ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02K274 · 2005-09-29 00:00:00 — beslutar att avskaffa de särskilda ersättningar som utgår till ordförande och vice ordförande i utskott samt att avskaffa de särskilda ersättningar som utgår för uppdrag som ledamot och ersättare i riksdagsstyrelsen och dess organ. Det var i Djurfarmen som skrev att alla djur är jämlika men vissa djur är mer jämlika än andra. Jämförelsen mellan ord och kanske haltar, men! I ersätts ordförande och vice ordförande i utskott med särskilda arvoden utöver sina riksdagsarvoden. Det gäller även de som innehar uppdrag i riksdagsstyrelsen och dess organ. Visst innebär uppdragen en del merarbete, men den som verkligen får slita med utskottsarbetet är en ensam ledamot från något av de mindre partierna i och då utan något extraarvode. Någon anledning att ha särskilda ersättningar av detta slag finns inte. Det råder ingen brist på intresse för den här typen av uppdrag. Många ledamöter skulle säkert vara beredda att betala för att få uppdragen med tanke på den politiska plattform och upphöjelse som uppdraget som utskottsordförande eller presidieledamot innebär. Att de dessutom kan disponera både och partiernas kansliresurser är en bonus som många skulle vara beredda att betala mycket för. Varför ser det då ut som det gör? Orsakerna finns i det tidigare arvodessystemet. var arvodet som riksdagsledamot relativt lågt. Partiledningar och gruppledningar var inte nöjda med den tidens arvodesnivåer, och då infördes tilläggsarvodena för utskottspresidierna och riksdagsstyrelsen. En rationell åtgärd, eftersom uppdragen innehades av parti- och gruppledningar. Tidsandan har naturligtvis också spelat in. förutsätts ledamöterna av vara jämlika. Personvalsinstrumentet ger nya möjligheter att skörda frukterna av ett engagerat valarbete. Ställningen som ordförande i något utskott, eller för den delen uppdrag i riksdagsstyrelsen, väger tämligen lätt i jämförelse med tidigare. Det finns därför ingen anledning att behålla de särskilda ersättningsformer som utöver ersättningen som riksdagsledamot utgår för presidieplatser i utskott eller för uppdrag i riksdagsstyrelsen. bör därför besluta att ta bort de särskilda ersättningarna utöver det arvode som följer av att vara riksdagsledamot.
mot · GT02K275 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om riksdagsledamöters inkomstgaranti. Genom en rad beslut har villkoren för avgångna riksdagsledamöter skärpts och blivit mindre generösa. Detta har varit bra för anseende i samhället. Förutsatt att en avgående ledamot uppnått ålder och tjänstgjort av finns emellertid fortfarande en möjlighet att välja om man vill förvärvsarbeta eller inte fram till dess allmän pensionsålder uppnås. Det är en viktig princip att människor som kan förvärvsarbeta skall göra så. I egenskap av lagstiftare har uppställt detta principiella krav mot medborgarna. Inte minst av det skälet måste nu tillämpa samma krav mot sina egna ledamöter. Vidare understryker en anpassning av reglerna att politik inte är ett yrke. Individen måste beakta att offentliga förtroendeuppdrag förr eller senare upphör och därför förutsätter alternativa försörjningsmöjligheter. Ett sådant synsätt kan möjligen också stärka representativiteten i våra valda församlingar. Reglerna om den s.k. inkomstgarantin bör ses över med denna utgångspunkt. Rimligt vore att en översyn utgick från de villkor som på arbetsmarknaden tillämpas beträffande tillsvidareanställda.
mot · GT02K277 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att vidta åtgärder för att förbättra yttrandefriheten för anställda inom den privata sektorn. Offentligt anställda har ett grundlagsskydd för yttrande- och informationsfrihet i regeringsformen. Detta har gett en trygghet för dem som vill yttra sig och påverka i arbetslivet, men också stärkt demokratin i stort. Tyvärr försämras den formella yttrandefriheten kraftigt när tidigare offentlig verksamhet övergår i privat regi. För kommunala bolag finns särskilda regler men hos privata entreprenörer finns ingen lagstadgad yttrandefrihet alls. Där råder ofta lojalitets- och tystnadsplikt. För offentlig verksamhet som läggs över i privata entreprenader har allmänheten inte heller rätt att ta del av handlingar, trots att det rör sig om offentligt finansierad verksamhet. Det är svårt att acceptera en sådan försämring av yttrandefriheten och rätten till insyn, endast beroende på vilken form det allmänna använder sig av för att fullgöra sina åtaganden. Vi anser att den självklara utgångspunkten bör vara att den yttrandefrihet som medborgaren tillförsäkras mot det allmänna även ska gälla på privata arbetsplatser. Privatanställda måste ha samma möjlighet att diskutera exempelvis förhållandena på arbetsplatsen som offentligt anställda utan att riskera repressalier från arbetsgivaren. Vid ett flertal tillfällen har privatanställdas yttrandefrihet varit föremål för utredning, och bland annat har det föreslagits att ett skydd för privatanställda mot ingripanden från arbetsgivaren införs i tryckfrihetsförordningen. Det har vid remissbehandlingen framkommit att flera instanser såg positivt på en sådan förändring även om det fanns vissa sakliga och tekniska problem. Men frågan har ännu inte behandlats av regeringen. Yttrandefriheten är en av de grundläggande demokratiska rättigheterna i som måste gälla alla oavsett arbetsgivare. Att stärka yttrandefriheten för privatanställda är en rättvisefråga.
mot · GT02K278 · 2005-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att digital-tv-abonnenter friare skall kunna välja sina kanaler, samt att lokala tv-kanaler flexibelt garanteras kanalutrymme i alla distributionsnät. övergår de markbundna tv-sändningarna från analog till digital teknik. Det ger större flexibilitet och fler kanaler. Det delvis statligt ägda företaget har monopol på att sända i det digitala marknätet. Därmed är det viktigt att granska hur man utformar sina villkor till kunderna. Den enskilde tv-konsumenten kan välja att med sin eller sina nya boxar enbart se de fria tv-kanalerna , , Barnkanalen, Kunskapskanalen, och . Vill man därutöver av Boxer köpa till endast t ex den lokala tv-kanalen (f.d. nollettan) i tvingas man att först abonnera på Boxer grundpaket med 17 ytterligare kanaler för . Först därefter kan man i nåder få abonnera på Kanal Lokal för ytterligare /år. Den årliga kostnaden för att se sin lokala TV-kanal om man inte anser sig hinna eller vilja se de 17 kanalerna i Boxerpaketet blir då . Detta är inte rimligt. Detsamma gäller givetvis även om man endast vill prenumerera på en, två eller tre andra kanaler ur Boxers grundpaket, det enda val man erbjuds är hela paketet. Den ansvarige ministern har utmanat branschen att sälja en digital-tv-box för . Däremot har regeringen inte lyckats att få det delvis statligt ägda monopolföretaget att erbjuda en rimligare valfrihet i sitt utbud av tv-kanaler enligt det ovan anförda. lär ha en lagstiftning som tvingar nätägare att reservera plats för en lokal tv-kanal, utöver public service och det kommersiella utbudet. När nu nya markbundna och andra distributionsnät byggs upp över landet måste kanalutrymme garanteras för lokala radio- och tv-kanaler, och med en större valfrihet att kunna välja dessa eller andra kanaler till ett rimligare pris .
mot · GT02K280 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att göra till allmän flaggdag. I har vi sexton allmänna flaggdagar. Det finns olika skäl för att dessa tillkommit och det finns skäl att vi till dessa högtidliga dagar utökar antalet flaggdagar med ytterligare , nämligen som är . Vi har varit medlemmar i utan att vi visat vår gemenskap genom att införa som allmän flaggdag. Vi har flaggdag för exempelvis FN-dagen som infaller . Att den dagen högtidlighålls gör att just FN-frågorna kommer upp på agendan med anledning av denna dag. Om man gör till allmän flaggdag torde även intresset kunna öka för EU-frågorna på ett naturligt sätt. Exempelvis har allmän flaggdag på . Ett annat sätt att visa sin gemenskap i EU görs i . Där flaggar man med EU-flaggan på alla officiella byggnader. I flaggar man också vanligtvis på , men där beslutar presidenten om flaggning. Att gått med i Europeiska unionen men inte visar på ett tydligt sätt sin medverkan genom att ha en allmän flaggdag anser vi vara en brist.
mot · GT02K281 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör bli en allmän flaggdag. presenterade utrikesminister ett förslag om att skapa en kol- och stålgemenskap i . Genom att inrätta en gemensam kol- och stålmarknad, under överinseende av en oberoende myndighet, skulle man skapa en gemensam intressesfär för de länder som tidigare legat i krig mot varandra. Vi kan bara värna om världsfreden genom kreativa ansträngningar i samma storleksordning som de faror som hotar denna fred. Schumanplanen välkomnades enhälligt av , , , och . , , slog sig de sex länderna samman och bildade Europeiska kol- och stålgemenskapen, den första byggstenen i det som är EU. anses vara den dag då den europeiska integrationen inleddes. EU:s stats- och regeringschefer beslutade vid toppmötet i att skulle utses till . Den firas i hela med olika evenemang som betonar samarbetet mellan folk. På flera håll runtom i ordnas olika aktiviteter med europeisk eller internationell prägel kring . Organisationer, kommuner, föreningar, myndigheter och andra aktörer bidrar till kunskap och diskussionslust. En särskild Europabakelse har tagits fram för försäljning . Vi välkomnar varmt dessa aktiviteter och önskar att det fanns mer av detta engagemang . Många medborgare tycker att EU känns oviktigt och avlägset. Det är beklagligt och säkert en bidragande orsak till att folkomröstningsresultatet om euron blev nej. För att det europeiska samarbetet skall kännas närmare och viktigare behövs många insatser. En av dem är att synliggöra Europasamarbetet mer. bör därför göras till allmän flaggdag i . Flaggningen på statliga byggnader avgörs av de statliga myndigheterna och institutionerna själva. Med en allmän flaggdag så kommer förhoppningsvis Europasamarbetet synas på ett helt annat sätt än vad som är fallet .
mot · GT02K282 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att placera en i plenisal. Jag saknar EU-flaggan i plenisal. Att den svenska flaggan finns i riksdags allra finaste rum plenisalen är självklart. Men också EU:s flagga bör finnas där för att markera den stora och viktiga betydelsen av medlemskap i unionen.
mot · GT02K283 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om intäkter från metaller i kroppen. Det finns en stor mängd människor som på ett eller annat sätt får främmande metaller inopererat i kroppen. Titan används flitigt inom kirurgi och är den metall som kroppen accepterar bäst. För höftledsoperationer, benbrott och tandrotsersättningar används ofta titan. Den är en dyr metall men mycket lätt och stark. Även andra metaller förekommer. När en person avlider och kremering väljs tas föremål såsom pacemaker och insulindosor ur kroppen redan vid bårhuset om man vet att kroppen skall kremeras. Anledning till att dessa föremål tas bort är för att föremålen kan explodera då de utsätts för den värme som uppstår i kremationsugnen under kremeringen. En sådan explosion kan skada både ugn och personal. Efter kremeringen rakas de brända benen ned i ett metallkärl, som sedan får svalna. Obrända ting som spikar, höftproteser med mera plockas därefter bort, och skelettdelarna pulveriseras sedan i en speciell apparat, benkvarn. Askan kan därefter hällas i urna eller annat förvaringskärl i väntan på begravningsplats i jord, i en nisch, i ett kolumbarium eller att spridas (grävas ned) i minneslund (anonymt gravskick), eller efter särskilt tillstånd från om egen spridning spridas på en annan plats än kyrkogård. De främmande metaller vi haft i vår kropp följer oss genom livet, men metallerna friläggs vid krematoriet. Metallerna grävs vanligtvis ner på kyrkogården på annan plats än där stoftet grävs ner. sker alltså en delning av stoft och metaller i en kropp, och detta är vanligtvis inte känt för det svenska folket. Enligt den rådande begravningslagen kan inte anhöriga påverka hur de främmande metallföremålen i kroppen hanteras. Inte heller kan den avlidne redan i livet klarlägga i ett donationskort vad som skall göras med de ädla metaller som finns i kroppen. Det är en mycket viktig etisk aspekt hur restprodukter av vår kropp hanteras. Det borde finnas ett säkerställande för den avlidne, att om önskan finns om att metallerna skall återanvändas, att det görs det på ett värdigt och effektivt sätt. Den etiska debatt som detta kan innebära kräver en tydlig informationsinsats eftersom många felaktigt tror att alla delar följer den avlidne i graven. Begravningslagen ger inte utrymme för att enskilda personer kan skriva att man efter sin död kräver att de metaller man har inopererad i kroppen går till återvinning, i stället för som grävas ner på någon annan plats på en kyrkogård än där stoftet grävs ner. Det finns därför skäl att intäkter från kroppsmetaller skall kunna på den enskildes begäran doneras till någon hjälporganisation.
mot · GT02K285 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utländska medborgare bosatta i bör få full rösträtt, dvs. även få rösta vid riksdagsval. Ge alla utländska medborgare som bor i landet full rösträtt. Att vissa samhällsmedborgare inte har rätt att delta i riksdagsvalen rimmar illa med principen om allmän rösträtt. Nuvarande ordning är svår att försvara och motivera. I en demokrati borde allmän och lika rösträtt vara en självklarhet. Forskarna skriver bl.a. följande i en rapport till regeringens integrationspolitiska maktutredning: Den politiska demokratin i tog sina första steg när kraven på särskild inkomst och förmögenhet avskaffades som krav för rösträtt . Därefter utvidgas rösträtten till att gälla även kvinnor (1921), socialbidragstagare (1945), fängelseinterner (1968) och slutligen för utvecklingsstörda (1988). är de utländska medborgarna de enda vuxna i vårt land som fortfarande saknar rätt att påverka makten i riksdag. får drygt 300 000 människor trots att de i många fall levt och arbetat i landet och även lyder under landets lagar inte delta i riksdagsvalet eftersom de saknar svenskt medborgarskap. Av Utanför demokratin? Del 3, rapportserie 2000:16, framgår att det finns en tydlig skillnad vad gäller kommunalt valdeltagande mellan personer med svenskt medborgarskap och utländskt medborgarskap. Den svenska integrationspolitiken har misslyckats. Många invandrare befinner sig i utanförskap, utan delaktighet i samhället. Det skulle ur integrationspolitiskt hänseende göra skillnad om utländska medborgare kunde ges möjligheter att delta i det politiska livet fullt ut på samma villkor som oss svenskar. Det vore ett steg i rätt riktning en jämlikhetsreform. Det är dags att fatta beslut som underlättar integrationen av invandrare i det svenska samhället. Det är dags att överge kopplingen mellan rösträtt till och medborgarskap.
mot · GT02K286 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att texten på valsedlar som används vid val till riksdag, landsting och kommuner skall ändras från Du får bara markera en av dessa anmälda kandidater till Om du ej vill kryssa en kandidat, sätt då ett kryss i denna ruta. I har vi infört personval. I de tre senaste valen till riksdag, landsting och kommuner har vi använt valsedlar där väljarna haft möjlighet att kryssa för en kandidat på valsedeln. med personvalet beslutades att det fordrades en viss procent av de angivna rösterna till riksdags- () och kommun- och landstingsval (5procent) för att en person ska passera det första namnet på listan. I samband med valet framgick det tydligt att många väljare inte har förstått sig på detta röstningsförfarande. Texten på valsedlarna har inte varit tillräckligt upplysande. Många väljare har haft den uppfattningen att om man inte kryssar för ett namn, betyder det att man accepterar den ordningsföljd som står på valsedeln. På valsedeln står: Du får bara markera en av dessa anmälda kandidater. För att komma till rätta med ovan nämnda missuppfattning anser jag att texten på valsedlar som används vid val till riksdag, landsting och kommuner ska ändras och utformas på följande sätt: Om du ej vill kryssa en kandidat, sätt då ett kryss i denna ruta.
mot · GT02K287 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om behovet av en ändring i vallagen för valsedelsbeteckning. Inför valet fördes diskussioner om vilken beteckning man skulle använda på valsedlar till regionfullmäktige i och . Företrädarna för regionerna gjorde då en framställan till regeringen om att få använda regionfullmäktige på valsedel, vilken avslogs. har frågan åter blivit aktuell, och respektive Region har blivit allmänt vedertagna och kända. Detta visar undersökningar man har gjort, dock kan man också se i undersökningar att människor inte alltid vet vem som har den beslutande funktionen. Därför är det angeläget att vallagen förändras så att det blir möjligt att använda beteckningen regionfullmäktige på valsedlarna så att det blir en klarare koppling mellan verksamheten och politiken. Regionfullmäktige används också genomgående i den politiska debatten och av massmedier. Därför uppstår förvirring och osäkerhet bland väljarna om vilket organ som menas när det står på valsedlarna. Ur ett demokratiskt perspektiv kan detta vara olyckligt då kanske medborgare väljer att inte rösta till regionfullmäktige för att de inte klart framgår vad det är man röstar på.
mot · GT02K289 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad i motionen anförs om att reglera den lobbying som pågår mot ledamöter. Existerar lobbying i ? Många medborgare tror att lobbying endast bedrivs i , men faktum är att det pågår en omfattande lobbying mot ledamöter i riksdag. Problemet är att det sker helt oreglerat. De professionella lobbyisternas egen branschförening, Precis, har själva tagit fram en uppförandekod som beskriver medlemsföretagens förhållningssätt när de utför sitt arbete mot folkvalda. Dessa lobbyister är dock inte de enda som bedriver lobbying mot riksdagsledamöter. Intresseorganisationer, branschorganisationer, fackliga organisationer, miljöorganisationer, folkrörelser och företag är exempel på andra aktörer som ständigt påverkar riksdagsledamöternas i beslutsfattande. , som institution, har inte reglerat förhållandet mellan ledamot och lobbyist. Exempel på hur detta kan ske finns i t ex det brittiska parlamentet och . Istället för att fortsätta i det dolda borde en genomgripande och öppen diskussion startas om vad som är bra och dålig lobbying. borde i samråd med lobbyisterna uppmuntra att en uppförandekod upprättas som omfattar fler företag och organisationer. släpper enskilda ledamöter in lobbyisterna genom entréer. Istället borde lobbyisterna få möjlighet att ackrediteras, liksom journalisterna, och därmed få access till . De som får tillgång till lokalerna bör registreras i en öppen lista som redovisas offentligt. bör ge riksdagsstyrelsen i uppdrag att initiera detta arbete. Lobbying, i dess rätta form, är en bra tillgång för ledamöternas informationsinhämtning. Men det kräver öppenhet, ärlighet och tydlighet mellan som institution och lobbyisterna.
mot · GT02K290 · 2005-09-30 00:00:00 — beslutar att organisatoriskt föra de areella näringarna till näringsutskottet och renodla dagens miljö- och jordbruksutskott till ett miljöutskott. miljö- och jordbruksutskott täcker ett brett spektrum av sakområden som miljö, jordbruk och trädgårdsnäring, skog, fiske, jakt, livsmedel, kemikalier och kärnsäkerhet, m.m. Det finns, enligt min uppfattning, inga tunga skäl varför två så olika huvudområden, miljö respektive areella näringar, ska ligga under samma utskott. var jordbruket den dominerande näringen i . Det var den näring som sysselsatte de allra flesta i landet. Då var det naturligt med en egen utskottsorganisation för denna tunga näringsgren. Sedan kom industrialiseringen, och är vi på väg in i nästa fas kunskapssamhället eller tjänstesamhället. Trots att flera sektorer utvecklats vid sidan av jordbruket lever det politiska organisationstänkandet kvar i ett starkt intresse att särbehandla just jordbruksfrågor. Tyvärr är intresset oftast inriktat mot att reglera och negativt särbehandla jordbruket. Jag tror att dessa näringar mår bäst av att få likställd behandling med andra näringar. Att inordna de areella näringarna under skulle göra det lättare att undvika den negativa särbehandling som drabbat jordbruket bl.a. i form av höga el- och drivmedelsskatter. Den andra aspekten handlar om att det uppstår konflikter mellan olika näringars intressen och miljöintressen. Det är konflikter som är olämpliga att hantera i ett och samma utskott. Jag anser det lämpligt att de näringar som är organiserade under miljö- och jordbruksutskottet förs över till näringsutskottet och att de miljörelaterade frågorna är organiserade i ett nytt miljöutskott.