytering. Regeringen vill uppmuntra högskolor till samverkan med gymnasieskolor med låg andel som går vidare till högskolestudier. Reglerna om urvals- och bedömningskriterier till forskarutbildningen skall ses över för att uppmuntra elever från arbetarhem att gå vidare till forskarutbildning. anser att samtliga av dessa åtgärder är bra. Vi vill dock rikta skarp kritik mot regeringen för att den så ensidigt fokuserar på studenters socioekonomiska bakgrund när de diskuterar breddad rekrytering. anser att faktorerna kön och etnisk bakgrund är minst lika angelägna att ta hänsyn till i arbetet med breddad rekrytering. Eftersom representationen av studenter med utländsk bakgrund varierar så mycket beroende på vilket land man har sitt ursprung i finns visserligen stöd för att socioekonomisk bakgrund kan vara överordnat den utländska bakgrunden som förklaringsfaktor till den låga andelen studenter med utländsk bakgrund. Men det är ett förenklat synsätt att tro att ensidigt fokus på socioekonomisk bakgrund löser detta problem, eller för den delen problemet med könssegregeringen. Därför vill bredda de föreslagna åtgärderna till att omfatta även etnicitet och kön där det är relevant. Huvuduppgiften för tillträdesreglerna är att säkerställa att de som börjar en högskoleutbildning har förutsättningar att klara den. Om det finns fler sökande som fyller kraven än det finns utbildningsplatser, skall de som har bäst förutsättningar att klara utbildningen antas. Det gäller att ge gymnasieeleverna tydlig information om vilka studieval som bäst förbereder för högre utbildning. Tillträdesreglerna till högre utbildning skall vara enkla, rättvisa och enhetliga. Grundläggande behörighet för högskolestudier Regeringen föreslår i propositionen att kraven på den grundläggande behörigheten skall ändras så att bestämmelserna blir mer enhetliga för sökande från gymnasieskola och gymnasial vuxenutbildning. Kraven på gymnasieexamen från gymnasieskolan och grundläggande behörighet skall för tydlighetens skull överensstämma. Det tycker är bra. anser också att regeringen har gjort en riktig bedömning när man inte föreslår att vissa kärnämnen, till skillnad från andra, skall ingå i den grundläggande behörigheten. Detta var något som argumenterade för. anser att om en utbildning kräver särskilda kunskaper i ett eller flera ämnen skall detta regleras inom ramen för särskild behörighet. tycker också att det är bra att regeringen behåller nu gällande bestämmelser om att en högskola kan ge dispens från krav på grundläggande behörighet om särskilda skäl finns. När det gäller antagningsförfarandet till högskolestudier finns två bestämmelser som främjar möjligheterna för presumtiva studenter med arbetslivserfarenhet. Den ena rör grundläggande behörighet och den andra rör urval. I 7 kap. 6 § högskoleförordningen finns den s.k. 25:4-regeln: Den skall anses ha grundläggande behörighet som 1. fyller senast under det kalenderår då utbildningen börjar, 2. har arbetat under sammanlagt före det kalenderhalvår då utbildningen börjar eller på något annat sätt har förvärvat motsvarande erfarenhet och 3. har kunskaper i svenska och engelska som motsvarar ett fullföljt nationellt program i gymnasieskolan. ansåg att denna regel bör tas bort eftersom den i princip innebär en schablonmässig bedömning av den sökandes ålder. Regeringen föreslår dock att denna regel skall finnas kvar. vill understryka vikten av att utbildning är tillgänglig för så många som möjligt, men anser att ålder och arbetslivserfarenhet inte automatiskt skall ge grundläggande behörighet. anser liksom utredningen att denna regel bör ersättas med en bedömning av den sökandes reella kompetens. Däremot argumenterar regeringen mot att arbetslivserfarenhet skall vara meriterande i urvalsprocessen. finns en särskild urvalskategori för dem som vill kombinera sitt resultat på högskoleprovet med arbetslivspoäng, HA. En student i denna urvalsgrupp har redan genom studier ansträngt sig för att få såväl grundläggande som särskild behörighet, och arbetat på minst halvtid och får därför tillgodoräkna sig 0,5 poäng på högskoleprovet. tror att studier i kombination med arbetslivserfarenhet mycket väl kan skapa goda förutsättningar för studenter att klara högskolestudier. Därför tycker vi att denna urvalsgrupp bör finnas kvar. Regeringen vill däremot ta bort HA-kategorin med motiveringen att urvalsgruppen bidrar till att öka åldern hos de sökande. Genom att ta bort urvalsgruppen förbättras möjligheten att uppnå regeringens mål om att av en årskull skall ha påbörjat en högskoleutbildning . Anledning till att regeringen vill ta bort denna möjlighet är alltså att det förbättrar utsikterna att dess kvantitativa mål (som i sig kan ifrågasättas) kan uppfyllas. Regeringen uttrycker att man vill öka direktövergången från gymnasiet till högskolan. uttrycker man också tydligt att detta skall ske på bekostnad av något äldre studenter som vill börja studera. Allt tal om livslångt lärande är som bortblåst. Regeringens vision om högskolan framstår då som en fråga om kvantitativ industriproduktion. Det finns också anledning att anta att HA-gruppen bidrar till den breddade rekrytering som regeringen strävar efter. tror att det är viktigt att urvalsgruppen HA finns kvar för att öppna högskolan för fler studenter från studieovana miljöer. Andra urvalsgrunder för grundläggande högskoleutbildning får universitet och högskolor bestämma vilka urvalsgrunder som skall gälla för högst av platserna på en utbildning som vänder sig till nybörjare. Regeringen föreslår att omfattningen utökas till . Exempel på alternativa urvalsgrunder som kan rymmas inom dessa är intervjuer, arbetsprover och särskilda områdesprov. Denna urvalsgrund existerar vid sidan av urvalsgrunderna betyg och högskoleprov. En högskola kan välja om man vill använda sig av denna möjlighet eller om man i stället enbart vill använda sig av urvalskategorierna betyg och högskoleprov. tycker att det är ett mycket bra förslag att utöka omfattningen av denna urvalskategori till . Vi har länge verkat för att alternativa former för urval skall utvecklas och tillämpas. Vår kritik mot dagens betygssystem i är väl känd. De är inte rättsäkra, inte rättvisa, inte pedagogiska och inget bra mått varken på kunskap eller på hur bra man är på att ta till sig kunskap. Därför tycker vi att det är viktigt att man utvecklar andra, mer kvalitativa urvalsmetoder. Detta tycker vi är bra. vill se en ökad användning av arbetsprover och intervjuer i urvalsprocessen. tycker att nationellt framtagna ämnesspecifika prov bör kunna användas i betydligt större omfattning. Vi anser därför att bör få i uppdrag att utveckla nya högskoleprov som är riktade åt olika ämnesområden. Dessa bör kunna användas av lärosätena som alternativ till dagens standardiserade högskoleprov. Uppdraget till bör innebära att verket skall utveckla högskoleprov med fem olika profiler . Eftersom rådande rättsläge varit otydligt vad gäller kvotering inom ramen för det lokalt fastställda urvalet, anser att det är bra att regeringen klargjort att platser på högskoleutbildning inte får reserveras för sökande från någon viss grupp eller med viss bakgrund. Vi värnar också om BF-gruppen som består av sökande med studieomdömen från folkhögskola. Folkhögskolan är en viktig del av svenskt utbildningsväsende som vill främja. Därför vill vi understryka vikten av att denna urvalsgrupp finns kvar. Urval vid lika meriter Enligt 7 kap. 10 § högskoleförordningen får urval vid i övrigt likvärdiga meriter göras med hänsyn till kön i syfte att förbättra rekryteringen av studenter från det underrepresenterade könet. Vid sådana meriter får vidare lottning användas, om urval med hänsyn till kön inte kan göras. Regeringen föreslår att denna bestämmelse skall ändras för att lottning i största möjliga mån skall undvikas. Man föreslår att prov och intervjuer skall kunna göras vid likvärdiga meriter, innan urval kan göras med hänsyn till kön. ställer sig bakom denna förändring men vill lägga till att urval även bör kunna göras med hänsyn till etnisk bakgrund i likhet med kön, då de sökandes meriter är likvärdiga. Det är otroligt angeläget att vi kommer till rätta med den strukturella diskriminering som människor med utländsk bakgrund blir utsatta för i . Denna möjlighet skulle knappast få några enorma konsekvenser, men ändå utgöra ett viktigt instrument i arbetet mot etnisk diskriminering. Regeringen föreslår i propositionen Ny värld ny högskola ytterligare förändringar som gäller gymnasiets betygsstruktur. Regeringen vill att särskilda meritämnen skall införas. Förslaget innebär att kunskaper i matematik och andra moderna språk än engelska skall innebära tilläggspoäng vid antagning till högre utbildning. Anledningen till förslaget är att regeringen tycker att det är ett problem att så få elever väljer att läsa matematik och andra moderna språk än engelska, eftersom dessa ämnen anses vara mer krävande än andra. anser inte att detta är ett bra förslag. Det finns ingen anledning att matematik eller ryska skall väga särskilt tungt vid antagning till en utbildning där kunskaper i dessa ämnen inte behövs. Det går emot principen att antagningskrav som ställs på studenterna skall vara relevanta för utbildningen. förordar i stället att betyg i ämnen som det krävs särskild behörighet i för antagning till en utbildning skall ges en högre poäng vid urval. Tanken är att gällande regler för tillträde som skall gälla, dvs. att man uppfyller kraven om grundläggande behörighet samt har lägst betyget Godkänd i de ämnen som krävs för särskild behörighet. Men när det gäller urvalet bland de behöriga sökande skall de sökande få extra poäng för högre betyg än Godkänd i de ämnen som krävs för den särskilda behörigheten. Det är rimligt att betyg i ämnen som är relevanta för utbildningen väger tyngre än betyg i ämnen som inte har någon relevans. föreslår därför att regeringen tillsätter en utredning som ser över hur ett sådant system skulle kunna se ut. I och med gymnasiepropositionen beslutades att ämnesbetyg införs 2007. Ämnesbetygen innebär att ett betyg i ett ämne på fördjupad nivå ersätter det tidigare. Ett betyg i matematik C ersätter alltså ett betyg i matematik B. Detta kan innebära att elever med höga betyg kan välja att avstå från att läsa kurser på högre nivå, för att inte riskera att deras betygsmedel dras ned när de söker vidare. En elev vill kanske inte riskera att ett MVG på B-nivå ersätts av ett G på C-nivå och därigenom drar ned snittvärdet. Det bör övervägas om fördjupade kunskaper kan premieras på något sätt. vill uppmärksamma regeringen på detta problem och att regeringen återkommer med förslag på lösning. Mycket har hänt gällande jämställdheten inom högskoleväsendet. Från att ha varit en nästan exklusivt manlig miljö har högskolevärlden successivt erövrats av kvinnorna, som utgör en majoritet av studenterna på grundutbildningen. Även andelen doktorander har ökat stadigt. Men på de högre nivåerna inom akademin är kvinnorna fortfarande få. Andelen kvinnor bland forskarstudenter, forskarassistenter, lektorer och andra meriterande forskartjänster måste öka. Det är högskolans och dess institutioners uppgift att vidta åtgärder för att ta bort de strukturella hinder som skapar denna snedrekrytering. söker sig alltså fler kvinnor än män vidare till högskolan för fortsatta studier. Andelen kvinnor har ökat såväl inom de mansdominerade examenskategorierna som inom många kvinnodominerade. Endast inom ett fåtal utbildningar har andelen män ökat och då rör det sig enbart om ett fåtal procentenheter . Det rör sig om utbildningar som t.ex. sjuksköterska och arbetsterapeut. Även inom vissa traditionellt kvinnodominerade utbildningar, som t.ex. lärarutbildningen, ökar andelen kvinnor. De mansdominerade utbildningarna blir allt färre och nästan alla har teknisk inriktning. Nästa steg måste vara att försöka bryta könssegregeringen inom högskoleutbildningen. Det handlar framför allt om att få fler män att söka sig till kvinnodominerade utbildningar. Detta gäller särskilt för lärar- och förskollärarutbildningarna då lärare kan antas fungera som förebilder för nya generationer. Andelen män som tagit förskollärarexamen har glädjande nog ökat . En sådan utveckling är önskvärd och måste fortsatt främjas. vill därför att ger regeringen till känna behovet av åtgärder för att öka andelen män på kvinnodominerade utbildningar. För att ett jämställt utbildningsväsende skall bli verklighet krävs att kvinnor på allvar får tillträde till högre tjänster inom högskoleväsendet. Översynen av antagningsprocessen till forskarutbildningen är ett steg för att skapa en rättvis antagning baserad på meriter, inte personliga kontakter. vill se en ökad fokusering på faktiska meriter även vad gäller rekrytering till högre tjänster inom högskolan. Detta skulle gynna jämställdheten och förbättra könsfördelningen avsevärt. Inom grundskola och gymnasium ser vi oroväckande tendenser på ökad ojämställdhet när det gäller studieresultat. Flickor får genomgående betydligt högre betygssnitt, och anser att förhållandena bakom detta måste analyseras noga och föreslår i en partimotion om att en utredning tillsätts om detta. Den traditionella mansrollen måste utmanas, och arbete mot könssegregeringen är extremt viktigt i detta avseende. anser att bör ges i uppdrag att ta fram jämställdhetsindikatorer. Detta för att göra det möjligt att följa och jämföra lärosätenas arbete med jämställdhetsfrågorna. I tillägg till detta bör vi tillsyn granska lärosätena ur jämställdhetssynpunkt. Då skall en samlad bedömning av lärosätenas jämställdhetsarbete göras. Ökat tryck i arbetet mot sexuella trakasserier Det är extremt viktigt att lärosätena efterföljer lagen som föreskriver att de är skyldiga att förebygga och förhindra sexuella trakasserier. Trots detta visar undersökningar att av kvinnorna som studerar på grundutbildning och av de kvinnliga doktoranderna har blivit utsatta för sexuella trakasserier. Detta är naturligtvis oacceptabelt. Det är enormt viktigt att högskolorna tar detta problem på allvar och arbetar aktivt för att motverka dessa destruktiva strukturer inom akademin. Som en del i detta arbete anser att bör få i uppdrag att kartlägga sexuella trakasserier på universitet och högskolor. I berörda högskoleutbildningar skall undervisning om HBT-frågor ingå. Till exempel skall hälso-, sjukvårds- och omsorgspersonal tillgodogöra sig HBT-kompetens. Likaså personal inom polis- och rättsväsendet samt inom förskole- och skolväsendet. I den nu gällande examensordningen i högskoleförordningen föreskrivs att det för den nya lärarexamen krävs bl.a. att studenten kan orientera sig om, analysera och ta ställning till allmänmänskliga frågor, ekologiska livsbetingelser och förändringar i omvärlden. För läkar- och sjuksköterskeexamen krävs bl.a. att studenten har utvecklat sin förmåga till goda relationer med patienter och anhöriga. Samma eller snarlika formuleringar finns i examensordningen när det gäller högskolans övriga yrkesexamina inom vårdområdet. Enligt en kartläggning från har det visat sig att undervisning i HBT-frågor endast i begränsad omfattning förekommer vid högskolor. Regeringen bör därför ge i uppdrag att undersöka för vilka yrken det kan vara befogat att säkerställa att kunskaper om HBT-frågor och bemötandefrågor förmedlas och att lägga upp en plan för hur undervisningen skall kunna förbättras på denna punkt. SLU är organisatoriskt placerat under . Orsaken torde vara att SLU ansvarar för forskning och utbildning med inriktning på areella näringar samt har mycket kontakter och samarbete med dessa näringar. ansvarar för de flesta av de areella näringarna. Skogsbruk är ett undantag och tillhör . ansvarar för övriga universitet och högskolor i landet. anser att skälen till att SLU skall tillhöra inte är tillräckligt starka för att det skall vara motiverat att splittra högskoleväsendet på olika departement. Det är vanligt även på andra universitet och högskolor att man arbetar nära olika branscher. Inte minst tekniska universitet och regionala högskolor har ofta en profil med mycket näringslivskontakter. anser att det finns klara fördelar med att låta ansvara även för SLU. Det blir lättare att göra prioriteringar mellan olika utbildnings- och forskningssatsningar om ansvaret är samlat. , när SLU inte tillhör samma utgiftsområde som övriga universitet och högskolor, sker en avvägning av satsningar på SLU mot t.ex. och budgetar. Det vore mer seriöst att göra den här typen av avvägningar mot övrig forskning och utbildning. anser därför att bör ge regeringen till känna som sin mening att bör få ansvar för SLU.