mot · GS02Ju48 · 2005-04-07 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:143 Överskottsinformation vid användning av hemliga tvångsmedel m.m. avslår kategorin "särskilda skäl" i lagtextens 27 kap. 23 a §. Vid användningen av bland annat hemliga tvångsmedel kommer det ibland fram uppgifter som inte har samband med det brott som legat till grund för tvångsmedelsbeslutet. Uppgifterna kan i stället vara av betydelse för utredningen av ett annat brott eller för att förhindra brott. I vad mån eller i vilken utsträckning sådan så kallad överskottsinformation får utnyttjas är inte generellt reglerat i lag. I propositionen föreslås en reglering av de brottsbekämpande myndigheternas användning av överskottsinformation som framkommer vid användning av hemliga tvångsmedel för brottsutredande och brottsförebyggande ändamål. Det föreslås att överskottsinformation om ett annat brott än det som låg till grund för beslutet om det hemliga tvångsmedlet normalt skall få användas för att utreda det brottet. Beträffande överskottsinformation om mindre allvarliga brott föreslås dock en viss begränsning. En förundersökning om ett sådant mindre brott skall få inledas på grund av överskottsinformation endast om fängelse eller däröver är föreskrivet för brottet och det kan antas att brottet inte föranleder endast böter eller om det finns särskilda skäl. har länge efterfrågat en reglering av användandet av överskottsinformation. Det har varit otillfredsställande att hanteringen av överskottsinformation saknat lagreglering. Lagrådet bedömde att buggning eller hemlig avlyssning kunde godtas som ett straffprocessuellt tvångsmedel om behovet var starkt och om tvångsmedelsanvändningen var förenad med tillräckliga rättssäkerhetsgarantier. Lagrådet framhöll särskilt att frågan om lagreglering måste lösas. ser därför positivt på att regeringen nu återkommit till med förslag om reglering av användandet av överskottsinformation. I stort är alltså propositionen ett steg i rätt riktning. Dock anser att användandet av överskottsinformationen inte begränsas i tillräcklig utsträckning. Grundregeln är att uppgifter som kommit fram vid hemlig tvångsmedelsanvändning om ett annat brott än det som har föranlett tvångsmedelsanvändningen skall få användas för att utreda det brottet. Denna möjlighet begränsas av att förundersökning eller motsvarande utredning om brottet får inledas endast om det är föreskrivet fängelse eller däröver för brottet och det kan antas att brottet inte föranleder endast böter eller det finns särskilda skäl. De särskilda skälen öppnar upp för godtycke. menar, i likhet med vid , att regeringen här går för långt och att förslaget har en onödigt generell räckvidd och innefattar alltför stora risker för reducerad rättssäkerhet. Det är också angeläget att lagstiftningen tillhandahåller ett gott skydd för den enskildes integritet. Själva utövandet av hemliga tvångsmedel kan innebära ett intrång i den enskildes privatliv och kan därför uppfattas som integritetskränkande. Hemliga tvångsmedel bör med den anledningen endast användas med stor försiktighet och på ett sådant sätt att den enskilde inte utsätts för onödig skada eller olägenhet. Därför anser att man bör ta bort möjligheten att åberopa särskilda skäl för att inleda förundersökning eller motsvarande utredning. Innebörden av formuleringen särskilda skäl är svår att förutse och innebär ett stort avsteg från den begränsning som finns till för att värna den personliga integriteten. Skånberg (kd)