ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02Fö41 · 2005-03-23 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:76 Privilegier och immunitet för Europeiska försvarsbyrån avslår proposition 2004/05:76 Privilegier och immunitet för Europeiska försvarsbyrån. I propositionen föreslås att ska godkänna ett rådsförslag om privilegier och immunitet för Europeiska försvarsbyrån och dess anställda. Europeiska försvarsbyrån är inrättad av Europeiska unionen, vars syfte bl.a. är att utveckla försvarskapacitet på området krishantering, främja och stärka det europeiska försvarsmaterielsamarbetet, stärka den försvarsindustriella och tekniska basen i samt skapa en konkurrenskraftig europeisk försvarsmaterielmarknad. Inrättandet av byrån ska även bidra till genomförandet av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) och framför allt den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP). var emot inrättandet av en europeisk försvarsbyrå. När en sådan nu inrättats omgärdas den av immunitets- och privilegieregler som är främmande för den svenska traditionen. Immunitetsreglerna är så pass långtgående att det till och med blir omöjligt att beivra eventuell brottslighet inom byrån genom att Försvarsbyråns lokaler och byggnader ska vara okränkbara och immuna mot genomsökning, beslagstagande, konfiskation och expropriation. Dessutom ska Försvarsbyråns egendom och tillgångar vara fri från varje form av administrativ eller rättslig tvångsåtgärd. När det gäller den anställdas privilegier föreslås immunitet mot varje slag av rättsligt förfarande när det gäller i tjänsten gjorda, skriftliga eller muntliga uttalanden samt i tjänsten utförda handlingar; sådan immunitet kvarstår även om deras anställning vid Försvarsbyrån har upphört. Dessutom inrättas ytterligare ett skattefrälse genom att Försvarsbyråns anställda befrias från inkomstskatt för löner och tillägg eller ersättningar som betalas av byrån. föreslår att avslå proposition 2004/05:76. Sermin Özürküt (v)
mot · GS02Fö42 · 2005-03-23 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:76 Privilegier och immunitet för Europeiska försvarsbyrån avslår proposition 2004/05:76. Vapenindustrin är en av de sektorer där mutor och liknande är vanligast förekommande. Att då exempelvis ge anställda i Europeiska vapenbyrån särskilda privilegier och immunitet, även efter att de lämnat sin anställning, är därför helt fel väg att gå. Ökad transparens och öppenhet när det gäller byråns arbete är istället att föredra. Mot bakgrund av detta yrkar de gröna avslag på propositionen.
mot · GS02Ju37 · 2005-03-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:119 Ökad säkerhet i pass m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att överföra framställandet av passbilder i ett offentligt monopol. Regeringens lagförslag innebär en skärpning av säkerheten i pass och passkontroller och gör det svårare att förfalska pass. Med hjälp av biometriska data i passet skall identifiering även kunna ske via dessa. I huvudsak tycker vi att dessa skärpningar av säkerheten är bra, men förslaget innehåller detaljer som bör ifrågasättas och utredas ytterligare. Förändringarna av passlagen (1978:302) innebär att passmyndigheten får monopol på att framställa de bilder med biometrisk information som sedan skall användas i passet. är framtagandet av passbilder i huvudsak något som sköts av de privata professionella fotograferna. Detta rör sig om en stor omsättning för branschen, som hotas av monopolisering och förstatligande. Detta skulle vara ett stort avbräck för de företagare som livnär sig på fotografering. Om dessutom passen skall förnyas i stället för dagens tio blir detta en ännu större potentiell marknad som med regeringens beslut förstatligas i ett monopol. Ett monopol innehåller också de nackdelar som alla monopol innehåller, bristen på konkurrens som riskerar att göra passet dyrare än nödvändigt för den som behöver det och dessutom risk för att ny teknik inte utvecklas. Även om tekniken för de nya bilderna skulle vara dyr skulle troligen en privat marknad för detta växa fram. Det finns ingenting som talar för att passmyndigheten skulle sköta detta effektivare än den privata marknaden. Dessutom finns inte den kompetens som finns bland professionella fotografer hon myndigheten. Vanan att ta svårare bilder på t.ex. barn och funktionshindrade är en värdefull tillgång som naturligtvis finns hos professionen. Naturligtvis måste säkerheten och den personliga integriteten bevaras vad gäller den biometriska informationen, likväl som detta är viktigt om det görs av passmyndigheten. Ett system för detta måste utvecklas. Så länge det finns ett system som garanterar rimlig säkerhet för den som söker pass finns ingen anledning att överföra processen i ett statligt monopol. Det bör därför utredas ytterligare hur den privata marknaden kan vara med i processen att ta fram dessa passbilder innan lagförslaget blir verklighet.
mot · GS02Ju40 · 2005-03-30 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:119 Ökad säkerhet i pass m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av konsekvensbeskrivningar och redovisning av alternativa förslag vad gäller utfärdande av fotografier för pass. I propositionen föreslås en del ändringar i reglerna för svenska pass. Syftet är att höja säkerheten, och bland annat skall ett så kallat biometriskt underlag lagras i passet. Passen skall därför utrustas både med fotografi och med ett datachips där passinnehavarens ansiktsbild sparas tillsammans med personuppgifterna. Laddningen av datachipset utförs av passtillverkaren. Regeringen föreslår att även fotografiet skall tas av passmyndigheten i stället för, som , hos en fotograf eller i en fotoautomat. Detta kommer att medföra konsekvenser som vi menar inte är tillräckligt belysta i propositionen. Enligt uppgifter från , som organiserar fotohandlare, kan det handla om en omsättningsförlust påöver för branschen. Det skulle betyda att många fotohandlare, inte minst i glesbygd, får svårt att överhuvudtaget fortsätta sin verksamhet. I propositionen redovisas inga alternativa överväganden utan regeringen nöjer sig med att konstatera att andra alternativ inte är möjliga. Vi menar att frågan behöver utredas ytterligare. Konsekvensbeskrivningar måste redovisas och alternativa förslag prövas och värderas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GS02K12 · 2005-03-09 00:00:00 — med anledning av skr. 2004/05:103 Kommittéberättelse 2005 Kommittéernas sammansättning tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om den ojämna könsfördelningen i kommittéerna. I regeringens skrivelse 2004/05:103 lämnar regeringen den årliga redogörelsen för verksamheten inom de kommittéer som tillsatts på grund av regeringens beslut. I bilaga 3 redovisas fördelningen mellan kvinnor och män och där framgår att ordförandeposten har en klar manlig dominans. Sedan föregående mätning har andelen kvinnliga ordföranden sjunkit : 2003 fanns det kvinnliga ordföranden, 2004 hade andelen sjunkit till . Även andelen kvinnliga ledamöter har sjunkit : kvinnor och män , och kvinnor respektive män . Det är angeläget att regeringen verkar för en jämnare könsfördelning inom kommittéväsendet. Vi anser att en kvinnorepresentation i kommittéväsendet, som står i proportion till kvinnornas andel av befolkningen, är en viktig demokratifråga. En jämn könsfördelning handlar om kommittéväsendets legitimitet, men också om att öka förutsättningarna för ett bättre och bredare beslutsunderlag i olika samhällsfrågor som bereds av kommittéerna. Detta bör regeringen ges tillkänna.
mot · GS02L12 · 2005-03-03 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:57 Lönegaranti vid företagsrekonstruktion avslår proposition 2004/05:57. I propositionen föreslås att lönegarantilagen (1992:497) ändras. Det föreslås att statlig lönegaranti införs vid företagsrekonstruktion. Lönegaranti vid företagsrekonstruktion utformas så att den motsvarar vad som gäller vid konkurs - syftet är att åstadkomma neutralitet mellan de båda förfarandena konkurs och företagsrekonstruktion. Argumentationen kring finansiering följer samma grunder som argumenteringen kring den nya förmånsrättslagen. Effekterna av förmånsrättslagen är föremål för utvärdering och har av många ifrågasatts i såväl ekonomi som förutsättningar för att driva företag. Det fanns en majoritet i vad gäller motioner mot genomförandet av förmånsrättslagen utan att en riktig utvärdering av konsekvenserna av lagen genomförs. Att genomföra denna förändring är logiskt som en fortsättning på förmånsrättslagen men är fel då grundargumentationen är densamma vad gäller konkursboens ekonomiska ställning, intresset för rekonstruktioner, statens ekonomiska utfall och förbiseendet av vilka effekter som lagen får på kreditförsörjningen till små och medelstora företag. Nya förmånsrättslagen har enligt de signaler som framkommer i bankernas rapportering medfört förändrat beteende bland kreditgivarna och därmed förändrad sammansättning av företagens tillgångar som ska utgöra underlag för rekonstruktioner. Kundfordringar överförs till bankerna via factoring, och maskiner överförs till leasingbolag via leasingförfarande. Därmed finns i många företag inte den traditionella tillgångsmassa som behövs vid rekonstruktioner kvar i bolagen. Den finns därmed i många fall heller inte kvar när fördelning ska ske i konkursbon och staten ska få sina tänkta inkomster för lönegarantifordran. Om de större kreditgivarna säkerställer sina intressen på nya sätt innebär det också att i många fall finns inga större intressenter kvar till företagen som vill genomföra en rekonstruktion och det kan med de förändrade beteendena ifrågasättas om rekonstruktionerna verkligen kommer att öka. Statens intäkter och kostnadsminskningar kan ifrågasättas. Genom ändrat beteende på marknaden för kreditgivning och hantering av tillgångar faller de kalkyler som redovisats i förslagen till nya förmånsrättslagen, och risken är mycket stor att statens kalkyl kraftigt försämras. Med hänvisning till lämnad redovisning anser de gröna att det är fel att bygga vidare på en grund som är under utredning och kan ifrågasättas. De ekonomiska ramar för staten som kalkyleras kan visa sig vara helt andra när effekterna av lagen framkommer. Situationen till följd av den nya förmånsrättslagen kan visa sig kräva mycket långtgående insatser i företagens kapitalförsörjning från statens sida. de gröna anser därför att denna proposition ska avvisas av till dess en utvärdering av den nya förmånsrättslagen är genomförd och statens totala ekonomiska utfall säkerställts kring konkurser, rekonstruktioner och erforderliga insatser för kapitalförsörjning till små och medelstora företag.
mot · GS02L13 · 2005-03-03 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:57 Lönegaranti vid företagsrekonstruktion tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en begränsning till lönegaranti vid flera insolvensförfaranden bör införas för att förhindra missbruk. I propositionen föreslås att statlig lönegaranti införs vid företagsrekonstruktion. Lönegaranti vid företagsrekonstruktion utformas på ett sätt som motsvarar vad som gäller vid konkurs. Syftet med förslagen är att bidra till strävandena att åstadkomma neutralitet mellan de båda förfarandena konkurs och företagsrekonstruktion. är i huvudsak positiva till införandet av statlig lönegaranti vid företagsrekonstruktion. Lönegarantin bygger på tanken att det i vissa situationer är rimligt att staten garanterar arbetstagarens löner som ett socialt skydd för den enskilde. En arbetstagare torde med svårighet kunna anpassa sig till att företaget hamnar i ekonomisk knipa. Social hänsyn motiverar därför att staten tar ett ansvar och garanterar viss lön. Emellertid anser att en begränsning till lönegaranti vid flera insolvensförfaranden måste införas för att förhindra missbruk. Om gäldenären går i konkurs under ett rekonstruktionsförfarande bör en sammanläggning av de två insolvensförfarandena ske. Statsfinansiella skäl talar således för att det belopp som en arbetstagare fått ut genom lönegarantin vid rekonstruktionen avräknas från vad han eller hon har rätt till vid den efterföljande konkursen. Enligt vad erfar talar mycket för att många fall av företagsrekonstruktion tyvärr kommer att sluta med konkurs. Detta innebär sålunda att man redan från början riskerar att bygga in en dubblerad lönegarantihantering. Detta leder i sin tur till att man knappast kan tänka sig att ett bolag försätts i omedelbar konkurs om bolaget har personal, utan förfarandet blir att man startar med företagsrekonstruktion, tillgodogör sig lönegaranti och därefter sätter man bolaget i konkurs och får ytterligare en omgång lönegaranti. En seriös behandling av detta ärende innebär att man måste begränsa lönegarantin om konkurs inträffar under företagsrekonstruktionen. De tekniska problem som regeringen anfört är inte större än att de kan lösas av rättstillämpningen. En sammanläggning bör däremot inte ske om konkursen inträffar efter att företagsrekonstruktionen avslutats. Detta bör ges regeringen till känna. Skånberg (kd)
mot · GS02L14 · 2005-03-31 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:128 Lönegaranti vid gränsöverskridande situationer tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en kompletterande regel om lönegaranti till anställda i konkurser, som inträffar i och där den anställde nekas lönegaranti från annat land inom EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om anmälan till EU av företagsrekonstruktion såsom ett insolvensrättsligt förfarande. Regeringens proposition innebär att uppfyller lönegarantidirektivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet av . Härigenom blir det i svensk lagstiftning fastställt att anställda, som främst utför arbete i , skall erhålla svensk lönegaranti om arbetsgivaren försätts i konkurs - oberoende av om arbetsgivarens konkurs inträffar och handläggs i eller i ett annat land inom EU. På motsvarande sätt äger anställda, som främst utför arbete i annat land inom EU, lönegaranti av det landet där arbetet främst utförs, oberoende av i vilket land inom EU som konkursen inträffar. Principen om att det land där arbetet främst utförs svarar för lönegarantin är rimlig och tillfredsställande. Emellertid öppnar lagregleringen för möjligheten att två länder inom EU tolkningsvis kommer till olika resultat om i vilket land som arbetet främst utförs. Exempel på detta kan vara situationen att arbete utförs inom flera EU-länder. I sådana fall drabbas den anställde, som kan bli utan lönegaranti. Detta kan icke accepteras. Vad regeringen anfört härom i propositionen om att viss hänsyn vid prövningen bör kunna tas till att en arbetstagare nekats lönegaranti i ett annat land är icke tillräckligt för att lösa en sådan uppkommen situation. bör - för att skydda anställda i företag som försätts i konkurs i - komplettera lagstiftningen med en subsidiär regel om att sådana arbetstagare, som vägras lönegaranti av annat EU-land på grund av att arbetet inte anses utfört där, erhåller rätt till lönegaranti i . Enligt det ovannämnda ändringsdirektivet skall medlemsländerna anmäla till kommissionen vilka insolvensrättsliga förfaranden som enligt respektive nationell rätt ger rätt till lönegaranti. När nu inför lönegaranti vid företagsrekonstruktion blir det än tydligare att företagsrekonstruktion är ett insolvensförfarande enligt artikel 2.1 i direktivet på sätt Lagrådet angivit. Regeringen bör därför anmäla detta till kommissionen .
mot · GS02L15 · 2005-03-31 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:128 Lönegaranti vid gränsöverskridande situationer tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att företagsrekonstruktion anmäls till kommissionen såsom ett insolvensförfarande som enligt nationell rätt ger rätt till lönegaranti I propositionen föreslås att ersättning enligt den statliga lönegarantin skall lämnas i fall där en arbetsgivare i ett annat land i Europeiska unionen eller i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet än är föremål för sådant insolvensförfarande som avses i rådets direktiv /987/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens, det s.k. lönegarantidirektivet, och har arbetstagare som utför eller utförde sitt arbete för arbetsgivarens räkning främst i . I sådana fall skall samma bestämmelser i lönegarantilagen tillämpas som om det rörde sig om en konkurs i . Regeringens förslag innebär att ersättning enligt den svenska lönegarantin skall betalas ut i fall där ett insolvensförfarande i ett annat EU-land eller EES-land ger rätt till lönegaranti enligt lagstiftningen i det landet. Enligt artikel 10a i lönegarantidirektivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet skall samtliga medlemsstater till kommissionen anmäla vilka insolvensförfaranden som enligt respektive nationell rätt ger rätt till lönegaranti. Regeringen föreslog i en proposition att statlig lönegaranti skall införas vid företagsrekonstruktion och utformas på ett sätt som motsvarar vad som gäller vid konkurs. var positiva till förslaget. Lönegarantin bygger på tanken att det i vissa situationer är rimligt att staten garanterar arbetstagarens löner som ett socialt skydd för den enskilde. Eftersom en arbetstagare med svårighet torde kunna anpassa sig till att företaget hamnar i ekonomisk knipa motiverar sociala hänsyn att staten tar ett ansvar och garanterar viss lön. är angelägna om att åstadkomma neutralitet mellan de båda förfarandena konkurs och företagsrekonstruktion. Därför delar vi Lagrådets synpunkter om att bör överväga att anmäla också företagsrekonstruktion enligt lagen därom till EU såsom ett insolvensförfarande enligt artikel 2.1 i direktivet. Regeringen, som inte tar ställning till den saken, bör återkomma i frågan. Detta bör ges regeringen till känna. Skånberg (kd)
mot · GS02N19 · 2005-03-30 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:117 Skadestånd enligt konkurrenslagen, m.m. avslår förslaget till förändring av 33 § konkurrenslagen. Regeringen föreslår vissa förändringar av konkurrenslagen. Dels föreslås att brott mot artiklarna 81 och 82 i tas in i den svenska konkurrenslagen. Därutöver vill regeringen ta bort den begränsningen av skadeståndsskyldighet till företag eller avtalspart som finns i dagens lag som preskriptionstiden fördubblas till . Möjlighet till undersökning av bostäder hos styrelseledamöter eller anställda i företag som är föremål för utredning om brott om överträdelsen är allvarlig föreslås. Slutligen föreslås en förändring av tillämpningen av , vilken är av teknisk natur. I det följande redovisar vi de avvikande synpunkter vi har på regeringens förslag. Enligt lagen är det endast företag eller avtalsparter som kan få rätt till ersättning vid brott mot konkurrenslagen. Regeringen föreslår nu att denna begränsning tas bort. Flera skäl anförs som stöd för förslaget. Ett skäl är att begreppet avtalspart i sig innehåller oklarheter. Det har till exempel framförts att företag får en starkare ställning än offentliga organ och andra konsumenter. Ett sätt att komma till rätta med problemet är regeringens förslag om att slopa preciseringen. En konsekvens av förslaget är att antalet fall där grupptalan kan komma att tillämpas ökar. Grupptalan leder till komplicerade och därmed dyra processer. I sin tur ökar osäkerheten för företag att etablera sig i och att marknadsföra produkter här. Den fråga vi ställer oss är om förslaget vid en samlad bedömning kommer att vara till fördel för svenska konsumenter. Risken är snarare att regeringen genom förevarande förslag försöker öka antalet grupprättegångar. På detta sätt närmar sig den processintensitet man har i framför allt . Detta är en inte helt lyckad ordning, framför allt av näringspolitiska hänsyn. Den som drabbas av förmögenhetsskada på grund av företags oegentligheter har laglig möjlighet till rättelse, enligt gängse skadeståndsrättsliga regler. Att ge ytterligare en möjlighet genom att ändra i konkurrenslagen är enligt vår mening inte i sak befogad. Vidare bör anmärkas att förslaget inte följs av någon behovs- eller konsekvensanalys. Regeringen föreslår att preskriptionstiden fördubblas från fem till när det gäller skadeståndskrav vid brott mot konkurrenslagen. Som skäl anförs att utredningar är tidskrävande och att skadeståndskrav inte hinner drivas i domstol innan preskriptionstiden gått ut. Enligt vår mening är en mycket att ställa skadeståndsanspråk. Det är en prioriteringsfråga hur använder de medel som anslår dit. Den föreslagna förlängningen av preskriptionstiden är ett sätt att slippa prioritera. Enligt vår mening är detta fel sätt att lösa problemet. De föreslagna förändringarna av 33 § i konkurrenslagen bör inte genomföras.
mot · GS02Sf25 · 2005-04-06 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:108 Vissa frågor om sjukpenninggrundande inkomst och livränta beslutar att den sjukpenninggrundande inkomsten skall beräknas på de senaste 24 månadernas inkomst i enlighet med vad som anförs i motionen. Sjukpenning baserad på faktisk i stället för förväntad inkomst Vi föreslår, liksom tidigare, att den sjukpenninggrundande inkomsten beräknas i stället för på förväntad inkomst det närmaste året. Dels är det mer rimligt att man får ersättning i förhållande till en inkomst man faktiskt har haft än i förhållande till en inkomst man tror sig komma att få, dels är det mer rättvisande för den som har ojämna inkomster att grunda ersättningen i stället för på tolv månaders inkomst. Att sjukpenningen beräknas på faktiskt intjänad inkomst i stället för på förväntad inkomst försvårar dessutom socialförsäkringsbedrägerier grundade på en falsk sjukpenninggrundande inkomst.