mot · GT02MJ491 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvärdering av vad den omfattande avsättningen av skogsmark till naturreservat betytt för biologisk mångfald men också för ekonomi och arbetstillfällen. har en alltmer intensiv debatt tagit fart runt om i landet om klokskapen med den omfattande avsättningen av skogsmark till naturreservat. I miljömålspropositionen som regeringen presenterade 2001 sattes målet under rubriken att utöka arealen av naturreservat till 900000 ha fram (jämfört med nivå). som utarbetade förslaget ansåg att tidigare fattat beslut om ytterligare 800000 ha borde höjas till 900000 ha om miljökvalitetsmålet att bevara den biologiska mångfalden skulle inom en generation. Statens ansvar för skydd uppskattas till ca 400000 ha. Delmålet förutsatte ett frivilligt ansvarstagande för skydd av minst 500000 ha skogsmark. Enligt regeringens bedömning bör 320000 ha avsättas som naturreservat, 30000 ha som biotopskyddsområde och 50000 ha skyddas genom naturvårdsavtal. Omfattande insatser har gjorts främst av företrädare för länsstyrelser och och en rad åtgärder har vidtagits för att nå delmålet till 2010. Naturreservat har ansetts utgöra ett viktigt instrument för att nå det övergripande målet att bevara biologisk mångfald i skoglandskapet. och har 71 845 ha produktiv skogsmark skyddats genom köp och intrångsersättning för att avsättas som naturreservat. I miljömålspropositionen uppskattades den statsfinansiella kostnaden för att nå alla delmål under miljökvalitetsmålet till totalt ca . Kostnaderna (för köp- och intrångsersättning) för naturreservatsbildning tas av anslaget för biologisk mångfald. Detta anslag disponeras för insatser för att bevara och restaurera värdefulla naturmiljöer och biologisk mångfald med särskild inriktning på frågor om områdesskydd, artbevarande, naturvårds- och fastighetsförvaltning samt kalkning av sjöar och vattendrag. Anslaget för biologisk mångfald var 2004 , 2005 och föreslås det i BP 2006 bli , med en föreslagen ytterligare förstärkning på och ytterligare . Staten satsar således mycket pengar för att genom reservatsbildningar bevara den biologiska mångfalden. växer frågetecknen kring om denna massiva satsning verkligen är rätt metod och bästa sättet att använda pengarna för att nå uppsatta mål om biologisk mångfald. Enligt jägmästaren och sedermera rektorn för Skogshögskolan numera professor emeritus vid är miljardrullningen till reservaten ett stort slöseri med pengar. Enligt är samhällets kostnader många miljarder högre än de officiella beräkningarna. Han hävdar dessutom att genom internationellt samarbete kan hotade arter skyddas till en bråkdel av dagens kostnader. Flertalet av de arter som artdatabanken beskriver som hotade i är vanliga i andra länder. Då är de i själva verket inte alls hotade. En svamp eller lav bryr sig inte om nationsgränser. Vi måste samarbeta över landsgränserna och se biologisk mångfald som en internationell fråga, hävdar den hängivne botanikern . På flera håll i landet har hanteringen av planerade naturreservat lett till starka konflikter mellan myndighetsföreträdare och skogsbrukare. Många skogsägare har en mycket starkt känslomässig relation till sina skogar. Med känsla och omsorg har de förvaltat sina skogar från generation till generation. Resultatet har blivit både god virkesproduktion men också höga naturvärden. Dessa skogsägare upplever det som ett starkt misstroende när nu statliga myndigheter med tvångsmetoder tar ifrån dem skogarna för att göra naturreservat av deras livsgärning. Detta i synnerhet som många av skogsägarna på eget initiativ arbetar med s.k. gröna planer där man betonar ansvarsfull naturhänsyn och avsätter betydande arealer med preciserade naturvårdsmål. Situationen blir inte mindre ansträngd när på sina håll använder uniformerad polis för att kommunicera med skogsägare och meddela omedelbara förbud att arbeta i egen skog. Andra liknande exempel gör oss bekymrade över relationen och tonläget mellan medborgare och myndigheter i vårt demokratiska moderna samhälle. En ytterligare aspekt på denna fråga är effekterna på ekonomi och sysselsättning för berörda områden, men också för landet som helhet. Enligt en analys av 2004 betyder planerna på nya reservat i och på ett bortfall i avverkad virkesvolym respektive . Ekonomiskt betyder bortfallet av virke från dessa båda län i minskade exportintäkter. Mätt i minskade arbetstillfällen för de båda länen tillsammans betyder reservaten ca 300 förlorade arbetstillfällen. En uppskattning för landet som helhet pekar på 3000 färre jobb i skogen. Det finns alltså utifrån många olika utgångspunkter anledning att fundera på om den omfattande avsättningen av skogsmark till naturreservat är välbetänkt och rimlig. Det är åtminstone nödvändigt, enligt vår mening, att göra en ordentlig utvärdering av naturreservatspolitiken både vad gäller syftet att bevara höga naturvärden och biologisk mångfald, men också utifrån vilka effekter denna politik får på ekonomi och sysselsättning i berörda områden och för landet som helhet. Detta bör ges regeringen till känna.