mot · GT02MJ522 · 2005-10-05 00:00:00 — 5Den enskilda människan skall vara utgångspunkten också för miljöpolitiken3 6Utgångspunkter för hållbar utveckling4 6.1Fattigdomsbekämpning bra för miljön4 7Tre utmaningar för den globala miljön5 8Håller våra resurser på att ta slut?5 9.1Utsläppen av växthusgaser och risken för global uppvärmning7 9.2Energiproduktionens betydelse för klimatet8 9.4Försurning som ett miljöproblem9 10Vatten källan till liv10 10.1Östersjön ett särskilt känsligt innanhav10 10.2Övergödning av sjöar och hav11 11Naturen till vårt förfogande12 11.2Naturvård till gagn för alla13 11.3Avfall som tillgång eller problem14 11.4Kretsloppet mål eller medel14 11.5De diffusa utsläppen av långlivade bioackumulerande ämnen och kemikalier14 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utvecklingsbistånd bör användas till fattigdomsbekämpning.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inte avveckla kärnkraften i förtid.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att politikens roll skall vara att fastställa mål och utforma styrmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett skattesystem för bränslen.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kalkning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om arbetet med en förbättring av tillstånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om personliga fiskekvoter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett ökat samarbete mellan markägare, kommuner och länsstyrelser för att begränsa näringsutsläpp. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att intrångsersättning skall ges till markägare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en behovsinventering skall föregå skapandet av ängs- och betesmarker. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att helhetsbedömningar skall göras vid bedömningar av bevarande av biologisk mångfald. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrat strandskydd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skatt på avfallsförbränning.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nationella särkrav i kemikalielagstiftningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om väsentligheten i att tillämpa miljölagstiftningen lika i alla delar av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om införandet av egenkontroll genom certifierade miljöledningssystem. 1 Yrkande 1 hänvisat till UU. 2 Yrkande 2 hänvisat till NU. 3 Yrkande 4 hänvisat till SkU. 4 Yrkande 13 hänvisat till FiU. För många av oss är det lätt att ta våra naturresurser som självklara. Vi har tillgång till färskvatten, sanitet, livsmedel, värme och energi. har vi njutit av vackra landskap och orörd natur med variation. Detta är inte alla givet, i synnerhet om vi blickar ut över världen. Under historiens gång har en ständig förändring och utveckling skett. Alla människor är unika och har lika värde. Det är ur detta friheten härleds, varje människas rätt att med hänsynstagande till andra bygga framtiden efter egen vilja, liksom varje människas rätt att utveckla sina personliga egenskaper. Framåtskridande är en avgörande mänsklig drivkraft; att lära och utvecklas, att få det bättre, att kunna erbjuda sina barn ett rikare liv än man själv haft. Färden vidare, viljan att förstå mer, förändrar och förädlar människors villkor. Detta är en helt annan idé än den som i praktiken präglade det sena 1900-talets . Kollektivets intressen sattes framför individens rätt. Ansvaret från den enskilde lyftes sakta bort. Kvar blev inställningen att problem är till för andra att lösa, med någon annans pengar. Politikens uppgifter rör några grundläggande relationer. En är den mellan den enskilde individens frihet och kravet att underordna sig samhällets helhet. Vad och hur mycket politiken ska göra är en fråga både om värden och praktik. En tumregel bör vara att om något behöver göras och det kan göras lika bra eller bättre av någon annan än det offentliga, då skall det heller inte göras av stat och kommun. De frågor som relationerna mellan individer, samhälle och stat väcker är eviga. Svaren däremot varierar, från människa till människa, från parti till parti, från epok till epok. 5Den enskilda människan skall vara utgångspunkten också för miljöpolitiken Den enskilda människans ansvar är utgångspunkten för miljöpolitiken. Regleringar kan aldrig ersätta det individuella ansvarstagandet som tillsammans med enskilt ägande främjar god hushållning. Människan är unik. Respekten för människovärdet måste vara vägledande även i miljöarbetet. Människan har samvete, förnuft och kunskap. Som konsument har hon dessutom makt att påverka konsumtions- och produktionsmönster. Skötseln och förvaltandet av naturen kan förbättras om fler uppgifter får skötas av enskilda markägare. Med denna inriktning kan staten koncentrera sina resurser till miljöproblem som inte kan lösas av enskilda människor själva. Till de offentliga kärnuppgifterna hör miljöforskning, miljöövervakning och ansvar för uppfyllande av nationella och internationella överenskommelser. Vidare måste staten ansvara för att såväl tillsynsverksamheten som rättsväsendet på miljöområdet fungerar. Tillståndet i världen visar att utveckling och ekonomisk tillväxt är en grundförutsättning för att uppnå en god miljösituation. De marknadsekonomiskt inriktade industriländerna lyckas allt bättre när det gäller att kombinera ekonomisk tillväxt med miljöhänsyn. Den ekonomiska tillväxten är den motor som gör att ny teknik har kunnat utvecklas. Detta har lett till ett allt effektivare resursutnyttjande, minskade miljöstörningar och ett ökat miljöintresse hos medborgarna och konsumenterna. I en väl fungerande marknadsekonomi där marknadsmekanismerna utnyttjas också i miljöarbetet finns det goda förutsättningar för att kontinuerligt förbättra miljösituationen. 6Utgångspunkter för hållbar utveckling 6.1Fattigdomsbekämpning bra för miljön All utveckling och tillväxt måste vara hållbar från social, miljömässig och ekonomisk synpunkt. För att en utveckling skall kunna anses vara hållbar krävs att tillväxten och produktionen utformas så att ekosystemens förmåga till egen produktion inte skadas genom överutnyttjande eller genom utsläpp av skadliga ämnen. Utvecklingen måste ske med social hänsyn, genom en tillväxt som ger många arbete, tillgång till utbildning och möjlighet att skapa sig bättre liv. Det ser olika ut i världen. Därför är varken behov eller önskemål entydiga eller ens självklara. Konflikter mellan olika behov finns. är det kortsiktiga akuta behov som styr beteenden. I miljöpolitiken kan detta illustreras med att hungriga människor alltid väljer att äta det som finns till hands utan hänsyn till om det får negativa konsekvenser för mer långsiktig tillgång på föda eller för andra viktiga resurser. En fattig människa kommer att försöka öka sin standard tills också andra basala behov som bostad, kläder och värme är täckta. FN:s millenniemål tar fasta på att minska den fortfarande stora andelen av jordens befolkning som hungrar och som är mycket fattig. Därför bör en viktig del av utvecklingsbistånd vara fattigdomsbekämpning. Det är vår skyldighet som medmänniskor att försöka förbättra villkoren för hela jordens befolkning. De lärdomar som kan dras av vår egen och andra länders utveckling från fattigdom till välstånd måste då tas tillvara. Det gäller inte minst på miljöområdet. Ökad handel och ökad specialisering vad gäller matproduktion kommer att vara en förutsättning för att föda jordens befolkning. För vår del bör vi underlätta för att så skall ske. Inom WTO bör vi verka för liberalare och enklare handelsregler och en avveckling av skydd och stöd. Inom biståndet till fattigare länder bör inriktningen vara att underlätta uppbyggnad av marknadskanaler, distributionsnät och äganderättsinstitutioner. Detta är en förutsättning för framsteg. En ökad specialisering och en ökad handel kommer att medföra att trycket på markresurserna minskar särskilt i tropikerna. För att en utveckling skall vara hållbar krävs också att ekonomiska faktorer vägs in. Företagande måste kunna vara långsiktigt lönsamt för att investeringar, introduktion av ny teknik och tillväxt skall bli möjlig. Kunskap och medvetenhet är viktigt, det finns alltför många exempel där brist på kunskap och medvetenhet fått allvarliga konsekvenser. Demokrati och fri opinionsbildning är därför av stor betydelse. Den fria företagsamheten är den starkaste välståndsskapande kraft som finns i vår värld. Men det fråntar inte regeringarna deras ansvar att skapa goda politiska förutsättningar för en hållbar utveckling. 7Tre utmaningar för den globala miljön Vi kan förutse att efterfrågan på livsmedel kommer att öka. Främst är det kost med högre andel animaliskt protein som kommer att efterfrågas. Hur denna mat kommer att produceras och var är nyckelfaktorer för miljöns förändring. Knapphet på färskvatten finns i delar av världen. En ökande befolkning och ökad livsmedelsproduktion kommer i än högre grad att ta färskvattenresurserna i anspråk. Att säkra tillgången på färskvatten är en annan nyckelfråga för mänskligheten. Hur detta sker är styrande för miljöutvecklingen. Tillgång på energi i skilda former har varit avgörande för bättre livsförutsättningar och för teknisk och ekonomisk utveckling. Det går inte ens att tänka bort energi i samhället. Ökad förbrukning av energi är både en förutsättning för och en följd av ekonomisk utveckling. Hur denna produktion kommer att ske är den tredje nyckelfaktorn för miljön. 8Håller våra resurser på att ta slut? Förutom att mänsklig aktivitet medför att nya ämnen tillförs miljön och gamla flyttas till platser där de inte tidigare fanns så förbrukar också vi människor tillgångar för vårt uppehälle och för övrig konsumtion. Det finns en oro för att jordens resurser håller på att sina. Det gäller i huvudsak resurser som inte är biologiska men även dessa kan på sina håll betraktas som hotade. Oron gäller i första hand energitillgångarna. Energiutvinningen baseras till mycket stor del på fossila bränslen som kol, olja och naturgas. Dessa har bildats av multnande växtdelar från jordens forntid och kommer inte att återskapas i takt med att de används. Likadant förhåller det sig med radioaktivt material. Detta återbildas inte heller i takt med användningen till kärnbränsle. Allt som vi tar ur jordskorpan eller längre ner har bildats under tidigare stadier av jordens historia. Det finns därför en möjlighet att sådant material kan komma att ta slut, särskilt om det förkommer i mycket små kvantiteter. Det finns två aspekter på resursbrist. För det första kan knapphet på en vara eller ett ämne medföra högre priser. Bara misstanken om förestående knapphet kan få prispåverkan. Vi märker det mycket tydligt vad gäller oljan. Öst- och förväntade behov har tillsammans med att nuvarande källor inte ersätts med nya pressat upp priset på energi. Så länge prismekanismen fungerar finns ingen risk för att något helt tar slut. Priset blir helt enkelt för högt för att en användning skall vara lönsam. En tilltagande knapphet på en råvara medför ett gradvis ökat relativpris, vilket i sin tur ger incitament att hitta alternativa råvaror som kan användas. För att återgå till energin så kommer vi inte att lida brist på energi. Frågan är i stället vilka källor som kommer att användas och vilket pris vi blir tvungna att betala för att få tillgång till den. Störst risk att ta slut löper resurser som ingen äger eller som finns i områden där de är en av få möjligheter till dräglig levnadsstandard. Fisk och andra havslevande organismer är särskilt utsatta. Havet disponeras av alla och ägs av ingen. Sällsynta och värdefulla djur och växter ligger också i farozonen. Raderas den biologiska basen ut försvinner organismen för alltid. Kunskaperna kommer att fortsätta att öka och livsmedelsproduktionen kommer att bli resurseffektivare. Att jorden har kapacitet att producera livsmedel för en allt större befolkning är det allt färre som tvivlar på. Livsmedelsproduktion, såväl vegetabilieproduktion som animalieproduktion, kräver dock tillgång på färskvatten. Fastän jordytan till stor del är täckt med vatten är en försvinnande liten del användbart. Tillgång på färskvatten har identifierats som en nyckelfaktor för ökad livsmedelsproduktion. Vattnet måste vara tillgängligt där grödan växer, där djuren lever och där människan bor. Tillgången på vatten totalt sett indikerar dock att behovet går att täcka. En förändring som kan förutses är att priset för att få vatten kommer att öka. Avsaltning av havsvatten och ökade transporter kommer att höja kostnaden. Någon fysisk brist är det inte heller i detta fall fråga om. 9.1Utsläppen av växthusgaser och risken för global uppvärmning Det finns ingen miljöfråga som engagerar mer än frågan om klimatet förändras. Den senaste tidens naturkatastrofer runt om i världen har medfört att frågan blivit mer påtaglig. Frågan är om klimatförändringen nu också påverkas av mänsklig aktivitet. Huvuddelen av klimatforskarna anser att så är fallet. Genom att göra allt mer komplicerade datamodeller tycker de sig se ett klart samband mellan ökat innehåll av s.k. växthusgaser i atmosfären och varmare klimat. Det finns flera växthusgaser som kan orsaka minskad värmeutstrålning från jorden. Metan är en viktig sådan som bildas vid metabolism och nedbrytning av t.ex. gödsel. En annan och den som diskuteras mest är koldioxid. Den bildas vid förbränning av kolhaltiga bränslen, men även vid förmultning, vulkanutbrott m.m. De mätningar som finns pekar entydigt på en ökning av koldioxid i atmosfären. Mätserien är sett ur ett klimatologiskt perspektiv kort. Den visar trots detta en rejäl ökning . Det går att möta hotet om klimatförändringar på flera sätt. Ett är att drastiskt minska energiförbrukningen så att utsläppen av klimatgaser minskar så mycket att eventuella konsekvenser av ett varmare klimat går att hantera. Enligt teorin kommer klimatet att bli varmare även om alla utsläpp upphör på grund av den förändrade luftsammansättning som finns. Förbrukningen av energi kommer att öka i takt med den ekonomiska utvecklingen och den därpå följande ökningen av levnadsstandarden i utvecklingsländerna. Detta kan inte kompenseras med energisparåtgärder i den industrialiserade världen. För att inte energiproduktionen skall belasta miljön krävs dels att den är fri från skadliga utsläpp, dels att klimatgaserna inte ökar. Därför är en ökad energiförbrukning som minskar koldioxidutsläppen vad som bör åstadkommas. De kända tekniker av betydelse som står till buds är vattenkraft och kärnkraft. Ett annat sätt att ta hänsyn till klimatförändringar är att anpassa byggnader och infrastruktur till väntade förändringar. Ökade säkerhetsavstånd till låglänta stränder när man bygger vägar och hus är klokt. Det bör göras en konsekvensanalys över vilken metod som medför minst nackdelar och vilken som är mest kostnadseffektiv. Vi anser att risken för en global uppvärmning till följd av utsläpp av växthusgaser måste tas på allvar. För att arbetet med att begränsa dessa utsläpp skall bli effektivt behöver åtgärderna genomföras i internationell samverkan. skall inom EU lägga mycket kraft på att få till stånd ett övergripande åtgärdsprogram för att få ner utsläppen av växthusgaser. En av de mest lovande metoderna för att kunna begränsa utsläppen på ett effektivt sätt och till en rimlig kostnad är det införda systemet för handel med utsläppsrätter på EU-nivå. I övrigt måste ansatsen vara samlad och det går t.ex. inte att föra en energipolitik som går stick i stäv med målet om att begränsa utsläppen av växthusgaser. Just på energiområdet är det viktigt att begränsa utsläppen av växthusgaser genom att stoppa den förtida avvecklingen av kärnkraften och att öppna för forskning och utveckling av kärnteknologin. Vi vill också ta bort de formella hindren för intressenter att ansöka om att bygga nya kärnkraftverk. Genom att ersätta fossila bränslen kan utsläppen minskas väsentligt. 9.2Energiproduktionens betydelse för klimatet För att bevara och utöka välståndet i vårt samhälle behöver vi god tillgång till säker och ren energi för alla. Hushållen, företagen och den offentliga sektorn behöver el och bränsle för att fungera. Energiförsörjningen måste kunna tryggas långsiktigt, inte minst för att stimulera näringslivet till att investera fortlöpande. Staten skall ange de övergripande linjerna men inte detaljreglera energisystemets utveckling. Det betyder att vi inte vill att politiker skall ta ställning till vilka energikällor som i första hand skall användas. I stället skall politikens roll vara att fastställa övergripande mål och att utforma styrmedel så att dessa nås. Dessa övergripande mål skall vara att energipolitiken ska främja en säker och konkurrenskraftig energiförsörjning i hela och att all energiproduktion skall klara högt ställda miljö- och säkerhetskrav. Det första målet innebär att energibeskattningen inte markant bör avvika från våra konkurrentländer och att osäkerheten inom energipolitiken måste reduceras så att kraftföretagen kan våga investera i ny produktionskapacitet. De miljö- och säkerhetskrav som ställs på olika typer av kraftproduktion skall i största möjliga utsträckning vara likartade. Miljökraven skall formuleras utifrån bedömningar av effekter på miljö och hälsa, inte utifrån ideologiska värderingar av vilka energiformer som skall anses bättre än andra. Väl fungerande säkra energikällor skall användas till sin fulla kapacitet. Att lägga ned väl fungerande och miljövänliga kärnkraftverk är onödig kapitalförstöring. Ingen ytterligare utbyggnad av vattenkraften skall subventioneras av staten, och lagstiftningsskyddet av älvar och vattendrag skall bestå. Transporter är själva livsnerven i ett utvecklat samhälle och en förutsättning för att klara också basala behov som livsmedelsförsörjning. Resor är en förutsättning för mänskliga möten, för rekreation men också för utbyte av erfarenheter och kunskapsöverföring. Detta bidrar också i hög grad till utveckling och spridning av välstånd. Hela transportsektorn behöver utvecklas i en mer miljövänlig riktning. Transporter i sig är nödvändiga och vi tror inte att lösningen ligger i att dramatiskt minska dem utan i stället se till att transporternas miljöbelastning minimeras. I takt med stigande bensinpriser letas allt intensivare alternativa bränslen som det går att använda i fordonstrafik. Förutom höga priser är det tidigare nämnda klimatscenarier som driver sökandet efter andra bränslen. Ett problem med samtliga nya bränslen är att det behövs en kritisk massa för att det skall vara lönt att investera i lagerhållning och tankställen. En aldrig så bra produkt får inget genomslag om den inte finns tillgänglig. Ett ensidigt gynnade av någon utvecklingslinje kommer med nödvändighet att missgynna de andra. Det vore olyckligt att genom administrativa föreskrifter eller skatteregler förhindra framväxten av möjliga alternativ. Utveckling av motorer som mer effektivt utnyttjar dagens bränslen kan mycket väl visa sig vara det miljövänligaste och mest prisvärda alternativet. Inte heller denna utvecklingsväg får stängas. Vi vill ha ett skattesystem som mer effektivt styr mot miljövänliga bränslen och fordon, dvs. det skall också styra mot mer bränslesnål teknik och mindre utsläpp av växthusgaser. 9.4Försurning som ett miljöproblem Försurningen är ett gränsöverskridande miljöhot som drabbar våra skogar och vattendrag, men också oss människor. Det mesta av de försurande ämnena som faller ned över kommer från andra länder. Försurningen ställer fortfarande till med stora problem i stora delar av . Försurningen orsakas av utsläpp av svaveldioxid, kväveoxider och ammoniak. Svavel bidrar mest till försurningen men kväveföreningarna bidrar också och ger dessutom upphov till flera andra miljöproblem. Många bra åtgärder har vidtagits internationellt och inom EU för att minska utsläppen av försurande ämnen men man kan för den skull inte säga att problemet är löst. Det kommer att ta mycket innan de försurade områdena har återfått en naturlig surhetsgrad. Även för detta miljöproblem handlar det om att minska utsläppen från fossil förbränning och särskilt angeläget är att få ned användningen av kol, i synnerhet brunkol, inom . För att klara detta krävs internationellt samarbete, teknikutveckling och t.ex. handel med utsläppsrätter för försurande ämnen. är ledande när det gäller forskning kring försurning och dess skadeeffekter. Det är vi också när det gäller forskning om kalkning. Det är rimligt att redan startade projekt med kalkning skall kunna fortsätta. Okalkade vatten som är hotade och som är viktiga för den biologiska mångfalden skall också kunna kalkas. måste kalkning ses som en tillfällig åtgärd för att återställa eller förhindra allvarliga förändringar av skog, mark, sjöar och vattendrag. Utsläppsbegränsningar bör vara huvudstrategin för att motverka försurning. 10Vatten källan till liv 10.1Östersjön ett särskilt känsligt innanhav Många svenskar har ett särskilt förhållande till . Tillståndet i detta innanhav är därför en angelägenhet av stor betydelse. bräckvatten är unikt. Det påverkas positivt av stora inflöden av saltare vatten från . Detta vatten är tyngre än bräckvatten och kan därför syresätta havsbottnar också på djupt vatten. Saltvatteninbrott kommer med ganska långa mellanrum, vilket medför påfrestningar för arter som är beroende dels av syresatta bottnar, dels av en viss minimisalthalt i vattnet. tar emot vatten från ett mycket stort geografiskt område. Fastän har längst kuststräcka mot är avrinningsområdet väl så stort söder och öster om . De åtgärder som vi kan vidta i påverkar därför mindre än vi hoppas. För att ytterligare komplicera bilden finns det ett vattenutbyte från och med . Dessa vatten påverkas av vattendragen i . Såväl Rhens som Elbes och utflöden förs av förhärskande strömmar till . föroreningskällor är därför osedvanligt svårfångade. Klart är att akuta hot från industrier runt till stor del försvunnit. Skogs- och metallindustri i och har drastiskt minskat sina utsläpp. Miljösituationen i det forna Sovjetblocket har förbättrats sedan kommunismens fall. Nedfall i från energiproduktion i hela har drastiskt minskat med undantag från de danska kolkraftverk som ersätter den nedlagda elproduktionen vid . Trots dessa uppenbara miljöförbättringar är situationen i inte påvisbart förbättrad (förutom akuta miljögifter vilket bl.a. medfört att såväl havsörns- som sälstam ökat). har tillförsel av näringsämnen till pekats ut som ett problem. Oenighet om vilka eller vilket näringsämne som medför problemen och om var problemen uppstår föreligger. Det finns också viss oenighet om betydelsen av markläckage, luftdeposition respektive avloppens betydelse för näringstillförsel. Kort och gott kan man säga att vi ännu famlar efter en hållbar förklaring till och en bra lösning på problem. Det som bidrar till bekymren är att växtnäringsläget inte förbättrats trots att åtgärder i vidtagits för sedan. I det var miljöåtgärder eftersatta. En kraftig förbättring av rening har skett och pågår. Inte heller detta tycks ge någon effekt. Arbetet med en förbättring av tillstånd måste därför ges prioritet och omprövas. Tillförsel av de två viktigaste växtnäringsämnena, fosfor och kväve, måste begränsas till en nivå som enbart kommer från markläckage. Avloppsrening och minskad luftdeposition, bör vara prioriterade uppgifter. Minskat nedfall har också positiv inverkan på luftkvalitet i stort och på marktillståndet. är också sedan urminnes tider en viktig samfärdsel- och transportled. Med ökad levnadsstandard och därpå följande ökad ekonomisk aktivitet kommer dess betydelse härvidlag att öka. Riskerna för olyckor ökar och så även utsläpp från drivmedel.