ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02K357 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett jämställdhetsdepartement. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en jämställdhetsmyndighet. begär att riksdagsstyrelsen återkommer med förslag om inrättande av ett jämställdhetsutskott i . Trots en lång historia av aktivt jämställdhetsarbete präglas vårt samhälle fortfarande av en könsmaktsordning. Arbetet måste fortsättningsvis ges en mer feministisk inriktning. Det innebär att vi måste vara medvetna om att det råder en könsmaktsordning, att kvinnor är underordnade och att män är överordnade, och vilja förändra den. /...../ Arbetet med att öka representationen av kvinnor på beslutsfattande positioner och att få fler kvinnor till arbetsmarknaden har inte alltid inneburit att kvinnor fått tillgång till reell makt. Jämn representation mellan kvinnor och män är fortfarande viktigt men vi måste även rikta in oss på maktfrågor. Utmaningen i jämställdhetsarbetet framöver måste således vara att förändra kvinnors och mäns kvalitativa rättigheter och möjligheter. Vi måste synliggöra könsmaktsordningen och angripa de strukturer som upprätthåller den. (Regeringens skrivelse 2002/03:140) Ett feministiskt förändringsarbete kräver nya strategier och krav på bredd och djup i det politiska arbetet. En politik för att häva kvinnors underordning och mäns överordning berör samtliga politikområden, som dessutom samverkar intimt med varandra. Arbetet för kvinnors rättigheter måste, för att bli framgångsrikt, baseras på en feministisk analys och organiseras utifrån ett tydligt politiskt ansvar. Ett sätt att ta det politiska ansvaret är att strama upp och utveckla det politiska arbetet i regeringen, också till formen. Området kräver både en ansvarig minister, som inte delar sitt uppdrag med flera andra ämnesområden, och ett eget departement, med tillräckligt många och kompetenta sakkunniga. Detta bör ge regeringen till känna. Vidare behövs en särskild myndighet som har till uppgift att, utifrån ett könsmaktsperspektiv, arbeta mot könsdiskriminering inom samhällets samtliga områden. Kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning, vara mötesplats mellan forskning och praktik (ett eftersatt område ), granskning av andra myndigheter och metodutveckling för att arbeta mot könsdiskriminering i ett brett perspektiv skulle vara viktiga uppgifter för en jämställdhetsmyndighet. Regeringen bör alltså återkomma med förslag på inrättandet av en jämställdhetsmyndighet. Detta bör ge regeringen till känna. Diskriminering på grund av kön pågår på samtliga plan i samhället och interagerar med varandra. Detta faktum ställer höga krav på det politiska arbetet, och det kräver att vi kan diskutera grundproblemen, dvs. För att få ett forum för den politiska diskussionen måste det inrättas ett jämställdhetsutskott i . Utskottet ska tydliggöra hur könsmaktsordningen tar sig uttryck och samverkar inom olika politikområden och vara vägledande och uppföljande organ för övriga utskott. Därför bör riksdagsstyrelsen återkomma med förslag till ändring av riksdagsordningen för inrättande av ett jämställdhetsutskott. Detta bör ge riksdagsstyrelsen till känna.
mot · GT02K358 · 2005-10-03 00:00:00 — beslutar att uppdra åt riksdagsstyrelsen att lägga fram förslag om att inrätta ett barn- och familjerättsutskott i i enlighet med vad som anförs i motionen. Det förs diskussioner om utskottsindelningen i och eventuell sammanslagning av utskott. I samband med förtydligandet av uppföljnings- och utvärderingsuppdrag är detta ett ypperligt tillfälle att sätta fokus på barnrättsfrågorna. Den nuvarande utskottsindelningen delar upp barnfrågorna i olika utskott, och risken finns därför att fokus tappas. Det övergripande ansvaret för konventionen om barnets rättigheter ligger hos socialutskottet och likaså alla barnfrågor som är knutna till socialtjänstlagen och hälso- och sjukvården. De familjerättsliga frågorna såsom och de olika samlevnadsfrågorna ligger i lagutskottet. De straffrättsliga frågorna i justitieutskottet och socialförsäkringslagarna i socialförsäkringsutskottet etc. Istället för att fortsätta med denna splittring borde det inrättas ett särskilt barn- och familjerättsutskott där alla barnfrågor samlades. övriga områden skulle kunna delas upp mellan bl.a. bostadsutskottet, näringsutskottet och skatteutskottet. Med en sådan lösning, istället för det förslag som ligger på riksdagsstyrelsens bord , skulle de mest belastade utskotten såsom socialutskottet och justitieutskottet få avlastning. Jag anser att det behövs tydliga förändringar i organisation som sätter barnen ytterligare i fokus, och de utskott som har direkta barnfrågor skulle kunna lyfta över dem till ett sådant barn- och familjerättsutskott. På detta sätt skulle ta ytterligare ett steg i det svenska åtagandet för att förverkliga . Enligt min mening bör besluta att uppdra åt riksdagsstyrelsen att inrätta ett barn- och familjeutskott. Detta bör besluta om.
mot · GT02K359 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att låta utreda huruvida den officiellt erkända ursprungliga inhemska minoriteten tornedalingar/kväner också kan erkännas som en urbefolkning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utredningen om tornedalingar/kväner bör genomföras i samarbete med och . Det är en samarbetsorganisation för tre länder; kvenerna i , tornedalingarna/kvänerna i och lapparna (lappalaiset) i . Föreningens syfte är att forska i och bevara Kvänlandets kultur- och bosättningshistoria, dess språk och äganderättsfrågorna, av vilka det sistnämnda rör ägande och nyttjande till mark, vatten och naturtillgångar. De anser sig med stöd av historiska källor och urkunder vara en urbefolkning. Eftersom befolkningen är bosatt inom tre länder finns det skäl att utredningen sker i samråd med de norska och finska staterna. Det finns forskning som stärker uppfattningen om att denna befolkning bebott det nuvarande meänkieliområdet . härskade kvänerna i området under sin egen konung . (saga). Enligt berättelse sammanträffade på sin skattekrävningsresa vintern 873/874 med ett sändebud från kvänernas konung (som synes ha varit en svensk vikingakonung), vilken bad honom om hjälp mot karelerna, som härjade i hans land. Av , och historia framgår att det som utgör befolkades av kvänerna, som troligen var ett finsktalande folk. Kvänerna verkar vara oberoende av den svenska kungamakten åtminstone då de upphör att omnämnas i källorna. Troligen beror detta på att de är identiska med de birkarlar som fick rätt av kung att driva in skatter från samerna. var alltså bebott av finsktalande långt innan den svenska staten etablerade sig i Bottenviksområdet . Kvänerna idkade ömsom handel och ömsom krig med norska bondehövdingar. utvidgade den norska kungamakten sitt inflytande till norra och gjorde slut på bondehövdingarnas självständighet. Den svenska kungamaktens territorialisering av det finskspråkiga området inleddes med expansionen i södra . hade motsvarande expansion nått Bottenviksområdet. (kyrkans, påvens och konungens ombud) gjorde en Norrlandsresa och besökte i norr. Han beskriver Quenar, i folkmun kallade kainubor, som de som skötte transporterna körare av vagnar. Det finns alltså motiv till att samla forskningen och utifrån denna klarlägga om den officiellt erkända ursprungliga inhemska minoriteten tornedalingar/kväner också ska erkännas som en urbefolkning. Regeringen bör få i uppdrag att låta utreda huruvida den officiellt erkända ursprungliga inhemska minoriteten tornedalingar/kväner också kan erkännas som en urbefolkning. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Utredningen bör i enlighet med vad som ovan anförs genomföras i samarbete med och . Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening.
mot · GT02K361 · 2005-10-04 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag om en ändring i sekretesslagen så att misstänkta personer inte kan skyddas från polisiära ingripanden på grund av sekretess. Enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen gäller sekretess inom för uppgift om enskildas personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Med personliga förhållanden avses alla uppgifter som går att härleda till någon enskild individ. Det finns sekretessbrytande regler med olika innebörd. I 14 kap. 2 § fjärde och femte styckena finns exempelvis bestämmelser som ger myndigheter möjlighet att lämna sekretessbelagda uppgifter till varandra angående brottsmisstankar. När det gäller den stränga sekretessen inom krävs det dock att brottsmisstanken avser viss grövre brottslighet. Det ska vara fråga om brott med ett straffminimum , dvs. brott som mord, dråp, våldtäkt, grovt rån, mordbrand etc. För vissa brott brott mot liv eller hälsa, brott mot frihet eller frid samt sexualbrott mot den som inte fyllt får uppgift lämnas utan någon begränsning vad gäller brottets straffskala. Tyvärr kan den stränga socialtjänstsekretessen sätta käppar i hjulet för polis och åklagare. I det fall en person begått ett brott som har lägre straffminimum än fängelse får inte lämna ut uppgifter om honom eller henne. Det kan försvåra eller till och med omöjliggöra polisens eller åklagarens arbete och därmed rättegång. Socialtjänstsekretessen får i sådana fall oacceptabla konsekvenser. anser att polis och åklagare måste kunna utföra sitt arbete på ett effektivt sätt och att den processen inte skall hindras på grund av sekretess mellan myndigheter. Detta bör ges regeringen till känna. Skånberg (kd)
mot · GT02K362 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening att den bör återkomma med förslag i enlighet med motionens intentioner. Det är viktigt med en fungerande demokrati. Det är också viktigt att uppgifter som åläggs respektive politiska nivå är finansierade av uppdragsgivaren. Om ålägger kommuner uppgifter som innebär kostnader för kommunerna ska detta finansieras enligt finansieringsprincipen. Denna ordning följs dock inte helt. Nuvarande ordning föreskriver att kommuner ansvarar och finansierar val till riksdag, kommuner och landsting. Dessutom har man även ansvar för val som enbart rör nationella omröstningar, exempelvis val till , extraval till och folkomröstningar kring nationella frågor. Detta belastar kommunerna ekonomiskt utan att valen på något sätt relaterar till kommunsektorn. Vid de återkommande valen till riksdag, kommuner och landsting finns en valorganisation etablerad för att genomföra dessa val. Detta gäller inte vid övriga folkomröstningar. Det är rimligt att extraval och folkomröstningar, vid sidan om de gängse valen till riksdag, kommuner och landsting, finansieras av staten enligt finansieringsprincipen.
mot · GT02K365 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändring av kommunallagen avseende minoritetsåterremiss. finns det i kommunallagen en bestämmelse om att ett ärende i kommunfullmäktige ska återremitteras om det begärs av minst en tredjedel av de närvarande ledamöterna, det så kallade minoritetsskyddet. Vidare stadgas att återremissen ska motiveras (kommunallagen 5kap. I förarbetena till ändringen av kommunallagen 2002 understryks minoritetsintresset. I propositionen skrivs bland annat: För att rätten att begära återremiss ska vara meningsfull måste det enligt regeringens mening vara möjligt för en minoritet att få till stånd ett sådant beslut. För att minoritetsintresset ska tillgodoses måste minoritetens motivering till återremiss följa med beslutet vid remitteringen. Lagens utformning innebär att den återremiss en minoritet får till stånd görs betydelselös genom att majoriteten, genom ett beslut med enkel majoritet, driver igenom en helt annan motivering till återremissen än den som minoriteten avsett. Denna möjlighet har vid ett flertal tillfällen utnyttjats av bland annat den politiska majoriteten i . Den som yrkar på återremiss borde också ha möjlighet att påverka återremissens innehåll.
mot · GT02K370 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en policy för alkoholfri representation. begär att riksdagsstyrelsen beslutar om en policy för alkoholfri representation i . Det finns bland allmänheten en irritation över att politiker, på det som faktiskt är deras arbetstid, dricker alkohol på skattebetalarnas bekostnad. Bruket av offentliga medel i form av statlig och representation med alkohol har därför med rätta kritiserats. Alkoholkonsumtion är inte accepterad på någon svensk arbetsplats och bör naturligtvis inte vara det i stat och kommun heller. Alltfler exempel kommer till allmän kännedom om politiker med alkoholproblem. Inte sällan har alkoholism grundlagts eller utvecklats genom offentlig representation. Arbetsplatsen, t.ex. , anser vi ska vara en vit zon, liksom trafiken, graviditeten och våra barns och ungdomars uppväxt. I tider när mycket angelägna ändamål på grund av det knappa ekonomiska utrymmet måste avslås eller vänta, ter det sig obegripligt med politiker som unnar sig själva gratis alkohol. Politiker, inte minst riksdagsledamöter, måste visa sin vilja att prioritera och föregå med gott exempel. Vi föreslår en policy där all representation under arbetstid är helt alkoholfri och representation vid övriga tillfällen är spritfri. En restriktiv syn på alkohol i politiska sammanhang är ingen ny fråga utan ytterst en fråga om solidaritet. Skånberg (kd)
mot · GT02K373 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjlighet för annan än arbetsgivare att betala in kompensation för bortfall av pensionspremie. För att det politiska och demokratiska arbetet i våra kommuner och landsting ska kunna genomföras krävs att tusentals förtroendevalda med regelbundenhet tar ledigt från sina arbeten för att delta i det kommunala beslutsfattandet. Som en ersättning för lönebortfallet betalas för förlorad arbetsförtjänst och kommun- respektive fastställer därutöver ett arvode. Ersättning för förlorad arbetsförtjänst innebär däremot inte att den som erhåller ersättningen får kompensation för bortfall av avtalspension. Enligt nuvarande regler är det endast arbetsgivaren som kan betala in till försäkringsbolaget. En kommun eller ett landsting kan inte ersätta uppdragstagaren för bortfall av försäkringspremie. hänvisade /till den s.k. demokratipropositionen där regeringen framhöll att skyldigheten för kommuner och landsting att ersätta förlorad lön, pension och semesterförmåner, liksom möjligheten att använda schabloniserad ersättning, skulle kvarstå. En sådan schablon borde även kunna tillämpas för att kompensera förlusten av ett årligt intjänande av en framtida pensionsförmån. Den utbetalning som sker till den förtroendevalde betraktas emellertid som lön, och då krävs också skatt och arbetsgivaravgifter. Att inte kunna ersätta för bortfallet av pensionsinbetalningar innebär att en fritidspolitiker kan förlora större belopp i oinbetalda pensionspremier. Det behövs en ändring för att ge rätt till annan än arbetsgivare att sätta in pengar på pensionskontot.
mot · GT02K376 · 2005-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett svenskt konsulat i eller någon annan centralort i sydöstra . Kontakterna mellan och blir allt intensivare på både det ekonomiska och det politiska planet. Den process som har inletts med sikte på ett turkiskt medlemskap i kommer förhoppningsvis att leda fram till att , efter att ha genomfört demokratiska reformer och fullt ut ha erkänt kurdernas och de övriga minoriteternas rättigheter, kan träda in i Europeiska unionen som fullvärdig medlem. Den svenska utrikesrepresentationen i består av ambassaden i och generalkonsulatet i samt honorärkonsulat i , och . Däremot finns inget svenskt konsulat i de sydöstligaste delarna av . Ett mycket stort antal människor med familjeband i sydöstra är svenska medborgare eller bosatta i . Det skulle därför vara mycket värdefullt med ett svenskt konsulat för att ta hand om sedvanliga konsulära ärenden som att utfärda pass eller hjälpa personer som hamnat i en nödsituation. Förslagsvis skulle detta kunna förläggas till eller någon annan centralort i regionen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02K381 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att all lagtext, där det är lämpligt, skall referera till personer och befattningar m.m. med könsneutrala benämningar. I ett flertal lagtexter refereras till personer och olika befattningsinnehavare genom att använda benämningen han. Ett exempel på en lag där så är fallet är den nu gällande aktiebolagslagen (1975:1385). I denna lag (läs t.ex. i kapitel 8 Bolagets ledning) refereras bl.a. till revisorn, vd:n, styrelseledamoten och aktieägaren som han. Det är ganska enkelt att förstå att användandet av han är en kvarleva från den tid då endast män fanns i tidigare nämnda positioner. är dock situationen en helt annan. Man skulle kunna hävda att det är irrelevant att endast benämningen han används i lagstiftningen. Alla vet ju att lagstiftningen ändå gäller även kvinnor. Av flera skäl är det dock viktigt att lagarna skrivs om till att bli könsneutrala i sina referenser till den person lagen syftar på. Ett enkelt skäl är att det känns förolämpande att bli tilltalad som om den tilltalade tillhör det andra könet. Få män vill bli refererad till som hon på samma sätt som få kvinnor vill bli refererade till som han. Ett mer komplext skäl till könsneutrala benämningar återfinns inom den psykologiska vetenskapen. Genom all den information och alla de intryck vi tar emot skapar vi oss en föreställning om hur vår omvärld fungerar och om hur den borde fungera. Lagtext är en av dessa informationskällor och syftar också till att tala om för oss hur vi skall bete oss och vara. Om vi i lagen läser att en revisor, vd, styrelseledamot eller aktieägare är en han, dvs. en man, kan detta mycket väl påverka oss. Antingen medvetet eller omedvetet kan det få oss att tro att dessa befattningar normalt sett innehas eller borde innehas av män. Detta kommer då att medföra betydande svårigheter för kvinnor som skulle kunna tänkas lämpliga för dessa befattningar.
mot · GT02K382 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en utredning kring tvingande krav i kommunallagen på en från de förtroendevalda fullt ut oberoende och opartisk revision. En demokratisk revision ger stadga åt det kommunala självstyret och främjar de förtroendevaldas kännedom och engagemang för den kommunala verksamheten. Revisionen skall, såsom all annan revision, vara objektiv, opartisk och kompetent. Föreligger eller det finns risk för minsta misstanke om att så inte är fallet går trovärdigheten förlorad. Därtill måste krav på representativitet vara uppfyllda. Enligt vår mening är det ett oundgängligt krav att samtliga i kommunfullmäktige representerade partier ingår i revisorsgruppen. Den demokratiska revisionen fyller en viktig funktion. Vi anser dock det nödvändigt att utreda behovet av en från partisystemet fullständigt oberoende revision. Den nuvarande revisionen kan inte sägas vara fullt ut objektiv i så måtto att det är representanter för de politiska partierna som har att granska sina partikolleger och andra partiers förtroendevalda. Kommuninvånarna måste enligt vår mening ha rätt till en fullständigt oberoende granskning. Huvudsyftet med revisionen av den kommunala verksamheten måste vara att ge kommuninvånarna insyn i den kommunala verksamheten. En huvudprincip inom revisionsverksamhet är att ingen skall granska sig själv. Jäv får på intet vis förekomma. Enkom risken för misstankar om att en revision inte är objektiv och opartisk leder till ifrågasättande av densamma. Förtroendevalda granskas visserligen av medier, och allmänheten har sina möjligheter att ta del av den kommunala verksamheten t.ex. genom offentlighetsprincipen. En från partisystemet oberoende revision skulle dock kunna utgöra ett viktigt demokratiskt granskningsinstrument. Mot bakgrund av detta bör regeringen låta utreda frågan om att i kommunallagen kräva en oberoende revision.
mot · GT02K385 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av meddelarskyddet vid förundersökning och vid ingripanden. I samband med ett antal uppmärksammade brottmål har det förekommit läckage från förundersökningar och vid polisingripanden. Rättssäkerheten hotas av detta missbruk av meddelarfriheten. Regeringen bör därför göra en översyn av meddelarfriheten/skyddet i sådana sammanhang. Skånberg (kd)
mot · GT02K391 · 2005-10-04 00:00:00 — begär att riksdagsstyrelsen efter en utvärdering återkommer till med förslag på lösningar för att åstadkomma en mer relevant process för andra steg i budgetbehandlingen. När för fastnade för rambudgetmodellen var tanken att det andra steget i budgetprocess skulle vara fyllt av flexibilitet och vitalitet. Resultatet har blivit ett system som innebär låsning och rigiditet. De goda föresatserna räckte inte. Problemen finns i detaljerna. Och så är det verkligen i det här fallet. Att både anslag och anslagsvillkor för ett helt utgiftsområde skall tas i ett enda klubbslag är förstås till gagn för en regering och speciellt för en minoritetsregering. Men det här rigida systemet minskar makt och innebär en nedgradering av det andra steget i budgetprocessen. Varje oppositionsparti vill i budgetbesluten visa upp sina helhetsbilder. Men skulle det i någon fråga finnas en riksdagsmajoritet för en viss justering inom ramen för ett visst utgiftsområde är den enda möjligheten att i alla andra frågor ställa upp bakom regeringsförslaget. I praktiken är därmed majoritetsbesluten ingen reell möjlighet. Systemet som sådant innebär att budgetprocessens andra steg för många ledamöter, och speciellt för oppositionens ledamöter, framstår som relativt meningslöst. och dess referensgrupp på området hade uppdraget att begrunda dessa frågeställningar, men av olika anledningar togs inga förslag till lösningar fram. bör besluta att ge riksdagsstyrelsen i uppdrag att utvärdera och föreslå lösningar för att åstadkomma en mer relevant process för andra steg i budgetbehandlingen. Skånberg (kd)
mot · GT02K392 · 2005-10-04 00:00:00 — begär att regeringen lägger fram förslag till lag som innebär att kommunerna skall ha rätt att fördela sina egenfinansierade barnomsorgssubventioner på ett rättvist sätt till varje barn och på ett sådant sätt att föräldrar erhåller den faktiska valfriheten att bedöma och genomföra den barnomsorg som bäst lämpar sig för det barn de har ansvar för. Regeringsrätten har i tidigare beslut ansett (RÅ 1991 ref. 19) att den allmänt vedertagna grundsatsen när det gäller den kommunala kompetensen är att en kommun inte utan stöd i lag eller författning får lämna understöd till enskilda personer. Bidrag som t.ex. vårdnadsersättning eller barnbidrag får således inte enligt Regeringsrätten lämnas av en kommun utan stöd i speciallagstiftning. Någon sådan lagstiftning finns enligt Regeringsrätten inte vad avser generella kommunala bidrag till barnfamiljer. gäller likställighetsprincipen generellt i den kommunala verksamheten. Det torde framstå som klart att mellan dessa principer råder det en konflikt. Nuvarande barnomsorgssubventioner från kommuner till föräldrar med barn i förskoleåldern gynnar ensidigt vissa barn. Det rimliga borde vara att kommunerna skall ha den generella rätten att fördela sina egna medel, dvs. den del som inte finansieras av staten, till barnomsorgssubventioner. Det bör kunna ske på ett rättvist sätt för varje barn och på ett sådant sätt att föräldrar kan erhålla den faktiska valfriheten att bedöma och att genomföra den barnomsorg som bäst lämpar sig för det barn de har ansvar för. En sådan rätt ligger dessutom i linje med principen om den kommunala självstyrelsen. I avvaktan på en lagstiftning som skapar likställighet inom området bör kommunerna ges den rätt som här anförs. bör begära hos regeringen att den återkommer med en lag enligt vad som i motionen anförs. Skånberg (kd)