mot · GT02Ub2 · 2005-09-16 00:00:00 — 4Utbildning för hållbar utveckling3 5Internationaliseringen av den högre utbildningen4 6.1Utbildning på avancerad nivå6 6.1.2Grundläggande behörighet för program på avancerad nivå8 6.2.1Översyn av antagningsprocessen till forskarutbildningen9 6.4Vissa förändringar i examensordningen9 7.3Nya villkor för doktorander12 9.1Grundläggande behörighet för högskolestudier14 9.3Andra urvalsgrunder för grundläggande högskoleutbildning15 9.4Urval vid lika meriter16 10.2Ökat tryck i arbetet mot sexuella trakasserier18 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att högskolelagen skall ändras på så sätt att en ekologiskt hållbar utveckling främjas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hållbar utveckling skall ingå i kvalitetsgranskning av lärosätena. begär att regeringen ser över de problem som s.k. free movers möter då de kommer till för att studera här. beslutar att en bestämmelse införs i högskolelagen om att all högskoleutbildning i skall vara avgiftsfri i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att poäng från studier på avancerad nivå inte skall kunna tillgodoräknas i forskarutbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att masterexamen inte skall kunna avläggas som en etapp i forskarutbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att frågan om hur lärarexamen skall placeras in i det nya examenssystemet bör utredas vidare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fullgjorda kursfordringar om minst 120 poäng skall krävas för grundläggande behörighet till utbildning på avancerad nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att de centralt reglerade kraven på fördjupning i ett huvudämne om 60 poäng för kandidatexamen och 80 poäng för magisterexamen skall finnas kvar. begär att regeringen återkommer med förslag på hur studiemedelssystemet kan anpassas till de förändringar som görs i examensstrukturen, särskilt avseende studietidens längd, i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att de av regeringen i proposition 2004/05:162 föreslagna åtgärderna för breddad rekrytering vidgas till att omfatta även etnicitet och kön där det är relevant. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att 25:4-regeln bör ersättas med en bedömning av den sökandes reella kompetens. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att urvalsgruppen HA fortsatt skall finnas kvar. begär att regeringen ger i uppdrag att ha utvecklat nya högskoleprov med fem olika profiler . begär att regeringen ändrar i högskoleförordningen så att urval vid likvärdiga meriter skall få göras med hänsyn till etnisk bakgrund, i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att betyg i ämnen som utgör särskild behörighet för en högskoleutbildning vid urval skall ges ökad tyngd i enlighet med vad i motionen anförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör återkomma med förslag på lösning på problemen angående ämnesbetyg. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av åtgärder för att öka andelen män på kvinnodominerade utbildningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör få i uppdrag att vid tillsyn granska lärosätena ur jämställdhetssynpunkt. driver en politik för att främja det livslånga lärandet. Varje människa har rätt till utbildning, inte bara som ung, utan genom hela livet. Möjligheter för individen att ändra inriktning i livet, att vidareutveckla och vidareutbilda sig, måste finnas. Vi har alla olika förutsättningar och därför skall ha ett utbildningsväsende som ger många möjligheter. för en politik för nya livschanser. Samhället blir alltmer internationaliserat. För är detta på många sätt en positiv utveckling. Ökad rörlighet bland studenter och forskare berikar undervisningen och forskningen och skapar större insikt. Särskilt viktigt är att influenser sprids mellan och länder bortom och den engelskspråkiga delen av världen. Regeringen föreslår i propositionen en ny examensstruktur för det svenska högskoleväsendet. Skälet till de genomgripande förändringarna är en vilja att följa Bolognaprocessens intentioner för harmonisering av den högre utbildningen inom EU. I propositionen föreslås förändringar i den riktningen. Utbildning för hållbar utveckling Den högre utbildningen är central i samhället. Högskolor och universitet kan på ett konstruktivt sätt bidra till att ge människor beredskap för ett alltmer komplext samhälle. Begreppet hållbar utveckling fångar det som är själva kärnan i politik. definierade hållbar utveckling som en utveckling som tillfredsställer dagens behov utan att äventyra kommande generationers möjligheter att tillfredsställa sina behov. I den globaliserade världen av är det smärtsamt tydligt att vår livsstil påverkar oss negativt och riskerar våra barns framtid. Ett aktuellt exempel är orkanen framfart i södra som på många sätt illustrerar hur ohållbart vårt samhälle är . Att orkanen fått så förödande konsekvenser är ett resultat av växthuseffekten och visar tydligt på det akuta behovet av att minska på koldioxidutsläppen. Det visar också att de välbärgades konsumtion får förödande konsekvenser främst för de minde bemedlade. Även om orkanen drabbade ett av världens rikaste länder, , så var det de allra fattigaste i detta uppdelade land som drabbades hårdast. Hållbar utbildning handlar om förmedlande av förmågan att kunna identifiera vilka av de problem som finns i samhället som kommer att påverka nästa generation negativt, samt att utveckla redskap för att kunna hantera dessa problem. Målet är alltså ansvarstagande, kritiskt reflekterande och problemlösande studenter. Vi vet att vi står inför stora utmaningar för att skapa en hållbar värld och den viktiga roll som utbildningssystemet har i detta betonas ofta. Både i handlingsplanen från världstoppmötet i och i utbildningsagendan inom Baltic 21 förs utbildningens roll för att nå en hållbar utveckling fram. I den svenska läroplanen för kan man läsa att undervisningen skall belysa hur samhällets funktioner och vårt sätt att leva kan anpassas för att skapa hållbar utveckling. På högskolenivå finns ingen motsvarighet. Regeringen nämner i propositionen Ny värld ny högskola att högskolelagen skall ändras så att det framgår att verksamheten skall främja en socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar utveckling, men skjuter frågan . anser att det inte finns någon anledning att vänta med denna lagändring utan föreslår att den genomförs omgående. En förstärkning av hållbarhetsperspektivet i högskolelagen får som logisk följd att hållbar utveckling också skall vara en del av kvalitetsgranskning av lärosätena. På detta sätt förstärks hållbarhetsperspektivet ytterligare. Ingen som får statligt stöd för att bedriva högre utbildning skall kunna ignorera det faktum att vad de lär sina studenter får konsekvenser för det framtida samhället. Det är viktigt att arbetet med att införliva hållbarhetsperspektivet i det praktiska arbetet kommer i gång och att detta arbete prioriteras av lärosätena. Internationaliseringen av den högre utbildningen anser att regeringens val av fokus för propositionen, internationaliseringen, är synnerligen väl valt. Samhället blir alltmer internationaliserat. För är detta på många sätt en positiv utveckling. Ökad rörlighet bland studenter och forskare berikar undervisningen och forskningen och skapar större insikt. Vi vill särskilt se ökat utbyte med länder bortom och den engelskspråkiga delen av världen. Regeringen presenterar i propositionen en nationell strategi för internationalisering som utgörs av fem övergripande mål: skall vara ett attraktivt studieland för utländska studenter. De högskoleutbildade skall vara attraktiva på arbetsmarknaden nationellt och internationellt. Universitet och högskolor skall bedriva ett aktivt internationaliseringsarbete i syfte att främja utbildningens kvalitet och förståelsen för andra länder och internationella förhållanden. Hinder för internationaliseringen skall undanröjas såväl nationellt som internationellt. Uppföljningen av högskolans internationella verksamhet skall utvecklas och förbättras. står bakom alla dessa mål. I detta sammanhang vill vi understryka vikten av att den högre utbildningen i även fortsatt skall vara avgiftsfri. Vi tycker att de uppdrag som formulerats till om internationaliseringsfrämjande åtgärder är bra. Särskilt angeläget anser vi det vara att se över utbytesstudenters ställning för att stärka deras rättssäkerhet. ser fram emot att se vilka åtgärder regeringen ämnar vidta i detta syfte. Vi vill i detta sammanhang också uppmärksamma regeringen på andra utländska studenters utsatthet. Så kallade free movers möts av andra problem än utbytesstudenterna, men minst lika allvarliga. Ett stort problem är t.ex. de långa handläggningstiderna för uppehållstillstånd, vilka motverkar den internationalisering som regeringen så gärna vill se. anser att regeringen bör se över dessa problem. Det finns en oro hos verksamma vid ett antal lärosäten om vad den ökade internationaliseringen kan få för konsekvenser. Ökad rörlighet leder till ökad konkurrens om studenterna. Detta kan leda till att vissa mindre utbildningar får svårt att klara den hårda internationella konkurrensen. Regeringen bör följa utvecklingen noga i detta avseende. Den högre utbildningen i är avgiftsfri. Det har varit en av grundprinciperna för utbildningspolitiken. Rätten till utbildning skall inte styras av den egna plånbokens tjocklek. Socialdemokraterna har visat sig vara beredda att börja luckra upp denna princip, genom att öppna för att ta ut avgifter för studenter som kommer från länder utanför EU/EES-området. En sådan förändring vore mycket olycklig. Den mest omedelbara effekten blir att rekryteringen av icke-europeiska studenter minskar, något som går stick i stäv med regeringens ambitioner om en internationaliserad högskola. finns också en uppenbar risk att avgifter kommer att införas även för svenska studenter. Erfarenheter från andra länder visar att avgifter för utländska studenter kan vara ett första steg på vägen mot avgifter även för studenter från det egna landet. Detta av flera skäl. Det blir svårt att ta ut avgifter av vissa studentgrupper men inte av andra. får staten, genom de utländska studenternas avgifter, upp ögonen för studenterna som potentiell intäktskälla. I tider av ekonomisk åtstramning finns en uppenbar risk att även de inhemska studenterna tvingas betala avgifter för att fylla igen hål i statsbudgeten. Denna utveckling måste motarbetas. Därför bör besluta att i högskolelagen slå fast att utbildningen i skall vara avgiftsfri. Genom att flytta bestämmelsen från högskoleförordningen till högskolelagen ges bestämmelsen en avsevärt starkare ställning. Regeringen föreslår i propositionen en ny examensstruktur för det svenska högskoleväsendet. Skälet till de genomgripande förändringarna är en vilja att följa Bolognaprocessens intentioner för harmonisering av den högre utbildningen inom EU. Man menar också att de förslag man presenterar kommer att leda till såväl högre kvalitet i, som förbättrad status internationellt för den svenska högskolan. I korthet föreslår regeringen att den högre utbildningen delas upp på tre nivåer: grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå. På varje nivå finns möjlighet till två olika examina: på grundnivå högskole- och kandidatexamen, på avancerad nivå magister- och masterexamen och på forskarnivå licentiat- och doktorsexamen. Till detta kommer särskilda konstnärliga examina på motsvarande nivåer samt ett antal yrkesexamina. Bolognaprocessen ledde fram till ett förslag om en grundutbildning , avancerad utbildning och en forskarutbildning . Regeringens förslag går i denna riktning, men skiljer sig på ett antal punkter vilka presenteras nedan. anser liksom regeringen att de stora skillnaderna mellan olika länders utbildningssystem kan vara ett problem och att en strävan mot en gemensam utbildningsstruktur för högre utbildning är av stor vikt. Det är viktigt för studenten att svenska högskoleexamina är internationellt gångbara och att det är tydligt vad de står för. En gemensam struktur underlättar också utbyten mellan länder, något som vi ser som mycket positivt. Utbildning på avancerad nivå Den största förändringen i regeringens förslag till ny examensstruktur är införandet av en masterexamen motsvarande 80 poäng, eller , utöver den grundläggande utbildningen om 120 poäng, . Denna skall till viss del ersätta, till viss del komplettera nuvarande ordning med magisterexamen om 40 poäng som följer på grundutbildningen. Det överordnade skälet till att denna införs är just harmoniseringen inom EU. Regeringen menar att den svenska utbildningens konkurrenskraft stärks genom att studenter som skall söka forskarutbildning eller arbeta i annat land får en internationellt gångbar examen. Den svenska magisterexamens status har uppfattats som otydlig internationellt. Regeringen förväntar sig också en kvalitetshöjning i och med reformen. som man föreslår införande av den nya masterexamen förordar man att magisterexamen skall finnas kvar som komplement. Regeringen menar att det finns ett antal program som omfattar studier och som det inte finns någon anledning att förlänga. Möjlighet för studenterna att komplettera sin magisterexamen med studier för att få en masterexamen skall beredas. anser att den avvägning regeringen gjort är bra i grunden, även om den ger en viss otydlighet i strukturen. Vi vill ha ett utbildningssystem som ger studenterna många möjligheter och som kan erbjuda en mängd olika lösningar. Vi ser det som naturligt att masterexamen i huvudsak präglas av en inriktning mot arbetsmarknaden snarare än forskarvärlden. För en student med siktet inställt på forskning är en masterexamen inte nödvändig, så till vida man inte avser söka sig utomlands för dessa studier då masterexamen kan krävas. Masterexamen skall ge grundläggande behörighet till forskarutbildningen, liksom magisterexamen. På detta sätt kan master- och magisterutbildningarna komplettera varandra. ser dock att det kan vara naturligt att fasa ut magisterexamen och enbart ha en examen på avancerad nivå, masterexamen. är emot principen att studenter med masterexamen skall kunna tillgodoräkna sig motsvarande studier då de går vidare till forskarutbildning. Risken är stor att lärosätena inför krav på avlagd masterexamen för tillträde till forskarutbildningen, för att enbart behöva finansiera tre av forskarstudenternas utbildning. Vi anser inte att införandet av en masterexamen skall innebära att forskarutbildningen i praktiken förkortas med , vilket ser ut att bli en följd av regeringens förslag. Forskarutbildningen skall även fortsatt vara , och skall inte till någon del finansieras av studiemedelssystemet. Regeringen föreslår också att en student med magisterexamen skall kunna avlägga en under forskarutbildningen, som ett slags etapp. motsätter sig detta. Vi anser inte att de olika examina bör sammanblandas. Förslagen om förändrad examensstruktur kan väntas få effekter för studenternas ekonomiska situation i fråga om studiefinansiering. är medvetet om detta och föreslår till skillnad från regeringen i ett senare avsnitt i motionen förändringar i finansieringssystemen som en konsekvens av detta. Regeringen föreslår att statliga universitet, statliga högskolor med vetenskapsområde och enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda doktors- och licentiatexamina inom ett vetenskapsområde skall få tillstånd att utfärda masterexamen. Övriga högskolor och utbildningsanordnare kan efter ansökan och prövning ges rätt att utfärda masterexamen. anser att detta är en rimlig ordning och stödjer därför regeringens förslag. Grundläggande behörighet för program på avancerad nivå Regeringen vill i sin proposition göra det tydligt att varje utbildningsnivå bygger på den lägre. En konsekvens av detta är att en kurs inte kan förekomma på flera nivåer och att yrkesexamina måste nivåbestämmas. Detta är i princip konsekvent och bra men ställer till problem t.ex. för lärarutbildningen, som har en gemensam examensbeskrivning för inriktningar av olika omfattning. Lärarexamen borde således sorteras in under både den grundläggande och den avancerade nivån, vilket naturligtvis skulle bli problematiskt. anser därför att frågan om hur lärarexamen skall placeras in i det nya examenssystemet bör utredas vidare. Ett annat problem med regeringens förslag är kravet på examen omfattande minst 120 poäng för behörighet till utbildning på avancerad nivå. anser att kravet på examen ställer till stora problem för studenter som vill söka sig vidare till den avancerade nivån direkt efter avslutade studier på den grundläggande nivån. Det tar ofta för en student att få sitt examensbevis utfärdat. Även om ekonomiska resurser avsattes till högskolorna för att snabba på hanteringen av detta är det inte rimligt att en högskola skall kunna utfärda en examen . Mer tid är det inte som skiljer vårtermin från hösttermin, då studenter ofta tar sina sista poäng . Rättssäkerhetsargumentet är inte så tungt att man skall begära att studenterna skall behöva acceptera att vänta en hel termin innan de kan gå vidare i sina studier. Krav på fullgjorda kursfordringar är fullständigt tillräckligt, vilket också förordades av projektgrupp som utredde frågan. Regeringen kräver heller inte examen för behörighet till forskarutbildning, utan nöjer sig med fullgjorda kursfordringar. ser inte varför rättssäkerhetsargumentet skulle vara mer relevant i det ena än det andra fallet. Regeringen föreslår inga större förändringar i forskarutbildningen. Licentiatexamen blir kvar, vilket tycker är bra. Regeringen skärper kraven för grundläggande behörighet till forskarutbildningen från 120 poäng till 160 poäng, varav minst 40 på avancerad nivå. Här ställer man inte krav på examen utan fullgjorda kursfordringar anses vara tillräckligt. vill som ovan klargjorts att fullgjorda kursfordringar, inte examen, skall krävas för grundläggande behörighet även till den avancerade nivån. Översyn av antagningsprocessen till forskarutbildningen Antagningen till forskarutbildningen bör liksom antagning till all offentligt finansierad utbildning präglas av öppenhet och rättvisa. ser inte situationen alltid ut så. Studenter som vill fortsätta sina studier på forskarnivå är ofta beroende av personliga kontakter med nyckelpersoner på institutionerna. På vissa håll är man helt öppen med att studenten skall ha etablerat kontakt med en person som skall kunna fungera som handledare redan innan ansökan lämnas in. Som det formuleras i propositionen: Detta är inte optimalt ur kvalitetshänseende, uppfyller inte de sökandes krav på rättssäkerhet och försvårar ett medvetet arbete med att bredda rekryteringen till utbildning på forskarnivå. Det försvårar också rörligheten mellan lärosäten inom och utom landet. Dessutom ökar risken för snedrekrytering om personliga kontakter krävs för att man skall få tillgång till forskarstudier. anser därför att de åtgärder som regeringen presenterar för att komma till rätta med dessa problem är bra. Regeringen föreslår i propositionen att ett nytt poängsystem för att ange omfattning av högskoleutbildning bör införas, men att genomförandet av detta behöver övervägas ytterligare. Det nya systemet skall bygga på ECTS (European ). ECTS används som ett verktyg för att översätta omfattningen av studier då en student vill tillgodoräkna sig poäng tagna i annat land. har inget att invända mot en harmonisering av poängsystemen mellan EU-länderna, men vill understryka vikten av att de problem med ett nytt system som regeringen pekar på i propositionen löses. gläds åt att regeringen inte har gått fram med ett förslag om att införa en sjugradig betygsskala, vilket departementsgruppen föreslagit. anser det vara av stor vikt att betygssystemet inte utvecklas till att innehålla fler steg än vad som finns . Vissa förändringar i examensordningen Regeringen föreslår att de centralt reglerade kraven på fördjupning på 60-poängsnivån i huvudämnet för kandidatexamen och på 80-poängsnivån för magisterexamen inte längre skall ställas. Bakgrunden är att traditionen med fördjupning i ett huvudämne inte är anpassad för nyare ämnesområden som teknik och vård. Man har ofta sammanfört olika ämnen inom ramen för ett yrkesinriktat program till breda huvudämnen för att studenterna skall kunna få generella examina, vid sidan av sina yrkesexamina. Detta uppfattar lärosätena enligt regeringen som en administrativ konstruktion som inte är motiverad av andra skäl. För att studenter som läser till en yrkesexamen även skall kunna få en generell examen föreslår regeringen alltså att regleringen om fördjupning i huvudämne tas bort. anser att det finns en poäng med att försöka komma till rätta med detta problem. Regeringens förslag innebär dock alltför stora risker för utbildningens kvalitet. Det är viktigt att svensk högskoleutbildning fortsatt håller hög klass, och det finns ett särskilt värde i fördjupning och progression, som inte har sin motsvarighet i bredd. motsätter sig därför regeringens förslag och anser att de centralt reglerade kraven på fördjupning i ett huvudämne om 60 poäng för kandidatexamen och 80 poäng för magisterexamen skall finnas kvar. Regeringen föreslår vidare att magisterexamen med ämnesbredd tas bort. stöder detta förslag. Ett program på avancerad nivå måste, liksom regeringen skriver, alltid innebära fördjupning. Regeringen föreslår vidare ett antal förändringar i examensordningen av mer eller mindre teknisk karaktär som ställer sig bakom. Det rör sig t.ex. om att examen skall fastställas till exakta antal poäng, att vissa yrkesexamina ersätts med generella examina och att krav på självständigt arbete skall ställas för samtliga examina. driver en politik för att främja det livslånga lärandet. Varje människa har rätt till utbildning, inte bara som ung, utan genom hela livet. Möjligheter för individen att ändra inriktning i livet, att vidareutveckla och vidareutbilda sig, måste finnas. Vi har alla olika förutsättningar och därför skall ha ett utbildningsväsende som ger många olika möjligheter. för en politik för nya livschanser. En förutsättning för detta är ett finansieringssystem som verkligen ger studenterna en chans. långsiktiga mål är att studielön införs. I motsats till vad regeringen hävdar anser att de aviserade förändringarna av utbildningssystemet också kräver förändringar av studiemedelssystemet. Målet med att införa masterutbildningar är givetvis att många studenter skall välja att gå dem. Konsekvensen bör naturligtvis bli att fler studenter läser i stället för fyra. Regeringen för en föga övertygande argumentation om att utbildningens längd inte kommer att öka för de allra flesta eftersom många läser mer än de 120/160 poäng som krävs för en examen. Hur det verkligen kommer att bli är svårt att sia om. anser dock att det finns anledning att tro att studenter kommer att fortsätta att vara intresserade av att ta kurser som ligger utanför dem som ryms inom en särskild examen. Vill man ha en utveckling där många studenter har magisterexamen bör man skapa incitament för en sådan utveckling. Regeringen menar att det inte finns någon anledning att utöka antalet terminer för vilka man kan få studiemedel eftersom alla utbildningar ryms inom 12 terminer. anser att regeringen här avslöjar en industriell syn på utbildning. Regeringen vill att så många som möjligt skall utbilda sig på högskolenivå, man vill öka direktövergången och öka genomströmningen. Men regeringen vill inte ge människor möjligheten att omskola sig.