ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02T304 · 2005-01-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i trafikförordningen införa promillegräns för framförande av cykel. är det inte straffbart enligt lag att cykla onykter. I fall cykel är inblandad i olycka och polisen har anledning att kontrollera nykterheten på cyklisten, är straffrubriceringen enbart vårdslöshet i trafik. Som svar på min motion på samma tema under /05 ansluter sig utskottet till den grundläggande syn som man finner i motionen - att alkohol och droger i trafiken måste motverkas på kraftfullaste sätt. Utskottet hänvisar till två viktiga utredningar inom ämnet. Då utredningarna främst rör en översyn av lagstiftningen gällande rattfylleri samt möjligheten att så fort som möjligt införa ett krav på alkolås eller andra tekniska system som förhindrar rattfylleri bör frågan gällande promillegräns för cyklister återigen lyftas fram. Då denna fråga är av en sådan dignitet, och då kunskapen kring frågan är väl utvecklad, behöver inväntas en utredning för att fatta ett beslut kring promillegräns för cyklister. har 1 107 personer dödats i vägtrafikolyckor där motorfordon och cyklist/moped har varit inblandade. Mellan har 10 836 personer blivit svårt skadade i polisrapporterade vägtrafikolyckor inom samma kategori, . Två forskare, , f.d. trafiksäkerhetsdirektör, enligt , och , akut- och katastrofmedicinskt centrum vid i , har gjort gällande att av de cyklister som får allvarliga skallskador är onyktra. följde de upp nära 500 cyklister som drabbats av allvarliga skallskador och hjärnskakningar i innerstad. Resultaten var entydiga: alkohol och cykling är en livsfarlig kombination. Berusade cyklister har svårare med balans och koordination. Vid fall har man även svårare att skydda huvudet. I studien konstaterar forskarna att fyra av tio cyklister som ådrog sig skador var berusade vid olyckstillfället. Bland de cykelolyckor som skedde kvälls- och var av cyklisterna onyktra. Cyklisterna rör sig i trafiken på samma sätt som mopedister och bilister och samma krav torde kunna ställas på dem. har beslutat om en nollvision och då bör man kunna kräva att samma regler, med en alkoholgräns på , ska gälla för alla trafikanter, oavsett om det är en motoriserad eller omotoriserad tvåhjuling.
mot · GS02Bo1 · 2005-01-20 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:35 Herrelösa fastigheter samt ansvar för konkurskostnader tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om situationen när det finns en intressent till en herrelös fastighet. I propositionen behandlas frågor om fastigheter som ägs av upplösta juridiska personer, så kallade herrelösa fastigheter. Syftet med förslagen är dels att skapa regler för hantering av herrelösa fastigheter, dels att motverka uppkomsten av dem. Möjlighet att köpa herrelös fastighet En förutsättning för att en fastighet skall bli herrelös är att dess ägare är en juridisk person som upplöses. Upplösning av juridiska personer kan i huvudsak ske på två olika sätt: genom konkurs eller likvidation. Efter avslutad konkurs kan ett likvidationsförfarande inledas till exempel om det finns någon tillgång som inte omfattas av konkursen. På motsvarande sätt gäller att en avslutad likvidation kan återupptas. Propositionen tar sikte på situationer där en juridisk person upplösts och lämnar efter sig igen osåld fastighet. av de fall som berörs torde en intresserad köpare saknas. Det kan emellertid inträffa att en intressent framträder efter det att en juridisk person upplösts. Denna situation har enligt vår uppfattning inte tillräckligt beaktats i regeringens proposition. Regeringen antyder i propositionen att om en intresserad köpare finns måste fastigheten anses ha ett förmögenhetsvärde och att förutsättningarna för ett likvidationsförfarande därmed skulle vara för handen. På så sätt skulle expropriationsförfarandet undvikas. Rättsläget måste emellertid betraktas som oklart. Om en intressent erbjuder sig att ta över fastigheten för exempelvis en krona, kan fastigheten då anses ha ett förmögenhetsvärde? En ny lagstiftning på detta område bör inte ge upphov till nya oklarheter. Av den anledningen vill vi att rättsläget klargörs. I det fall det finns en intresserad köpare till en herrelös fastighet måste en expropriation kunna undvikas och en regelrätt försäljning i stället kunna ske. Detta måste klargöras.
mot · GS02Bo2 · 2005-01-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:35 Herrelösa fastigheter samt ansvar för konkurskostnader begär att regeringen återkommer med förslag som friskriver kommuner från saneringskostnader i linje med vad som anförts nedan och i remissyttrande från Lagrådet. När juridiska personer som står som ägare till fastigheter upplöses kan detta resultera i att dessa fastigheter blir s.k. herrelösa. Detta gäller framför allt när fastigheten saknar värde, eller till och med kan förväntas orsaka kostnader i form av rivnings- eller saneringskostnader. Rättsläget har kunnat betecknas som ett vakuum där kommunen har haft ansvar för att inga akuta faror ska kunna uppkomma, men det har saknats verktyg för att kunna lösa problemen på ett långsiktigt sätt. Regeringen föreslår i sin proposition att överförmyndaren ska kunna förordna en god man att företräda den upplösta juridiska personen när kommuner förväntas vilja expropriera den herrelösa fastigheten. När en fastighet med saneringsbehov blir exproprierad kommer den nya ägaren att bli ansvarig för att åtgärda miljöproblemen. Den nye ägaren har i och för sig enligt lag rätt att utkräva ekonomiskt ansvar från tidigare ägare (1969). Erfarenheten har dock visat att dessa återkrav, där de över huvud taget haft framgång, varit förknippade med stora svårigheter och omfattande processkostnader och pengar. Som en mängd remissinstanser har påpekat kommer detta att leda till ett mycket begränsat intresse från kommunernas sida att faktiskt åtgärda problemen kring herrelösa fastigheter. På detta replikerar regeringen med att hävda att syftet med föreliggande lagförslag "främst är att tillhandahålla en rättslig möjlighet att hantera herrelösa fastigheter". Vår förhoppning var att regeringens förslag till lagändring syftade till att faktiskt åtgärda det verkliga problemet, inte skapa ett teoretiskt regelverk som aldrig kommer att utnyttjas. I propositionen förutsätter regeringen, åtminstone, indirekt att ansvaret för herrelösa fastigheter ligger på kommunerna. Vi menar att detta inte alls är a priori givet. Vi menar att detta är ett statligt ansvar i första hand. En lösning på problemet med herrelösa fastigheter torde finnas i, såsom Lagrådet i sitt remissyttrande påpekar, antingen någon form av statsbidrag för miljösanering eller en obligatorisk försäkring för saneringskostnader. Hur problemen med herrelösa fastigheter ska kunna åtgärdas måste således kompletteras ytterligare. bör därför begära att regeringen återkommer med förslag pååtgärder som friskriver kommuner från saneringskostnader i linje med vad som anförts som remissyttrande från Lagrådet.
mot · GS02Bo5 · 2005-01-25 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:53 Ändringar i jordförvärvslagen avslår förslaget om skärpta bestämmelser om förvärv av lantbruksegendom i glesbygd. beslutar att glesbygdsbestämmelserna i jordförvärvslagen slopas. Regeringen föreslår att kravet på bosättning i glesbygd vid tillståndsfria förvärv skall skärpas. För tillståndsfrihet skall det krävas att förvärvaren är folkbokförd i glesbygd inom den kommun där egendomen är belägen. I betänkande SOU 2001:38föreslogs att glesbygdsbestämmelserna i stället skulle slopas. Kravet på förvärvsprövning och boendeplikt vid försäljning och köp av fastigheter i vissa delar av landet innebär bl.a. en klar inskränkning i dispositionsrätten och egendomsskyddet. Säljaren har inte rätt att sälja till vem som helst och därmed gynnas köpare som redan är boende på en ort. Erfarenheten visar att den nuvarande lagstiftningen på intet sätt bidrar till ökad bosättning. Boplikten leder ofta till att det är en befintlig markägare på orten som får köpa fastigheten till ett pris som, på grund av omständigheterna, långt understiger det pris som säljaren skulle ha erhållit om ingen förvärvsprövning funnits. Ännu mer befängt förefaller detta mot bakgrund av att en person som ärver fastigheten kan vara bosatt i exempelvis eller utomlands. I konsekvensens namn borde regeringen även stoppa en sådan överlåtelse om inte arvtagaren bosätter sig på orten. Vi delar emellertid uppfattning i denna fråga och föreslår att glesbygdsbestämmelserna slopas. Däremot finns det skäl att göra en del förändringar i skogsvårdslagen som förhindrar s.k. klippare. Detta har också regeringen föreslagit.
mot · GS02MJ6 · 2005-01-25 00:00:00 — För företag med anställda som inte kan utföra sina vanliga sysslor utan får städa eller friställas är de ekonomiska konsekvenserna oöverblickbara. Konkurser är troliga i spåren av strömlösheten. Det är naturligtvis orimligt att ett samhälle som är totalt beroende av sin elförsörjning skall lamslås i månader till följd av en katastrof när det finns sätt att bygga större säkerhet. Elbolagen som njutit stora vinster har ett stort ansvar för att skynda på nedgrävning av kablar där detta är praktiskt möjligt. Skälen till att vi nu och även framöver riskerar att drabbas av stora elavbrott i främst skogsområden är många. Nätbolagen har monopol varför de ej alltid tänker utifrån kundnytta. Dessutom är många nätbolag små utan de stora ekonomiska resurser som de stora elleverantörerna, som debatten ofta handlar om, besitter. Den snabba förnyelsen av det svenska elnätet har låtit vänta på sig. Reducerad elskatt under i hårt drabbade områden i västra och kan snabba på processen och hålla elpriset oförändrat för elkunderna trots de betydande investeringar som krävs av elbolagen med risk för åtföljande taxehöjningar. måste fastställa kraven på nätbolagen i form av risknivå och leveranskvalitet samt skadeståndsplikt för utebliven leverans. För att skapa incitament för och möjlighet till att utöka takten för elbolagen att höja leveranssäkerheten bör således såväl skadeståndsplikten utökas som elskatten sänkas. Skadeståndsplikten bör relateras till de drabbades faktiska merkostnader, t ex via traktamentsliknande schabloner enligt arbetslivets och skattelagstiftningens modell. Plikten skall självklart inte baseras per abonnent utan per person i hushållet. De totala samhällskostnaderna för stormkatastrofen bör analyseras. Många företag har drabbats av kostnader till följd av stillestånd i produktionen. Det handlar dels om kostnader för produktionsbortfall, dels om kostnader till följd av straffklausuler i leveransavtal. Elleverantören bör i lagstiftningen ges ett tydligt ansvar för dessa kostnader. Ersättning bör även här utgå i förhållande till de faktiska merkostnaderna. 15Ökat nationellt ansvar för säker telefoni Under stormens första timmar försvann såväl fast telefoni som mobiltelefoni i de värst drabbade områdena. Dessutom slutade SOS-numret 112 att fungera, vilket innebar att den som satt i en stuga inte överhuvudtaget kunde sätta sig i kontakt med omvärlden. Detta är naturligtvis inte acceptabelt. En utredning bör visa hur 112 kunde sättas ur funktion som övrig telefoni föll ur och hur säkerheten kan höjas för framtiden. Också teleoperatörer bör vara skadeståndsskyldiga gentemot den enskilde när de ej kan leverera vad de lovat. Detta bör fastställas i lag. 16Ökad säkerhet för fungerande radiosändningar Lokalradion har visat sig vara en viktig informationsbärare i kristid. I flera län har dock lokalradion för svaga utsändningar för att nå ut på ett tillfredsställande sätt i hela länet. Detta måste åtgärdas i samtliga län så att utsändningarnas styrka ligger på tillräckligt hög nivå för att nå hela länet.
mot · GS02MJ9 · 2005-01-26 00:00:00 — Därmed är det uteslutet att använda dessa ämnena där de kan tänkas hamna i vattendrag. Kemisk behandling bör vara det sista alternativet, när andra möjligheter såsom vatten och feromoner är uttömda. Feromonfällor innebär att man lockar skadeinsekterna med för dem attraktiva dofter. Dessa kan vara ett bra alternativ när det gäller att avskärma ett friskt bestånd. Beredskap för stora kväveläckage till vatten Allt virke som blåst ner gör att mängder av kväve kommer att urlakas och nå våra sjöar . Effekterna är troligen störst av fällningarna i . Kväve anses nämligen vara begränsande för den miljön men inte den limniska. Det kväverika vattnet som slutligen når ut i och på kommer därmed att innebära en ökad risk för algblomningar. Regeringen bör ha beredskap för detta och överväga skärpningar vad gäller utsläpp från övriga kvävekällor i området.
mot · GS02N8 · 2005-01-21 00:00:00 — med anledning av skr. 2004/05:48 Regeringens handlingsprogram för minskad administration för företagen m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om regelförenklingar för småföretag Det är ett värdefullt och betydande arbete som pågår med regelförändringar som kommer att underlätta småföretagens tillväxtmöjligheter. Det är också glädjande att 100 av de 291 åtgärder som regeringen har föreslagit redan är genomförda enligt redovisad tidsplan. Det är svårt med nya regler men även svårt när regler ändras, trots att det är förenklingar. Företagarna måste ges möjligheter att sätta sig in i hur reglerna skall användas och det måste ges kontaktmöjligheter mellan myndigheter och företagare så att eventuella oklarheter i de nya reglerna förtydligas. Företagarnas synpunkter behöver tas tillvara för att de skall känna att reglerna behövs och accepteras. Det behövs en effektivare service från myndigheter med information om vem som har ansvar och tydliga angivelser när de kan kontaktas. En annan fråga som ständigt kommer upp är myndigheternas attityder till företagarna. En utveckling från myndighetskultur till servicekultur bör stimuleras. Förbättrade kommunikationsvägar med möjligheter att prata med en och samma person är önskemål som ständigt återkommer vid direktkontakt med företagarna. En funktion med företagslotsar är en organisationslösning som tillämpas framgångsrikt i många kommuner.
mot · GS02Sf17 · 2005-02-16 00:00:00 — med anledning av framst. 2004/05:14 styrelses framställning angående köp av tjänster för rehabilitering tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ansvarsfördelning för rehabiliteringsåtgärder. Endast en tiondel av de långtidssjukskrivna upplever att de fått rehabilitering genom . Den oklara ansvarsfördelning som påvisar utgör uppenbart ett hinder för att rehabiliteringsinsatser skall komma till stånd. Bara en tredjedel av dem som varit sjukskrivna har fått kontakt med om möjligheter till rehabilitering för återgång till arbetet. rehabiliteringsinsatser sätts in mycket sent trots att specialister förefaller ense om att rehabiliteringsinsatser måste sättas in tidigt för att vara effektiva. Ansvaret för arbetsgivaren är också otydligt. Mindre arbetsgivare som mycket sällan har sjukfall har ingen erfarenhet av rehabilitering och saknar ofta kunskap om vad det skall innebära att utforma en rehabiliteringsplan. I vissa fall av sjukskrivning kan det också förekomma konflikt med arbetsgivaren vilket gör det olämpligt att arbetsgivaren skall ansvara för rehabiliteringsplanen. Arbetsgivare har inte heller getts några redskap att klara av det rehabiliteringsansvar som lagts på dem; inte ens i samband med att regeringen beslutade att arbetsgivarna skall betala en del av sjukpenningen. samverkan med sjukvården förefaller ha gått i stå efter regeringens utformning av finansiell samordning. har på vissa håll visat på möjligheter till samarbete med sjukvården för att få till stånd tidig rehabilitering. Ett exempel finns i där och sjukvården gemensamt inrättat team med flera specialister, och sjukskrivna patienter med svårdiagnosticerade besvär i rörelseorganen kan remitteras dit. Ett annat exempel är teamet i för tidig bedömning. Många långtidssjukskrivna upplever att de inte fått hjälp med sina besvär utan har fått stå i långa sjukvårdsköer. Detta framgick i en nyligen redovisad undersökning av långtidssjukskrivna kvinnor som upplevde att de fortfarande inte fått adekvat diagnos och vård eller ens kunnat få till stånd en diskussion om möjligheter till effektiv behandling. I det fall den sjukskrivnes landsting väljer att prioritera ner den sjukskrivnes medicinska rehabilitering behöver i översynen av ansvarsfördelningen belysas hur kan ges möjlighet att köpa rehabilitering hos andra vårdgivare. Att nuvarande ansvarsfördelning inte fungerar tillfredsställande har framgått av de återkommande utredningar som gjorts av rehabilitering av sjukskrivna. En annan varningsklocka har varit att medel för rehabilitering inte har gått åt trots de senaste sex årens ökning av antalet sjukskrivna. bör ges ett tydligt ansvar för att en rehabiliteringsutredning kommer till stånd på ett tidigt stadium i sjukfallet. Dröjer det för länge är risken överhängande att den sjukskrivne försämras eller förlorar vilja och motivation. Rehabiliteringsplanen behöver involvera både den sjukskrivne, sjukvården, arbetsgivaren och . Att får ett tydligt ansvar betyder inte att behöver utföra den själv utan den skall kunna upphandlas.
mot · GS02A4 · 2005-02-08 00:00:00 — med anledning av skr. 2004/05:66 Politisk information och opinionsbildning på arbetsplatsen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillsättande av en utredning om politisk information och opinionsbildning på arbetsplatsen. Politisk information och opinionsbildning på arbetsplatsen I motionen om politisk information på arbetsplatsen /01:A208 av de socialdemokratiska riksdagsledamöterna anförs att rätten att bedriva politisk opinionsbildning på arbetsplatserna skall lagfästas. delar motionärernas motiv till varför frågan bör utredas. Tystnaden på arbetsplatserna undergräver en aktiv och levande demokrati. Arbetslivets krav och tempo ökar vilket bl.a. leder till ohälsoproblem och demokratiproblem. Mediekoncentrationen likriktar debatten och påverkar därmed vad som anses vara viktiga frågor. Problem som löntagarna själva upplever som viktiga politiska frågor trängs undan och valdeltagandet minskar. I samband med riksdagsbehandlingen av nämnda motion gjorde ett tillkännagivande av vilket det framgår att det är uppfattning att frågan om politisk information och opinionsbildning på arbetsplatsen bör övervägas av en utredning eller på annat sätt som regeringen finner lämpligt. Mot denna bakgrund har regeringen utarbetat en skrivelse som konstaterar att det inte är ändamålsenligt att lagstifta i frågan och att frågan inte heller bör utredas vidare. Skrivelsen tar upp Svenskt Näringslivs (tidigare SAF) delägarcirkulär som lämnar rekommendationer om politisk information på arbetsplatserna. Enligt skrivelsen har rekommendationerna visat på en allt mindre restriktiv inställning till politisk verksamhet på arbetsplatserna. Vi ställer oss mycket tveksamma till denna analys. I det cirkulär som gäller anges att det inte finns någon laglig rätt för anställda eller deras representanter att verka politiskt på arbetsplatsen samt att förtroendemannalagen, tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen inte är tillämpliga. Genom detta uttalande har arbetsgivarna utfärdat tämligen restriktiva förhållningsregler i fråga om politisk information och opinionsbildning på arbetsplatserna. Vi är medvetna om att ett införande av en lagstiftning av denna typ är förenat med vissa juridiska svårigheter. Frågan har dock inte på ett fullgott sätt belysts i och med regeringens skrivelse. Vi menar att behov finns av ytterligare beredning där man, bland annat, tittar närmare på möjligheterna att reglera politisk information och opinionsbildning inom ramen för arbetsrätten. Detta bör regeringen ges till känna.
mot · GS02Fi3 · 2005-02-01 00:00:00 — med anledning av prop. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vidgning av möjligheten till undantag från de särskilda villkoren enligt 3 kap. 1 och 3 §§ lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. antogs och rådets direktiv /47/EG. Direktivet är ännu ett steg i strävan att riva hinder för en gemensam finansiell marknad och för att stärka den europeiska ekonomin. välkomnar därför direktivet. För att den europeiska finansiella marknaden ska fungera mer effektivt behövs gemensamma regler för finansiella säkerheter. Finansiella säkerheter har en växande betydelse för de finansiella marknaderna. Säkerheter möjliggör transaktioner som innebär att kapital allokeras på ett mer effektivt sätt och ger aktörer möjlighet att förändra sin risksituation. Gemensamma regler för säkerheter har också en stabiliserande effekt på finansmarknaderna. Svensk lagstiftning motsvarar redan på de flesta punkter de krav som ställs i direktivet, propositionen innehåller därför endast förslag till ny lagstiftning på tre områden. På ett av de områden där regeringen föreslår förändrad lagstiftning har avvikande mening. I avsnitt 6.2.2 redovisas förslag till undantag för finansiella aktörer. Endast en remissinstans har tillstyrkt de förslag som promemorian Finansiella säkerheter (Ds 2003:38) har på detta område. Flera remissinstanser såsom , riksbank, juridiska institutionen vid , , och , ifrågasätter om inte den undantagna kretsen kan utvidgas ytterligare. Regeringen väljer att bortse från de invändningar majoriteten av remissinstanserna reser och föreslår undantag i enlighet med promemorians förslag. liberalerna anser att detta innebär en onödig inskränkning. riksbank menar i sitt remissvar att "större företag som agerar på finansmarknaden måste anses vara jämbördiga med företag som står under tillsyn. Det kan därför inte anses finnas något väsentligt skyddsintresse för denna kategori av professionella aktörer, som motiverar att inte avtalsfriheten kan gälla även i dessa fall". delar uppfattningen att större företag bör ingå i undantagskretsen. Om stora företag, som har en balansräkning över en viss storlek, tillåts ingå i undantagskretsen blir de svenska undantagen från direktivet av mindre omfattning än om regeringens förslag genomförs. Det gynnar både den svenska finansmarknaden och den gemensamma europeiska. Lagrådet har haft flera invändningar mot förslagen i lagrådsremissen. Bland annat har man ifrågasatt huruvida tillräckligt beredningsunderlag föreligger för att slopa det kvalificerade formkravet för andra än de aktörer som tagits upp i promemorian. Det bör ankomma på regeringen att beakta Lagrådets synpunkter i arbetet med att återkomma till med förslag om att bredda undantagskretsen i detta hänseende.