mot · GT02So432 · 2005-09-26 00:00:00 — 5.1De flesta vill ha en egen doktor6 5.2Vård för hela människan7 5.3Internationell erfarenhet talar för husläkare7 5.5Primärvården mer än husläkare8 5.6Fortsatt statligt stöd till primärvården8 6Patientens rättigheter ska utvecklas9 8Informationsteknik för säker vård10 9Mångfald och frihet att välja10 9.2Fri etablering för vissa vårdgivare11 9.3Psykiatri i privat regi12 11.1Fler utredningar för att fastställa demenssjukdom13 11.2Den äldre multisjuka människan14 11.2.2Trygg och god vård för de multisjuka14 11.2.3Bättre läkemedel för äldre14 12Bättre vård av psykiskt sjuka17 12.1Allvarliga brister, inte minst i barn- och ungdomspsykiatrin17 12.2Nya reformer av psykiatrin behövs17 12.3Statsbidrag till kvalitetssatsningar i psykiatriska vården18 12.4Förbättrade vård- och boendeformer19 12.5Samordnat stöd för en känslig grupp19 12.6Personliga ombud stärker den enskilde20 12.7Husläkare också för de psykiskt sjuka20 12.8Bekämpa självmord ta hand om depressioner20 12.11Öppen vård med särskilda villkor22 12.12Ungdomar med psykiska problem besöksgaranti till BUP23 12.13Dubbeldiagnos med både missbruk och psykiatrisk sjukdom23 12.15Äldre med psykisk ohälsa24 12.16Förstärk uppdraget till psykiatrisamordnaren25 12.19Flyktingar och psykiska problem26 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om sammanläggning av försäkringskassor och landsting i vårdregioner.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om ett nationellt husläkarsystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om fortsatt statligt stöd till primärvårdens utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en särskild patienträttighetslag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en utvecklad vårdgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en samordnad IT-baserad patientjournal. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om mångfald och valfrihet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om fri etableringsrätt för gynekologer, geriatriker, barnläkare och barnmorskor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om öppna kvalitetsredovisningar och en organisation för rankning av vårdens prestationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om de privata vårdföretagens möjligheter att växa och ett avskaffande av den s.k. stopplagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om fler demensutredningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om insatser för multisjuka äldre samt att ges i uppdrag att utreda frågan om äldres läkemedel i enlighet med vad som redovisas i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en bättre cancervård. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om depressioner och självmord samt att Nationellt centrum för suicidforskning och prevention av psykisk ohälsa (NASP) bör utarbeta underlaget för handlingsprogrammet för självmordsprevention. begär att regeringen återkommer med lagförslag rörande öppen vård med särskilda villkor enligt vad som anförs i denna motion. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en särskild besöksgaranti till de barn- och ungdomspsykiatriska mottagningarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om insatser för äldre med psykisk sjukdom och tilläggsuppdrag till den nationella psykiatrisamordnaren. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om insatser för människor med missbruk, samt missbruk och samtidig psykiatrisk diagnos. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om riskbedömningar av patienter inom psykiatrin. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i övrigt i motionen anförs om bättre vård för psykiskt sjuka. 1Yrkande 1 hänvisat till SfU. förslag i denna motion utgår ifrån en stark tro på att det finns liberala lösningar på sjukvårdens problem med dålig tillgänglighet, vårdköer, dålig service och bristande kontinuitet. Orsaken till dessa brister är framför allt den nuvarande vårdpolitiken. Den socialdemokratiska regeringen har haft på sig att åstadkomma förbättringar men misslyckande läggs till misslyckande. Inte ens hälften av befolkningen har en fast läkarkontakt en husläkare. Och detta debatt och en lagfäst rätt till en fast läkarkontakt. Köerna är på många håll långa även till angelägna operationer och behandlingar. I måste exempelvis den som har grå starr och inte har förtur vänta minst på operation en operation som tar och kostar . Det finns de som får vänta . Detta som kostnaderna för sjukskrivningar och förtidspensioner tillåtits skjuta i höjden, och vården kämpar med stora ekonomiska problem. Patienter i har på pappret rätt att välja vårdgivare, men i verkligheten har den inskränkts och privata vårdgivare motarbetas. Det är trots regeringens misslyckanden mycket som är bra i svensk sjukvård . Det görs stora insatser av vårdpersonalen. Modern medicinsk teknologi görs relativt snabbt tillgänglig för alla oavsett samhällsställning och ekonomiska förhållanden och många botas. Insjuknandet i den vanligaste dödsorsaken, hjärt- och kärlsjukdomar, har minskat kraftigt och av dem som insjuknar överlever fler. Spädbarnsdödligheten är en av de lägsta i hela världen. Medellivslängden är bland de trefyra högsta i världen. På en tioårsperiod har den ökat med så mycket som . Och det är i huvudsak friska år som läggs till livet. Landstingen och försäkringskassorna ska läggas samman och ersättas med vårdregioner. Sjukvården ges därmed medansvar för sjukförsäkringens kostnader. Det övergripande ansvaret för sjukvård och sjukförsäkring ska, inom av fastlagda ramar, samlas i de nya vårdregionerna som förutom den nationella ersättningen till husläkarna får tillgång till alla de resurser som används för sjukvård, rehabilitering och sjukförsäkring. Sjukförsäkringen förblir en socialförsäkring med av i lag fastställda villkor och ersättningsnivåer. Sammanläggningen av hälso- och sjukvården med sjukförsäkringen inom vårdregionerna ska öka möjligheterna att förebygga och minska sjukskrivningar, öka hälsan i arbetslivet samt stärka satsningarna på att förebygga de allvarligaste folkhälsoproblemen. Det som varit passiva sjukskrivningspengar skall mycket mer användas till förebyggande insatser, behandling och aktiv rehabilitering. Vårdregionerna bör vara färre till antalet än dagens landsting, och det bör bli i storleksordningen 610 sådana regioner. De geografiska gränserna ska vara förankrade regionalt och inte genomdrivas uppifrån mot medborgarnas önskemål. Vårdregionerna ska ha betydande frihet att organisera vården som de själva önskar, inom de ramar som sätts av hälso- och sjukvårdslagen och andra aktuella lagar däribland bestämmelserna för husläkarsystemet. Vårdregionerna och inte staten ska ha det ekonomiska ansvaret för läkemedelskostnaderna. Vårdregionerna motiveras också av att landsting med mindre befolkningsunderlag har sämre förmåga att hantera finansiering och beställningar av högspecialiserad sjukvård. Framtidens sjukvård kräver större regioner. En del av den högspecialiserade sjukvården s.k. rikssjukvård som är mindre vanligt förekommande och omfattar små patientgrupper måste samordnas på nationell nivå. Det krävs enligt uppfattning åter en husläkarlag och ett nationellt husläkarsystem för att uppnå mål om en läkartäthet på 1/1500 invånare och patienternas krav på kontinuitet och valfrihet. Alla invånare ska äntligen få rätt att välja sin egen doktor. Husläkarlagen ska innehålla fri etableringsrätt, nationella regler och ett gemensamt nationellt ersättningssystem. Det är vår övertygelse att ett nationellt husläkarsystem i dramatiskt skulle förbättra tillgängligheten till vården samt skapa trygghet och kontinuitet. I denna fråga är vi i princip eniga med som lanserat ett förslag till nationellt familjeläkarsystem Protos. Husläkarreformen kommer att förbättra den förebyggande hälsovården, ge sjukförsäkringen långt bättre stöd från primärvården än , upphäva dagens väldiga regionala orättvisor i tillgänglighet och ge bättre och tryggare vård för multisjuka, äldre och andra särskilt utsatta patientgrupper. 5.1De flesta vill ha en egen doktor Svenskarna är inte annorlunda än andra länders medborgare, de vill ha en långvarig och personlig relation till en doktor. En mycket stor majoritet av det svenska folket anser att det är viktigt att ha en egen doktor att vända sig till vid sjukdom. I exempelvis och ser invånarna det som något helt naturligt med en egen fast läkarkontakt. Men fortfarande debatt förnekas många den rätten i . Det är som har en fast läkarkontakt enligt slutrapporten från om den nationella handlingsplanen. På flera håll i landet är det färre som har en husläkare än 2002. 5.2Vård för hela människan I takt med landvinningar inom medicinsk vetenskap har det skett en ökad specialisering och subspecialisering av medicinsk personal. En utveckling som lett till nya behandlingsmöjligheter, men också ett alltmer komplext sjukvårdssystem som det kan vara svårt för en patient att orientera sig i. De medicinska framstegen har således gjort det än mer motiverat med en personlig och långvarig relation mellan en familjeläkare med kompetens att se till hela människan som patient. Sjukvården i är över huvud taget påfallande opersonlig genom den bristande kontinuiteten för patienterna, men också t.ex. genom att remisser från en läkare till en annan går till kliniker och vårdenheter i stället för till en namngiven doktor. Husläkarna ska vara specialister i allmänmedicin. Allmänmedicin är en egen specialitet, men skiljer sig från andra specialiteter genom att den erbjuder patienten en generalist som har kompetens att ta hand om hela människan. Husläkaren med medarbetare utgör navet i det nätverk av olika specialister och funktioner i öppenvård som brukar benämnas närsjukvård/närvård. anser att remisstvång inte behövs och människor ska kunna söka en annan specialistläkare utan omvägar, men närsjukvården blir abstrakt och förvirrande utan den fasta länken i form av husläkaren som kan fungera som sin patients rådgivare och slussa vidare till andra specialister. 5.3Internationell erfarenhet talar för husläkare I årets om ekonomi påtalas bristerna i primärvården som ett av svensk sjukvårds största problem. Antalet läkare totalt i är i nivå med standard men är antalet organspecialister för många i förhållande till antalet specialister i allmänmedicin. I rapporten konstateras att detta blir både mindre effektivt och dyrt. En nyckelfaktor för bättre vård i är enligt att förbättra tillgängligheten till primärvård. Internationell erfarenhet och forskning visar på nöjda patienter och lägre sjukvårdskostnader i länder med familje/husläkarsystem. Ett nationellt husläkarsystem som omfattar hela befolkningen går att bygga upp snabbt och kan vara fullt genomfört efter principbeslut. Det visar erfarenheter från . har man där skapat ett enhetligt nationellt system med s.k. fastläkare. Den stora läkarbristen avskaffades, antalet verksamma allmänläkare ökade kraftigt. har av norrmännen en fast läkarkontakt. Ersättningen till vårdgivarna i primärvården, ska ha kraftig styrverkan till förmån för svaga patientgrupper och en effektiv resursanvändning i vården som helhet. Ersättningen till husläkarna ska ha såväl fasta delar som rörliga delar med tillägg i förhållande till prestation. Till största delen ska läkaren få betalt med fasta årliga belopp per listad patient, och dessa belopp skall variera främst med åldern, så att de är avsevärt högre för små barn och för de äldsta och därmed mycket vårdbehövande åldersgrupperna. Vårdregionerna ska kunna skriva avtal om ytterligare uppdrag och ersättning till husläkare, framför allt som del i samverkan med den övriga primärvården. 5.5Primärvården mer än husläkare Primärvården ska vara basen i svensk sjukvård, kapabel att ta hand om i princip all vardagssjukvård och förebyggande verksamhet. Inte minst mödra- och barnhälsovården har haft en mycket stor betydelse för folkhälsan och minskningen av mödra- och spädbarnsdödligheten i . Distriktssköterskorna har gedigna kunskaper i preventionsarbete och har ofta en mycket stor betydelse för tryggheten hos kroniskt sjuka och framför allt de äldre som bor kvar hemma. Kuratorer och psykologer har viktiga uppgifter för att fler människor med psykisk ohälsa och psykosomatiska besvär ska kunna tas om hand på ett bra sätt. Arbetsterapeuter och sjukgymnaster har en avgörande roll för att rehabiliteringen ska fungera effektivt. Barnmorskorna har en unikt självständig roll när det gäller graviditetsövervakning och preventivmedelsrådgivning. 5.6Fortsatt statligt stöd till primärvården Det är nödvändigt med ett fortsatt och utökat statligt stöd till primärvårdens utveckling. utvärdering av den nationella handlingsplanen för hälso- och sjukvårdens utveckling visar att de målsättningar som satt upp för primärvårdens utveckling inte har infriats. Trots miljardstöd till landstingen har utvecklingen t.o.m. gått bakåt i vissa delar av landet. Regeringen träffade en överenskommelse med kommuner och landsting (SKL) om det fortsatta statliga stödet till primärvården och med samma målsättningar som handlingsplanen. Finansieringen sker inom ramen för det nya utjämningsstödet. (Fammi) inrättades som ett stöd för genomförandet av handlingsplanen och detta stöd måste få fortsätta och utvecklas. Fammi bedriver en bra och nödvändig verksamhet. Statskontorets utvärdering visade att Fammi fått till stånd en rad verksamheter som inte skulle ha kommit till om institutet inte funnits och som ingen annan organisation har ansvaret för att genomföra. Framför allt gäller detta fortbildning och annan kunskapsutveckling som riktar sig till flera yrkesgrupper. Besluten om Fammi i dess nuvarande form sträcker sig fram t.o.m. . Kunskapsutveckling är en långsiktig verksamhet och långsiktighet är en av förutsättningarna för att det ska vara möjligt att bedriva ett sådant arbete. Det är därför viktigt att det fattas beslut om hur verksamheten ska föras vidare . Av budgetpropositionen framgår att det inte finns några konkreta förslag till hur arbetet kan föras vidare. Ett genomförande av förslaget om ett nationellt husläkarsystem innebär att det behövs stöd, uppföljning m.m. på nationell nivå. Hur detta bör vara utformat har ännu inte närmare diskuterats och de uppgifter som Fammi svarar för kan utgöra en av byggstenarna i detta. Om det utvecklingsarbete som sker på nationell nivå ska kunna omsättas i den praktiska verksamheten i primärvården är det viktigt att det finns regionala funktioner som kan arbeta med dessa frågor. Det är angeläget att det sker en snabb utveckling av sådana enheter och det bör inrättas ett statligt stöd för att påskynda utvecklingen av regionala funktioner för vardagsnära kunskapsutveckling och fortbildning inom primärvården. Liksom i bör dessa vara anknutna till de allmänmedicinska institutionerna för grundutbildning av läkare samt till de högskolor m.m. som svarar för utbildning av andra grupper av vårdpersonal inom primärvården. Landstingen bör svara för huvuddelen av kostnaderna för dessa centrum och det statliga stödet bör i första hand utgöra ett etableringsstöd. För att verksamheten ska få en fast form bör stödet utgå . uppfattning är att det nationella uppdrag som Fammi har ska föras vidare . Men om så inte sker bör regionala ges uppdraget att svara för vissa nationella frågor. 6Patientens rättigheter ska utvecklas Patienten måste få mer makt. Patientmakt innebär bl.a. att det finns en reell valfrihet, vårdgaranti och ett erbjudande om en egen fast läkarkontakt i vården som hjälper patienten att finna alternativ, tolka kvalitetsdata och förklara medicinsk fackkunskap. Många människor är väl informerade om sin sjukdom och olika behandlingsmöjligheter men har svårigheter att hitta rätt i vårdsystemet. Det innebär att kraven på vården, dess innehåll och samordning ökar. Det är många lagar som inverkar på patienträttigheterna i . Det finns också utöver lagarna ett stort antal regler i sjukvården. 1999 fanns 34 lagar, 24 förordningar och 185 myndighetsregler som berörde sjukvården (HSU 2000). föreslår att all lagstiftning som rör patienträttigheter samlas i en lag. Vårdgaranti ska gälla för alla invånare och vara en rättighet till vård i hela landet liksom inom och i EU. ambition är att vården ska organiseras så att vårdgarantin kan omfatta en rätt till vård efter maximalt en månads väntan mot nuvarande tre i den vårdgaranti som kommer att gälla fr.o.m. . Detta kommer att bli möjligt med de effektivitetsvinster som uppstår när vårdregionerna införs. Ett första steg på vägen är att fastställa att vårdgarantin ska gälla för behandling . En sådan ambitionshöjning blir, i avvaktan på vårdregionernas införande, möjlig med stöd av att sjukförsäkringens och sjukvårdens resurser samordnas finansiellt s.k. Finsam som tidigare under liberal ledning i den borgerliga regeringen 19911994 var mycket framgångsrikt. En fungerande vårdgaranti förutsätter vidare att vård upphandlas i konkurrens. Vårdgarantin bör successivt byggas ut, inledningsvis ska den innebära kortare väntan för behandling av de allvarligaste sjukdomstillstånden. Vårdgarantin ska utvecklas till sitt innehåll så att framför allt psykisk sjukdom och missbruk omfattas av garantin. En särskild besöksgaranti ska införas till barn- och ungdomspsykiatrin, med högst en månads väntan för första besök och i allvarligare fall. Vårdgarantin ska också omfatta förebyggande insatser när det finns effektiv hjälp och behandling att erbjuda, såsom rökavvänjning och behandling av barnfetma. 8Informationsteknik för säker vård Informationstekniken inom vården är underutvecklad. Det är den äldre människan och andra patienter med sammansatta hälsoproblem som har störst nytta av en IT-baserad samlad patientjournal. Sjukvårdens journalsystem och liknande system ska tekniskt kunna klara att på ett för patientens personliga integritet säkert sätt förmedla information mellan olika vårdgivare och till patientens samlade journal. Ansvaret för denna ska ligga hos patientens husläkare. Patienten ska med vissa undantag alltid och även i elektronisk form ha tillgång till uppgifterna i sin journal. 9Mångfald och frihet att välja Det är uppfattning att vården i huvudsak ska vara offentligt finansierad, men mångfald ska prägla vården. Det är viktigt att hålla isär finansiering och uppföljning av vilka resultat som skattefinansierad verksamhet uppnår som är en politisk uppgift från den direkta ledningen av vården. Mångfald främjar kvalitet, vårdutveckling och patientens valfrihet. Personal inom vården ska precis som inom vilken annan bransch som helst ha möjlighet att välja arbetsgivare inom privat eller offentlig sektor. Det stimulerar löneutvecklingen och skapar bättre arbetsförhållanden. Inte minst kvinnorna måste ha möjlighet att komma ur den ohälsosamma inlåsning som begränsningen av urvalet arbetsgivare åstadkommer. Valfrihet och konkurrens ska stimuleras med hjälp av kundvalssystem och upphandling. Ersättningen för vårdinsatserna ska följa med patienten till den vård hon väljer. Det innebär att patienten fritt kan välja husläkare, mödravård och barnhälsovård inom ramen för ett pengsystem. I princip ska all annan vård upphandlas i konkurrens och en mångfald vårdgivare på det sättet erbjudas patienterna. Erfarenhet visar att kostnaderna för i synnerhet kirurgiska ingrepp sjunkit dramatiskt när upphandling skett. Vården bör ske på lika villkor för privata och offentliga vårdgivare. Husläkarna med medarbetare kommer i normalfallet att vara privata företagare. Det är vår övertygelse, även om det sist och slutligen är patienten som väljer med sin husläkarpeng. Erfarenheter från svensk primärvård visar att privata vårdcentraler och husläkarmottagningar uppskattas mer av både patienter och personal. Tillgängligheten och servicen är bättre och personalen känner att de trivs och har större inflytande än på vårdcentraler. En god och jämlik vård upprätthålls och utvecklas bäst med att det finns nationella system för jämförelser av vårdresultat och att människor kan välja fritt även över regiongränser och mellan sjukhus i landet. Utveckling av medicinsk kvalitet och service är beroende av att det finns möjligheter att jämföra vårdkvalitet hos olika vårdgivare, liksom det är en förutsättning för att individen ska kunna välja god vård med stöd av egen kunskap. Denna information ska vara lätt tillgänglig via exempelvis Internet. Kvalitetsinformation är också nödvändig kunskap för vårdregionen som finansiär och avtalspart. Sjukvårdens kvalitetsregister ska bli fler och öppna för allmänheten, liksom att olika modeller för ranking av vård och behandling utvecklas. Patientens rätt till information ska lagfästas, och en oberoende enhet inrättas vid med den nya uppgiften att bl.a. jämföra och ranka vårdens prestationer i enlighet med förslag från . 9.2Fri etablering för vissa vårdgivare Det ska inom ramen för det nationella husläkarsystemet råda etableringsfrihet för allmänläkare. anser att även geriatriker, gynekologer och barnläkare ska ha rätt att med ersättning från det nationella taxesystemet etablera sig som fria yrkesutövare i vården. Barnmorskor ska med motsvarande ersättning också ha rätt till fri etablering. Dessa specialister vänder sig till specifika målgrupper och det råder brist på deras kompetens i stora delar av landet. Det finns t.ex. bara drygt 600 geriatriker (specialister i åldrandets sjukdomar) i och dessa finns i huvudsak på universitetsorterna. Det kommer att bli en mycket stor brist på gynekologer då många av dessa specialister kommer att gå i pension. 9.3Psykiatri i privat regi Det är dags att släppa fram privata vårdgivare även inom psykiatri och beroendevård. Den psykiatriska vården är i mycket stort behov av förnyelse. Det finns goda erfarenheter av beroendevård, barn- och ungdomspsykiatriska mottagningar och ätstörningsvård i privat regi i . måste det bli möjligt för privata vårdgivare att driva såväl allmänpsykiatri som psykosvård. Det skulle främja nya lösningar med mer integrerad vård och mellanvårdsformer som utgår från patientens behov. I har premiärminister vågat ta detta steg. Ett antal psykiatriska sjukhus har lagts ut på privata vårdgivare. Det har ofta handlat om de tyngsta patienterna med t.ex. personlighetsstörningar och missbruk. De nya jobben kommer att uppstå framför allt i den privata tjänstebranschen. Vården är och borde än mer vara en del av denna bransch. Export av vårdkonsulttjänster ökar i och svenska vårdföretag expanderar utomlands. De privata vårdföretagen exporterar sitt vårdkunnande och etablerar sig utomlands. Det visar AB:s verksamheter i , och . Vårdsektorn har alltså en stor potential till tillväxt, som skulle skapa arbetstillfällen, vinster och investeringar. I stället för att bejaka detta hindrar regeringen och stödpartierna en sådan positiv utveckling med den s.k. stopplagen som hindrar expansion för privata sjukhusbolag i . Stopplagen kommer att upphävas av en borgerlig regering. Vi hänvisar till den gemensamma borgerliga motionen (2004/05:So33) med anledning av regeringens proposition om Driftsformer för offentligt finansierade sjukhus (2004/05:145). vill tillåta privata utförare av offentligfinansierad vård att med den överkapacitet som kan finnas ta emot svenska försäkringspatienter, men också låta privata vårdgivare ta emot utländska försäkringspatienter, som exempelvis det landstingsägda tillåts göra. Man rekryterar och förmedlar patienter till såväl egna sjukhus som till privata vårdgivare. Bolaget gör bedömningen att står sig väl i konkurrensen när det gäller t.ex. neurokirurgi, onkologi och benmärgstransplantationer.