mot · GT02Kr417 · 2005-10-05 00:00:00 — Inte ens i de största musikskolorna i finns längre undervisning i alla orkesterinstrument. Särskilt kritisk är situationen för ett flertal blåsinstrument. Det finns inget övergripande ansvar för musikutbildningen på grundnivå. Det är inte heller rimligt att tänkta sig att alla kultur- och musikskolor ska kunna erbjuda utbildning i alla instrument men något måste göras. anser att staten bör initiera ett samarbete mellan bland andra , , (SMoK) , studieförbunden samt musikhögskolorna för att hitta kreativa lösningar för att garantera en bred svensk musikutbildning även . Ansvaret för enskilda instrument får inte falla mellan stolarna. Den svenska folkmusiken måste uppmärksammas och i alla sammanhang ses som en tillgång. Intresset för folkmusiken har växt och nått en yngre publik. I takt med den ökande internationaliseringen har behoven av att profilera sig utomlands ökat, så också på folkmusikens område. Dessvärre är möjligheterna för sådant utbyte starkt begränsade, och folkmusiken och folkdansen har varit särskilt missgynnade vid fördelning av stöd till internationellt samarbete. Vi förväntar oss att ska ta ett större ansvar för en jämnare genrefördelning vid bidragsgivningen. invigdes Stallet, en fast scen för folk- och världsmusik. Att detta och liknande centrum bildas är ett positivt steg i utvecklingen av det svenska musiklivet, och det innebär en manifestation för folkmusiken som självständig genre. Det är dock värt att påminna om att detta endast utgör det första steget i en process för att folkmusiken skall nå en jämlik ställning med andra genrer. Det är därför angeläget att verksamheterna följs upp och får etablera sig genom långsiktiga satsningar och helhetslösningar. Amatörverksamhet, arrangörsföreningar och festivaler är viktiga element för att folkmusikens bas och bredd skall säkras. Vi vill också uppmärksamma festivalernas och spelmansstämmornas betydelse för musiklivet. Medan till exempel vunnit internationell uppmärksamhet och erkännande för sin långsiktiga utveckling av festivalutbudet finns en motsatt tendens i . I stället för att lyftas fram i kulturpolitiska sammanhang tvingas spelmansstämmorna och festivalerna motivera sin existens, vilket är olyckligt då folkmusiken utgör ett omistligt kulturarv. vill understryka vikten av att en utredning om spelmansstämmornas och festivalernas roll i kulturlivet ska påbörjas. finns inga statliga resurser för detta ändamål, vilket även påpekats av . 6.5Förbättra villkoren för musikarrangörer Kulturlivets eldsjälar, amatörer och ideella arbetare spelar en ovärderlig roll inom kulturlivet, och därför bör åtgärder för att utveckla amatörkulturområdet vidtas. kan inte verksamheterna enbart ske med ideella insatser. Bland annat måste arrangörsfrågan lösas så att fler arrangörer får möjlighet att arbeta hel- eller deltid med sin verksamhet. Duktiga, aktiva arrangörer är ofta av avgörande betydelse för musikens spridning. Det är nödvändigt att stärka musikarrangörerna för att alla musikgenrer ska få stöd att nå ut till sin publik. Genom bildkonst, skulpturer och installationer kan vi finna nya sätt att se på världen. Konsten utmanar det invanda, visar på skönheten i det enkla och framställer urklipp ur verkligheten i form och färg. 7.1Förändra Statens konstråds verksamhet har i uppgift att verka för att konst blir ett naturligt och framträdande inslag i hela samhällsmiljön. De ansvarar för att förvärva god samtidskonst till statens byggnader och andra lokaler för statlig verksamhet, medverkar till att konst tillförs även andra gemensamma miljöer och sprider kunskap om konstens betydelse för en god samhällsmiljö. Eftersom praxis i är att av byggnadskostnaden i offentligt byggande ska gå till konstnärlig utsmyckning är en av de viktigaste konstbeställarna i landet. Det offentligas inköp av konst syftar alltså både till att skapa vackra miljöer och göra samtida konst tillgänglig för allmänheten men den syftar även till att skapa arbetstillfällen för svenska konstnärer. Detta är därför en mycket viktigt verksamhet. Det finns dock kritik mot Statens konstråds genomförande av sitt uppdrag. begärde därför att regeringen skulle göra en översyn av verksamhet. Regeringen gav därför Statskontoret i uppdrag att göra översynen, och presenterades rapporten former för Statens konstråds verksamhet. I rapporten bekräftas en del av den kritik som lyfts fram av bland annat oss och flera konstnärsorganisationer. Det handlar till exempel om brister vid upphandling av konst där Statskontoret anser att tävlingar och parallella skissuppdrag borde användas i betydligt större omfattning. Statskontoret lyfter även fram att i vissa fall i alltför liten grad lyssnat på brukarna vid större inköp till statliga miljöer. Ytterligare ett intressant konstaterande är det dubbelarbete som det innebär att köper in konst som placeras ut i statliga miljöer som även och har en utlåningsverksamhet av konst till statliga miljöer. stöder inte alla slutsatser i Statskontorets rapport men klart är att där finns ett antal påpekanden som måste tas på största allvar. Vi tror att har en viktig uppgift även , men då är det nödvändigt att vissa förändringar görs bland annat gällande upphandling och brukarinflytande. begär därför att regeringen ska återkomma med förslag på förändringar av organisation och uppgift. Medvetna om Statskontorets mycket omfattande kritik är det också anmärkningsvärt att regeringens enda kommentar till översynen i budgetpropositionen är att den inte bör leda till någon åtgärd vad gäller uppdrag. En förutsättning för att samtidskonst skall kunna visas, förstås och diskuteras är att utställningsarrangörer har tillgång till konstpedagoger. finns en stor brist på utbildade konstpedagoger och behovet är stort inom hela området. Riksutställningar arbetar inom ramen för den statliga kulturpolitiken med vandringsutställningar samt med att utveckla utställningsmediet konstnärligt, pedagogiskt och tekniskt. De har förklarat sig beredda att ta ansvar för utbildningar inom sina specialområden, under förutsättning att de får ekonomiskt stöd för det. Detta bör övervägas liksom förslag att ska få spela en mer aktiv roll i utbildningen av konstpedagoger. Sammantaget finns tillräckligt med underlag för att regeringen skulle kunna återkomma till med en åtgärdsplan för en konstpedagogisk satsning. genomförde en konstpedagogisk seminarieserie som varit mycket uppskattad och efterfrågad. Det har där framkommit att en satsning på konstpedagogik är absolut nödvändig och något som efterfrågas av professionen. Regeringen har permanentat den försöksverksamhet inom museipedagogiken som pågått , vilket är positivt. Vi anser att en liknande satsning bör genomföras när det gäller konstpedagogiken och begär att regeringen återkommer med en plan för detta. Den form- och designutredning som tillsattes lämnade sitt slutbetänkande. Utredaren identifierar i denna en rad brister när det gäller de offentliga insatsernas inriktning och omfattning på området. Utredaren pekar bland annat på omfattande brister i samordningen på området. Regeringen har utlovat stora satsningar på form och design men bristen på konkreta förslag är påfallande. Regeringen inkom 2003 med en skrivelse på området, vilket var välkommet. Skrivelsen innehöll dock mest stora visioner och fluffiga formuleringar och få konkreta förslag. Där fanns inget helhetsgrepp för hur ska bli en ledande nation inom form och design. Det är nu utredaren lämnade sitt förslag till åtgärder och än har regeringen inte kommit med några förslag trots att detta är ett område som ska vara prioriterat. I sin regeringsförklaring utlovade statsminister satsningar på ett designmuseum, men av det uttalandet finns inte ett spår i budgetpropositionen. Vi begär därför att regeringen återkommer till med förslag som innebär konkreta åtgärder för hur staten kan stödja en positiv utveckling av svensk form och design. I ett sådant arbete är det också viktigt att utvärdera och ta till vara de insatser som gjorts under . 7.4Hemslöjd en viktig del av vårt svenska kulturarv Arbetet med att föra vidare traditionella tekniker inom konsthantverk handlar om att odla stolthet och samhörighet med sin bygd och sin historia. som de tekniker som utvecklats under historiens gång vidareanvänds förändras formerna och användningsområdet. Det arv som skall gå vidare utvecklas och får nya former. För att i möjligaste mån skapa förutsättningar för slöjden att leva vidare finns i de flesta län två länshemslöjdskonsulenter, en med inriktning mot textil och en som har ansvar för de hårda slöjdteknikerna. I deras arbete ingår att ordna kurser, utbildningar och utställningar med pröva-på-verkstäder för en slöjdintresserad allmänhet. En viktig dimension av länshemslöjdskonsulenternas arbete handlar om att ordna verksamheter för barn och ungdomar, till exempel i form av särskilda slöjd- och konsthantverksläger. På så sätt förs kunskaperna vidare till nya generationer. I där allt skall gå fort ger konsthantverket möjlighet till andrum. vill i detta sammanhang särskilt uppmärksamma verksamheten som bedrivs av föreningen . har en lång tradition av knyppling av spetsar, en tradition som har svårt att överleva. Det är viktigt att denna tradition förs vidare och inte försvinner, och det bör därför vara ett prioriterat område inom . Som kulturbärare är filmen unik i sitt gränsöverskridande. Den fyller också andra funktioner som att påverka och förklara omvärlden, roa, informera och även bidra till igenkännande och identifikation. Film är konst. För är det därför en självklar utgångspunkt att filmen skall ges statligt stöd. Stödet har en viktig uppgift när det gäller att främja värdefull svensk filmproduktion och främja visning av värdefull film. Regeringen har aviserat en filmpolitisk proposition . Vi kommer där att återkomma med mer omfattande förslag. Här kommer vi därför enbart att lyfta fram några få frågor på detta område. Ända har det statliga stödet till filmen reglerats i olika former av så kallade filmavtal. Det senaste avtalet mellan staten, , och började gälla . var då positiva till att ett nytt avtal ingicks eftersom det ger en god grund att stå på för svensk film. Redan då markerade vi dock vikten av att informeras om avtalsinnehållet innan avtalet skrivs under. Regeringens sätt att ställa inför ett redan förhandlat avtal är inte acceptabelt. Efter en lång förhandling och många motgångar har regeringen tillsammans med filmbranschens parter aviserat att de kommit överens om ett nytt avtal. Detta är positivt, men den osäkerhet som den långa förhandlingstiden inneburit för branschen är inte acceptabel. anser att det är nödvändigt att det statliga stödet till filmen anpassas efter en ny tid med ny teknik och nya utmaningar. Ett eventuellt nytt filmavtal får inte innebära låsningar som hindrar en offensiv utveckling av svensk film. I det filmavtalet som gällt fram till nu regleras bland annat resurserna till så kallade regionala filmcentrum. Några regioner har saknat sådana centrum och när nu verksamhet kommit i gång i dessa regioner har saknat möjligheter att ge ekonomiskt stöd eftersom samtliga resurser är intecknade. Avtalet har i dessa avseenden på ett oönskat vis blivit en tvångströja i stället för ett stöd till svensk film. driver en verksamhet som ska stödja produktion av värdefull svensk film och främja spridning och visning av kvalitetsfilm. Det statliga stöd som Stiftelsen fördelar motsvarar stöd som på andra områden fördelas av offentliga institutioner. Därför bör förvaltningsuppgifter omfattas av handlingsoffentlighet. Det ansåg även den filmutredning som låg till grund för filmpropositionen . Regeringen hävdar dock att det är omöjligt att skilja ut vilka medel som är allmänna och vilka som utgör bidrag från andra än staten vid stiftelsens handläggning av ärenden. Detta är ett anmärkningsvärt ställningstagande. Liksom för andra stiftelser/förbund som fördelar statliga medel borde krav ställas på att offentlighetsprincipen ska gälla delar av verksamheten som rör statliga medel. Den rörliga bilden är inte bara en konstform i , det är också en del av kulturarvet. Det är ett arv som har stor betydelse för många människor och som vi har ett ansvar att bevara . Ansvaret för detta delas av flera myndigheter och institutioner. Kostnaderna är höga och regeringen har inte angivit någon inriktning eller avgränsning för verksamheten. Beståndet av rörliga bilder ökar snabbt. lämnade revisorer en rapport där de såg behovet av en samordning för bevarande av den rörliga bilden som kulturarv. De var mycket kritiska till regeringens brist på initiativ i frågan. håller med revisorer i deras problemanalys. Regeringen måste ta ett initiativ för att se över den framtida organisationen. finns rörliga filmer bevarade vid flera olika institutioner som och Bild, , och även Filmvårdscentralen i . Dessutom finns ett stort antal rörliga bilder i privat ägo där det finns ägare som önskar att det egna materialet skall bevaras av någon kulturinstitution. Vi anser att regeringen bör initiera ett genomgripande reformarbete för att bevara den rörliga bilden. Regeringen har aviserat att ett förslag kommer att presenteras i den kommande filmpolitiska propositionen, och vi ser därför fram emot regeringens förslag. Konsten skänker ett mervärde i livet för alla människor. Det är därför viktigt att de konstnärer och kulturskapare som skapar de konstverk, musikstycken, dansverk och böcker som vi alla får glädje av ges drägliga livsvillkor och möjligheter att utöva sin konst utan att ekonomiskt behöva stå på ruinens brant. är det många konstnärer som har svårt att klara sitt uppehälle. De stödformer och försäkringsvillkor vi skapat är inte anpassade efter konstnärernas speciella arbetsvillkor och livssituation. För att nå en kulturell frihet och mångfald i måste dessa brister i systemet uppmärksammas och justeras. Samtliga politikområden bör samordnas så att rimlig hänsyn kan tas till konstnärernas speciella förhållanden. Kulturell frihet, mångfald och vidareutveckling skall främjas genom goda villkor för konstutövare. Den konstnärliga friheten är en förutsättning för ett livskraftigt kulturliv, och det är därför viktigt att kulturpolitiken, inklusive konstnärsstöden, verkar stödjande utan att vara styrande. Konstnärlig frihet innebär dock inte att kulturen är problemfri eller att den står ovanför regler och ansvar. Vad som är god smak kan inte läggas fast av någon statlig nämnd, men vi måste ändå våga stå för att konstnärer precis som andra människor har ett ansvar för det de producerar. En aktiv debatt om vad som är kvalitet och om den konstnärliga frihetens gränser kan därför verka mer uppfriskande än begränsande. Konstnärernas arbetsmarknad skiljer sig från situationen inom de flesta andra yrken. Om fast arbete är det vanliga på arbetsmarknaden i stort är arbeten inom kultursektorn oftast tillfälliga och arbetslösheten är hög. Utredningar visar att de statliga ersättningarna och bidragen har ökat väsentligt i betydelse för de yrkesverksamma konstnärerna och för deras möjlighet att ägna sig åt sitt konstnärliga arbete. I den statliga kulturpolitiken måste det därför skapas bättre förutsättningar för konstnärerna att försörja sig på sitt arbete. Vi utvecklar vår syn på konstnärernas villkor i en gemensam motion med , .