mot · GT02T559 · 2005-10-05 00:00:00 — Utan godstransporter skulle stora delar av samhället inte kunna fungera med hotad sysselsättning som följd. Ett väl fungerande och effektivt godstransportnät är också en garant för en väl fungerande konkurrens och minimal miljöpåverkan. Därför är det viktigt att godstransporterna får vara ett marknadsstyrt system, som ger den enskilde bäst möjlighet att välja hur denne vill transportera sig själv eller sitt gods. Det som bör kompletteras, när det gäller marknadstänkande på godssidan, är en total avreglering av godstrafiken på järnväg. Som det ser ut är godstrafiken på järnväg bara delvis avreglerad, och SJ är alltför dominerande som aktör. Godstransportdelegationen har på nytt i sin senaste slutrapport noder och länkar i samspel (SOU 2004:76) tydligt visat på godstransporternas betydelse för tillväxten i och vårt lands konkurrenskraft i . Särskilt viktigt är att se godstransporterna som en intermodal verksamhet, där vägar, järnvägar, hamnar, sjöfart, flygplatser och luftfart är ömsesidigt tätt sammanflätade och beroende för att optimala förhållanden skall gälla inom transportsektorn. Det är viktigt att regeringen tar detta som utgångspunkt i sin kraftigt fördröjda transportpolitiska proposition. Många godstransporter görs med lastbil och långtradare, inte minst i de glest bebodda delarna av landet. Åkerinäringen i möter förutom konkurrens från andra transportslag också internationell konkurrens. förslag till en helt annan tillväxtorienterad företagarpolitik skulle radikalt förbättra även för företag inom transportsektorn. Sjöfart är, särskilt för bulktransporter, en miljömässigt och ekonomiskt effektiv transportform. Ytterligare transporter kan lockas över till sjöfart under förutsättning att hamnar och lastsystem fortlöpande moderniseras. Det gäller särskilt inlandshamnar framförallt i och , där sjötransporter utgör ett attraktivt och säkert alternativ till järnvägs- och lastbilstransport. Ett tankfartyg som går upp i via motsvarar ca 4045 tankbilar på väg. vill genom en annorlunda hamnpolitik och en annan avgiftssättning stimulera insjöfarten. Regeringen bör hitta ett system så att insjö- och kustfart i kan öka och därmed tryggas. 12.2Bilen viktig för persontrafiken Rätten att kunna resa fritt är ett grundfundament för liberaler. Utan väl utbyggda kommunikationer försvåras vardagen vare sig det gäller affärsresor eller resor till släktingar, vänner och bekanta. Inte ens det mest välutbyggda IT-nät kan ersätta den resa som syftar till ett personligt möte med en annan människa. De allra flesta persontransporter i landet åtta av tio företas i privatbil. är ett glest befolkat land med stora avstånd, vilket gör att många är beroende av bilen för att kunna ta sig fram i områden där ingen kollektivtrafik finns. Det är viktigt att ha i åtanke när frågor kring bilen och pålagor på bilismen diskuteras. Det är viktigt att bilen som fordon utvecklas så att miljöpåverkan minimeras. får det inte ske på så sätt, att människors möjligheter att äga och köra egen bil försvåras och fördyras. Bilen är en nödvändighet för många i både i stadsmiljö och på landsbygd. Bilen ingår i många människors vardagsliv och måste anses vara en nödvändighet, i synnerhet där kollektivtrafiken inte är utbyggd eller fungerar dåligt. För att belysa bilens roll för privatpersoner, för företagare, i gles- och landsbygd och i andra perspektiv föreslår att en bilsocial utredning tillsätts. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 12.3Höj standarden på vägarna Det är av största vikt att hela landet har en sådan standard på vägnätet att såväl råvaruförsörjningen till industrin kan tryggas som att de färdiga produkterna kan fraktas iväg till kunderna. Därför är det viktigt att vägnätet tjälsäkras, så att t ex inte skogsindustrin drabbas av avbrott i sin produktion på grund av dåliga, tjälsjuka och bärighetssvaga vägar. Undermåliga vägar får inte vara det som hotar jobb runt om i . Väganslaget måste höjas och hållas på en hög nivå också framöver. I budgetpropositionen redovisar regeringen däremot en sänkning av anslagsnivån. Resurser har dessutom tagits från väganslaget för åtgärder föranledda av stormen framfart . Det är viktigt att även kommunerna håller en sådan standard på det kommunala vägnätet att inte bygdens sysselsättning hotas. Människor skall kunna bo där de vill och kunna etablera företag i hela landet. Det förslag till stomvägnät med anslutande vägar av hög kvalitet som den borgerliga regeringen lade fram 1993 måste genomföras. Den nuvarande regeringen har övergett denna plan. Genom successiva neddragningar har hela landet fått ett sämre vägnät. framhöll vid beslut behovet av att vägnätet tjälsäkras, så att råvaruförsörjningen till industrin, och då särskilt skogsindustrin, kan fortgå utan avbrott. Vi vill därför ha en högre planeringsram för detta. Vi finner det därför oroväckande när regeringen i proposition 2003/04:95 påstod att problemen med tjälrestriktioner i bör kunna lösas med en flexibel logistik i stället för att tjälsäkras för tunga transporter. Det visar tydligt hur regeringens och de röd-grönas bilfientliga hållning medfört för låg ram för tjälsäkring. I årets budgetproposition är anslaget till väghållning lägre än ursprungligen planerat. Regeringen och samarbetspartierna väljer att låta väganslaget stå för besparingarna och konstaterar att nivån på anslaget till åtgärder för bärighet, tjälsäkring m m är lägre än vad som beslutats. Detta är inte acceptabelt. liberalerna anser att de nya investeringar i vägar som måste göras främst är av två slag. För det första måste flaskhalsar på vägnätet byggas bort framförallt i våra storstäder, men det finns flaskhalsar även på andra håll. För det andra måste den s.k. nordiska triangeln mellan , och med fortsättning till och E 6, E 18 och E 4 färdigställas. Det innebär att motorväg byggs på de sträckor där detta saknas . Det är allvarligt när regeringen i budgetpropositionen konstaterar att vissa byggstarter enligt de regionala planerna på grund av företagna budgetbesparingar inte är möjliga i samma utsträckning som varit tänkt. Här slår den bilfientliga hållningen hos regeringen och särskilt dess samarbetspartier igenom på ett sätt som kan få allvarliga konsekvenser för både medborgare och samhällsnytta. har tidigare föreslagit att rv 45 skall uppgraderas till på sträckningen genom från till och välkomnar därför regeringens beslut att nu föreslå FN:s ekonomiska kommission för detsamma. De enskilda vägarnas ställning är hotade. föreslog att procentnivån gällande anslag till enskilda vägar skulle sänkas. är bestämt avvisande till sådana förslag. Gång på gång har den socialdemokratiska regeringen försökt försämra villkoren för de enskilda vägarna. krymptes anslagen i budgeten. Det var endast efter en hård kamp i med bl.a. i spetsen som anslaget åter kunde höjas. avvisar också den s.k. förslag att lågtrafikerade vägar, som är statliga, skall föras över till det enskilda vägnätet. Det vore bara ett sätt för staten att övervältra ansvaret på kommuner och enskilda. Det hindrar inte att man ändå kan hitta lokala lösningar, när det gäller driften av statliga vägar. skulle t ex kunna prova att lägga ut driften på de mindre trafikerade vägarna på föreningar bestående av de boende och företagare längs den aktuella vägen. vill slå vakt om det enskilda vägnätet. Det kan med fog påstås att utan bra enskilda vägar stannar . De enskilda vägarna är av stor betydelse för näringsliv, människors möjlighet till bosättning, arbete, möjlighet till friluftsliv och rekreation m m. Minskade resurser till det enskilda vägnätet leder därför snabbt till betydande negativa effekter inte bara för glesbygden utan för landet i dess helhet. För dem som inte vill eller kan resa med bil är det viktigt att andra kollektiva transportslag som järnvägar, buss, båttrafik och flyg är såväl utbyggda som ordentligt fungerande, där så är möjligt. har länge gått i spetsen för en handikappanpassning av kollektivtrafiken. beslutade , efter ett förslag från den dåvarande folkpartiregeringen, att kollektivtrafiken skulle handikappanpassas. Vi beklagar att det hänt förhållandevis lite på detta område. Staten måste genom stimulansbidrag även fortsättningsvis påskynda handikappanpassningen av kollektivtrafiken. Först i raden av de av fastlagda övergripande transportpolitiska målen kommer Tillgängligt transportsystem. I allt väsentligt innebar regeringens proposition 2003/04:95 om utökade planeringsramar för väg- och järnvägsinvesteringar 20042015 endast en förbättring av den allmänna tillgängligheten för trafikanterna genom kortare restider. Vad gäller tillgänglighet för funktionshindrade bedömde regeringen att de medel som är avsatta i planerna inte räcker. Regeringen har sagt sig avse att återkomma till i denna fråga. Detta bör som vi redan tidigare påpekat ske skyndsamt, vilket bör ges regeringen till känna. dömdes järnvägen ut som framtida transportslag. Åtskilliga järnvägssträckor lades ner och ersattes av andra transportalternativ. upplever vi en renässans för järnvägen också i de högst utvecklade industriländerna. ses som ett energieffektivt och trafiksäkert transportsystem med stora framtidsmöjligheter. Energiförbrukningen är låg och tågets miljöpåverkan vad gäller utsläpp till luften är låg, förutsatt att använd elenergi inte framställts i fossileldade kraftverk. Dieseldrivna lok och motorvagnar kan visserligen vara en källa till miljöproblem, men kan avsevärt reduceras med modern teknik. Miljöpåverkan i form av buller, vibrationer och markskador från järnväg är däremot kraftig. Forskning och ny teknik kommer att kunna reducera de miljöproblem som tågen genererar . Dagens tågtrafik i förknippas med stora brister. Avregleringen har bara genomförts delvis. Nyinvesteringar liksom drift och underhåll av järnvägsnätet har släpat efter. Försenade tåg har varit ett omfattande problem. Regeringen bör söka förmå de olika tågoperatörerna att ordna upp situationen, så att inte människor fortsatt hindras från att tågpendla för att i stället ta bilen. Järnvägstrafiken i och runt är fortsatt exempel på dåligt fungerande trafik. kör ca 60 godståg till och från hamn en av de viktigaste noderna i det svenska trafiknätet. Den redan beslutade elektrifieringen av godstrafiken i hamn är viktig. En fortsatt avreglering av järnvägstrafiken skulle medföra stora fördelar. Konkurrens gynnar kunder och sektorns modernisering och attraktionskraft. gjorda erfarenheter av konkurrens vid länstrafikhuvudmännens upphandling av tågtrafik visar att trafikkostnaderna kunnat sänkas avsevärt till nytta för såväl skattebetalare som resenärer. Nya operatörer har också kunnat etablera sig och ett stelt monopolsystem har kunnat ersättas med flexibilitet och modernare företagsformer. Samtliga järnvägssträckor måste konkurrensutsättas. Det är angeläget att befintligt järnvägsnät får resurser, som används till att få nätet att fungera och hålla en hög kvalitet. Vad gäller nyinvesteringar i järnväg, anser att man i första hand skall satsa på sådana projekt som har en stor samhällsekonomisk betydelse. Därför måste byggandet av och Mälartunneln i för att undanröja den s.k. getingmidjan ha högsta prioritet. Däremot ser liberalerna inga samhällsekonomiska skäl att söka inrymma den s.k. Norrbotniabanan i en redan alldeles för ansträngd planeringsram för järnvägsinvesteringar fram . Genom tillkomst har många resenärer fått det betydligt lättare att ta sig till och från flygplatsen. anser att det också vore önskvärt att bygga järnvägsförbindelser till fler av våra större flygplatser såsom och . Även mellanskaliga järnvägsbanor spelar en viktig roll för regionförstoring av arbetsmarknaden. De sysselsättningsmässiga effekterna av de omfattande nedläggningarna av arbetsplatser i pekar på vikten av en snar upprustning av Tjustbanan mellan och . Upprustning av och kan vara andra exempel på detta. Det tar mycket att bygga ut järnväg, inte minst på grund av långdragna processer för planering och tillståndsgivning. har redan beslutat om förenklingar i , så att verksamheter som tidigare fordrade tillåtlighetsprövning av regeringen nu undantagits. Förändringen berör dock inte stora infrastrukturprojekt som motorvägar eller järnvägar. Det bör prövas att ändra ytterligare, så att även mindre åtgärder i järnvägsnätet kan beviljas undantag. brukar regeringen ofta efter något års beredningstid besluta att avstå från prövning. Rikstrafiken (inrättades 1999) har till uppgift att upphandla interregional trafik på såväl tåg, buss, flyg som båt. Dess uppdrag bygger på den funktionsuppdelning som gäller mellan statens ansvar och de regionala trafikhuvudmännens ansvar. Med den betoning av regionförstoring av arbetsmarknaden som blir allt tydligare får denna gränsdragning ibland inte rimliga konsekvenser, där arbetsresor i allt högre utsträckning äger rum över länsgränser. Människors arbetspendling tar inte hänsyn till administrativa länsgränser. Det kunde därför vara rimligt med ett närmare samarbete mellan Rikstrafiken och Länstrafiken i olika län. Rikstrafikens uppdrag bör därför ses över. Staten har åtagit sig ett ansvar för Gotlandstrafiken, vilket sedan Rikstrafikens inrättande sköts av denna. Avsikten är en god transportförsörjning för invånare och näringsliv på , vilket slår vakt om. menar att färjetrafiken till/från skall ses som en riksväg till havs, som måste säkerställas även fortsättningsvis. Sjöfarten har historiskt varit av mycket stor betydelse för vårt lands utveckling. Innan vägnät och järnvägsnät var utbyggda, var sjöfarten det helt dominerande transportslaget som band ihop det svenska rikets delar både längs kusterna och över . Landtransporter var i många fall förenat med stora umbäranden. har en rad andra kommunikationsmedel tillkommit som sjöfarten finns kvar. Den kommer även att spela en stor roll för våra utrikesförbindelser, inte minst mot bakgrund av den allt mer omfattande europeiska integrationen. Sjöfarten är den transportgren som transporterar mest av den svenska produktionen. Det är i detta sammanhang viktigt att se den centrala roll som hamn inte bara haft utan kommer att kunna få i ett både nordiskt och transatlantiskt perspektiv inte minst mot bakgrund av den ökade betydelse som handeln till och från Nordvästryssland med i centrum kommer att få. 15.1Lika konkurrens på sjön Svensk sjöfart har under en rad av år varit hotad av konkurrens från andra länder. har situationen för näringen förbättrats. I och med att rederistödet försvunnit och ersatts med en s.k. nettolösning har viktiga steg tagits. Vi anser ändå att EU långsiktigt måste arbeta på att få bort alla särlösningar för branschen. För svensk sjöfart är det viktigt att ha samma förutsättningar som konkurrenterna. I en rad för svensk sjöfart viktiga EU-länder har inom ramen för EU:s gemensamma sjöfartspolitik () införts tonnagebaserad skatteberäkning av sjöfarten. En utgångspunkt för att kunna införa tonnagebaserad skatteberäkning bör givetvis vara att den är kostnadsneutral för statens intäkter. Efter att ha dragit frågan i långbänk tillsatte regeringen en utredare som förväntas vara klar vid slutet av 2005. Det är synnerligen viktigt för den svenska sjöfartens internationella konkurrenskraft att de förslag som presenteras skyndsamt kan föreläggas för beslut. Till frågan om likabehandling i konkurrensavseende hör också frågan om det aviserade nya systemet för farledsavgifter. Också andra åtgärder måste till för att förbättra sjöfartens konkurrenssituation. Bland annat måste konkurrenssituationen i hamnarna bli bättre. EU har ställt sig bakom en rad förslag som skulle kunna förbättra konkurrensen i hamnarna. Denna politik måste bli verklighet också i . En företagspolitik som gör det lättare att starta och driva företag i skulle också underlätta för sjöfarten. Isbrytningen i främst och är en beroende på vårt klimat mycket särpräglad verksamhet inom EU-området. Kostnaden för denna belastar de svenska farledsavgifterna under en normal vintersäsong i storleksordningen en kvarts miljard kronor. Regeringen bör pröva möjligheten att tillsammans med och söka stöd inom EU:s strukturprogram för denna isbrytningsverksamhet. 15.3Hamnar och havets motorvägar Hamnarnas betydelse som omlastningspunkter i den internationella sjöfarten uppmärksammas alltmer. Inom EU konstaterar man att transporterna på vägar och järnvägar fortsätter att öka så att det riskerar att leda till en allvarlig trafikinfarkt i EU-området. blickar man alltmer åt möjligheterna att i högre utsträckning ta sjöfarten i anspråk. lanserade 2001 begreppet havets motorvägar för att visa sin inriktning. föreslog kommissionen mer generösa villkor för bidrag inom ramen för Transeuropeiska nätet (TEN) vad avser investeringar i infrastruktur som syftar till att bygga ut dessa havets motorvägar. Då avses såväl farleder och hamnar som tillfartsleder på land, både vägar och järnvägar. En av de fyra havets motorvägar som är mest aktuell för EU:s satsningar går från norra delen av ner till och vidare ut i . Satsningar i denna del kan få strategisk betydelse för utbyggnaden av som handelsområde och tillväxtmotor i . Det blir alltmer uppenbart också på nationell nivå att hamnarna och de infrastrukturinvesteringar som krävs för att stärka deras konkurrenskraft är av övergripande nationellt intresse. De konkurrerar inom samma investeringsram som övriga angelägna projekt. Det blir då naturligt att prioriteringar görs inom ramen för ett övergripande nationellt perspektiv. Hamnar har traditionellt varit en rent angelägenhet, där staten inte gått in och styrt. Som Godstransportdelegationen konstaterar i sitt slutbetänkande är det inte längre möjligt att upprätthålla den ordningen. Vi välkomnar delegationens förslag att ett antal strategiska geografiska hamnregioner, med särskild betydelse för godstransporter, pekas ut. Detta är av största vikt för kommande planering av infrastrukturinvesteringar, vilket ytterligare understryker vikten av att regeringens transportpolitiska proposition föreläggs . Luftfarten såväl i som i vår omvärld drabbades av ett kraftigt avbräck i samband med terroristattackerna . Staten fick gå in med stöd till flygbranschen. Ett stöd som ansåg borde tas ut genom ett något högre biljettpris hos samtliga flygbolag. Branschen har fortfarande inte hämtat sig fullt ut och tvingas genomföra omfattande omstruktureringar och rationaliseringar. Vi är övertygade om att flyget mot bakgrund av dessa kan komma tillbaka med kraft i kommande konjunkturuppgångar. Den avreglering av flygtrafiken, som genomförts med som pådrivande har ökat flygets attraktionskraft. Dessvärre har konkurrensen inte förbättrats i takt med avregleringen. SAS, med staten som delägare, har fortfarande en alltför dominerande ställning på många sträckor i in- och utrikestrafik. Det har lett till orimligt höga biljettpriser på de sträckor där konkurrens saknas jämfört med dem som är konkurrensutsatta. Tendenser till kartellbildning inom flygsektorn har också förekommit. Mot denna bakgrund vore det positivt att fler flygbolag etablerade sig i och därigenom kunde sätta press på biljettpriserna. Glädjande nog kan vi nu se vissa öppningar i detta avseende genom ett ökat intresse från lågprisbolag att satsa på såväl utrikes- som inrikesflyglinjer i . Det är viktigt att som myndighet inte agerar konkurrenshämmande genom att ge bättre start- och landningstider, s.k. slotar, till SAS. har tidigare föreslagit att en handel med slotar införs på . Trots att EU nu försöker hitta ett gemensamt slotsystem, vidhåller vi detta förslag. På många håll har de regionala flygplatserna spelat en stor roll för kontakten med övriga . anser att dessa mindre flygplatser också kommer att ha stor betydelse. De måste därför ges ett visst statligt stöd för att kunna överleva. Det är inte minst viktigt i glesbygdsområden. föreslår en viss ökning av driftbidraget till de regionala flygplatserna i avvaktan på ett nytt system för stödet. Med inrättandet av den nya luftfartsmyndigheten renodlas myndighetsrollen i den nya Luftfartsstyrelsen. Därigenom möjliggörs en försäljning av den verksamhet som kvarstår inom . Postmarknaden har avreglerats och allt mer utsatts för konkurrens . På många orter finns flera aktörer som delar ut och distribuerar post. Detta är positivt och denna utveckling måste få fortsätta. Det är viktigt att inte tillåts utnyttja sin dominerande ställning på postmarknaden genom att via prissättning m m konkurrera ut konkurrerande bolag. Det är viktigt att postlagen följs noga även på den avreglerade postmarknaden, så att en post- och kassaservice kan upprätthållas i hela landet på lika villkor. Det är av vikt att postservicens utlämningsställen fungerar väl också för funktionshindrade. Post- och kassautredningens betänkande Samhällets behov av betaltjänster (SOU 2004:52) visar att det fortsatt finns ungefär 175 000 människor som saknar annat manuellt alternativ till . Utredningen föreslår att lagen om grundläggande kassaservice upphävs från och att statens ansvar för betaltjänster begränsas till de orter och den landsbygd, där det inte är kommersiellt motiverat att tillhandahålla sådana tjänster och där det inte heller finns några jämförbara alternativ. På landsbygden skall dessa tjänster finnas tillgängliga genom lantbrevbäraren, om det inte sker på annat sätt. Förslagen är fortfarande under beredning i . Utredningen lade fram sitt slutbetänkande Postmarknad i förändring (SOU 2005:5) . Nya postpolitiska mål föreslås liksom nya regler för postdistribution. I budgetpropositionen aviserar regeringen att återkomma till . Regeringen bör också driva på i EU, så att avregleringen av postmarknaden genomförs i fler länder. kan t ex en monopolist i ett annat EU-land gå in och ta andelar på den svenska marknaden, medan svenska postaktörer inte har denna möjlighet i andra länder. För att skapa utrymme för att tidigarelägga ytterligare investeringar i nya vägar och till ytterligare åtgärder för att tjälsäkra vägar i skogslänen förstärker vi anslaget till väghållning och statsbidrag med 500 miljoner . Vi ökar också anslaget till stöd för regionala flygplatser med 100 miljoner för att motverka effekterna i och på av den nya flygskatt som regeringen aviserat. Anslagen till administration hos och minskas något i syfte att ytterligare effektivisera verksamheten. 36:2 Väghållning och statsbidrag 36:10 Driftbidrag till icke statliga flygplatser