mot · GT02U378 · 2005-10-05 00:00:00 — Men i stället för utökade biståndsinsatser har den totala biståndsvolymen i världen sjunkit . Det är en utveckling som till varje pris måste brytas. De fattigaste länderna behöver alltså hjälp att genomföra s.k. tekniksprång för att hoppa över de smutsigaste leden i moderniseringsprocessen. Redan har länderna på södra halvklotet drabbats hårt av klimatkatastrofer, t.ex. i form av översvämningar och torka. Därför krävs gemensamma satsningar från biståndsgivare, näringslivet och mottagarländernas regeringar för att främja moderna, innovativa tekniker som är anpassade till villkor och till miljömässiga hänsyn. IT och förnybara energisystem är två exempel på områden som båda kan vara effektiva verktyg för fattigdomsbekämpningen och bidra till ett mer hållbart samhälle. har inlett arbetet med att integrera hållbarhetsperspektivet i biståndet, t.ex. genom att arbeta med miljökonsekvensbeskrivningar, utbildning om ekologiska samband och återställande av förstörda ekosystem. Det är viktigt att våra erfarenheter tas till vara även i EU-biståndet och att verkar för att större hänsyn tas till miljöaspekter i samtliga biståndsprojekt. vill verka för att en rad förslag inkluderas i samarbete med utvecklingsländer: Miljökriterier införs för samtliga biståndsprojekt för att fastställa projektens hållbarhet ur miljösynpunkt. Förnybara energikällor och ökad energieffektivitet ska främjas. Handel med varor som har framställts i enlighet med kraven om en hållbar utveckling ska främjas. Exportkreditnämnderna i medlemsländerna skall ställa miljökrav för alla projekt som beviljas exportkrediter. Nya finansieringsmekanismer bör också prövas i synnerhet som de privata investeringarna är väldigt koncentrerade till ett begränsat antal utvecklingsländer. Särskilt intressant är möjligheten att inrätta speciella fonder för globala miljöinsatser, som tydligt skiljs från biståndet. Den globala miljöfonden, Global Environment Facility (GEF), har t.ex. blivit ett viktigt verktyg för miljöinsatser, inte minst för tekniköverföring till . Men fonden är i stort behov av ökade resurser. Inom ramen för klimatkonventionen har flera nya fonder bildats för att underlätta finansieringen av klimatrelaterade insatser i utvecklingsländerna. Partnerskap med näringslivet är en möjlighet som bör utnyttjas mera, inte minst inom ramen för globala fonder av detta slag. Många länder i väst bidrar till en ohållbar utveckling i genom de nationella exportkreditnämnderna som ger finansiellt stöd till investeringar i utvecklingsländer. En stor del av energisatsningarna görs med stöd av exportkreditnämnder, och dessa måste ge långt större prioritet åt energieffektivitet och förnybar energi. Projekt som finansieras av västvärldens exportkreditnämnder måste också uppfylla grundläggande miljökrav. genomför investeringar i nya energi- och transportsystem, huvudsakligen fossilbaserade, i storleksordningen . En betydande del av dessa genomförs med stöd av exportkreditnämnder. Om en växande del av dessa medel kanaliserades till förmån för alternativ energiteknik (dvs. vind, sol, modern biomassa m.m.) i stället för att stödja olja och kol skulle de miljö- och klimatmässiga vinsterna vara stora. Inom finns rekommendationer om riktlinjer angående miljöhänsyn vid statsstödd exportfinansiering. Regelbunden uppföljning skall göras genom att alla rapporterar om den nationella tillämpningen av riktlinjerna. Men endast ett fåtal av har satt upp miljökrav för sina exportkreditnämnder. exportkreditnämnders verksamhet behöver miljöanpassas. Bindande gemensamma miljöregler bör därför antas för exportkreditnämnder. När svenska entreprenörer är verksamma utomlands är det inte ovanligt att projektens finansiering stöds av statliga exportgarantier och exportkrediter. Att svenska företag ger sig in i projekt som innebär negativ miljöpåverkan förvånar, men än mer allvarligt är att ger ekonomiska garantier för sådana projekt via vår skattsedel. Den svenska exportkreditnämnden (EKN) har en miljöpolicy för garantigivning, men denna innebär i stort sett bara att det är möjligt att göra en miljögranskning av de projekt som det ansöks om medel för. Vilka projekt som skall granskas avgörs av EKN, och det är också EKN själv som avgör om projektet skall få medel beviljade. Kristdemorkaterna menar att en obligatorisk miljöprövning måste föregå alla beslut om statliga exportkrediter. Tydliga riktlinjer bör utarbetas för vilka negativa miljöeffekter som inte kan accepteras. Regeringen bör ta initiativ till ändrade regler för EKN i enlighet med detta. Vidare anser Kristdmeokraterna att bör verka för att gemensamma regler för exportkreditnämnderna tillkommer inom EU och att dessa regler bl.a. skall innefatta krav på obligatorisk miljöprövning av projekt som beviljas exportkrediter. Globaliseringen integrerar inte bara handel utan även konsumtion och konsumentmarknader. Självklart skall utvecklingsländerna inte förnekas rätt till utveckling och en bra standard. Lösningen på problemet är dels en effektivisering av den rika världens energi- och resurshantering, dels att erbjuda utvecklingsländerna teknisk hjälp för att undvika smutsiga utvecklingssteg. Behovet av s.k. grön teknik är större än någonsin med tanke på den mycket snabba ekonomiska utveckling som många utvecklingsländer genomgått . Om mer satsningar gjordes på alternativ energiteknik (t.ex. biomassa och olika former av direktverkande solenergi) skulle mycket stora miljövinster göras. Klimatförändringar är ett av våra mest omfattande globala miljöproblem. Genom bl.a. Kyotoprotokollet har världen fått redskap att bekämpa utsläppen av växthusgaser, men tyvärr har arbetet dragit ut och förhandlingarna varit präglade av stora motsättningar. Besvikelsen är stor över att vägrar att skriva under Kyotoprotokollet, och det är viktigt med fortsatta påtryckningar på . Det är även viktigt att och övriga EU verkligen anstränger sig och utför ambitiösa utsläppsreduceringar inom unionen. Men det räcker inte. EU måste hjälpa utvecklingsländerna att bryta kopplingen mellan ekonomisk tillväxt och ökade koldioxidutsläpp. Det kan bl.a. göras genom en ökad tekniköverföring. Ett miljömässigt hållbart handelssystem måste ha incitament för effektiva och miljövänliga transporter. Det är en allmän princip för hållbar utveckling att en produkts eller tjänsts miljöpåverkan måste reflekteras i priset. I finns exempelvis koldioxidavgifter som ett ekonomiskt styrmedel för transporter. Dessvärre återfinns inte principen när det gäller internationella transporter av olika slag. Speciellt uppmärksammat är att priset på flygbränsle inte avspeglar dess miljökonsekvenser. För att främja miljömässigt hållbara transporter anser att skall verka för en global överenskommelse om ekonomiska styrmedel på koldioxidutsläpp. Att ensidigt införa en flygskatt i , som Socialdemokraterna gjort i årets budgetproposition, snedvrider dessvärre konkurrensen. 9.3Energiförsörjningen för fattiga länder Det krävs långtgående effektivisering av energi- och materialhanteringen i och i övriga västvärlden för att bekämpa de många negativa effekter som dagens energisystem medför. saknar över två miljarder människor tillgång till modern energi. För att utrota fattigdomen måste dessa människor få tillgång till el och bränslen. Men detta måste ske med hänsyn till miljö och klimat. Det är hög tid att sunda och samordnade strategier för energiförsörjningen utvecklas såväl för västvärlden som för fattiga länder. Användandet av förnybara källor är en viktig utgångspunkt för den hållbara utvecklingen och minskade koldioxidutsläpp. Det är avgörande att energin görs tillgänglig för alla, även de som bor på landsbygden. Däri ligger nyckeln till deltagande i den globala ekonomin och tillgång till nödvändig information. Det behövs stora investeringar och tekniktillskott från västvärlden. är positiva till att en särskild Energifond () upprättas för att stärka utvecklingsländernas kapacitet att ta itu med energifrågan och underlätta investeringar i miljöanpassad energiteknik. återstår att se om tillräckligt med pengar avsätts för detta ändamål. Dagens stöd till utvecklingsländerna för att modernisera och miljöanpassa sina energisystem är mer eller mindre obefintligt. Av EU:s samlade bistånd går till energiområdet. Den andel som går till att stödja alternativa energiformer är mikroskopisk. Även inom det svenska biståndet har stödet till energi- och transportområdet varit utomordentligt lågt. EU:s energiförbrukning kan minska genom klokare användning av allt från hushållsapparater till byggmaterial. Det framgår av en rapport (Energiintelligent , 2003) från en grupp EU-parlamentariker från olika länder och partigrupper med den svenske kristdemokraten som initiativtagare. Hundratals miljoner människor i tredje världen vill leva lika energislösande som medelklass. Om detta blev verklighet vore det ett mycket säkert sätt att få jorden att kollapsa. Därför är frågan om hur energin används en ödesfråga. En viktig del av lösningen för egen del ligger i gemensamma satsningar och mer samordning på energipolitikens område. Det handlar bl.a. om satsningar på energieffektivitet och förnybara energikällor. Genom ökat europeiskt samarbete kan vi nå betydligt längre än på egen hand och med rättvisare konkurrensvillkor. Samordning av miljöavgifter på energi, satsningar på forskning om förnybara energikällor och renare drivmedel samt europeisk lagstiftning för ökad energieffektivitet i byggnader, transporter och industri är exempel på nödvändiga åtgärder. Bidragen till fossila bränslen måste fasas ut . Även jordbrukspolitiken kan spela en roll genom att uppmuntra omställning till odling av energigrödor. Det europeiska transportsystemet måste också skapa goda konkurrensvillkor och en inre marknad för järnvägs- och sjötransporter. Vidare bör fortsatt utveckling av handeln med utsläppsrätter vara ett kostnadseffektivt sätt att minska utsläppen. Med den framväxande europeiska marknaden för el kommer det svenska elpriset successivt att öka. Det är därför god politik att redan nu underlätta övergången till ett mera energieffektivt samhälle. Både hushåll och företag tjänar på detta. Därtill är exportmöjligheterna goda för energiintelligent teknik. elexport till EU bör öka. Vår el skulle kunna ersätta smutsigare alternativ på kontinenten och bidra till att reducera de totala utsläppen av växthusgaser inom EU. förespråkar således en politik som går tvärt emot vad den socialdemokratiska regeringen driver, då den stänger ner svensk elproduktion och via statliga satsar stort på tysk kolkraft. Framväxten av en europeisk marknad för både el och gas ändrar radikalt förutsättningarna för den svenska energipolitiken. Att använda energin mera intelligent är ett ypperligt exempel på hur ekonomisk tillväxt, ökad sysselsättning och bättre miljö kan gå hand i hand. har en verklig chans att ta ledningen i detta arbete på Europanivå. Att leva upp till kraven enligt Kyotoprotokollet måste vara en av EU:s främsta prioriteringar för EU på miljöområdet. I alltför många medlemsstater ligger utsläppen dessvärre långt över deras Kyotoåtaganden, och merparten av de minskade koldioxidutsläppen i EU är än så länge resultatet av att man stängt gamla ineffektiva koleldade anläggningar. Därför måste kraftfulla åtgärder genomföras om EU verkligen skall kunna uppfylla sina åtaganden enligt Kyotoprotokollet. Men Kyoto är bara ett första blygsamt steg. De samlade utsläppen av växthusgaser i världen måste minska markant även efter Kyotoprotokollets utgång . EU:s andel av världens totala växthusgasutsläpp ligger på , därför måste sänkningen ske tillsammans med , eller åtminstone med flertalet av delstater, , , och andra länder som producerar stora mängder växthusgaser. I är det övergripande målet att klimatpåverkan inte skall äventyra de ekologiska gränserna. EU har tolkat detta mål så att det innebär att ett hållbart EU-mål för klimatförändringen bör begränsa höjningen av världens medeltemperatur till i förhållande till förindustriell tid. När detta mål omvandlas till en specifik nivå för koncentrationen av växthusgaser i atmosfären är experternas rekommendation att en stabilisering på en nivå under 500 ppm koldioxidekvivalenter bör vara strävan. En sådan nivå ligger inte långt ifrån nuvarande värde, vilket visar hur akut situationen är. En minskning av de globala utsläppen med behövs med största säkerhet om oacceptabla klimatförändringar skall undvikas. Energiefterfrågan av energi kommer att öka markant , inte minst på grund av det ekonomiska uppsvinget i . Att producera ständigt ökande mängder energi är en enorm utmaning som kräver investeringar i ny teknik, men mycket av den teknik som behövs för ett hållbart energisystem finns . Forskare vid har identifierat 15 existerande tekniker som på lång sikt var och en skulle kunna förhindra motsvarande 1 miljard ton koldioxidutsläpp (nuvarande nivå på utsläppen är ca 7miljarder ton koldioxid ). Det faktum att ett stort antal alternativa tekniker redan existerar innebär inte att de sprids spontant. Det finns många hinder att undanröja, såsom brist på information, perversa subventioner, brist på stimulansåtgärder, förlegade regleringar, otillräcklig teknisk kapacitet, höga kostnader osv. Den första prioriteringen bör vara att väsentligen öka energieffektiviteten. Potentialen är mycket stor. Incitamentsstrukturen inom ekonomin är avgörande, men samma sak gäller för tillgången till finansiering och att kraftigt öka kunskapen hos företag och hushåll när det gäller vilken teknik som finns. Stöd till fossila bränslen måste bort (det rör sig om ca i olika bidrag) och i stället ska stöd utgå till förnybara energikällor. Utvecklingen av alternativa bränslen måste stödjas. Kraftvärmeverken måste byggas ut. Den utveckling inom produktionen av biobränslen som skett är lovande, t.ex. genom kombinerad produktion av livsmedel och biobränslen och biodieselproduktion i tropikerna (med användning av tropiska vegetabiliska oljor). Det räcker inte att skriva under olika konventioner och sätta upp långsiktiga mål för miljöarbetet. Det krävs också snabba och politiska beslut om förändringar. Det saknas fortfarande radikala, djärva grepp för att gå till botten med en rad svåra miljö- och utvecklingsproblem. och EU har en viktig uppgift att fortsätta med arbetet för att få till stånd konkreta mål och åtgärder för hållbar utveckling. De framtida energinvesteringar och tjänster för energiförsörjning som behövs för såväl utvecklingen i västvärlden som i fattiga länder måste i långt större utsträckning än vara långsiktigt hållbara och energieffektiva. Eftersom tillgången till energi är ett viktigt instrument för utveckling behövs det sunda och samordnade strategier för energiförsörjningen. Det är avgörande att energin görs tillgänglig för alla, även de som bor på landsbygden. Däri ligger nyckeln till deltagande i den globala ekonomin och tillgång till nödvändig information. anser att det behövs stora investeringar och tekniktillskott från västvärlden. Samarbete krävs mellan en rad olika aktörer, såväl från biståndsdonatorer och mottagare som mellan privata företag i västvärlden och i utvecklingsländerna. Framför allt finns det stora brister i resurser till finansiering av kostsam infrastruktur. För sådana kostsamma projekt kan EU spela en viktig roll som investerare via det gemensamma EU-biståndet. Det gäller för såväl vattenrening, avlopp, energi, telekommunikation som transportstrukturer. Dåligt fungerande infrastrukturer är hälsovådligt för invånarna och motverkar företagens investeringsvilja i länderna. Biståndet kan inte ensamt ta på sig uppgiften att främja tekniköverföring. Detta följer både av effektivitetsproblem och av rent ekonomiska begränsningar. De privata kapitalflödena till är fem gånger större än den officiella hjälpen. Det krävs alltså att även näringslivet uppmuntras att använda hållbara teknologier. Ett nära samarbete mellan regeringar och näringsliv om agerandet i tredje världens länder måste eftersträvas. Företag med en ambitiös miljöprofil har en viktig konkurrensfördel. Detta faktum måste uppmärksammas bättre. Biotekniken är ett sätt att bekämpa världens fattigdom via plantering av näringsberikade grödor, resistenta mot virus och mer tåliga mot torka. Den totala världsarealen för odlingar med genmodifierade växter har ökat från två miljoner hektar till . , , , , och svarade för av arealen. Ca odlas med genmodifierade sojabönor. Kritik har lyfts fram från olika inhemska och internationella frivilligorganisationer mot denna form av bioteknik. Risken är stor att det traditionella jordbruket konkurreras ut av de stora bioteknologiska företagen till följd av monopolställningar och patenträttigheter som riskerar att missgynna utvecklingen för utvecklingsländerna. Röster höjs mot denna nya form av kolonialism som tros kunna utvecklas av genteknikindustrin och som riskerar att påverka utvecklingsländerna negativt. Patenten innebär att industrin kan ta kontroll över och exploatera organismer och genetiskt material som exklusivt privat egendom som kan säljas eller frånhållas bönder, uppfödare, forskare och läkare. De hälso- och miljömässiga konsekvenserna av biotekniken är dessutom mycket osäkra. Det är ännu oklart hur en ökad användning biotekniken långsiktigt påverkar det ekologiska systemet och försiktighetsprincipen bör därför råda inom detta område. 10Näringslivets betydelse för miljöarbetet Det internationella miljösamarbetet kräver samordning mellan en rad olika internationella aktörer. Näringslivet är en sådan betydande aktör som tillsammans med enstaka länder, internationella organisationer, NGO:er och biståndsgivare är mycket viktig för att utvecklingen inom det internationella miljösamarbetet skall gå framåt. Framför allt behövs det stora investeringar och tekniktillskott från västvärlden för att den fattiga delen av vår värld skall kunna hoppa över smutsiga steg i moderniseringsprocessen. Det gäller inte minst inom sektorer som energi, infrastruktur, byggande, kemi och avfall. Det är också betydelsefullt att näringslivet är med och tar ansvar för utvecklandet av effektivare processer och produkter samt ökat tekniksamarbete. Efter mötet i märks en ökad tilltro till att använda marknadsekonomiska instrument för att lösa olika miljöproblem. Miljöledningssystem, certifiering och miljörapportering samt olika marknadsekonomiska styrmedel ersätter alltmer detaljerade relger. Rapporteringen har i många fall utvidgats till att omfatta även socialt ansvar och etik. Allt på marknadsmässiga grunder. Det är framför allt ökade krav från konsumenter, aktieägare, pådrivande företag och allmänheten som har lett till denna utveckling. Konsumenternas miljömedvetenhet har blivit alltmer påtaglig och miljöhänsyn har kommit att bli en tydlig konkurrensfaktor. Miljömärkningsprogram och gröna investeringsfonder, som ställer vissa miljökrav på de företag man finansierar, är instrument som bör uppmuntras. satsar på en miljödriven affärsutveckling. Utan omsorg om miljön är det svårt att upprätthålla ett starkt globalt varumärke. Företag som är verksamma på den internationella marknaden har i allt högre utsträckning kommit att föra med sig kunskap, tekniska lösningar och interna miljökrav till utvecklingsländer som tidigare ofta helt saknat miljöregler. Nya varor och tjänster med inriktning på miljön utvecklas. Även de finansiella marknadernas intresse av att inkludera miljöbedömningar i de ekonomiska och finansiella värderingarna av företagens riskexponering och framtida tillväxtpotential är en ny företeelse. Det är mycket viktigt att man stimulerar företag och kommuner att ta miljövänliga initiativ och beslut. Den etiska dimensionen bör därför betonas i det fortsatta arbetet för hållbar utveckling och uthållig tillväxt. 11Forskning om hållbar utveckling För att miljöpolitiken skall vara effektiv måste den grundas på god kunskap. Men fortfarande saknas mycket av den kunskapen. Vad som framför allt saknas är modeller för hur det inom marknadsekonomins ram skall kunna utveckla långsiktigt hållbara produktions- och konsumtionsmönster. Den fristående forskningen på det ekonomiska området kring dessa frågor måste ge högre prioritet åt utvecklingen av metoder som gynnar en hållbar utveckling och ge förslag på vilka styrmedel och verktyg som bör utnyttjas. Forskningsinsatserna på det miljöpolitiska området måste mer än vara tvärvetenskapliga och gränsöverskridande. Den har ett stort ansvar i att få det svenska forskarsamhället delaktigt i forskarinsatser där inriktningen bör vara att en långsiktigt hållbar tillväxt måste utgå från två huvudkrav: en eliminering av giftiga (toxiska) ämnen som naturen inte kan bryta ned samt en så långt möjligt resurssnål produktion, dvs. ökad produktivitet i användningen av energi och råvaror. Bakgrunden är att närhelst energi och råvaror omsätts genereras avfall och restprodukter som kan skada miljön. Och det är avfallsmängderna inte minst i gasform som är det stora hotet mot biosfären och jordens ekosystem. Om sålunda resursanvändningen effektiviseras reduceras avfallsmängderna i motsvarande grad. Det är av stor vikt att forskningen är tvärvetenskaplig för att på så vis öka förståelsen för sambanden mellan människans aktiviteter och ekosystemens kvalitet och bärkraft. Forskningen måste också i ökad utsträckning förbättra kunskapen om de fattiga länderna, där västvärldens lösningar inte automatiskt går att tillämpa. Ett nära knutet problem är att miljöforskningen mestadels kretsat kring de lösningar som västvärlden efterfrågat. Därför är det viktigt att och EU tydligare verkar för att utvecklingsländers förutsättningar för hållbar utveckling i ökad utsträckning är föremål för svenska och internationella forskningssatsningar och att man bidrar till att bygga upp forskningskunskap i utvecklingsländerna. Skånberg (kd)