ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02MJ274 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om regelsystemet för strandskydd. I många mindre tätbefolkade delar av landet är det inte bristen på stränder som är tillgängliga för både människor och djur som är svårigheten. Det stora problemet som flera kommuner brottas med är i stället en accelererande befolkningsminskning, något som i sig drar med sig bekymmer att upprätthålla en god service i kommunerna. Ett sätt att åstadkomma en förbättring är att kommunernas möjligheter vidgas till att kunna undanta vissa områden från strandskyddet och kunna reglera skyddsvärda områden. är rikt utrustat med stränder längs åar, sjöar och hav. Totalt finns 92409 sjöar större än ett hektar i . Det finns ett regelverk för strandskydd som är utformat för att skydda stränder, både för att det rörliga friluftslivet skall ha tillgång till orörda stränder och för att djurlivets utveckling inte skall störas. Men strandskyddet är inte bara en miljöfråga utan har också en stor betydelse för möjligheten att kunna bygga på en attraktiv tomt i närheten av ett vattendrag. Min uppfattning är att det nuvarande regelsystemet måste ändras. Den här typen av hantering kräver både lokal kunskap och lokal anpassning. Med ett större lokalt inflytande än , skulle det utan tvekan inverka på människors intresse för att bosätta sig utanför de stora städerna. Små kommuner skulle kunna få en helt annan attraktionskraft, genom att erbjuda attraktiva tomter skulle man kunna hejda en negativ befolkningsspiral. Genom att förändra lagstiftning och också tillämpning av gällande lagstiftning borde det kunna leda till att strandskyddet luckras upp och därmed ökar möjligheterna att kunna bygga vid vatten. Det behövs en lagstiftning som skyddar känslig fauna och flora och som också garanterar bra tillgång till bad- och friluftsliv i befolkningstäta områden. medför förbudet mot strandnära bebyggelse svårigheter att utveckla boende och annan verksamhet som skulle gynna kommunen. Problemen har även gällt för stora delar av glesbygden som främst inte har brist på natur och vatten utan brist på människor. Ökad möjlighet till bebyggelse i strandnära områden skulle skapa bättre förutsättningar för att hålla landskapet levande. Ett ökat befolkningsunderlag skulle också ge bättre förutsättningar för handel och offentlig service. Det bör således finnas en generell rätt att kunna bygga på sin mark även nära stränder och vattendrag. En kommun skall kunna begränsa denna rätt genom detaljplan om detta är motiverat av hänsyn till känsligt djur- och växtliv eller allmänhetens tillgång till bad- och friluftsliv. För att skydda värdefulla miljöer kan också möjligheten att t.ex. peka ut områden av riksintresse finnas. Detta skulle stärka det kommunala självstyret och möjliggöra för kommunerna att skapa attraktiva boendemiljöer. Min uppfattning är därför att det nuvarande regelsystemet måste ändras.
mot · GT02MJ275 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ändra 28 § jaktförordningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att jakt bör delegeras till regional nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om blyförbudet. Vi har fått tillbaka vargen i vår fauna. Det är ingen överdrift att säga att det upprör känslorna hos många när vargens vara eller icke vara diskuteras. Det sätt på vilket vargfrågan hanteras på riksnivå upplevs av många som okunskap och brist på förståelse för situation som boende i vargområden känner. Oavsett om vargen angriper människor eller inte så känner man maktlöshet över att inte ha rådighet över de situationer som eventuellt uppkommer. Eftersom vargen är fredad kan man inte skydda sina tamdjur om vargen angriper, utan risk för att bli dömd till fängelsestraff. I jaktförordningen 28 § hänvisas till vilket skydd rovdjur har när de angriper tamdjur. måste ett rovdjur göra upprepade angrepp innan man får skydda tamdjuret. Det är en ohållbar situation att en person skall behöva se på när tamdjuret, kanske den älskade hunden blir angripen, för att därefter eventuellt kunna skydda djuret vid påföljande anfall. Det pågår en diskussion om ändringar i 28§, vilket vi välkomnar. Våra farhågor är ändå att förslagen trots det blir så snäva att någon reell förändring för de boende i vargområden inte uppnås. Jaktförordningens 28 § måste ändras så att man fullt ut får skydda sina tamdjur när ett rovdjur skall anfalla. Detta måste gälla såväl inhägnade djur som övriga som går lösa. Om inte denna möjlighet till skydd införs så är all lösdriftshantering omöjlig i vargområden. Lika så är exempelvis hundar helt fredlösa i dessa sammanhang. Vargstammen utvecklas olika i olika delar av landet. I de områden som har en mycket hög reproduktion, som i exempelvis , måste lokala organ kunna besluta om att en begränsad jakt skall tillåtas, därför förslår vi att beslut om att tillåta jakt förs ner på länsstyrelsenivå. Det kommande blyförbudet för bly i hagel och kulammunition har skjutits fram till att eventuellt träda i kraft . Detta eftersom regeringen vill ha en konsekvensanalys av tidigare fattat beslut angående bly i ammunition. Vår övertygelse är att det kommer att visa sig att det av såväl miljöskäl som ur djuretiska aspekter inte var ett övertänkt beslut att införa detta beslut. Osäkerheten om vad beslutet slutligen kommer att bli lamslår ammunitionsindustrin. Är det säkert att det definitivt kommer att bli ett förbud ? Industrin vet inte vad som skall gälla och man har inga möjligheter att och på ett långsiktigt sätt se över sina produktionsmöjligheter. Det är viktigt att fastslår spelreglerna så att ammunitionsindustrin ges möjlighet att planera sin verksamhet. Med anledning av detta så måste det uppskjutna beslutet att införa ett blyförbud 2008 ändras redan nu till åtminstone 2010. Förhoppningen är att det inte alls behöver bli något permanent blyförbud men oavsett så kan inte lagar införas med så kort varsel att en hel industrigrens verksamhet är hotad.
mot · GT02MJ276 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om komplettering av reglerna för arealuttag. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av regelsystemet för arealuttag i enlighet med vad som i motionen anförs. Ett sätt att kombinera modernt lantbruk med föredömlig miljövård är att verka för införande av beträdor inom för arealersättning inom jordbruket. I stora delar av liksom i andra delar av landets slättbygder är tillgången på allemansrättslig mark starkt begränsad. Det innebär att det råder brist på mark för allmänheten att kunna använda bland annat till rekreation. I kommun finns ett exempel på en lantmästare och hans son, som på ett föredömligt sätt försökt att göra något åt saken. , 1987, införde de begreppet beträdor. Beträdor innebär att mark som skulle läggas i träda gräsbesåddes i remsor längs fältkanter och uppläts för bland annat ridning och promenader. uppgår dessa remsor till , eller fem hektar. Dessa beträdor uppfyller på ett föredömligt sätt modern miljövård. De är i stor utsträckning placerade längs våtmarker och vattendrag, runt gårdens skiften och längs allmänna vägar. Fördelarna är flera, men vi vill gärna peka på några speciella punkter: kväveurlakningen minskar, igenslamning av vattendrag minskar, besprutning och gödsling sker ej intill våtmarker, vattendrag samt allmänna vägar. Landskapet blir tillgängligt för promenader och viltet får skydd och föda. Beträdorna har dessutom ett mycket stort rekreationsvärde för medborgarna i närheten, eftersom de öppnar naturen för bland annat promenader, ridturer och cykelturer, och de används mycket flitigt. Vi vill väcka denna motion för att få till stånd en förändring av reglerna för hur EU:s arealersättning beräknas. Enligt reglerna kan mark endast räknas som uttagen (i träda) och berättiga till arealstöd om den är . Det betyder att nuvarande regler inte kan användas för denna mark. För att rädda detta pilotprojekt gick Naturfond och kommunen in och bidrog med ersättning. , då regelverket är lika stelbent och det inte kommit någon lösning fick och kommunen ånyo gå in med finansiering. Att en lösning på frågan ska vara omöjlig anser vi är feltänkt och kortsiktigt, det vore i stället en vinst för miljön och människor som bor i områden med lite allmänrättslig mark med en spridning av beträda-idén till fler platser. Detta skulle vara både möjligt och troligt om ersättningsreglerna för arealstödet ändrades så att beträdor kunde räknas som uttagen areal och därmed åtnjuta arealersättning från EU. bör uppdra åt regeringen att se över programmet för arealuttag då ett system med beträdor skulle leda till betydande miljövinster inom slättbygdernas odlingslandskap.
mot · GT02MJ277 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att blyförbudet vid jakt skall upphävas, utom på våtmarker. Det finns flera olika synpunkter när det gäller ett förbud mot bly i ammunition. När det gäller ett förbud mot blyhagel i våtmarker så delar vi den ståndpunkten. Ett sådant förbud måste gälla i våtmarker där vattendjupet är så litet att sjöfågel har möjlighet att dyka till botten och ta sjunkna hagel. Det går dock inte att bortse från att det finns ett stort olöst problem med blyförbud i ammunition. Det finns inga bra ersättningsmaterial till bly vid tillverkning av jaktammunition. Att man trots detta, och trots alla vetenskapliga försök som gjorts, ännu inte insett att måste ompröva sitt tidigare beslut är beklagligt. Regeringen avser nu att inhämta en konsekvensanalys av tidigare fattat beslut, vilket vi uppfattar som att man uppenbarligen insett sitt tidigare felaktiga beslut. Dock kvarstår faktum: blyförbudet kan komma att verkställas . Vi anser att forskningen redan på ett mycket tydligt sätt visat att det inte finns något behov om införande av blyförbud vilket gör att man redan nu borde kunna dra tillbaka de uppskjutna besluten om ett blyförbud 2008. Konsekvensanalysen av ett blyförbud kan i värsta fall komma så sent som . Det skulle innebära att den svenska ammunitionsindustrin kan komma att ha endast några få månader på sig från det att man fått besked om att beslutet står fast till det att lagstiftningen träder i kraft. Det är en helt oacceptabel situation för en för så viktig industri. Är man oinsatt i betydelsen av att kräver en ammunition av rätta kvaliteter kan man göra det enkelt för sig och säga att det spelar ingen roll om det förorsakar problem vid skyttet om man tvingas använda ammunition som har sämre träfförmåga. Problemet med denna inställning är att detta synsätt förorsakar ett onödigt lidande för det vilt som skall fällas. () har tagit ställning för ett bevarande av blyammunition och försökt förmå riksdag och regering att ändra tidigare beslut. Även de hävdar att det inte finns alternativa jaktkulor som motsvarar dagens blykulor. SVA anser att det krävs betydligt mer forskning på området för att få fram godtagbar ammunition innan ett blyförbud kan verkställas, detta framför allt ur ett djurskyddsetiskt perspektiv. Man skall inte förorsaka onödigt lidande. Nya typer av kulor får inte leda till sämre effekt, sämre dödande egenskaper och större risk för skadeskjutning framhåller statsveterinär , SVA i sin skrivelse till regeringen. Att regeringen nu skall göra en konsekvensutredning av tidigare fattat beslut utan att på ett tydligt sätt senarelägga ett eventuellt ikraftträdande av en lagstiftning ställer till än större problem. Industrin vet inte vad man har att rätta sig efter och det kommer i förlängningen att innebära att man får än mindre tid för att försöka ta fram det minst dåliga alternativet till blyammunition eller förbereda en avveckling. Det enda rätta i denna förvirrade fråga är att helt upphäva lagen om blyförbud i ammunition vid jakt förutom i våtmarker och vid sportskytte.
mot · GT02MJ279 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i samband med översynen av skogsvårdslagen bör behovet av viltfoderproduktion beaktas. Skogsvårdslagen avhandlar en rad åtgärder för hur skogen skall skötas, bl.a. avverkning av skog, hänsyn till naturvården och kulturmiljövård och en lång rad andra regler för skötsel av skogen. I skogsvårdslagen finns inga regler om de jaktbara viltstammar som finns i skogen. Detta är otillfredsställande och kan utgöra grogrund för motsättningar mellan skogsägare och jägare. Jakten har stort värde, ekonomiskt, kulturellt och som friskvård för ett stort antal medborgare i . Särskilt i glesbygd har jakten stor betydelse. kan möjligheten till jaktturism bli en viktig inkomstkälla. Viltets betydelse som en viktig resurs för bör återspeglas i vår nationella skogsvårdspolitik. Vid den översyn som regeringen aviserat av skogsvårdslagen bör särskild uppmärksamhet riktas mot våra skogars viltstammar. Det bör göras möjligt för markägare att i organiserad form driva viltfoderproduktion, och att markägare som har intresse av att i organiserad form sätta av skogsmark och f.d. jordbruksmark till viltfoderproduktion skall få denna möjlighet. Satsningar på viltfoderproduktion och viltvårdsplaner kan vara ett viktigt led för att minska klövviltets skador i skogsbruket. Regionala måltal för årlig acceptabel skadenivå på våra ungskogar av tall är framtagna av skogsbruket, liksom lämplig vinterstam per 1000 ha för att hålla skogsskadorna inom en acceptabel nivå. Måltal för viltfoderproduktionen saknas däremot helt. I skogsvårdslagen och i tillhörande författningar bör regler om våra jaktbara viltstammar föras in.
mot · GT02MJ281 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om decentralisering av besluten om strandskydd till nivå. Syftet med vårt nuvarande strandskydd är att trygga förutsättningarna för allmänhetens friluftsliv och att bevara goda livsvillkor på land och i vatten för djur- och växtlivet. Strandskyddet omfattar vanligtvis från vattenlinjen men kan på många ställen ha utsträckts från strandlinjen. Den centrala bestämmelsen om strandskyddet är att inga nya byggnader får uppföras inom strandskyddat område. Om särskilda skäl föreligger kan dock dispens meddelas. ser väldigt olika ut på olika håll. Även inom t.ex. är skillnaderna betydande mellan inlandet som gränsar mot /och kustområdena mot havet. Att bygga bostäder intill hav och sjö är attraktivt för många människor. De stelbenta reglerna om i princip byggförbud intill varje vattendrag medför att sådana attraktiva områden, som egentligen inte behöver skyddas, vare sig för tillgodoseende av friluftslivet eller djur- och växtlivet, förblir outnyttjade resurser som skulle ha kunnat komma till nytta för samhällets utveckling. För att gynna den lokala och regionala utvecklingen måste strandskyddsbestämmelserna differentieras rent geografiskt. Det är inte rimligt att samma bestämmelser blint skall gälla i inland som utmed kusten. Alla beslut bör fattas så nära medborgarna som möjligt. Kommunerna bör därför vara rätt nivå för dessa beslut, i vart fall vad gäller den absoluta merparten av beslut. Det kan finnas sådana viktiga områden, t.ex. utmed kusten mot havet som måste skyddas från ytterligare exploatering. Om nu detta inte skulle tillgodoses av berörda kommuner, vilket uppenbarligen skulle bli fallet av ren självbevarelsedrift, kan statliga myndigheter få rätt att överklaga. Det finns ju också en möjlighet att beslut om viktigare områden förläggs på en regional nivå och där av ett politiskt sammansatt organ (regionfullmäktige). En väg att skynda långsamt och skaffa sig erfarenheter av förändrade beslutsvägar skulle vara att utse till ett försökslän på den uttryckliga förutsättningen att alla beslut kring kusten mot havet placeras i regionen och övriga beslut i respektive kommun.
mot · GT02MJ283 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att förbjuda försäljning av ägg som producerats i burar som är förbjudna i . För togs beslut här i riksdag som innebar att äggproducenter inom en bestämd tid skulle sluta med äggproduktion från burhöns. har de flesta äggproducenter förändrat sin produktion så att de bytt ut gamla burar mot godkänd utrustning där hönorna får möjlighet till att röra sig mera fritt. Denna omställning har inneburit att kostnaderna för att producera ägg i har blivit högre. Det som upplevs som starkt orättvist är att många av de burar som förbjudits här i försålts till bl. a. som inte har förbud att producera ägg från höns i de burar som är förbjudna hos oss. Eftersom det är mycket billigare att producera ägg i de gamla burarna och det finns många som bara ser till priset när man handlar, kommer ägg som produceras på ett i förbjudet sätt att slå ut stora delar av svensk äggproduktion eftersom de regler vi beslutat om här i inneburit att äggproduktionen fördyrats här i . Äggproducenter upplever detta som djupt orättvist att ägg producerade på för oss förbjudet sätt får saluföras här och konkurrera ut vår som vi tror djurvänligare produktion.
mot · GT02MJ284 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ersättningarna till bönder skall betalas ut till dem det år de gäller. Det är helt orimligt att bönder skall ta huvudansvar för att statsbudgetens utgiftstak skall hållas. Än en gång föreslår regeringen att just denna yrkeskår får klara sig utan sina rättmätiga ersättningar över och vissa ersättningar kommer inte att betalas ut förrän . Vilken annan yrkesgrupp skulle man kunna behandla på detta viset! Just slutet av ett kalenderår innebär för de flesta lantbrukarna att man har mycket stora utgifter, eftersom inköpen av förnödenheter särskilt för växtodlingen förfaller . Den kanske allra mest utsatta gruppen är nötköttsproducenterna som kan få vänta på den sista intäkten från ett slaktat djur som det tagit att föda upp. Regeringens förslag innebär att mer än 6 miljarder av de EU-ersättningar som bönderna får via EU fryser inne över och kommer att betalas ut i stället. Vi kan notera att denna summa faktiskt är större än hela nettoinkomsten i svenskt jordbruk. Det finns en lång rad olika faktorer som tillsammans avgör hur mycket pengar det kan röra sin om för lantbrukare i och . Av summan kan vi förstå att för många lantbrukare i våra områden innebär detta ett stort problem. Den enda som tjänar på detta är EU som inte behöver betala ut ersättningarna till bönder. Konsekvenserna för den enskilde lantbrukaren kan bli ohållbara med än större skulder och ökade räntekostnader. För många kan kortfristiga lån vara enda sättet att klara situationen, då de måste betala sina förfallna fakturor. Utrymmet att låna mera pengar kan för många redan vara förbrukat eftersom man redan tidigare tagit lån där EU-stödet räknats med som tillgängligt ekonomiskt utrymme. Det är inte försvarbart att hantera lantbrukarna så här, vilken annan grupp skulle regeringen kunna säga till att din lön får Du inte ut ?
mot · GT02MJ285 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillåta skyddsjakt på vikaresäl i dess nordliga utbredningsområde. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillåta skyddsjakt på säl på allt vatten i de berörda länen, inte bara i de särskilda skyddsområdena. har medgett skyddsjakt på gråsäl i syfte att minska de skador sälen orsakar yrkesfisket. Detta har skett mot bakgrund av att gråsälen ökat i antal och på vissa håll gjort yrkesmässigt fiske mer eller mindre omöjligt. är det län som fått den största tilldelningen av gråsälar under denna skyddsjakt. I länet har man också haft en god framgång med jakten. Men detta är inte tillräckligt. I är gråsälen bara en av två vanliga och ökande sälarter. Den andra är vikaresälen. Den är enligt många kustbor den som orsakar fisket störst problem. Det är en spridd uppfattning att vikaresälen har en numerär som gör att stammen skulle tåla en omfattande skyddsjakt, men att jakten hindras av en omfattande byråkrati kring vikaresälens skyddsstatus. Skall fiskets problem med sälskador kunna kontrolleras genom skyddsjakt på säl måste även jakt på vikaresäl tillåtas. Enskilda skadegörande sälar kan då fällas, övriga sälar kommer att bli skyggare och mindre benägna att angripa fiskeredskap. Beroende på tilldelningens storlek kan även stammens storlek kontrolleras och vid behov begränsas. Skyddsjakten på gråsäl i har varit framgångsrik, men med anledning av den gränsdragning gjort av de så kallade skyddsområdena, och det jaktförbud som råder i områden som tidigare gjorts till sälskyddsområden så har jakt på skadegörande sälar i anslutning till fiskeredskapen försvårats. Skyddsjakt på vikaresäl bör tillåtas i dess nordliga utbredningsområde, i praktiken i och . Skyddsjakten på säl bör dessutom tillåtas på allt vatten i de berörda länen, inte bara i de särskilda skyddsområdena.
mot · GT02MJ286 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett upphävande av förbudet mot användande av blyhagel vid jakt över öppet vatten. Regeringen har dragit tillbaka sitt tidigare beslut om ett förbud mot bly i hagelammunition för jakt som skulle träda i kraft . Motivet är att förbudet skall utredas vidare. Enligt all befintlig kunskap var förbudet endast motiverat vid jakt i våtmarker. Ett förbud mot blyhagel vid jakt i våtmarker har redan trätt i kraft och gäller fortsättningsvis, vilket är bra. Men i samband med att regeringen sköt upp den omotiverade utvidgningen av blyhagelförbudet till att gälla all hageljakt , så infördes ändå en omotiverad utökning av förbudet mot användande av blyhagel vid all jakt i våtmarker. Förbudet gäller nu även all jakt över öppet vatten. Detta är fel. Det finns inget miljöskäl att förbjuda blyhagel annat än i situationer där ätande änder kan plocka upp hagel, det vill säga i grunda vatten eller med andra ord i våtmarker. Det finns inte heller några pris- och prestandamässigt jämbördiga alternativ till blyhagel. Förbudet mot användande av blyhagel vid jakt över öppet vatten bör upphävas, eftersom det inte ger några miljömässiga fördelar. Det tidigare förbudet mot jakt med blyhagel i våtmarker är fullt tillräckligt.
mot · GT02MJ287 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta bort regleringen som förhindrar länsstyrelserna att besluta om jakttider för älg som understiger . Dagens förvaltning av älgstammen bygger till stor del på lokalt och regionalt inflytande. Registrering av jaktområden hanteras av länsstyrelserna. Även tilldelningen av älg beslutas av länsstyrelserna, utom i de fall området är ett s.k. älgskötselområde som själva beslutar om tilldelning utifrån en älgförvaltningsplan. Länsstyrelserna beslutar också om jakttiden i så motto att de får besluta om avslutning av jakten samt eventuellt jaktuppehåll för de nordliga länen där älgjakten startar . Tilldelningen bygger på synpunkter från lokala samråd mellan markägare och jägare samt synpunkter från länets viltvårdsnämnd. Trots de alltmer uttalade intentionerna att förvaltningen ska ske lokalt och regionalt så har regeringen ändå begränsat möjligheterna för länsstyrelserna att besluta om jakttider för älg som understiger . Ett undantag finns och det är för renskötselområdet ovanför lappmarksgränsen i Norr- och samt på renbetesfjällen i där länsstyrelserna kan besluta om kortare jakttid om det behövs på grund av renskötseln eller klimatförhållanden. Denna möjlighet att själva besluta om lämpliga jakttider borde vara fri för länsstyrelserna över hela länsområdet om det finns en uttalad vilja för detta från de lokala samråden av jägare och markägare och efter hörande med viltvårdsnämnden i länet. Det centrala direktivet om minst 70 dagars älgjakt under en eller flera perioder tar ingen hänsyn till klimat, dagslängd eller problem med älgförvaltning i områden med stora årstidsvandringar. Det finns anledning att ta bort de sista resterna av en central styrning över älgjakten eftersom denna inte tar hänsyn till de regionala skillnader som finns i landet. Eftersom är den myndighet som har ansvaret för älgförvaltningen i övriga frågor bör också frågan om jakttidens längd vara en fråga som har att besluta över.