mot · GT02Bo276 · 2005-10-03 00:00:00 — Bygg- och planområdet bör generellt inte tillföras fler, utan färre, styrmedel för politiker och myndigheter. Det handlar i stor utsträckning om rättssäkerhet. Därför bör detaljstyrningen vid bygglovsärenden minskas. Med dagens lagstiftning kan plan- och byggprocessen fördröjas med höga kostnader som följd. Naturligtvis ska rätten och möjligheten att överklaga både detaljplaner och bygglov kvarstå, men omfattningen måste begränsas. Även kretsen av sakägare måste begränsas till dem som är mer direkt berörda. Vi har även andra förslag för att underlätta byggande. Fastighetsägaren bör få initiativrätt i planärenden. Vi vill ha ett krav på att kommunen handlägger planärenden , liksom att standardmässiga bygglov ska kunna sökas på Internet senast . Därtill anser vi att kommunernas möjligheter att i detaljplan reglera handelsändamålet avskaffas. Under den borgerliga regeringsperioden ändrades lagstiftningen så att det inte längre blev möjligt att särskilja partihandel och detaljhandel eller genom att inom ändamålet detaljhandel särskilja handel med livsmedel från annan handel. Denna möjlighet för en kommun att reglera lokaliseringen av detaljhandeln har emellertid återinförts av Socialdemokraterna. Detta strider mot konsumenternas intresse av konkurrens och lägre priser och därför bör de lagstadgade möjligheterna att i detaljplan styra handelsändamålet tas bort. Gällande lagar gör ingen skillnad på om hus byggs på landet eller i en storstad. Samma krav på t.ex. bullernivåer gäller. Var och en förstår att det är en stor skillnad när det gäller bullernivåer om man ska bygga i eller utanför . Problemet är inte att det går att bygga i med gällande lagstiftning. Problemet är att byggandet av bostäder stoppas i större städer med hänvisning till befintlig lagstiftning. Det kan inte vara rimligt att samma miljökrav fullt ut ska gälla i en storstad som på landsbygden. Självfallet ska alla ha en så bra och störningsfri boendemiljö som möjligt. får inte detta leda till att det i princip inte går att bygga nya bostäder i innerstäder. Gatulivets atmosfär och ljudnivåer är en naturlig del av storstadens puls. Det är en miljö som många söker sig till även när det gäller boende. Trots att det finns ett visst utrymme för myndigheterna och kommunerna att i enskilda fall göra avvägningar mellan olika intressen tycks paragrafer leda till att bostadsbyggandet i storstäder stoppas. Samma problematik präglar luftkvalitetsmålen. Det måste ske en ändring i befintlig lagstiftning så att en mer nyanserad och verklighetsanpassad tillämpning av lagarna kan göras för att inte nybyggnation i storstäder ska stoppas. Möjligheterna att bättre utnyttja strandnära områden för bebyggelse skulle genom ny lagstiftning öka i de delar av som både är glest bebyggda och har långa sjö- och kuststräckor. Flera skärgårdar är i grunden avfolkningsbygder med ett omfattande säsongsboende. Här kan behoven av stöd till lokalt näringsliv och permanent boende vara starkare än behovet att reglera. I många kommuner som hotas av avflyttning kan just det natur- och strandnära boendet vara en attraktionskraft för att behålla eller locka till sig nya invånare. Den nuvarande lagstiftningen innebär dock fortfarande ett generellt förbud mot att bygga intill från hav, insjö eller vattendrag. kan utvidga denna gräns och dispens ges endast i undantagsfall. Mot bakgrund av att är rikt utrustat med stränder längs åar, sjöar och hav ter sig detta omotiverat. Totalt finns 92409 sjöar större än en hektar i . Ett sätt att locka människor att vilja flytta till glesbygdsområden är att erbjuda attraktiva strandnära boenden. En ökad möjlighet till bebyggelse i strandnära områden skulle kunna skapa förutsättningar för att hålla landskapet levande genom ett ökat befolkningsunderlag för handel och offentlig service. Även i många tätorter har attraktiv bebyggelse i strandnära områden förhindrats av lagstiftningen. Det generella förbudet mot strandnära nybebyggelse innebär också att priser på befintliga fritids- och bostadshus i dessa lägen pressas upp. I kombination med fastighetsskatten leder detta till att endast ett fåtal har råd att bosätta sig eller avnjuta sin fritid i strandnära områden. Vår uppfattning är att lagstiftning behövs för att skydda känslig fauna och flora samt för att garantera tillgång till bad- och friluftsliv, särskilt i befolkningstäta områden. Utgångspunkten för lagstiftningen bör dock vara den motsatta mot . Det ska finnas en generell rätt att bebygga sin mark nära stränder och vattendrag. En kommun ska kunna begränsa denna rätt genom detaljplan eller områdesbestämmelser, med hänsyn till bevarande av orörd natur, känsligt djur- och växtliv eller för att garantera allmänhetens tillgång till bad- och friluftsliv. I debatten hävdas att subventions- och hyresregleringspolitiken på bostadsområdet är till för att utsatta grupper i samhället ska säkerställas billigt boende med god kvalitet. De facto byggs i princip bara sådana bostäder som kan efterfrågas av hushåll med goda inkomster. Den fördelningspolitiska konsekvensen av dagens bostadspolitik blir att ekonomiskt utsatta hushåll, genom hög beskattning av inkomst och boende, bristande byggkonkurrens m.m. får subventionera hushåll med goda inkomster. Det finns bostadssociala problem som måste lösas, men det bör ske inom ramen för gängse socialpolitik och inte genom bostadsfinansieringssystemet. Skattetrycket på boende är ett hinder av nybyggnadshyrorna beror på olika skatter. Detta kan jämföras med den generella skattekvoten i hela ekonomin som är . har bl.a. hög arbetsbeskattning, höga energiskatter och högsta byggmoms. Det extrema skattetrycket är en av orsakerna till det låga byggandet. Moderat bostadspolitik ska avreglera bostadsmarknaden så att stöd och kompensationer inte behövs. Då kan subventioner och andra särlösningar, som ställer till fler problem än de löser, avskaffas. Vi ansluter oss därmed till den utredning som regeringen tillsatt för att utreda bostadsfinansieringssystemets framtid. Den avreglerade kapitalmarknaden erbjuder bostadssektorn väsentligt bättre finansiella betingelser än det varit möjligt att reglera eller subventionera fram.2 Vi anser att regleringar och skatteregler i största möjliga mån måste ansluta till samma regler som gäller för övriga investeringar. Därför ska särlösningar undvikas. Erfarenheten visar att finansieringen inte utgör något nämnvärt problem på de områden där staten hållit sig borta oavsett om det gäller investeringar i privatbostäder eller nybyggnadsinvesteringar i lokalfastigheter. Vi föreslår att några nya räntebidrag ej beviljas. För fastigheter som är befriade från fastighetsskatt trappas schablonen för beräkning av räntekostnaden, som är , ned successivt från år . För fastigheter som betalar fastighetsskatt trappas schablonen för beräkning av räntekostnaden ned från år . Därtill avser vi att avskaffa skattelättnaden för vissa byggtjänster och investeringsbidrag för anordnande av hyresbostäder. Beviljandet av ansökningar för dessa stöd föreslår vi upphör . Våra minskade subventioner till bostadssektorn och den närmare utformningen av minskningen är en följd av att vi reducerar fastighetsskatten på flerfamiljshus. är motståndare till fastighetsskatten. Fastighetsskatten tas ut på en fiktiv avkastning av den investering som gjorts i den egna bostaden. Sambandet mellan skatteuttag och betalningsförmåga är svagt och skatten träffar en icke-monetär inkomst. Det är inte möjligt att sälja en del av vardagsrummet för att få råd att betala den löpande skatten. Många hushåll med måttliga inkomster har därför råkat illa ut genom den successivt ökade fastighetsskattebördan. Det gäller allt från barnfamiljen med ett ärvt fritidshus i skärgården, änkan efter fiskaren i till pensionärsparet med den nedamorterade villan i . Visserligen har situationen lindrats genom den begränsningsregel som införts och som justeras. drabbas dock permanentbostäder i attraktiva områden samt fritidshus orimligt hårt. Mot den här bakgrunden är det inte ändringar i begränsningsreglerna som behövs, utan beslut om successiv sänkning av fastighetsskattesatsen så att skatteuttaget kommer ned till mer rimliga nivåer. är det uppfattning att den nuvarande fastighetsskatten ska avvecklas. vill förhindra att de höjda taxeringsvärdena för småhus leder till flera miljarder i fastighetsskattehöjningar . Därtill vill vi snabbt införa ett tak för uttaget av fastighetsskatt för såväl permanenthus som fritidshus enligt den modell som föreslagits av Småhusägare mot boendeskatt. Skattetaket innebär att ingen ska behöva betala mer fastighetsskatt än att den motsvarar per kvadratmeter bostadsyta och per kvadratmeter tomtyta, dock högst för tomten. Därtill avser att avskaffa förmögenhetsskatten under nästa mandatperiod. Slutligen föreslår en sänkning också av fastighetsskatten för småhus och för flerbostadshus . 10.2Uppskov med reavinstbeskattning vid köp utomlands Svenskar som köper bostäder utomlands har inte möjlighet att skjuta upp reavinsten från sin husförsäljning i . Därmed diskrimineras de som flyttar till utlandet jämfört med dem som flyttar till en annan plats inom . Vi anser att det är nödvändigt att se över detta regelsystem. Vår ståndpunkt understryks av den kritik som har riktat mot diskrimineringen av utlandsboende. anser att vi även ska bibehålla en möjlighet till uppskov med beskattningen vid bostadsbyte. Bostadsrättsfastigheter är schablonbeskattade. Det innebär dels att fastighetsskatten inte är en avdragsgill kostnad, dels att föreningarna beskattas för en fiktiv intäkt som uppgår till av taxeringsvärdet. De stigande taxeringsvärdena har medfört en snabbt ökande skattebörda för många bostadsrättsföreningar. anser att systemet med schablonintäkt ska avskaffas, därmed försvinner denna skatt. Dagens system för gränsdragning mellan s.k. äkta och oäkta bostadsföretag måste förändras. För höga intäkter från bostäder och lokaler som är uthyrda gör att en bostadsrättsförening betecknas som oäkta. Många kommuner disponerar lokaler för omsorgsboende, barnstugor och liknande i hyres- eller bostadsrättsform hos bostadsrättsföreningar. Ofta har de tillkommit som en följd av kommunens bestämmelser för nyproduktion. En kommun har dessutom rätt att köpa en bostadsrätt och att bli medlem i föreningen utan att denna har en möjlighet att säga nej. Detta bör inte ligga föreningen till last i skattehänseende. drabbas ägare till bostadsrätter i oäkta bostadsföreningar av högre reavinstskatt än ägare av bostadsrätter i äkta bostadsrättsföreningar. Dessutom omfattas inte ägare till bostadsrätter i oäkta bostadsrättsföreningar av uppskovsreglerna för reavinstskatt. Uppskovsreglerna gäller inte heller den person som har sålt sin bostad för att köpa bostadsrätt i oäkta bostadsrättsföreningar. Dessa regler skapar orimliga konsekvenser för boende i oäkta bostadsrättsföreningar och för köpare av bostadsrätter i sådana. Reglerna bör därför ändras. I bostadsdebatten riktas fokus ofta på hur fler bostäder ska kunna produceras. Men då bortses från att det med relativt små medel kan frigöras många bostäder i befintliga småhus eller lägenheter. I många länder hyr privatpersoner ut en del av sin bostad. Det kan exempelvis vara för att dryga ut inkomsten eller att huset har blivit för stort när barnen är utflugna. I kan en privatperson hyra ut av sin bostad utan att betala skatt för hyresinkomsten. Systemet underlättar för ungdomar och studerande att få tag på bostäder. Enligt en undersökning som låtit genomföra, kan andelen stockholmare som hyr ut privatbostäder öka från dagens till . Uppskattningsvis kan således 55000 stockholmare tänka sig att hyra ut delar av sin bostad, om det vore mer ekonomiskt fördelaktigt. Det bör bli lättare för privatpersoner som så önskar att kunna hyra ut en del av bostaden för att på så sätt frigöra fler bostäder. Vi anser att en del i stadigvarande bostad ska kunna hyras ut, med skattelättnad för uthyraren. Detta är ett snabbt, enkelt och billigt sätt att få fram bostäder på tillväxt- och universitetsorter. i (m) Offentligt stöd till kommunala bostadsföretag, Fastighetsägare, 2004. Ny bostadsfinansiering, DS 2005:39, s 15.