mot · GT02Ju380 · 2005-09-30 00:00:00 — Många av dessa kommuner har ingen beredskap alls för att bistå hjälpsökande kvinnor. Det är viktigt att de ideella kvinnojourerna kompenseras ekonomiskt för det arbete de bedriver. Kvinnojourerna gör ett mycket viktigt arbete och är hårt belastade. För åtskilliga kvinnor är dessa frivilligorganisationer den enda utvägen och det enda stället där de anser sig bli bemötta med kunskap, respekt och medkänsla. Tack vare ideella insatser kan kvinnojourerna med sina begränsade resurser utföra ovärderliga insatser. Det är angeläget att kvinnojourernas arbete utvärderas men också att de kan utvecklas, få arbeta utan ständiga hot om frågan gällande finansiering och att anslagen är kontinuerliga. Det är också kommunernas ansvar att ordna resurser till behandling av män som misshandlar, hotar och trakasserar kvinnor i nära relationer. Vi menar att de kriscentra för män som finns måste få utökade resurser men också att det genomförs utvärderingar av effekterna av behandlingen vid dessa centra. Vi vill betona vikten av att ett utökat statligt ekonomiskt stöd till ovan nämnda organisationer inte får innebära att det kommunala stödet minskar. Kvinnor/flickor som lever i familjer med starkt patriarkala värderingar Med hedersrelaterat våld mot kvinnor avses våldsbrott där motivet är att återupprätta faderns, makens eller familjens heder. Enligt svensk rätt är det klarlagt att religion och kultur inte utgör en förmildrande omständighet vid våld mot kvinnor (domar mål nr B 715-01 och B1697-01, ej beviljade prövningstillstånd i ). Svensk rättspraxis överensstämmer med den av ratificerade FN-deklarationen om avskaffande av våld mot kvinnor (1993). Av deklarationens artikel 4, 1 st. framgår: Staterna bör fördöma våld mot kvinnor och bör inte åberopa någon sed, tradition eller någon religiös hänsyn för att undvika sina åligganden vad gäller dess avskaffande. Verkligheten i är dock att många flickor och kvinnor lever under ständiga hot från den egna familjen då de inte lever upp till kraven från starkt patriarkala värderingar. Efter morden på Pela och har allt fler börjat tala klartext om det förtryck som en del unga flickor med invandrarbakgrund utsätts för. De här flickorna är, precis som andra kvinnor som utsätts för våld i nära relationer, utsatta för grova brott. De har ett stort behov av stödinsatser från samhället. Vi vill åter igen föreslå (motioner 2003/04:Ju479 och 2004/05:Ju293) att införa hedersmotiv som en försvårande omständighet bland övriga faktorer för straffskärpningsgrunder i 29 kap. 2 § . justitieutskott delade inte vår uppfattning (betänkande 2003/04:JuU16) utan hänvisade bl.a. till arbete. Men detta arbete är inte tillräckligt. Det får ankomma på regeringen att på lämpligt sätt se till att frågan utreds och presentera ett lagförslag. Vi menar att den rådande synen på hedersrelaterat våld som ett integrationsproblem, där integrationsministern har ansvaret för att åtgärder vidtas, är ett märkligt sätt att behandla problemet. och rättspraxis är tydliga ingen skillnad skall göras gällande denna typ av våld vi anser att även myndighetsansvaret skall vara tydligt, dvs. ansvaret för nödvändiga och konkreta åtgärder skall ligga hos justitieministern. Mörkertalet är fortfarande stort när det gäller flickor och kvinnor med invandrarbakgrund som utsätts för hot och våld i nära relationer, men fler och fler flickor och kvinnor kontaktar de ideella kvinnojourerna för att få hjälp. Kvinnojourer med särskilt kunskap om detta problem och som särskilt riktar sig till hedersvåldsutsatta flickor måste därför få ökat stöd både . Samtliga berörda myndigheter måste utbilda sin personal i problematiken. Ett annat allvarligt problem som är relaterat till miljöer med starkt patriarkala värderingar gäller kvinnlig könsstympning. Trots att detta är förbjudet i enligt lag (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor, förekommer det både i och genom att flickor som bor i skickas utomlands för att utsättas för övergreppet. Könsstympning är ett brott mot den nämnda lagen men också ett allvarligt fall av barnmisshandel. Problemet är dolt och svårt att bekämpa men samhället kan inte fortsätta att svika de unga flickor som utsätts för detta ingrepp. Effektiva åtgärder måste vidtas så att misstänkta fall kommer till polisens och åklagares kännedom vilket kan resultera i åtal och domstolsprövning. Detta gäller inte bara de som utför övergreppet utan även föräldrar som tillåter att deras barn blir könsstympade samt de rådgivare som förmår andra att begå brott mot lagen. Inom sjukvård, skola och rättsväsendet måste detta problem synliggöras bättre och utbildningsinsatser måste intensifieras. Barnäktenskap är ytterligare en företeelse som har nära samband med de starkt patriarkala miljöer som en del flickor och pojkar lever i. Enligt svensk lag och våra grundlagsskyddande fri- och rättigheter skall även barn skyddas från sådana arrangerade äktenskap som låser barnets handlingsfrihet . Barnäktenskap kan också innebära att skolplikten åsidosätts och att bestämmelsen i 6 kap. 4 § om sexuellt utnyttjande av underårig aktualiseras. kom äntligen ett lagförslag med vissa åtgärder mot barnäktenskap och tvångsäktenskap. Eftersom liberalerna har påpekat behovet av nya lagregleringar som stärker barnens rättigheter, välkomnade vi förslaget. Vi pekade dock även på en del brister (motion 2003/04:L12). Vid landsmöte beslutade vi om ett nytt integrationspolitiskt program. I det programmet tydliggör vi att den dispensmöjlighet som finns bör avskaffas så att ingen person lagligen kan ingå äktenskap. Vi vill att regeringen återkommer till med ett sådant lagförslag. Vi vill också att den som medverkar till barnäktenskap skall kunna göras ansvarig i enlighet med straffrättsliga regler. Vi vill här betona att det utöver lagändringar behövs ett konkret utbildnings- och åtgärdsprogram för berörda myndigheter i arbetet mot barnäktenskap och tvångsäktenskap. Regeringen hävdade bl.a. i ovan nämnda lagförslag att det utgör en del av ett större åtgärdsprogram från regeringens sida till stöd för ungdomar som lever i en vardag av ofrihet, tvång, hot eller våld. har vi dock inte sett några ytterligare särskilt verkningsfulla åtgärder från den socialdemokratiska regeringens sida. Skydda utsatta barn från vårdnadshavarna i utredningar Huvudansvaret för insatserna med att hjälpa utsatta barn och således även flickor som lever i starkt patriarkala miljöer, åligger . 1 § socialtjänstlagen skall inleda en utredning utan dröjsmål om det finns skäl att misstänka att ett barn far illa eller om barnet ansöker om hjälp. är enligt 11 kap. 2 § då skyldiga att underrätta barnets vårdnadshavare (eller annan som berörs av utredningen) om att en utredning inleds. I de fall där det finns skäl att förmoda att barnets fysiska och psykiska hälsa äventyras av en potentiellt farlig vårdnadshavare, uppstår problem. Vi står fast vid (bl.a. motioner 2002/03:Ju234, 2002/03:Sf226 och 2002/03:So511) att lagen här måste utformas till skydd för barnet och därmed ge utrymme för att i undantagsfall skall kunna göra en utredning om barnet utan att en potentiellt farlig vårdnadshavare får information om det. Utvisning i samband med brott Brottsförebyggande rådets statistik visar att brottslighet är ungefär dubbelt så vanlig bland utlandsfödda som bland svenskfödda. Överrepresentationen kan till stor del förklaras med socioekonomiska faktorer. Men det problem som överrepresentation utgör, och som sällan debatterats seriöst, skadar hela integrationsprocessen i samhället, bland annat genom att den stora majoriteten laglydiga invandrare felaktigt och orättfärdigt buntas ihop med den kriminella minoriteten. Det är viktigt att fakta får tala och att problemet varken blåses upp eller tonas ned. För att inte underblåsa fördomar skall det understrykas att tillgänglig statistik att de allra flesta brott som begås i begås av svenskfödda personer. Det kan påpekas att utländska medborgare inte bara är överrepresenterade bland brottsförövarna utan också bland brottsoffren. användningsområde och praxis förefaller otydlig. liberalerna anser att huvudregeln bör vara att de icke svenska medborgare som begår allvarliga brott i ska utvisas. Tydlighet på detta område underlättar arbetet för en human asylpolitik och liberal politik för arbetskraftsinvandring. När asylprocessen görs om vid årsskiftet, och delvis läggs över på länsrätt och kammarrätt, är det rimligt att dessa instanser, med den djupa sakkunskapen om förhållandena i de länder asylsökande kommer ifrån de kommer att utveckla, också kopplas in i bedömningen av utvisningsärenden. anser att frågan om utvisning alltid ska prövas när en utländsk medborgare döms för grövre brott, till exempel när fängelse ingår i straffskalan. Detta innebär att många av de typer av brott som riktas mot kvinnor i nära relationer, t.ex. misshandel och sexualbrott, ska kunna utgöra grund för utvisning. Det är viktigt att klargöra att det svenska samhället och svensk rätt inte tolererar förtryck av kvinnor. I själva brottmålet ska frågan om situationen i den åtalades hemland inte vägas in. Vid de grövsta brotten bör utvisning vara huvudregeln. Men domstolen prövar den dömdes anknytning till , återfallsrisk med mera och kan där det är motiverat avstå från att döma till utvisning. Vid en utvisningsdom i brottmålet prövas verkställigheten i den nya migrationsdomstolen utifrån situationen i den dömdes hemland. Om en utvisning dit är omöjlig, exempelvis på grund av risk för dödsstraff eller tortyr, verkställs inte utvisningen. Upprepad grov brottslighet, såsom exempelvis grovt våld mot kvinnor i nära relationer, bör öka risken för utvisning. Vid landsmöte antogs det omfattande integrationspolitiska programmet Bryt utanförskapet liberalernas integrationsprogram och i vår integrationsmotion (2005/06) utvecklar vi våra krav.