mot · GT02Sf251 · 2005-09-26 00:00:00 — Regeringen bör i EU ta initiativ till att detta förslag tas upp till behandling av berörda EU-institutioner. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Denna fråga som tillmäter mycket stor vikt behandlas i en separat motion. förslag om förbättrade möjligheter till familjeåterförening måste förverkligas, dock utan införande av försörjningsansvar. En lagändring beträffande förutsättningarna att bifalla en ansökan om uppehållstillstånd som görs efter inresan, som trädde i kraft , innebar följande: om utlänningen har stark anknytning till en person bosatt i landet och det inte skäligen kan begäras att utlänningen återvänder till ett annat land för att inge ansökan där, får den bifallas trots att den gjorts efter inresa till . Avsikten med lagändringen var att öka möjligheterna till bifall på en ansökan gjord efter inresan, men har tillämpat bestämmelsen så att den tvärtom inneburit minskade möjligheter till bifall. Konsekvensen har blivit djupt inhumana beslut som leder till svåra tragedier. Det är därför nödvändigt att regeringen lägger fram förslag om lagändring för att undantag från huvudregeln skall kunna göras när utlänningen har barn i eller kvinnan i förhållandet väntar barn eller sökanden med all sannolikhet skulle få sin ansökan beviljad. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.3Utländska kvinnors stryktålighet en översyn av 2 kap. 4§ utlänningslagen har många människor upprörts över att utländska kvinnor som misshandlats av sin man under den tvååriga prövotiden för permanent uppehållstillstånd, oftast blivit utvisade från om de brutit upp från förhållandet. Denna rättstillämpning har fått stötande konsekvenser, t.ex. att många kvinnor sett sig tvingade att stanna kvar i förhållanden trots misshandel från mannens sida, eftersom en utvisning skulle leda till fruktansvärda konsekvenser för dem i hemlandet. Den starka kritiken, bl.a. i riksdagsmotioner och frågor från i till det ansvariga statsrådet, ledde till att regeringen förelade en proposition i ämnet. Tyvärr begränsade propositionen skyddet för kvinnan till fall när det varit fråga om våld eller för handlingar som innebär allvarlig kränkning. påpekade i en reservation till utskottsbetänkandet att formuleringen kunde komma att få till följd att för hög grad av våld och allvarlig kränkning kunde komma att accepteras och att myndigheterna medgavs ett alltför stort tolkningsutrymme. Det är uppenbart att regeringens försök att genom lagändring åstadkomma en rimligare rättstillämpning misslyckats. redovisade ett regeringsuppdrag att redogöra för praxis vid förlängning av uppehållstillstånd då ett förhållande upphört på grund av våld eller kränkning. kan inte lämna några statistiska uppgifter, men uppskattar att man beviljat fortsatt uppehållstillstånd i 6070 fall, och att man sannolikt givit avslag i ett större antal fall. har endast 37 överklaganden kunnat identifieras, vilket är anmärkningsvärt eftersom överklagandefrekvensen är . I 13 av ärendena bifölls överklagandet, i resterande 24 fattades avslagsbeslut. redovisar fem exempel på beslut i dessa ärenden. I det urvalet har beviljats fortsatt uppehållstillstånd, med andra ord en synnerligen skev presentation av praxis. anser att regeringen bör förelägga förslag om lagändring för att komma till rätta med de fortsatta missförhållandena med avvisningsbeslut av kvinnor som misshandlats eller kränkts under den tvååriga prövotiden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.4Förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning Den bestämmelse om skydd på grund av välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning som infördes i utlänningslagen har utsatts för skarp kritik av, bl.a. Det skulle ha varit en betydligt bättre lösning att bredda tolkningen av flyktingbegrepp så att det också innefattar förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. Det är glädjande att det nu föreligger ett utredningsförslag om att utlänningslagens flyktingbegrepp skall utvidgas att omfatta även förföljelse på grund av kön i enlighet med det synsätt som länge förespråkat. Men det är av avgörande betydelse att det i propositionen klargörs att vissa äldre rättsfall saknar relevans efter lagändringen. Hela syftet med den utvidgade tolkningen av konventionen skulle nämligen förfelas om åberopade skäl av det slag redovisas i utredningens rättsfallsgenomgång klassificeras som humanitära skäl i den mån de över huvud taget anses berättiga till uppehållstillstånd. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det måste göras en omfattande satsning på utbildning av föredragande och beslutsfattare vid inför ikraftträdandet av den nya lagregleringen. Det finns annars stor risk att den nya lagstiftningen får begränsat genomslag i rättstillämpningen. Så har varit fallet med riktlinjer för utredning och bedömning av kvinnors skyddsbehov. Sådana praktiska detaljer som att den sökande erbjuds välja ett kvinnligt offentligt biträde och att det i de fall där mannen inte känner till de övergrepp hustrun utsatts för inte får förekomma gemensamma beslut i ärendet måste alltid fungera. Enstaka missar beträffande sådana saker kan få förödande konsekvenser. Utbildningsprogrammet bör ta till vara och bygga på erfarenheter och utbildningsmaterial från föregångsländerna på området som , , m.fl. Utbildningssatsningen måste nå alla asylutredare och beslutsfattare. En omfattande utbildningssatsning med anledning av det nya lagstiftningen angående förföljelse på grund av kön och sexuell läggning i enlighet med det anförda måste därför genomföras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är av största vikt att regeringen relativt snart efter att den nya lagregleringen trätt i kraft låter utvärdera tillämpningen av lagen för att konstatera om de avsedda förändringarna blivit verklighet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Dåvarande inledde 1993 en produktion av språkanalyser för att söka fastställa asylsökandes ursprungsländer. bedrivs verksamheten av två privata företag i , som har lyckats med en framgångsrik exportlansering av produkten. Detta utan att låta sig hindras av en omfattande kritik mot metodens tillförlitlighet och avsaknaden av en seriös och trovärdig utvärdering av densamma. vid har i en artikel i gjort en kritisk granskning av språkanalyserna, som används av immigrationsmyndigheterna i , , , , , och liksom även av polismyndigheterna i och . motsvarighet till , Tribunal (RRT ) har publicerat rapporter on-line som påpekar att språk och dialekter inte är oföränderliga utan förändras över tiden och under korta tidsperioder och att det kan vara farligt att förlita sig på språkanalyser när det gäller att bestämma en persons ursprungsland. I samma rapport hänvisades till sju ärenden där RRT kom fram till att de asylsökande kom från trots att en språkanalys kommit till motsatt resultat. I har The Refugee Status Appeals Authority (RSAA) riktat både generell kritik mot språkananlyserna och kritik i ett specifikt fall där en sådan analys använts. RSAA anlitade vetenskaplig expertis för att utvärdera språkanalysen. Expertisen dömde ut språkanalysen på en rad grunder och RSAA kom på grundval härav fram till att skälen att misstro språkanalysen var övertygande, och att språkanalysen inte hade något värde i ärendet. I , och har den akademiska forskningen ifrågasatt språkanalyserna. I har professorn i afrikanska språk och professorn i tvåspråkighetsforskning förklarat att det är chockerande att över huvud taget använder sig av språkanalyser. I SVT:s dokumentärprogram ges starka indikationer på att åtminstone ett västafrikanskt land tar emot avvisade asylsökande oavsett nationalitet för ca per deporterad. I ett fall som refereras i programmet avvisades från till på grundval av en språkanalys, trots att han påstod sig komma från . Resultatet blev att han tillbringa i fängelser och förvar i , trots att han inte begått något brott och uppgav sig inte komma från landet. skickades ett förslag till forskningsprojekt om språkanalyser till UD med rekommendation från professor vid . Regeringen ville dock inte då stödja projektet. Regeringen bör nu ta initiativ till att stödja ett sådant forskningsprojekt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 12§ andra stycket utlänningslagen anges att en utlänning som avvisats skall lämna landet . Tvåveckorsfristen börjar löpa som fattar sitt beslut. kan det dröja avsevärd tid innan skickar beslutet till den klagande. Inte sällan kan det gå mer en utlänningen får kännedom om beslutet. I alla händelser är tidsfristen så kort att det är helt omöjligt också med god vilja att ordna med utresan från inom denna frist. I andra fall, t.ex. för palestinier som tidigare vistats som gästarbetare i någon av , är det omöjligt att inom denna tidrymd ordna tillstånd att resa in i det land dit avvisningen skall ske. Ofta låter det sig över huvud taget inte göras. Konsekvenserna av denna regel blir i nästan samtliga ärenden fullständigt orimliga. Utlänningen har ingen praktisk möjlighet att undvika att vistas illegalt i . Denna illegala vistelse kommer sedan att hållas emot henne/honom vid varje framtida ansökan om uppehållstillstånd eller besöksvisum. Murbyggandet mot omvärlden håller successivt på att övergå till ett utestängande av människor av annan etnicitet från . Det angivna lagrummet måste ändras så att det av lagtexten klart framgår att utlänningen alltid skall ha skäligt rådrum för att ordna förberedelserna för avresan. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har enligt 4 kap. 14 § utlänningslagen möjlighet att med avvisnings- eller utvisningsbeslut också besluta om förbud mot återresa till . Som en följd av deltagande i kommer den som fått ett återreseförbud att föras in på spärrlista i Schengens informationssystem. Detta innebär i praktiken ett förbud att resa i någon av Schengenstaterna. Regeringen fattade därför ett beslut med innebörd att återeseförbud i fortsättningen endast skulle förekomma i ärenden där sökanden agerat brottsligt eller svikligt. har regeringen fattat ett nytt beslut som väsentligt utvidgar området för återreseförbud. I fortsättningen skall den som bedöms inte aktivt samarbeta för att styrka sin identitet meddelas återreseförbud i samband med avvisningsbeslut. Detta är något som kan äventyra både den asylsökandes och hans/hennes anhörigas säkerhet. Det kan vara mycket farligt för anhöriga i hemlandet att kontakta myndigheterna för att försöka få fram id-handlingar. Det är också helt naturligt att den asylsökande är rädd för att kontakta sitt hemlands ambassad. Den som drabbats av återreseförbud kommer i fortsättningen att hindras från att söka asyl på grund av förföljelse som inträffat efter avvisningen. Det är därför nödvändigt att ändra utlänningslagen så att möjligheten att förena avvisnings- och utvisningsbeslut med återreseförbud begränsas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.8Visumkrav som medel att utestänga flyktingar från och EU Visumkrav riktade mot länder där det pågår krig eller omfattande kränkningar mot mänskliga rättigheter är en viktig del av EU:s utestängningspolitik mot flyktingar och andra skyddsbehövande. Regeringen bör inom EU verka för att korta ned listan över visumpliktiga länder och för att visumkrav inte används för att stänga ute flyktingar och kortsluta . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Den praxis som tillämpar beträffande besöksvisum innebär en betydligt restriktivare hållning mot sökande från länder från vilka det tidigare varit vanligt med s.k. avhopp. Det är dock orimligt att straffa helt andra människor på grund av att landsmän som beviljats besöksvisum utnyttjat sin mänskliga rättighet att söka asyl. Det är i själva verket ett indirekt angrepp på asylrätten. Det bidrar dessutom till att ge dåligt rykte internationellt när internationella gäster hindras från att delta i vetenskapliga eller andra sammankomster som arrangeras i . I förlängningen kan komma att få svårigheter att få stå som värd för den typen av arrangemang. har uttalat sig för en liberalare praxis dock utan någon effekt. Regeringen bör utfärda tydliga riktlinjer för handläggning av ärenden som gäller besöksvisum för att den skall genomsyras av en inställning som grundas på icke-diskriminering och humanitet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. EU-ländernas regeringar har under både unilateralt och inom ramen för EU-samarbetet strävat efter att konstruera mekanismer för att utestänga asylsökande från EU-territoriet. Resultatet har blivit att det är i det närmaste omöjligt att ta sig till EU för att söka asyl för den som inte har möjlighet att få fram betydande penningsummor till människosmugglare. Därför har alltfler börjat diskutera möjligheten att beskickningar får utfärda visum till skyddsbehövande antingen när dessa befinner sig i hemlandet eller i tredje land. Flera stater, både EU-medlemmar och andra, har redan infört olika varianter av denna möjlighet. har tillsammans med vid det Danska Centret för Mänskliga Rättigheter gjort en studie i detta ämne för som publicerades . De menar att de sex EU-länder som redan tillämpar systemet bör utveckla det ytterligare och delge övriga medlemsstater och forskare information om hur det fungerar. De föreslår också att de övriga medlemsstaterna inför liknande system, som dock endast kan och får utgöra ett komplement till det traditionella sättet att söka asyl. Det finns flera svåra praktiska problem med asylvisum. Några sådana är t.ex. avsaknad av en svensk ambassad i flyktingens hemland, risker för den asylsökande att besöka ambassaden, som ofta kan stå under bevakning, problem med sekretessen gentemot lokalanställd personal vid ambassaden, rädsla att berätta om sina asylskäl medan man finns kvar i sitt hemland, svårigheter att skaffa medicinsk bevisning om eventuella tortyrskador, frånvaro av möjlighet till advokathjälp m.m. Regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att lägga fram förslag om en procedur för utfärdande av asylvisum. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Att beröva en människa friheten är en ur integritetssynpunkt oerhört ingripande åtgärd som alltid måste vara grundad på preciserade och väl avgränsade förutsättningar och vara den absolut sista utvägen. Frihetsberövandet blir givetvis ännu mer traumatiskt för den som flytt från sitt land för att söka en i ett främmande land. Utifrån dessa utgångspunkter kan inte den nuvarande regleringen i utlänningslagen av förutsättningarna för förvar godtas. De är nämligen mycket vaga och ger stort utrymme för godtycke från tillämpande myndigheter. Det kan heller inte vara acceptabelt att det inte finns någon tidsbegränsning av förvar om det föreligger synnerliga skäl. Regeringen bör därför tillsätta en utredning med uppgift att se över 6 kap. 2 och 4§§ utlänningslagen utifrån de tidigare angivna utgångspunkterna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. lägger förslag om nollställningsbeslut i en särskild motion. Frågan är lika angelägen nu trots att riksdagsmajoriteten avvisat fempartimotionen om s.k. flyktingamnesti. 7Förändringar av FN:s flyktingkommissariats (UNHCR) finansiering och mandat UNHCR:s verksamhet finansieras genom årliga bidrag från medlemsstaterna. Detta är en ur flera aspekter olycklig ordning. Organisationen får svårigheter med sin planering eftersom finansieringen blir osäker och ryckig. Dessutom kan UNHCR riskera att drabbas av tunghäfta när det är påkallat att framföra kritik mot någon av de viktigaste bidragsgivarna, t.ex. . Därför bör regeringen i FN verka för att UNHCR skall finansieras via FN:s budget med treåriga anslag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. UNHCR:s mandat omfattar bara flyktingar som passerat en nationsgräns. utgör de s.k. internflyktingarna en mycket stor del av alla flyktingar. Rapporter visar att kvinnor som flyr undan s.k. hedersrelaterat våld ofta tar sin tillflykt till fängelser i området för att undvikas att utsättas för s.k. hedersmord. På grund av risken och allvaret i hoten kan de tvingas att tillbringa resten av sina liv i fängelset oskyldigt dömda till livstidsstraff för att de är kvinnor. Dessa kvinnor kan inte fly till något annat land för att omfattas av UNHCR:s skydd. Visserligen gör UNHCR viktiga humanitära insatser för internflyktingar men det är viktigt att mandatet utvidgas så att organisationen t.ex. får möjlighet att vid behov hjälpa internflyktingar att lämna sitt hemland. Regeringen bör i alla lämpliga sammanhang verka för en sådan utvidgning av UNHCR:s mandat. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Sermin Özürküt (v)