mot · GT02So396 · 2005-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att statsbidragen till tolktjänster för döva skall omfördelas med hänsyn till antalet tolkanvändare i de enskilda landstingen. Uppskattningsvis av landets döva är bosatta och behöver sin service i län. får läns landsting av det samlade statsbidraget till tolktjänster för döva. Statsbidraget har minskat ytterligare till , medan läns landsting av egna medel bidrar med budget, ett belopp som har fortsatt att öka i förhållande . Det nuvarande statsbidraget till tolktjänster för döva inrättades 1993. Statsbidraget utgår till landstingen med syfte att kompensera dessa för merkostnader för ett utökat uppdrag samt för att möjliggöra huvudmännens fortsatta utveckling av tolktjänsten. I avvaktan på andra fördelningsnycklar fördelades statsbidragen i relation till folkmängden. Det senare innebär en allvarlig snedfördelning av statsbidragen. Efter ett riksdagsuttalande gjordes en mindre förändring av fördelningen av bidragen till förmån för . Detta var dock begränsat och ledde till nuvarande statsbidragsnivå, där läns landsting får av bidraget, mot befolkningsandelen av de döva i riket. En statlig utredning har därefter och i svepande och allmänna termer avstått från att bedöma behovet av tolktjänster i olika delar av landet. Man ansåg att behovet av tolktjänster var för svårt att mäta och tar över huvud taget inte tag i den speciella problematik, som finns i län. Det är anmärkningsvärt och bör ses i ljuset av att staten i andra sammanhang tagit initiativ till en översyn av LSS-kostnaderna och därmed utjämnat dessa mellan kommunerna. Det är rimligen en betydligt mer komplicerad uppgift att bedöma LSS-kostnadernas fördelning än behovet av tolktjänster i olika län. län har en särställning när det gäller andelen döva i riket. Det beror att staden och länet kan erbjuda en hel kedja av utbildningsmöjligheter för döva. Här finns riksgymnasierna för döva, hörselskadade och dövblinda, men också specialförskola, döva och hörselskadade. Antalet döva ökar också i län. Utvecklingen bejakas i vårt län, men det är angeläget att också staten tar sitt ansvar för de ökade kostnaderna för tolkservice i länet, detta inte minst beroende på att inflyttningen av barnsdomsdöva till län innebär att kostnaderna minskar i andra län. Antalet beställda tolkuppdrag har ökat kraftigt . 2002 var antalet beställda tolkuppdrag 10393. 2004 beställdes 12356 tolkuppdrag och prognosen är en ytterligare ökning upp mot 13000 beställningar på årsbasis.) har antalet döva och hörselskadade i länet ökat kraftigt, men efterfrågan har ökat än snabbare. Den snabba ökningen av efterfrågan visar att döva personer i allt större grad blir varse sina rättigheter och använder sig av viktig service, men det ökar också trycket på ett landsting som som har en hög andel döva bland sin befolkning. Det ansvaret bör bäras solidariskt. Det finns en stark ambition att erbjuda en god miljö för döva och hörselskadade i län. Det måste få stöd av ett statsbidragssystem, som tar hänsyn till de speciella åtaganden länet har i annat fall riskerar servicenivån att inte följa med en angelägen efterfrågan. Nuvarande system, där invånarantalet och inte behovet styr statsbidragen innebär också risker för att enskilda län i vissa fall t o m kan få högre statsbidrag än de faktiskt har tolkkostnader för. Vi föreslår därför att statsbidragen omfördelas i förhållande till antalet tolkanvändare, vilket väl speglar behovet av tolktjänster.