mot · GT02So432 · 2005-09-26 00:00:00 — får man inte blunda för att psykiatriker som arbetar med potentiellt farliga patienter har ett dubbelt uppdrag. De ska både vårda patienten och se till tryggheten i samhället. I den situationen får en psykiatriker inte se sig som i första hand patientens ombud, utan måste balansera sina båda uppdrag. Det är tveksamt om lagen om psykiatrisk tvångsvård (LPT) används så som var avsett. Anhöriga till psykiskt sjuka upprörs ofta över att tvångsvård i många fall inte sätts in när det, enligt de anhöriga, helt uppenbart föreligger fara för den sjukes liv. 12.11 Öppen vård med särskilda villkor I betänkandet Rättssäkerhet, vårdbehov och samhällsskydd vid psykiatrisk tvångsvård (SOU 1998:32) föreslogs möjligheter till öppen vård med särskilda villkor. Det innebär att en tvångsvårdad patient som bedöms lida av en allvarlig psykisk störning, men som ändå kan få sitt vårdbehov tillgodosett utan att vara inlagd på vårdinrättning, kan vårdas i öppen vård med vissa förhållningsorder. Dessa kan gälla vård och behandling, boende, sysselsättning, förbud mot att använda berusningsmedel med mera. Beslut om öppen vård med särskilda villkor ska fattas av domstol. Om domstolen bedömer att den öppna vården inte fyller sin funktion, antingen för att villkoren inte uppfylls eller för att sluten vård är nödvändig av andra skäl, ska patienten tas över till sluten tvångsvård. 12.12 Ungdomar med psykiska problem besöksgaranti till BUP Snabb hjälp behövs till unga med psykiska problem. Unga människor som drabbas av psykoser behöver mycket snabb hjälp för att bromsa psykosförloppet. En förutsättning för att detta ska kunna ske är att vården är lättillgänglig för såväl patienter som anhöriga. Det är viktigt att kommuner i samarbete med landstingen utvecklar metoder för att snabbt diagnostisera och tillgodose denna patientgrupps behov. Skolhälsovården måste få ökade resurser och intensifiera samarbetet med psykiatrin. En fungerande skolhälsovård innebär tidigare upptäckt av och åtgärder för barn med psykiska problem och därmed behöver färre barn och ungdomar söka sig till barn- och ungdomspsykiatrin. Med långa väntetider till BUP riskerar barns och ungdomars hälsa att förvärras på ett sätt som kanske inte kan åtgärdas . Utvecklingen i tonåringars liv är ofta snabb och turbulent. vill därför ha en särskild besöksgaranti till BUP, det ska aldrig ta mer än en månad att få komma till ett första besök. Övergången mellan barn- och ungdomspsykiatrin och vuxenpsykiatrin måste förbättras. Den fixa åldersgränsen vid mellan de bägge verksamheterna är inte alltid adekvat med tanke på hur mognadsprocessen varierar mellan de olika individerna och inte heller med tanke på hur debutåldern för olika psykiska sjukdomar ser ut. Det behövs insatser baserade på samverkan mellan psykiatrins verksamheter för åldersgruppen . 12.13 Dubbeldiagnos med både missbruk och psykiatrisk sjukdom Av psykiatrins patienter har någon form av missbruksproblem, och de psykiatriska problemen har ofta föregått missbruket. Samtidig förekomst av psykiatrisk problematik hos alkoholmissbrukare är , hos narkotikamissbrukare . Bland tunga missbrukare finns också en hög förekomst av neuropsykiatrisk problematik som damp och adhd. Psykiatrin har samma ansvar för behandling av psykiatrisk problematik hos personer med missbruk som utan missbruk. Det som komplicerar bilden är att missbruk ibland leder till psykiska symtom som är sekundära till missbruket, men också att psykiatriska problem leder till missbruk. Här ser vi samarbete, bildandet av olika vårdteam m.fl. kompetenser och fortbildning av personalen som viktiga förbättringar. Utöver sjuksköterskor och läkare avses här t.ex. även psykologer, sjukgymnaster och arbetsterapeuter. Utbildning om beroende måste bli ett obligatoriskt kursmoment inom olika vårdyrkens grundutbildning. Patienter med kombinerade problem med missbruk och psykisk störning faller mycket ofta mellan stolarna. De är svåra att behandla både för psykiatri och missbrukarvård. Därför bör varje sjukvårdshuvudman i samarbete med berörda kommuner se till att det finns specialiserad vård och omsorg för patienter med dessa kombinerade problem. Samarbetet kan med fördel organiseras med gemensamma nämnder. Patienter inom psykiatrin som kan misstänkas vara farliga för sig själva eller andra måste riskbedömas. Det gäller särskilt patienter med s.k. dubbeldiagnos (psykisk sjukdom/missbruk). Genom att riskbedöma patienten kan rätt åtgärder sättas in. Risken minskar då att patienten skadar sig själv eller andra. Det är mycket viktigt att det utvecklas bra metoder för att riskbedöma patienter inom psykiatrin, och att dessa också tillämpas konsekvent i vården. Det är både humant mot den psykiskt sjuka människan och främjar rättssäkerheten. 12.14 Människor med missbruk De förebyggande insatserna och den missbruksbehandling som erbjuds människor med missbruksproblem måste förbättras och framför allt måste den i högre grad vara evidensbaserad. Det innebär att det ska ingå i primärvårdens uppdrag att erbjuda stöd till framför allt människor med hög konsumtion av alkohol, och att kommuner och landsting ska samarbeta i särskilda beroendemottagningar i öppen vård där samordnat stöd kan ges av både socialtjänst och beroendevård. Människor med missbruk av alkohol, narkotika och läkemedel har lika mycket som människor med somatiska sjukdomar rätt till behandling vars effekter är vetenskapligt belagda. Dessa måste därför i mycket högre utsträckning erbjudas psykosociala behandlingsmetoder som t.ex. kognitiv beteendeterapi. Heroinmissbrukare ska kunna få underhållsbehandling med buprenorfin (Subutex) eller metadon under ordnade former och i enlighet med föreskrifter. kommer närmare att redogöra för partiets ståndpunkter rörande missbruksfrågor i samband med den proposition som väntas . 12.15 Äldre med psykisk ohälsa Äldre människor med psykiska problem får inte alls den uppmärksamhet av vården som de förtjänar. Detta trots att befolkningsundersökningar visar att förekomsten av psykisk ohälsa ökar med stigande ålder. Det avser både demenssjukdomar och depressioner. En fjärdedel av de äldre behöver hjälp för psykiatriska problem. Man räknar med att av befolkningen i har demenssjukdom och antalet drabbade ökar med alltfler äldre i befolkningen. En äldre person som lider av psykisk ohälsa har ofta en kombination av psykologiska, fysiska och sociala behov, vilket kräver särskilda insatser av vården och kommunernas äldreomsorg. Flera undersökningar visar att äldre sällan får adekvat behandling för sin depression och att självmord hos äldre oftast beror på en depression. Det är därför viktigt att tidigt upptäcka depressioner och begynnande demenser. De allmänpsykiatriska klinikerna prioriterar ofta andra grupper. De geriatriska klinikerna prioriterar akuta somatiska tillstånd. Därför behövs en utbyggnad av specialiserade vårdenheter för psykogeriatrik med tillgång till slutenvård för äldre med psykiatriska sjukdomar. Det finns också en brist på platser i lämpliga boendeformer för äldre med psykiatriska diagnoser. Det ansvaret ligger på kommunerna, som inte har satsat tillräckligt mycket på denna grupp. Yngre som drabbas av svåra psykiska besvär remitteras till specialist, medan äldre ofta behandlas av allmänläkare med anknytning till boendet. Det krävs ett bredare samarbete mellan geriatrik, psykiatri och äldreomsorg för att de äldre ska få en värdig vård. 12.16 Förstärk uppdraget till psykiatrisamordnaren Regeringen utsåg en nationell psykiatrisamordnare som till ska se över frågor som rör arbetsformer, samverkan, samordning, resurser, personal och kompetens inom vård, social omsorg och rehabilitering av personer med allvarlig psykisk sjukdom och/eller psykiska funktionshinder (dir. 2003:133). Syftet är att åstadkomma förbättringar för en eftersatt grupp. Uppdraget är också att, utifrån bl.a. uppföljningar, redovisa eventuella effekter av de medel som har ställt till förfogande för kommuner och landsting i enlighet med den nationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvården. Men trots att redovisat allvarlig kritik mot kommunernas insatser med anledning av psykiatrireformen , har den nationella samordnaren varit mycket tyst med kritik mot regeringens förmåga att leva upp till målsättningarna med psykiatrireformen. Direktiven från regeringen har också brister, bl.a. omfattar inte uppdraget uttryckligen insatser för psykiskt sjuka äldre. Detta är anmärkningsvärt mot bakgrund av de eftersatta behoven och målgruppens storlek. Regeringen bör därför ge tilläggsdirektiv om att psykiatrisamordnaren särskilt ska beakta de psykiskt sjuka äldre och deras livsvillkor. 12.17 Patient- och anhöriginflytande Patienters och anhörigas roll i psykiatrin måste stärkas. Det finns fortfarande på sina håll stora brister i bemötandet av patienter och anhöriga inom delar av psykiatrin. Bemötandet av patienter och anhöriga bör bli en integrerad och kontinuerlig del av personalens utbildningar. Erfarenheterna från brukarråd och liknande bör också tas till vara inom verksamheten. Informationen till såväl patient som anhöriga om behandlingsmetoder och sjukdomsutveckling måste förbättras. var på flera punkter kritiskt till det bidragssystem för handikapporganisationer som regeringen lade fram . Det är viktigt att stödet även kan gå till anhöriga till personer som har svårt att föra sin egen talan. Ätstörningar som anorexi och bulimi är vanligare hos flickor än hos pojkar. Av alla unga kvinnor mellan lider av ätstörningar. Detta är en av de psykiatriska sjukdomar som har högst dödlighet. Det finns ingen enskild behandlingsform som passar alla personer som lider av ätstörningar, och olika behandlingshem och vårdenheter har varierande teorier för vård, omsatta i olika modeller. Det finns mycket få institutioner som särskilt behandlar ätstörningar. Det som passar den ena patienten passar inte den andra. Det är därför viktigt med flexibilitet i vårdformerna och ett fritt vårdval över , för att ge en möjlighet till byte av behandling ifall det visar sig att vården inte avancerar. Det är också av vikt med mer forskning om vilka bakomliggande faktorer som spelar in, men också om hur man på bästa sätt kan hjälpa de berörda. 12.19 Flyktingar och psykiska problem Ett värdigt flyktingmottagande, effektiv integrationspolitik och möjligheten att få arbete är avgörande för möjligheten att bibehålla eller utveckla en god psykisk hälsa. Utanförskap, diskriminering och maktlöshet är riskfaktorer för psykisk ohälsa. Flyktingar bär ofta med sig svåra upplevelser från sina hemländer. Det är viktigt att vårdpersonalen inom psykiatrin och primärvården är väl förtrogen med de psykiska problem som kan vara särskilt förekommande i en del invandrargrupper mot bakgrund av vad människor som tvingats fly upplevt. Kunskap om följdverkningar av tortyr är särskilt viktig. För de apatiska flyktingbarnen, som lider av uppgivenhetssyndrom och vars livsfarliga hälsotillstånd uppmärksammats, är det inte i första hand psykiatrisk vård som kan göra dem friska. Dessa barn behöver trygghet och hade behövt ett beslut om flyktingamnesti.