mot · GT02Sf285 · 2005-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en översyn av postdoktorers studiesociala förhållanden. 240-dagars villkoret och post-doc Det s.k. 240-dagars villkoret är ett stort problem för unga människor som önskar göra så kallad post-doc efter avlagd doktorsexamen. Med postdoktoral forskning, s.k. post-doc, menas nyblivna doktorer som vill skaffa sig mer forskningserfarenhet för att kunna bli självständig forskare. Vanligen gör man sin post-doc vid ett utländskt universitet eller forskningsinstitut. Post-doc finansieras ofta med stipendier, och dessa är inte sjukpenninggrundande. Post-doc som är anställda inom EUESS-området kan lägga samman arbetsdagar utomlands och i för att komma upp i de med sjukpenninggrundande inkomst. Detta gäller dock inte om man har en anställning utanför EUESS-området exempelvis i , som åtminstone för naturvetare och medicinare är ett av de främst målen. Då står man inför samma problem som med stipendiefinansiering. Medianålder för disputation ligger vid , för naturvetare enligt , alltså i de barnafödande åren. 240-dagars villkoret gör dock att många, främst kvinnor, drar sig för att göra post-doc, vare sig det är i eller utomlands. Regeln innebär ju i princip att man inte vågar bli gravid förrän man återvänt till en anställning i och blivit sjukpenningförsäkrad på nytt. Mamman måste ju både för barnets och sin egen skull för det mesta vara hemma den , och är sannerligen inte mycket att leva på, särskilt inte för den som är och som akademiker ofta bor i en dyr storstad. skriver i sin analys att ... försäkringens intention är att skydda från inkomstbortfall i samband med att barnet vårdas. Denna intention omfattar alltså inte unga människor som vill kombinera forskningskarriär och familj. 240-dagarsvillkoret gör att många väljer barn framför post-doc, och därmed ett steg åt sidan på en akademiska karriärvägen, därför att det är för sent för barn. Fertiliteten sjunker med åldern inte bara hos kvinnor utan även hos män. Övriga delar av socialförsäkringen Den svenska socialförsäkringen innehåller delar som är bostadsbaserade och andra delar som arbetsbaserade. Nedan följer en genomgång av de arbetsbaserade förmånerna och deras respektive kvalificeringstider: Havandeskapspenning (ingen kvalificeringstid). Föräldrapenning över garantinivån (försäkrad för en sjukpenning som är högre än ett belopp om i minst närmast före barnets födelse). Tillfällig föräldrapenning (ingen kvalificeringstid). Inkomstgrundad ålderspension (grundar sig på ackumulerad inkomst). Tilläggspension i form av förtids- och efterlevandepension. Folkpension i form av förtids- och efterlevandepension (grundar sig på hur länge man varit bosatt i alternativt hur med ATP-poäng man har). Sjukpenning (anställd för minst en månad eller har arbetat sammanhängande minst har rätt till sjuklön, därefter sjukpenning. Icke anställda har rätt till sjukpenning.) Rehabilitering och rehabiliteringsersättning (ingen kvalificeringstid). Arbetsskadeersättning (ingen kvalificeringstid). Närståendepenning (ingen kvalificeringstid). Förutom pensionen är föräldrapenning över garantinivå den del av de arbetsbaserade förmånerna i socialförsäkringssystemet som har en lång kvalificeringstid. Som post-doc kan man försöka att kompensera pensionsbortfall genom en privat pensionsförsäkring, men någon liknande möjlighet finns inte för föräldrapenning. Alternativet är att antingen försöka spara ihop pengar av sin doktorandlön och sitt post-doc-stipendium eller att drastiskt minska sina utgifter, vilket ofta betyder att man inte kan bo i en större stad där arbeten för akademiker finns eller söka försörjningsstöd. Det finns ett antal situationer då man behåller sin sjukpenninggrundande inkomst när man inte arbetar men är arbetslös och anmäld till arbetsförmedlingen, studerar och finansierar studierna med exempelvis studielån eller studiebidrag, avbryter eller minskar förvärvsarbete under senare delen av graviditeten eller vårdar barn som är eller gör ett tillfälligt avbrott i yrkeslivet (kortare än ). En student eller doktorand som har arbetat och som får barn kan alltså få föräldrapenning över garantinivå men inte den som sedan fortsätter till post-doc. Det finns dessutom särskilda regler för föräldrapenning för biståndsarbetare. borde ta till vara på dem som tar hem akademiska kunskaper till och på så sätt ökar landets välstånd och ger en möjlighet till ökad trygghet. Mammor tar fortfarande ut den klart största delen av föräldraledigheten, till stor del beroende på att kvinnor generellt har lägre inkomst än män. En utförsäkrad pappa som bara får per dag torde inte stanna hemma med barnet. Det är dessutom inte ovanligt att båda föräldrarna tappat den sjukpenninggrundande inkomsten under en gemensam utlandsvistelse. Kvinnor är fortfarande i klar minoritet inom de högre tjänsterna inom universitetsvärlden såsom forskningsassistenter, lektorer, forskare och inte minst professorer. Detta gäller särskilt inom medicin och naturvetenskap, de två områden där post-doc-systemet är mest etablerat. lyfter i sin årsrapport fram att ökad rörlighet inom akademin ses som något positivt. I exempelvis och tas det i stort sett för givet att man byter universitet under sin utbildning och karriär. Där kan man dock flytta inom landet eftersom antalet universitet eller andra forskningsanstalter är så pass stort. är för litet för ett sådant system. Svenskar som disputerat på hemmaplan måste åka utomlands för att få sig något nytt till livs. 240-dagarsvillkoret sätter käppar i det hjulet. Den lösning som man har använt i för kvinnor är att tillsätta särskilda tjänster som är öppna bara för dem. Men faktum kvarstår, oavsett vad man tycker om kvotering, att få nya erfarenheter inom ett annat utbildningssystem är oftast mer meriterande än att få en forskningstjänst eller forskningsassistenttjänst vid det egna . Möjliga vägar att komma till rätta med problemen En modell som bör undersökas är att som post-doc får personen behålla den sjukpenninggrundande inkomst han eller hon haft tidigare, på samma sätt som gäller för exempelvis arbetslösa och studerande. Akademikernas erkända arbetslöshetskassa har gjort en sådan ändring i sina regler, där studier är överhoppningsbar tid och post-doc-stipendier nu jämställts med studier. Om man vill ha någon form av begränsning kan man t.ex. sätta en övre tidsgräns . Post-doc är man som regel i ett till . Detta skulle i så fall medföra att även de som haft post-doc-anställning utanför EUESS-länderna får behålla sin sjukpenninggrundande inkomst. Ett ytterligare stort steg framåt för att främja kombinationen forskningsutbildning och familj vore att ändra reglerna så att man även får behålla sin sjukpenninggrundande inkomst man doktorerar men lever på stipendier eller saknar försörjning, vilket många fortfarande gör. För dessa doktorander gäller ju i stort sett den samma argumentation som för post-doc. Som tidigare påpekats här har ju studenter som lever på studielån eller studiebidrag kvar sin sjukpenninggrundande inkomst. anger i sin doktorandhandbok att cirka en fjärdedel av alla som disputerar gör post-doc. I så fall skulle det enligt siffror röra sig om ungefär 600 personer . Ytterligare några hundra personer tillkommer om man ändrar reglerna även för doktorander som lever på stipendier eller saknar försörjning. Av dessa är det ju långt ifrån alla som får barn under sin doktorandtid respektive sin vistelse utomlands eller efter densamma. Det är således inte många personer det rör sig om, så kostnaden för statskassan är mycket ringa. Dessutom berör ju förslaget bara de post-doc som kommer tillbaka till med sina nyvunna kunskaper i bagaget. Att låta post-doc och även doktorander behålla sin tidigare sjukpenninggrundande inkomst är dock en mycket viktig signal till att det ska kunna gå att kombinera en forskningskarriär med familj inte minst för kvinnor.