mot · GT02So556 · 2005-09-30 00:00:00 — När föräldrarna av någon anledning inte klarar att sörja för sina barn upp till en rimlig nivå ska betala ut ett utfyllnadsbidrag. Om det är uppenbart att någon av föräldrarna har möjlighet att öka sin inkomst men frivilligt avstår från det ska utfyllnadsbidraget minskas. Den förälder som avstått från att öka sin inkomst får stå för det belopp dragit in. Den här regeln ska naturligtvis användas med hänsyn till barnets bästa. Det kan till exempel vara rimligt för en ensamstående förälder att arbeta deltid för att hinna ta hand om sina barn, även om det innebär att det allmänna måste betala ut mer stöd än vad som hade behövts vid heltidsarbete. Förslagen om underhåll nämns även i familjepolitiska motion, och vi väljer därför att inte lägga några yrkanden om underhåll här. Vårdnad, boende och umgänge I frågor som rör vårdnad, boende och umgänge anser att det är barnets bästa som ska stå i centrum och inget annat. Barns rätt att komma till tals bör också stärkas. Även mindre barn kan ha en inställning som måste beaktas. är grundregeln att föräldrar som går skilda vägar ska ha gemensam vårdnad om barnen. har behandlat frågan och betänkandet är nu ute på remissbehandling. Barnbalk i stället för föräldrabalk Barnens rättigheter och de lagar som berör barn behöver lyftas fram i lagstiftningen. Trots allt tal om , barns bästa och barnperspektiv saknas alltjämt en lagstiftning där barnen står i centrum. För att tydliggöra barnens roll vill vi pröva om det är möjligt att införa en särskild barnbalk. Det skulle då bli tydligare att lagstiftningen måste utgå från och dess fyra huvudprinciper: Alla barn har samma rättigheter och lika värde. Barnets bästa ska komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barnet. Varje barn har rätt att överleva, leva och utvecklas. Barnet har rätt att uttrycka sina åsikter och få dem beaktade i alla frågor som berör honom eller henne. Balken skulle exempelvis kunna innehålla delar av , , socialtjänstlagen och LVU (lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga). Det är hög tid att vi både i lagstiftning och i tillämpning visar att vi menar allvar med begreppet barns bästa. Regeringen bör utreda möjligheten. Detta bör ge regeringen till känna. Från barn till vuxen Ungdomen är när man söker sin egen identitet. Barnen måste försöka hitta en egen väg bland de olika värderingar som kommer från föräldrar, skolan, populärkulturen och så vidare. Föräldrar måste diskutera normer och värderingar Ungdomars attityder till utseendeideal, sex, droger, våld, mobbning, rasism och sexism präglas av att grupper formar sina egna normer. Ofta kan den som går till extremer dra andra med sig. Resultatet kan bli att ett beteende som ses som helt oacceptabelt i samhället i övrigt blir acceptabelt eller till och med eftersträvansvärt i en ungdomsgrupp. Det leder också till att många tonåringar känner sig väldigt kluvna. Man gör saker man sedan ångrar bittert eller inte känner att man kan stå för. Om man börjar använda droger eller begår brott kan det lätt få följder för livet. Som förälder är det inte alltid lätt att dra gränsen för vad som är ett rimligt beteende för en tonåring i dagens samhälle. Ett gott stöd kan vara att prata med föräldrarna till de barn som ens eget barn umgås med. Skolan kan fungera som en naturlig knutpunkt för sådana diskussioner, i samarbete med familjestödet. Då kan skolan och föräldrarna gemensamt komma fram till regler under skoltid för språkbruk, klädsel med mera. Däremot kan inte alla komma överens om vad som ska gälla för barnen . Men man kan hjälpas åt att identifiera de problem som finns och hitta förslag till lösningar. Det kan vara lämpligt att de frågor kring sexualitet och könsroller som diskuteras nedan också tas upp i det här sammanhanget. Det är oerhört svårt för föräldrar att kontrollera vad deras barn gör och ser på Internet. Man kan komma långt genom att diskutera med sina barn vad de gör på nätet och sätta gränser för vad de får göra. Det finns också vissa möjligheter att spärra en dator så att det blir svårt att komma åt material som föräldrarna tycker är olämpligt. Kunskap om Internet behöver spridas bättre till föräldrar, till exempel via informationsmöten i skolan. Barnen bör också lära sig hur man beter sig på Internet för att inte riskera att råka illa ut. lägger många barn på ett oförsiktigt sätt ut foton på sig själva på nätet. Foton kan användas i helt andra, kränkande sammanhang. Många deltar också i anonyma diskussioner, där de man diskuterar med kan vara helt andra än de utger sig för. Bland annat använder pedofiler sådana chattsidor för att knyta kontakt med barn och locka dem att stämma möte eller skicka bilder. För att motverka sådana problem behövs undervisning i skolan om risker med Internet och hur man kan undvika dem. vill också arbeta för frivilliga överenskommelser med Internetbranschen om att se till att Internet blir så säkert som möjligt. Bland annat går det att på olika sätt övervaka diskussionsgrupper så att inte rasism, droghandel och annat destruktivt beteende får fritt spelrum. Sex och samlevnad mycket mer än biologi En bra sex- och samlevnadsundervisning kan bidra till att ungdomar känner sig säkrare i sin identitet. Barnen måste lära sig att förhålla sig kritiskt till de stereotypa bilder av män, kvinnor, relationer och sexualitet som finns i vårt samhälle. De måste också lära sig att inte genom förväntningar, kommentarer och handlingar tvinga in andra i stereotypa beteenden. Undervisningen ska präglas av respekt för olika sätt att förhålla sig till kön och sexualitet. Fördjupade samtal kring sex och samlevnad är viktiga för att skapa en skola utan sexuella trakasserier och kränkningar. Enligt en undersökning av saknar 94 av 100 lärare godtagbar utbildning i ämnet. gjorde en kvalitetsgranskning som visade att skolorna får dålig vägledning i de nationella styrdokumenten när det gäller undervisning om sex och samlevnad. föreslår därför att området sex och samlevnad definieras tydligare i skolans styrdokument. För många tjejer och kvinnor är vardagen begränsad av obehag och rädsla för att bli utsatt för oönskade närmanden eller övergrepp. En stärkt självkänsla, vetskap om sin egen rösts och kropps styrka samt en grundläggande kunskap i självförsvar kan bidra till den ökade självkänsla och säkerhet som skulle utöka kvinnors begränsade livsutrymme . Men man får aldrig glömma bort att det är samhällets uppgift att skydda individer från brott. Flera skolor har inlett verksamhet för att stärka flickors självförtroende och självuppskattning, bland annat med träning i självförsvar. Vi anser att det bör finnas möjligheter för de tjejer som så önskar att delta i denna form av verksamhet. Självförsvar inom skolan är inte en kampsportsteknik och det handlar inte om att lära sig att slåss i allmänhet. Självförsvar för tjejer är en specifik form av träning som handlar om att först och främst lära sig säga ifrån och agera på ett så tydligt sätt att man kan undvika att bli utsatt för våld där man fokuserar på tre delar: mental styrka, verbal styrka och fysiskt självförsvar. I lagfördes ca 24 000 ungdomar i åldrarna 2004. Det motsvarar av alla lagförda personer. Dagens samhälle har blivit råare, något som i högsta grad påverkar ungdomars vardag. Antalet ungdomar dömda för rån eller stöld ligger på en alarmerande hög nivå. För att förändra unga brottslingars beteende är det nödvändigt att samhället reagerar snabbt. Det måste vara helt klart att samhället med fasthet tar avstånd från varje tendens till brottslighet. Tydliga gränser tidigt är också det viktigt tillsammans med ett effektivt arbete med rehabilitering för den som fastnat i kriminalitet. Det måste finnas en väg bort från brottens bana för de unga där kriminalitet riskerar att bli en livsstil. Det vi ser i stället för snabba reaktioner, tydliga gränser och möjligheter att ta sig ur kriminalitet är ofta långsamma, valhänt skötta och inkonsekventa åtgärder för de unga som fastnat i kriminalitet. Det är svårt att tänka sig ett större svek mot dessa ungdomar än denna samhälleliga flathet. Förändringar som kan skynda på processerna för en ung person som hamnat i kriminalitet ger en möjlighet att bryta ett mönster medan chanserna att lyckas är betydande. Exempel på förändringar är inrättandet av speciella ungdomsrotlar vid åklagarväsendet samt ungdomsdomstolar med korta väntetider. Med myndigheter som är speciellt inriktade på ungdomar kan kvaliteten på arbetet med att bekämpa ungdomsbrottsligheten stärkas. När en ung person döms för ett brott blir inte sällan påföljden vård inom . Att skapa en möjlighet för en individ som fastnat i kriminalitet att ta sig ur sin destruktiva livsstil är inget lätt uppdrag. Facit från det arbete som bedriver är nedslående. Av de ungdomar som vårdat återfaller i brottslighet . Detta kan jämföras med de vuxna kriminella som avtjänat medellånga fängelsestraff, där återfaller . Dessa vuxna är oftast personer som gjort brottslighet till ett yrke med en gedigen kriminell karriär bakom sig. Frågan som måste ställas är om som den på många håll arbetar och är organiserad är en del av lösningen på problemet eller om den möjligen i sig är en del av själva problemet. Ska fortsätta ha ansvaret för unga lagöverträdare krävs både ledarskap, kontinuitet och resurser att fullgöra uppdraget. I partimotionen Bekämpa ungdomsbrottsligheten framför en rad förslag för att stävja ungdomsbrottslighet, bland annat: För att tidigt bryta en brottskarriär vill vi att polisen som huvudregel ska utreda alla brott, även om gärningsmannen är . Fler särskilda ungdomsbrottsåklagare och fler domare med specialistutbildning som arbetar vid speciella ungdomsrotlar. Kortare handläggningstider när berörda myndigheter arbetar med ärenden om ungdomsbrott. Utveckla samarbetet mellan rättsväsendet och . Säkerställ att medlingsverksamheten, där unga lagöverträdare möter brottsoffren, kan erbjudas i hela landet. Överväg att kriminalvårdens frivård ska ansvara för unga lagöverträdare i vissa fall. Huvudmannaskapet för unga lagöverträdare kan behöva bli en statlig angelägenhet. Ungdomstjänst ska endast få användas i kombination med programverksamhet. Reparering av skadan, till exempel klottersanering, ska kunna ingå som arbete i programmet. Domstolen ska kunna utdöma ungdomstjänst som en fristående påföljd. Pröva ett system med så kallad helgavskiljning, där domstolen kan döma den unge till ett kortare frihetsstraff, till exempel att avskiljas från sin normala hemmiljö eller för att delta i påverkans- och attitydprogram inom institutioners ungdomsvård. ska, inom ramen för påföljden överlämnande till vård, få fler möjligheter att vidta åtgärder med tvång i vissa fall, till exempel föreskrifter om drogkontroll och deltagande i programverksamheter. Bötesstraff för unga lagöverträdare ska avskaffas. Det är inte lämpligt att unga får en tung ekonomisk börda att släpa på i livet, eller att de får intryck av att de kan köpa sig fria från brott. Inrätta fler modeller runt om i landet där polis och socialtjänst samverkar för tidigt ingripande mot ungdomar i riskzonen. Polisen måste kunna arbeta i fler rånkommissioner runt om i landet. Information som finns hos om en icke straffmyndig persons brottslighet, ska i vissa fall göras tillgänglig för polisen i syfte att stärka polisens och samarbete kring nödvändiga insatser för den unge. Den genomsnittliga debutåldern för när unga dricker alkohol är . Det är långt ifrån den enda drog som används av barn och ungdomar. Andelen ungdomar som prövar narkotika har mer än fördubblats . Erfarenheten är att det blir allt svårare att bryta onda cirklar ju som hinner gå. Droger och kriminalitet bland barn och unga ska förebyggas tidigt i . Det sker både genom att betona föräldraansvaret och genom att regelbundet ge verkningsfull information. Föräldrarna ska involveras tidigt i drogförebyggande arbete. När skolpersonal, socialsekreterare eller poliser misstänker drogproblem eller andra allvarliga bekymmer ska familjen alltid underrättas. Drogtester på barn ska få genomföras med föräldrarnas medgivande, även om det sker mot barnets vilja. Langning och överlåtelse av alkohol till unga måste leda till strängare straff. Barnen utsätts för sådana faror när de berusar sig att straffskalans lägsta nivå bör innebära fängelsestraff. Effektivt drogförebyggande arbete är viktigt och kan rätt utformat bidra till att höja motståndskraften mot knarkets profitörer. I områden där drogvaneundersökningar tyder på ett särskilt högt missbruk bör det göras specialsatsningar. Langning måste bekämpas. Ett intensivt lokalt arbete behövs för att begränsa ungas tillgänglighet till alkohol. Många föräldrar köper ut alkohol till sina minderåriga barn. Detta problem bör uppmärksammas mer. Det bör göras en kontinuerlig granskning av krogar med utskänkningstillstånd för att förhindra att minderåriga serveras alkohol där. Krogar som serverar alkohol till ungdomar och affärer som säljer folköl till minderåriga ska drabbas av kännbara och snabba sanktioner. har ganska stora resurser satsats dels på förebyggande arbete (primärprevention). Det kan till exempel vara informationsverksamhet i skolorna eller affischkampanjer från . Tyvärr har mycket av det förebyggande arbete som skett saknat en vetenskaplig grund. På krävs det förstås också en mer samordnad och metodisk förebyggande verksamhet. Stora resurser har också lagts på insatser mot ett liten, tungt belastad grupp i narkotikakedjan (tertiärprevention). har till exempel länge satsat mycket stora resurser på att vårda och behandla tunga narkomaner, medan polisen har ägnat mycket möda åt att gripa storlangare och smugglare. Självklart bör resurser satsas på dessa områden. Men länken däremellan (sekundärprevention), att man ingriper mot de personer som precis har inlett sin missbrukarbana, har tyvärr ofta hamnat i skymundan för de två andra sorternas insatser. Enkelt uttryckt: det är viktigt att ingripa . Främst rör det sig om ungdomar som experimenterar med narkotika, men ännu inte hunnit utveckla något mer avancerat beroende till droger. Att ingripa tidigt medför att missbrukaren inte hinner utveckla ett destruktivt narkotikaberoende, vilket besparar individen och hans/hennes anhöriga mycket lidande. Prognosen för att bli drogfri när man väl har etablerat ett drogberoende är tyvärr inte så god. Att ingripa tidigt medför också att missbrukaren inte kan sprida sitt missbruk vidare. har alkoholkonsumtionen i ökat med , vilket redan har börjat ge effekt i form av ökade skador. kan ytterligare en kraftig ökning av alkoholskadorna väntas. Även när det gäller narkotika utsätts för ett ökande tryck, bland annat genom smuggling från EU:s nya medlemsländer. Trots att behovet av förebyggande åtgärder på detta område kommer att öka minskar den socialdemokratiska regeringen anslagen till området. Vi har föreslagit att anslagen ökas med i förhållande till regeringens förslag. återkommer med ytterligare förslag mot missbruk när regeringen har lagt sin proposition i ämnet . När det gäller ungdomar med långtgående missbruks- och andra sociala problem ställs ofta kommuner, även stadsdelsnämnder och liknande, inför stora kostnader vid tidigt ingripande med placering i institutionsvård. Ett lyckat behandlingsresultat kan spara väldiga belopp jämfört med vad en karriär av avancerat missbruk och kriminalitet drar med sig. Men kostnaden är ofta sådan att några få placeringar kan rubba budgeten för en liten förvaltning. Det blir då lätt att kortsiktigt undvika kostnaden, uppskjuta problemet och i praktiken låta brottsoffren och andra instanser i kommuner, landsting och stat, däribland kriminalvården, bära en långt större börda längre fram. Staten bör därför garantera de huvudsakliga kostnaderna för tvångsvård och annan missbrukarvård som kräver institutionsplacering. En sådan modell kan vara utgångspunkten för även annan missbrukar- och ungdomsvård där statens och kommunernas ekonomiska ansvar ska förändras. Med statens finansiering måste det följa vissa krav på kommunerna. Kommunen ska visa att man har följt alla tillämpliga bestämmelser i socialtjänstlagen, SoL. Vidare måste kommunen ha en plan för hela vårdkedjan, från akut avgiftning till en integrering i samhället. är det tyvärr vanligt att missbrukare efter en kort tids behandling lämnas att återuppta destruktiva livsmönster. Barn med särskilda behov Man kan diskutera olika definitioner av fattigdom, men det är ingen tvekan om att många barn lever i hushåll där de ekonomiska marginalerna är knappa. menar att uppemot 300000 barn i lever i fattigdom. I regeringsrapporten utsatta barn redovisas flera olika mått på ekonomiskt utsatthet, där mellan 140000 och 235000 barn kan ingå. I ett jämförande internationellt perspektiv har svenska barns ekonomiska situation varit mycket god; en liknande situation gäller för övriga nordiska länder. Det som är oroväckande är att haft en ökning av andelen barn som riskerar ekonomisk utsatthet, medan det har skett en minskning i till exempel . De barn som riskerar att växa upp under ekonomiskt mycket knappa resurser är oftast barn till ensamstående mammor och barn till utrikesfödda föräldrar. Det är vidare tydligt att den största andelen barn som befinner sig i riskzonen är barn mellan noll och . Det är främst barn till arbetare eller lägre tjänstemän, barn till studerande och barn till arbetslösa som är särskilt utsatta. Den ovan nämnda rapporten visar på flera negativa konsekvenser av att växa upp i mindre ekonomiskt starka familjer. Många barn saknar tillgång till eget rum. De har oftare en otrygg närmiljö. De deltar mindre frekvent i organiserade fritidsaktiviteter, tillbringar mindre tid i fritidshus och reser mindre. Oroväckande är att rapporten visar att dessa barn i mindre utsträckning umgås med kamrater samt att de har ett mindre socialt umgänge. Forskning har visat att barn som utsätts för ekonomiska problem under de tidiga barnaåren har tendenser att utveckla svårigheter på fler områden såsom hälsa och kognitiv utveckling. Ju lägre ålder desto mer negativ påverkan. De barn som främst ligger i riskzonen är . Ekonomiska svårigheter under barndomen har även kopplingar till ohälsa i vuxenlivet. Att leva under snåla ekonomiska ramar är jobbigt i sig. Att dessutom känna att man inte har makt att förändra sin situation gör situationen än värre. Det finns ingen genväg för att bryta denna situation. Det som behövs är en offensiv politik för tillväxt. En politik som främjar sysselsättning och arbetstillfällen så att föräldrar får möjlighet att arbeta och försörja sig är en politik för färre fattiga barn. En annan väg ut ur fattigdomsfällorna är att se över marginaleffekterna för barnfamiljer. Ofta finner de att en ökad ansträngning visserligen kan ge en högre lön på pappret, men att det mesta av det äts upp av skatter, minskade bostadsbidrag och höjd barnomsorgstaxa. Bostadsbidragen måste helt eller delvis ersättas av generella stöd, som det skatteavdrag och barnkonto som beskrivits under . Familjer som tar emot socialbidrag har en lång väg till ekonomisk trygghet. Arbete i stället för bidrag måste bli politikens allmänna inriktning. Därför ska en jobb- och utvecklingsgaranti införas för personer som kan arbeta men som har slagits ut från arbetsmarknaden. Garantin beskrivs närmare i arbetsmarknadsmotion. har tidigare förordat att barn alltid bör få disponera en del av sina inkomster för egen räkning utan att det påverkar föräldrarnas rätt till ekonomiskt bistånd för barnet. Detta gäller särskilt inkomster från feriearbete. menar att försörjningsstödet inte bör påverkas av dessa barns inkomster upp till ett halvt basbelopp . Detta bör ge regeringen till känna. Enligt statistik från finns det ca 4 300 barn i Kronofogdens register över obetalda skulder. Dessa barns skulder uppgår totalt till . Skulderna kan delas in i två huvudgrupper, nämligen sådana skulder som föranletts av vårdnadshavarens agerande eller brist på agerande (skatter, fordonsrelaterade skulder med mera) och skulder som barnen själva har åsamkat sig (böter och skadestånd). Barn kan äga tillgångar och ådra sig skulder. Men barns rättshandlingsförmåga är begränsad, vilket bland annat innebär att ett barn inte kan ingå avtal utan vårdnadshavarens samtycke. Trots detta har många barn ändå skulder som härrör från avtal som föräldrarna inte har samtyckt till. Reglerna i tycks inte vara särskilt kända och tillämpas därför sällan i praktiken. Glädjande nog har såväl antalet barn som totala skulderna minskat men problemet är ändå alltför stort. Enligt såväl som intentionerna i ska vårdnadshavare inte kunna skuldsätta sina barn. Vissa förbättringar har skett, men begär i en separat motion om skuldsatta barn att regeringen återkommer med lagförslag om betalningsansvar när fordon registrerats på barn, samt att ytterligare åtgärder utreds vad gäller kapitalvinster och betalningsskyldighet i vissa fall. En rapport av forskaren visar att uppskattningsvis 1 000 barnfamiljer i vräks från sina hem . Den huvudsakliga orsaken till vräkningarna är att familjerna har hyresskulder. En vräkning innebär ett stort och traumatiskt ingrepp i barnens tillvaro. Förutom att de mister sina hem och att ägodelarna magasineras måste de kanske också byta daghem och skola med allt vad det innebär. Problematiken kring hyresskulder och vräkningar uppkommer först när familjer som haft tillräckliga inkomster eller redan fått socialbidrag till hyran ändå inte har betalat den. Föräldern brister kanske i förmågan att hantera pengar eller prioriterar andra utgifter. Det förekommer också att dessa föräldrar har haft hyresskulder som betalat och de förväntar sig samma ekonomiska hjälp igen. Socialtjänstlagen bygger på frivillighet och samförståndslösningar. När någon av olika anledningar inte klarar att sköta sin ekonomi kan erbjuda den enskilde hjälp att hantera ekonomin. Den enskilde lämnar då en fullmakt till , som dock kan återtas så snart den enskilde så önskar. Men i de fall föräldrar inte tar ansvar för barnens boende är det därför rimligt att har möjligheter att agera utifrån vad som är bäst för barnet. Respekten för den vuxnes integritet och självbestämmande får inte ha företräde framför hänsynen till barns bästa. För att kunna sätta barnen i främsta rummet borde få befogenhet att både kunna betala in beviljat ekonomiskt bistånd avseende hyra direkt till hyresvärden samt även förvalta den enskildes inkomster av annat slag om erfarenheter visar att hyran inte betalas trots betalningsförmåga. Detta tillfälliga ingrepp kan vara nödvändigt om barns bästa i vräkningsärenden ska kunna tillgodoses. Vi anser, likt utredningen utsatta barn, att åtgärder ska sättas in för att upprätthålla statistiska register över hemlösa barn. Likaså anser vi att det är av stor vikt att utreda hur många barn som vräks ur sina hem . Detta för att få en bild av hur pass stort problemet är. Barn med psykiska problem I dagens mår de allra flesta barn bra. Men tyvärr har gruppen barn vars psykiska hälsa sviktar ökat påtagligt. Trots att slår fast principen om barnets rätt till liv och utveckling i artikel 6, så ökar köerna till de psykiska barn- och ungdomsmottagningarna lavinartat och har fördubblats . kräver att vård ska garanteras inom en månad för de flesta diagnoser, bland annat inom barn- och ungdomspsykiatrin. Orsakerna till att barn mår dåligt är många. Det ökade tempot i samhället gör att flera barn utsätts för stress i sin vardag. Det kan vara tidiga morgnar till dagis, hög takt i skolan och eller allt för många fritidsintressen. Men stressen kan också komma ur ångest och oro för en jobbig hemsituation, missbruk eller sociala svårigheter. Andelen ungdomar som uppger i undersökningar att de mår dåligt har ökat stadigt . Enligt en undersökning uppger av flickorna och av pojkarna i åldern att de ofta känner sig ledsna och nere. Antalet flickor som skär sig själva med rakblad eller på liknande sätt skadar sig själva ökar enligt kartläggning.