mot · GT02MJ448 · 2005-10-04 00:00:00 — Utan jordbruksnäring kommer vi inte ha några möjligheter att uppnå miljökvalitetsmålet Rikt odlingslandskap och kommer att bli ett mörkt, förbuskat land. påverkar jordbruket miljön. Från våra åkrar läcker näringsämnen och bekämpningsmedel, jordbruket är en stor energikonsument och t.o.m. våra djur har klimatpåverkan. Jordbrukspolitiken skall bidra till att minimera jordbrukets negativa miljöpåverkan. Detta kan göras genom såväl lagstiftning, ekonomiska styrmedel och kunskapsuppbyggnad. Jordbrukets klimatpåverkan orsakas främst av den användning av fossila bränslen som krävs i dagens jordbruk. Det handlar bl.a. om direkt energianvändning, t.ex. dieseldrivna traktorer och uppvärmning av stallar och växthus. Det konventionella jordbruket är också en stor energikonsument genom användningen av handelsgödsel. Energiåtgången för att tillverka den handelsgödsel som förbrukas i uppgår till ca , vilket är i samma storleksordning som dieselanvändningen inom jordbruket (ca ). Klimatpåverkan sker också via andra växthusgaser, dock i betydligt mindre omfattning än koldioxid. Jordbruket är en betydande källa för dels metan, dels dikväveoxid. Metan bildas som en naturlig del genom idisslarnas ämnesomsättning. I svarar boskapsskötseln för av dagens antropogena metanutsläpp. Dikväveoxid (lustgas) avgår främst från kväveberikade jordbruksmarker, och jordbruket står för ca två tredjedelar av de svenska antropogena utsläppen. Läckaget av kväve från jordbruksmark har minskat , men trots detta står jordbruket för av de vattenburna, antropogena utsläppen av kväve. anser att det kommer att bli mycket svårt att nå miljökvalitetsmålet Ingen övergödning. Man pekar på vikten av livsstilsförändringar, t.ex. minskad köttkonsumtion, som verktyg för minskad näringsbelastning. Det är också viktigt med odlingssystem och åtgärder som minskar kvävebelastningen till . I en nyligen publicerad internationell studie påvisades stora vinster med omläggning av jordbruket inom avrinningsområde till ekologiskt kretsloppsjordbruk. Därigenom kan kvävetillförseln till minskas . anger fem grundstenar som alla verksamheter skall rätta sig efter. Människans hälsa och miljön skall skyddas mot störningar. Natur- och kulturområden skall skyddas och vårdas. Den biologiska mångfalden skall bevaras. En god hushållning av mark och vatten skall tryggas. Återanvändning och återvinning skall främjas. Balkens hänsynsregler skall alltid tillämpas, och ser att det, precis som då det gäller tillämpningen av djurskyddslagen, finns brister i följdförfattningar. Till exempel anser vi att tillämpning av skyddszoner vid vattendrag skall vara ett generellt krav vid gödsling, och användning av bekämpningsmedel och av genmanipulerade grödor för kommersiella syften skall vara förbjudet. Det ska inte heller vara tillåtet att använda bekämpningsmedel inom vattenskyddsområden. Ekonomiska styrmedel bonus till den som är duktig, börda för den som smutsar ned Genom ekonomiska styrmedel blir det som är rätt för miljön också det som är rätt för jordbruksföretagets ekonomi. Det är också en internationellt vedertagen regel att den som orsakar eller riskerar att orsaka miljöstörning skall bekosta de förebyggande eller avhjälpande åtgärder som krävs. Inom jordbrukssektorn har vi miljöskatter på bekämpningsmedel och handelsgödsel. anser att det är rimligt att dessa skatter också omfattar kväve och fosforinnehåll i inköpt foder. av växtnäringsämnena cirkulerar via djuren genom det foder djuren äter, och den regionala obalansen mellan gårdar med inriktning på djurproduktion respektive växtodling leder till stora näringsläckage i djurtäta områden. På djurgårdar är det det inköpta fodret som har störst inverkan på växtnäringsbalansens tillförselsida, och en utvidgning av handelsgödselskatten till att även omfatta inköpt foder kan vara ett viktigt styrmedel för minskat näringsläckage. Internationella studier visar på minskningar i storleksordningen av en sådan åtgärd. Vi anser därför att en utredning skall tillsättas i syfte att lägga fram ett förslag på en sådan utvidgning av handelsgödselskatten. anser att alla jordbruksspecifika miljöskatter skall återföras till näringen genom ökade miljöersättningar och satsning på för det hållbara jordbruket viktiga forsknings- och utvecklingsfrågor. För att ytterliggare stimulera till ett hållbart lantbruk anser vi att ett antal åtgärder skall vara obligatoriska för de lantbruk som erhåller miljöersättningar. Exempel på grundkrav för gårdar som erhåller stöd ur Miljö- och landsbygdsprogrammet kan vara växtodlingsplaner (inklusive växtnäringsbalans) samt genomförd miljöhusesyn. Kunskapsuppbyggnad att göra rätt från början är alltid smartast har genom sin politik starkt bidragit till ökad kunskapsuppbyggnad kring det hållbara jordbruket. finns ett särskilt forskningsprogram inom Formas för ekologisk produktion (), har ett särskilt centrum för uthålligt lantbruk och bedriver också viktiga fältförsök inom området. Inom finns särskilda medel för försöks- och utvecklingsverksamhet för såväl ekologisk produktion som miljöförbättrande åtgärder inom samtliga jordbruksinriktningar. I den senaste forskningspropositionen gjordes också, tack vare krav från , en särskild satsning på forskning om hållbar utveckling inom den gröna sektorn. Satsningen kommer när den är fullt infasad att omfatta . Kompetenshöjande insatser inom miljöområdet är också en viktig del i Miljö- och landsbygdsprogrammet. Det ekologiska jordbruket en helhetssyn som främjar hållbar utveckling är av åkerareal ansluten till ersättningsprogram för ekologisk produktion. Ekologiskt lantbruk har ett flertal fördelar, och en ökad utveckling av det konventionella lantbruket till ett ekologiskt lantbruk är viktigt för en hållbar utveckling på landsbygden. Ekologiskt lantbruk leder till ökad biologisk mångfald. Främst beror det på att ekologiska odling bygger på varierade växtföljder och att kemiska bekämpningsmedel inte används. Genom att ekologiska djur utfodras med mer grovfoder (hö och ensilage) än konventionella djur blir större andel på den ekologiska gården bevuxen med vall. Andelen vall är t.ex. fyra gånger så stor på ekologiska gårdar som på konventionella gårdar i södra slättbygder. gynnar den biologiska mångfalden genom att den är en flerårig gröda jämfört med spannmål. Bristen på vallodling i slättbygden är ett avgörande skäl till minskningen av insekter och fåglar. Ekologisk odling är därför av stor vikt för att uppnå miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. Genom att kemisk bekämpning inte används i ekologisk odling är det en viktig åtgärd för att minska bekämpningsmedelsanvändningen. Ekologisk odling har en viktig pedagogisk effekt genom att i hela landet vara ett gott exempel som visar att det går att odla alla grödor utan användning av bekämpningsmedel. Med tanke på att bekämpningsmedel från jordbruket mycket ofta återfinns i ytvatten i våra intensiva jordbruksbygder är det av hög vikt att ekologisk odling blir den huvudsakliga driftformen inom lantbruket. Därigenom kommer möjligheterna att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö att öka betydligt. För den enskilde bonden innebär ekologisk odling stora fördelar då man helt och hållet slipper att hålla på med giftiga kemikalier. Det finns starka belägg för att det är mängden kväve som cirkulerar inom odlingssystemet som avgör storleken på kväveläckaget. Oavsett odlingssystem har det stor betydelse vilken intensitet jordbruket har och hur väl man lyckas anpassa gödselmängd och spridningstidpunkt till grödans behov. Flera europeiska undersökningar visar att utförsel och införsel av kväve i högre grad är i balans på ekologiska gårdar än på konventionella. Den lägre intensiteten gör också att det ekologiska lantbruket ofta har mindre utlakning per hektar. Detta innebär att ekologiskt lantbruk bidrar till uppfyllandet av miljömålet Ingen övergödning. Ekologisk produktion är kvalitetscertifierad och regleras av en särskild EU-förordning. I är ekologiska livsmedel ofta Kravmärkta och produktionen följer då även de svenska Kravreglerna. Genom Kravmärket kan lantbrukaren få ett merpris för sin produkt, vilket gör att ekologisk produktion ger gården en bättre ekonomi. Mål för ekologisk produktion antog mål för den ekologiska produktionens utveckling fram . Det är nu hög tid att nya mål fastslås. anser att skall av åkerareal odlas ekologiskt. av mjölkkor respektive av övriga nötkreatur, av lammen, av hönsen och av grisarna skall vara ekologiskt hållna till 2010. Vi föreslår att skall av åkerareal vara certifierad ekologisk odling, och av mjölkkor respektive av slaktnöt, av lammen, av hönsen och av grisarna vara certifierat ekologiskt hållna. skall av offentlig konsumtion av livsmedel utgöras av livsmedel från ekologiskt certifierad produktion. Sänkt moms på livsmedel från ekologiskt certifierad produktion Regeringen och riksdag har uttalat att hållbar utveckling är ett övergripande värde som på alla områden skall främjas och fördjupas. Genom att sänka momsen på livsmedel från ekologiskt certifierad produktion kan det moment 22 som råder på grund av av små volymer, dyr separathanteringskostnad och därpå följande höga konsumentpriser undvikas. anser att momsen skall sänkas till för livsmedel från ekologiskt certifierad produktion. Detta har också föreslagits i utredningen om hållbar konsumtion Bilen, biffen och bostaden, SOU 2005:51. Ökad statlig ekologisk upphandling Den offentliga upphandlingens roll för att utveckla marknaden för en miljöanpassad konsumtion påtalas i ett flertal utredningar och politiska uttalanden, senast i SOU 2005:51, Bilen, biffen och bostaden. Inom kommun och landsting har också ett flertal steg tagits i denna riktning. Till exempel har kommun gjort en mycket seriös satsning för att öka andelen ekologiska råvaror i den kommunala kostproduktionen. På den statliga nivån saknas dock liknande initiativ. , , som är den statliga myndighet som ansvarar för den statliga livsmedelsupphandlingen, är dock ingen större aktör då det gäller ekologiska livsmedel. Som ett exempel kan nämnas inköpsstatistik från Arla, där FMV:s uppköp av ekologiskt märkta mejeriprodukter utgör av deras totala upphandlade volym från Arla. I 2004:19 föreslås mål för ekologisk produktion . I rapporten föreslås att ett statligt mål för offentlig upphandling av ekologiska livsmedel införs. I SOU 2005:51 föreslås att denna nivå skall ligga på . anser att det skall finnas ett fastställt mål för såväl den offentliga som statliga konsumtionen av livsmedel från certifierad ekologisk produktion. FMV skall därför åläggas att använda av sin budget för livsmedelsinköp för inköp av livsmedel från certifierad ekologisk produktion. skall av de livsmedel som upphandlas av FMV komma från certifierad ekologisk produktion. Jordbruket är en näring som under historiens lopp alltid har anpassat sig efter det som marknad och samhället, genom sina styrmedel, har efterfrågat. Produktionsbegreppet och värderingen av produktionen har därför varierat över tiden. För nationalekonomins fader, , var produkter enbart sådana varor som kunde lagras i förråd. har vi ett breddat produktionsbegrepp, som utöver den traditionella produktionen av föda, foder och fiber också omfattar tjänster för att uppnå miljökvalitetsmålen, ekosystemtjänster, turism och rekreation. Nya produkter kommer också att etableras, mest tydligt är detta inom energiområdet där klimatfrågan kommer att få alltfler att inse behovet av att jordbruket blir en nettoproducent av energi. skulle vi kunna avveckla fyra kärnkraftsreaktorer bara genom att odla energigrödor som salix eller hampa på den åkerareal som ligger i träda. Det finns också en betydande potential för ökad biogasproduktion från jordbruket, och en satsning på investeringsstöd för gårdsbaserad biogaskraftverk bör införas. Sådana kraftverk skulle kunna bli lönsamma om ett investeringsbidrag motsvarande av investeringskostnaden infördes. Lokal, småskalig vidareförädling är en mycket viktig del av en positiv framtidsutveckling. Lokal vidareförädling gör att en större del av den färdiga produktens förädlingsvärde stannar i bygden. Detta har givetvis mycket viktiga regionalpolitiska aspekter. Det främjar sysselsättning och service i glesbygd och på landsbygden och ger också en ökad livskraft i de här regionerna. Det finns en mångfald av exempel som visar att småskalig livsmedelsförädling har mycket positiva effekter för den regionala utvecklingen. Småskalig livsmedelsproduktion har även fördelar för miljön. Det handlar givetvis om det öppna landskapet, som är bärare av viktiga natur- och kulturmiljöintressen, men det handlar också om att vi på olika sätt kan minska transportarbetet. Den småskaliga livsmedelsproduktionen erbjuder konsumenterna en mångfald produkter som är tilltalande, produkter av hög kvalitet. Den småskaliga livsmedelsförädlingen regleras av ett omfattande regelverk, och utbildningsinsatser och skapandet av kreativa miljöer där nätverk kan bildas för gemensamma satsningar inom områden utbildning, marknadsföring och distribution är av hög viket. har redan bidragit till att nationella resurscentrum bildats för småskalig livsmedelsproduktion, t.ex. Eldrimner i . anser att det är viktigt att myndigheterna inom livsmedelsområdet inte missgynnar den småskaliga produktionen. I den nationella anpassningen av EU:s nya livsmedelsförordningar är det av stor vikt att de möjligheter till anpassning av regelverket till den småskaliga produktionens villkor tas till vara. Det arbete som driver då det gäller småföretagarfrågor har också direkt positiv effekt på företag inom småskalig livsmedelsförädling. Kvalitetsfrågor måste få synas Ursprungsmärkning av animaliska livsmedel Mer än hälften av alla konsumenter bryr sig om hur maten har producerats och tycker att produktionskvalitet är viktigt. Många konsumenter anser också att de inte kan göra medvetna val i butiken, helt enkelt för att de inte får den efterfrågade informationen. Nio av tio svenskar vill veta varifrån maten de äter kommer, men bara två av tio litar på att den information de får angående matens ursprung är korrekt. Möjligheten till information varierar beroende på typ av livsmedel. Genom att välja Kravmärkt ekologisk produktion fås en säkerhet då det gäller produktionsmetoder och ofta också då det gäller ursprung. För att få Kravmärka en färskvara, t.ex. färskt kött, måste alltid ursprungslandet framgå. För övriga produkter gäller att producenten vid förfrågan skall kunna ange ursprunget på samtliga beståndsdelar. För konventionella livsmedel är frågan om ursprungsmärkning dock en snårskog. För rent nötkött finns stränga regler, något som infördes i och med galna ko-sjukan i . För övrigt rent kött finns inga regler. För charkprodukter finns en frivillig överenskommelse, men denna frivillighet verkar inte ha nått så långt. I stället missleds många konsumenter av den Sverigestämpel som dessa produkter ofta har. Detta talar bara om var själva charkprodukten är tillverkad, ingenting om köttråvarans ursprung. Än värre är det med färdigmat och på restaurangen. Enligt LRF:s undersökning anser så många som av svenskarna att det är svårt att se var råvarorna kommer ifrån när man går på restaurang. Men är ursprunget en viktig faktor? Ja, i de fall då annan kvalitetsmärkning, t.ex. Krav, saknas är det bara genom ursprungsmärkning som man har en möjlighet att bedöma under vilket regelverk ett livsmedel har producerats. Genom att t.ex. välja svenskt fläskkött vet man att mamman till den gris man tänker äta upp fick grisa i en box utan att vara bunden eller fixerad i en trång spilta. Den växande grisen fick bo i en box med större utrymme än dess danska fränder och till skillnad från dessa också ha halm att böka i. Mjölken från ett svenskt mejeri kommer från kossor som har gått ute , och kornas mat, precis som för alla andra lantbruksdjur i , är genom en överenskommelse inom branschen helt fri från GMO. anser att en lagstiftning skall införas som garanterar en konsumentinriktad ursprungsmärkning av animaliska livsmedel i såväl butik, restaurang som storkök. Därigenom ges konsumenterna en reell möjlighet att styra sin konsumtion till kött, mjölk och ägg från djur som har levt i enlighet med svensk djurskyddslag. Ställ krav på importen Djur har rätt till ett bra liv oberoende av om de lever i eller något annat land. Genom djurskyddslagen har vi definierat på vilken nivå vi vill ha djurskyddet på. frångås dessa regler genom att en stor del av det kött som konsumeras i är importerat. Därför anser att de djurprodukter som vi importerar skall komma från gårdar med samma djurskyddsstandard som svensk produktion har. de gröna ser med stor skepsis på den ökande användningen av genmanipulerade organismer (GMO) inom jordbruket. Trots att det kommer alltfler rapporter om negativa konsekvenser av användning av GMO, såsom spridning till den omgivande miljön, minskad biologisk mångfald och ökad bekämpningsmedels-användning, har tidigare moratorium mot godkännande av nya GMO-grödor upphävts. Vi anser att bör motsätta sig godkännande av genmanipulerade organismer för kommersiell användning i alla relevanta beslutsforum, och genmanipulation av livsmedelsproducerande djur skall vara helt förbjudet. De nuvarande reglerna för märkning av produkter som består av, innehåller eller har framställts av GMO måste utökas till att även omfatta produkter som är framtagna med hjälp av GMO. Därigenom skulle det bli möjligt att som konsument välja bort t.ex. kött från grisar som ätit GMO-soja. Det är också viktigt att den som använder GMO skall stå för de skador och merkostnader denne orsakar för GMO-fria odlingar eller livsmedelspartier. Detta kan ske genom t.ex. ett strikt skadeståndsansvar i lagstiftningen och särskilda GMO-skadefonder som den som odlar GMO är skyldig att betala in pengar till. EU:s jordbrukspolitik, the Common Agriculture Policy, är omodern och bygger i stor utsträckning på målformuleringar från efterkrigstiden. Den skapar en överskottssituation på EU-marknaden, vilket leder till att överskott dumpas på världsmarknaden och därigenom slår ut jordbruksproduktion i fattiga länder. anser att jordbrukspolitiken skall nationaliseras. Så länge vi är medlemmar i är det osannolikt att det kravet är genomförbart, och innan det är möjligt vill vi verka för en jordbrukspolitik som är mer transparent och i linje med samhällets mål för jordbruket. EU:s jordbrukspolitik har reformerats genom den halvtidsöversyn, midterm review, som beslutades av EU:s jordbruksministrar . Reformen innebär att de tidigare direktstöden har frikopplats från produktionen och omformats till ett gårdsstöd. Därigenom har ett steg mot ett mindre handelsstörande system tagits. innebär systemet att ett generellt inkomststöd, gårdsstöd, betalas ut till jordbruket, med svaga krav på motprestation från stödmottagaren. I EU:s huvudmodell för reformen avgörs nivån på detta stöd helt och hållet på vad gården har haft för historiskt stöd och inte på gårdens aktuella verksamhet. Detta gör att olika lantbrukare kommer att ha olika stödnivå, trots att de har att följa samma villkor för att få stödet. Detta är ett i grunden orättvist system och ohållbart i längden. I och med MTR-reformen fanns möjlighet till nationella anpassningar, vilket har utnyttjat genom en jordbrukspolitisk uppgörelse mellan , och . Detta har inneburit ett flertal fördelar gentemot EU-reformens huvudmodell. Ett generellt betesmarksstöd har införts, och samtliga vegetabiliestöd som ingick i reformen har regionaliserats, vilket innebär att det har fördelats över jordbruksmarken i stället för att som i EU:s huvudmodell knytas till specifika gårdar. Genom de tilläggsbelopp som ändå fördelas till gården utifrån gårdens tidigare stödnivå innebär systemet ändå att det även i kommer att föreligga en orättvisa mellan gårdar. Det finns också regionala skillnader, i och med att i erhåller ett betydligt större regionaliserat stöd per hektar än vad i norra får. anser att det regionaliserade grundstödet skall vara lika över hela landet. anser att det i den framtida jordbrukspolitiken är viktigt att komma bort från de generella inkomststöden. Däremot skall lantbrukaren ha ersättning från samhället för det arbete man gör för miljöhänsyn, öppet landskap samt natur- och kulturvärden. Med en sådan politik främjas det öppna jordbrukslandskapet i utan att förutsättningarna för jordbrukare i fattiga länder saboteras. anser att första pelaren inom EU:s jordbrukspolitik skall avvecklas. Inom första pelaren ligger alla handelsstörande stöd t.ex. exportsubventioner och interventionsuppköp. Dessa stöd har mycket negativa effekter för då de innebär en direkt subvention av export av det överskott som produceras inom EU. För det inhemska jordbruket i dessa länder innebär denna överskottsdumpning att den egna, lokala produktionen inte har en chans att konkurrera. Dessa stöd bör därför avvecklas . Även gårdsstödet ingår i den första pelaren och bör avvecklas inom EU. På vägen dit skall vi arbeta för ett reformerat system, där det nuvarande gårdsstödet omformas till en arealbaserad brukningsersättning som skall vara lika inom hela EU-området. Därigenom skulle den nuvarande orättvisa fördelningen av EU:s jordbruksbudget korrigeras. Vi anser att tydliga miljöanpassade brukningskrav skall vara knutna till ersättningen, och inom systemet bör det även finnas en särskild djurersättning för får och nötkreatur kopplad till beteskrav och en grovfoderbaserad foderstat. Det är också viktigt med en ökad modulering (överföring av medel från första pelaren till den andra). Miljö- och landsbygdsprogrammet är oerhört viktigt som ett medel att uppnå de miljömål som har koppling till jordbruket. av de rödlistade kärlväxterna hör hemma i jordbrukslandskapet och är helt beroende av fortsatt hävd, ofta traditionell sådan, för sin överlevnad. Miljö- och landsbygdsprogrammet ger bl.a. ersättning till värdefulla betesmarker, lieslåtter och utrotningshotade husdjursraser. Här finns också ersättningsformer för ekologiskt lantbruk, och detta har kraftigt bidragit till att det ekologiska lantbruket har ökat i . Miljö- och landsbygdsprogrammet är utformat utifrån moderna målformuleringar och med en breddad syn på det framtida lantbruket att lantbrukaren levererar såväl varor som tjänster. Genom programmets kompensationsbidrag som går till områden i och skogs- och mellanbygder mildras också den orättvisa som finns i den generella jordbrukspolitiken, där gårdstödet är högre i än i norra. Programmet har också särskilda investeringsstöd för att förbättra djurmiljön och för småskalig livsmedelsförädling. anser att Miljö- och landsbygdsprogrammet är ett mycket viktigt jordbrukspolitiskt instrument och ett exempel på en positiv komponent i en i övrigt mycket dåligt utformad jordbrukspolitik. Som långsiktigt mål anser vi att hela jordbruksstödet skall föreligga som miljö- och landsbygdsprogram. Med ett sådant riktat ersättningssystem kommer det också att vara möjligt att sänka jordbrukspolitikens totala budget, då en riktad ersättning har en mycket bättre måluppfyllnad än generella stödsystem. Det nuvarande Miljö- och landsbygdsprogrammet pågår t.o.m. . Förordningen för nästa programperiod har antagits av EU:s jordbruksministrar. EU-budgeten för programmet är ännu inte klar, men då förordningen ger möjlighet för högre nationell medfinansiering än det nuvarande programmet kan en eventuellt minskad EU-andel i programmet kompenseras genom en högre nationell andel. Därigenom kan den nuvarande volymen på Miljö- och landsbygdsprogrammet bibehållas och även utökas med tanke på de nya komponenter som införs i det nya programmet. För är detta av stor vikt. Utformningen av det svenska programmet är i stor utsträckning en nationell fråga. anser att programmet skall domineras av ersättningsformer som stimulerar miljöanpassad och djuretisk produktion (t.ex. ekostöd) samt åtgärder som främjar en decentraliserad lantbruksnäring.