mot · GT02U209 · 2005-09-23 00:00:00 — Alla människor är födda fria med samma rättigheter. Trots detta självklara sker kränkningar av de mänskliga fri- och rättigheterna. För oss liberaler är arbetet med att försvara och förbättra skyddet för de mänskliga fri- och rättigheterna en grundläggande uppgift. Mänskliga rättigheter, i meningen civila och politiska, är absoluta. De flesta civila och politiska rättigheter kan och bör, även i fattiga länder, genomföras omgående, medan sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter kan genomföras efterhand som möjligheter skapas. Demokrati är den enda styrelseform som kan garantera respekten för de mänskliga rättigheterna. Trots detta lever miljontals människor i förtryck och ofrihet. Kampen mot diktaturer och för demokrati och mänskliga rättigheter måste därför gå vidare och intensifieras. Terrorism och de som skyddar och understödjer terrorverksamhet skall fördömas med all kraft. För oss är det både naturligt och önskvärt att tillsammans med världens demokratier samverkar för att bekämpa den internationella terrorismen. som vi måste visa handlingskraft mot terrorism måste rättsstatens grundläggande principer respekteras. Vi kan inte acceptera att mänskliga rättigheter åsidosätts av effektivitetsskäl. Kampen mot terrorismen måste föras inom demokratins och rättsstatens ramar. Den utveckling av folkrätten som vuxit fram efter det slut som handlar även om människors och inte bara staters rättigheter bör välkomnas och främjas. Den permanenta bör ges vida möjligheter att agera. Yttrande- och pressfrihet är grundläggande för en fungerande demokrati och skall främjas genom bl.a. svenskt biståndssamarbete. Dödsstraff och tortyr måste kraftfullt motarbetas. All slags diskriminering utgör i grunden ett slag mot demokratin och principen om alla människors lika värde. Mänskliga rättigheter är desamma oberoende av hudfärg, etnicitet, kön eller sexuell läggning. Att värna barns rättigheter, i och i världen, skall vara en prioriterad uppgift. EU:s arbete med mänskliga rättigheter i världen är av största vikt och bör ske inom ramen för en tydligare och mer sammanhållen strategi. 4För friheten, mot förtryckarna6 5Nya hot och utmaningar7 6Politiska kontra socioekonomiska och kulturella rättigheter8 7En modern folkrätt stoppar folkmord9 8.1FN:s kommission för mänskliga rättigheter (MRK)11 9Den permanenta internationella brottmålsdomstolen12 11Avskaffa dödsstraff och tortyr13 12Ingen diskriminering skall accepteras14 14Homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter18 16EU och mänskliga rättigheter20 16.1En gemensam strategi för mänskliga rättigheter21 16.2Fler särskilda dialoger för mänskliga rättigheter22 18Lika rättigheter för svenska medborgare utomlands22 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kränkningar av mänskliga rättigheter alltid måste påtalas, kritiseras och åtgärdas oavsett var de äger rum. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sambandet mellan demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör intensifiera sitt arbete med att både försvara och förbättra skyddet för de mänskliga rättigheterna dels genom de internationella organisationer där bereds möjlighet att påverka, såsom FN, EU, , och , dels genom bilaterala samarbete med andra länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att bekämpa terrorismen, vilken utgör ett hot mot demokratin, rättsstaten och enskilda människors liv och hälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kampen mot terrorismen måste föras inom demokratins och rättsstatens ramar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om nödvändigheten av att skilja mellan civila och politiska rättigheter, vilka är absoluta, och sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att FN bör vara skyldigt att ingripa, också med våld om så krävs, då civila hotas av folkmord, massvåldtäkter, folkfördrivning eller motsvarande och där staten inte skyddar sina medborgare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en fortsatt förnyelse av folkrätten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att FN:s kommission bör ersättas med ett MR-råd samt att endast de länder som inte själva bryter mot principerna de är satta att övervaka skall tillåtas vara medlemmar i det FN-organ som bevakar de mänskliga rättigheterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör ta initiativ till att inom EU få till stånd ett system för ömsesidig granskning av situationen för mänskliga rättigheter i medlemsländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att reformera . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör öka sitt engagemang i det s.k. Community of democracies. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bilateralt biståndssamarbete bör villkoras med krav på demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör driva på så att fler stater, inklusive och , ratificerar Romstadgan om den permanenta . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtal mot amerikanska medborgare i den permanenta . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av oberoende och fria massmedier och att stöd till dessa skall vara en viktig del av svenskt demokratibistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att aktivt skall verka för att dödsstraffet och användningen av tortyr avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka alla former av etnisk diskriminering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en omarbetning av FN:s konvention mot rasdiskriminering. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka våld mot och diskriminering av kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka handel med kvinnor och barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall driva frågan om sexuell och reproduktiv hälsa inklusive rätten till abort i internationella forum. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att motverka diskriminering av homosexuella, bisexuella och transpersoner samt upprättandet av en internationell konvention för att undanröja all diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stärka och förbättra barns rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för en tydligare och mer sammanhållen strategi för EU:s arbete med mänskliga rättigheter i världen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom ramen för EU-samarbetet upprätta en demokratifond för stöd till demokratirörelser i diktaturer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upprätta MR-avdelningar inom ramen för EU:s kontor i de länder med vilka man har handelsavtal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att EU:s biståndspolitik bör vara ett viktigt instrument för att främja respekten för mänskliga rättigheter i världen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU bör verka för att fler dialoger med enskilda länder med enbart inriktning på mänskliga rättigheter kommer till stånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om betydelsen av tydliga rutiner då svenska medborgares mänskliga rättigheter kränks utomlands. 4För friheten, mot förtryckarna Vår värld är skriande orättvis. Knappt hälften av jordens befolkning lever i fria demokratier, 20 000 barn dör av svält och över 800 miljoner individer är fortfarande analfabeter. Folkmordet i , fängslade demonstranter i , upprensningskampanjen i och den ökande ofriheten i är bara några exempel på hur de mänskliga rättigheterna kränktes även . Som liberaler kan vi aldrig acceptera ofriheten, förtrycket och lidandet. Liberaler kompromissar aldrig någonsin bort de mänskliga rättigheterna. Alla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter. Principen om varje människas frihet och lika värde omfattar varje individ i världen utan åtskillnad av något slag, såsom hudfärg, kön, sexuell läggning, språk, religion, politisk eller annan uppfattning, nationellt eller socialt ursprung, egendom, börd eller ställning i övrigt. Erkännandet av alla människors lika värde hänger oupplösligt samman med att ingen människa får diskrimineras på grund av ovanstående eller annan anledning. Att se på och tiga om kränkningar av de mänskliga rättigheterna, oavsett i vilken omfattning eller var någonstans i världen de sker, är att ge sitt samtycke. Kränkningar av de mänskliga rättigheterna måste alltid påtalas, kritiseras och åtgärdas oavsett var de äger rum. Trakasserier, tortyr och förföljelse är just trakasserier, tortyr och förföljelse oavsett om det är invånaren i , , Bosnien eller som utsätts för dessa kränkningar. Varje människa har rätt att leva ett liv i fred och frihet, med reella möjligheter att påverka sin egen livssituation. Mänskliga rättigheter respekteras bara med ett demokratiskt styrelseskick. Demokrati är därför det enda styrelseskick som är människan värdigt. Demokrati utgör på flera sätt grunden för etablerandet av mänskliga rättigheter. Därför måste demokratins idéer spridas över världen. För oss liberaler har det varit beklämmande att se hur socialdemokraterna successivt monterat ned alla utrikespolitiska ambitioner . Det finns ingen linje. Det finns ingen strategi, ingen moral och inget engagemang. Vår röst i EU är tyst. Så behöver det inte vara. menar att det är dags att återupprätta en aktivistisk och moralisk utrikespolitik. Ett litet land som kan genom en hög aktivitet och ett stort engagemang vinna gehör för idéer i EU och FN för det vi vill åstadkomma. Men det kräver alliansbyggande och en genomtänkt strategi för vad man vill göra. För oss är det självklart att utrikespolitiken måste präglas av värnandet av demokrati och mänskliga rättigheter som högsta mål och riktlinje. Liberaler kompromissar inte med de mänskliga rättigheterna i och fjäskar heller inte för diktatorer på . Det är hög tid för och världssamfundet att ta konkreta initiativ för att omsätta vackra ord om frihet och mänskliga rättigheter i handling. 5Nya hot och utmaningar Demokratin och respekten för mänskliga rättigheter kan aldrig tas för givna utan måste ständigt påtalas och försvaras. De fasansfulla terrorattackerna mot är ett tydligt exempel på detta. Attackerna har ställt demokratin och rättsstaten inför nya dilemman och svåra utmaningar. Terrorismen, som i och för sig inte är någon ny företeelse, utgör ett hot både mot enskilda individer och mot det öppna samhället och rättsstaten. Världen har efter skakats av flera allvarliga terrordåd, i bl.a. , , , , och inte minst i . Vi skall aldrig vika en tum för terroristernas krav, kidnappningar och hot. För oss liberaler förblir det en självklarhet att ta ställning för och försvara enskilda individers mänskliga fri- och rättigheter och de värden som bär upp demokratin och rättsstaten. Vi fördömer terrorismen och de som skyddar och understöder terrorverksamhet. För oss är det naturligt och önskvärt att tillsammans med världens demokratier söker finna gemensamma lösningar på gränsöverskridande problem, som internationell terrorism. som vi måste visa handlingskraft mot terrorism måste rättsstatens grundläggande principer respekteras. Det är viktigt att poängtera att kampen måste föras med medel som respekterar rättsamhällets principer och inte undergräver det öppna samhället. Då vinner terroristerna. Alla ingrepp i den individuella integriteten, t.ex. register, övervakningskameror, samkörning av register m.m. måste vägas mot proportionalitets- och ändamålsprinciper. I kampen mot terrorismen måste regeringen kraftfullt driva frågan om rättssäkerhet så att våra grundlagar upprätthålls för alla medborgare. Det är sålunda oacceptabelt att inte har följt internationella konventioner när det gäller fångarna på Guantánamobasen i , även om de fängslade är misstänkta för att bl.a. ha utfört terrordåd. Vi menar att de fångar som ännu inte släppts bör sättas på fri fot eller åtalas enligt internationella normer. Tortyrövergreppen från koalitionens styrkor i i var fruktansvärda och kan aldrig försvaras. som ockupationsmakt och respekterad demokrati har ett ansvar för att sådana handlingar inte sker och att utreda misstankar om övergrepp och i efterhand straffa de som ändå gjort sig skyldiga till övergrepp. 6Politiska kontra socioekonomiska och kulturella rättigheter Rättighetsperspektivet är den grund som garanterar individens grundläggande rättigheter. Dessa genomförs i en demokratisk process. I nya politik för global utveckling, som fattade beslut om , slås fast att rättighetsperspektivet skall genomsyra politiken på området. Det är ett verkligt genombrott för liberala värderingar. Vi vill dock förstärka det liberala inslaget i utvecklingssamarbetet genom att göra demokrati till dess övergripande mål. Politiska riktningar har haft svårt att enas om en gemensam syn på mänskliga rättigheter. Dessa åsiktsskillnader är inte överspelade. Om man ser till verkligheten är en principiell uppdelning mellan politiska och ekonomiska rättigheter ofta på sin plats. Politiska rättigheter syftar till att skydda den enskilde från olika övergrepp. De flesta civila och medborgerliga rättigheter är absoluta och bör, även i fattiga länder, genomföras omgående. Till dessa hör rösträtt, yttrandefrihet, tryckfrihet, förbud mot tortyr och dödsstraff etcetera. De kommunistiska regimer som bara för ett årtionde sedan kontrollerade halva hävdade att civila och medborgerliga rättigheter, alltså individuella rättigheter inriktade på att garantera den enskildes personliga frihet och möjlighet att på lika villkor delta i det politiska livet, saknade relevans under socialismen. I stället gjorde dessa regimer anspråk på att ha förverkligat rättigheter av annat slag: rätt till arbete, rätt till sjukvård, etc. I verkligheten var anspråken falska. Dessa sociala rättigheter uppfylldes i allmänhet sämre under socialismen än i demokratiska marknadsekonomier. Sociala rättigheter av det slag som dessa regimer gjorde oriktigt anspråk på att förverkliga är av annan karaktär än de politiska rättigheterna. Sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter är i högre grad processuella dvs. de genomförs efterhand som möjligheter skapas. De fordrar ofta prioriteringar och är mer beroende av tillgång till förändrade ekonomiska förutsättningar. Enligt liberalernas uppfattning är det under alla omständigheter oacceptabelt att söka försvara frånvaro av t.ex. tryckfrihet, rätt till en opartisk rättegång eller liknande med hänvisning till att en s.k. social rättighet upprätthålls. Denna i grunden liberala distinktion bör alltid göras, vilket bör ge regeringen till känna. Distinktionen mellan dessa båda typer av rättigheter görs för övrigt i vår egen grundlag. I den svenska regeringsformen har de medborgerliga fri- och rättigheterna en särställning jämfört med de sociala rättigheterna. De sociala rättigheterna finns, och det med rätta, inskrivna i regeringsformen, men finns där som ett uttryck för samhällets målsättning. Detta medan de klassiska fri- och rättigheterna, som yttrande- och mötesfrihet, är grundlagsskyddade. Mot bakgrund av detta är det underligt att den i sin utrikespolitik med emfas hävdar att rätten till semester ska likställas med rätten att fritt uttrycka sina åsikter. Det är viktigt att påpeka att alla rättigheter finns noggrant preciserade och tolkade till sin innebörd. Ändå sker det ofta en vantolkning av de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. De påstås ha en vidare omfattning än vad det finns grund för i konventioner och rättspraxis. När begreppet mänskliga rättigheter används alltför vidlyftigt riskerar begreppets värde att urholkas. Därför är det viktigt att det är en väldefinierad syn med sin grund i den internationella rätten, och inte allmänt hållna politiska önskningar, som präglar tolkningen av rättighetsperspektivet. 7En modern folkrätt stoppar folkmord Folkrätten rör inte längre bara staters rätt visavi varandra, utan även i växande utsträckning människors rätt till mänskliga fri- och rättigheter när dessa står i konflikt med en statslednings önskan att fördriva eller mörda medborgare. När etnisk rensning eller massmord äger rum med hänvisning till att det rör sig om ett lands inre angelägenhet är det inte längre möjligt för omvärlden att förhålla sig passiv. FN bör vara skyldigt att ingripa, också med våld om så krävs, då civila hotas av folkmord, massvåldtäkter, folkfördrivning eller motsvarande och där staten inte skyddar sina medborgare. Det är vämjeligt då folkrätten åberopas av diktatoriska ledare i syfte att ostört förfölja och mörda sina egna medborgare. Dessvärre leder det nuvarande systemet i säkerhetsrådet till att FN förlamas en passivitet som gjorde att FN stod overksamt vid folkmordet i och folkfördrivningen på . Inte ens den akuta situationen i , , där så många som 300000 människor kan ha mist livet sedan folkmordets utbrott i slutet på 2003, har lett FN till att agera. I grund och botten beror FN:s handlingsförlamning bl.a. på att en av de permanenta säkerhetsrådsmedlemmarna, , är en kommunistisk diktatur. Vi menar att det är orimligt att en medlem skall kunna stoppa ett FN-beslut om att intervenera i ett land och att interventionen då blir oförenlig med folkrätten. Folkrätten är inte något statiskt utan ett regelverk av konventioner och sedvänjor som utvecklas. Inom den del av folkrätten som syftar till att skydda offer för väpnade konflikter har man sedan arbetat med en generalklausul (Martensklausulen) som ersätter många konkreta regler omöjliga att förutse med en allmän hänvisning till principer om medmänsklighet och det allmänna rättsmedvetandet. Den danske utrikesministern anser att Nato tillämpade just denna Martensklausul när Natos medlemsländer ingrep till värn för de förföljda Kosovoalbanerna i Kosovo, utan ett mandat av . Det är inte otänkbart att detta kan bilda mönster vid framtida humanitära katastrofer av liknande slag. Sammantaget står det klart att reformerna brådskar. måste verka för att förnyelsen av folkrätten går vidare så ett den blir ett entydigt stöd, inte ett hinder, för individers grundläggande rättigheter. liberalerna anser att folkrätten måste reformeras och kompletteras med en slags nödvärnsrätt. Ett internationellt ingripande med maktmedel skall självfallet alltid underställas principerna om nödvändighet, andra metoder skall användas om dessa kan nå framgång och proportionalitet. De åtgärder som vidtas får inte vara starkare än nödvändigt. Ett intressant exempel på hur vissa länder kan påverka interna förhållanden i andra länder med fredliga metoder är de krav som EU och på initiativ av dåvarande ställde på EU:s ansökarländer. När avskaffande av dödsstraff gjordes till ett kriterium för EU-medlemskap ökade motivationen hos kandidatländerna att reformera sin strafflagstiftning. Kampen för mänskliga rättigheter måste också föras på hemmaplan. har drivit frågan om att ett system för ömsesidig granskning bör upprättas inom EU, dvs. att medlemsländerna, gamla som nya, skall kontrollera hur väl de enskilda EU-länderna lever upp till bestämmelser om mänskliga rättigheter. bör i EU på lämpligt sätt ta initiativ i denna fråga för att få till stånd ett sådant system. På liknande vis fungerar det s.k. Community of democracies som består av ett nätverk stater (ca 100 till antalet), som tillsammans åtagit sig att verka för demokrati och mänskliga rättigheter, både i den egna staten och utomlands. Ett eventuellt deltagande i nätverkets ministermöten är beroende av den rådande situationen för mänskliga rättigheter och demokrati i det enskilda landet. På så vis skapas ett system för ömsesidig kontroll samt erkännande av framsteg när det gäller demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter. anser att bör öka sitt engagemang i ovan nämnda nätverk. Även biståndspolitiken bör användas för att främja mänskliga rättigheter. Enligt liberalernas uppfattning bör det bilaterala biståndet om möjligt villkoras med krav på insatser för demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. FN:s framtid är intimt sammankopplad med nödvändigheten av förändring. Reformerna är intimt sammanlänkade med FN:s trovärdighet och förmåga att agera för säkerhet och bevarandet av de mänskliga rättigheterna i världen. Därför beklagar vi att resultatet av högnivåmötet inte förmådde förändra FN på det genomgripande sätt som är nödvändigt. Toppmötet lyckades inte göra mänskliga rättigheter lika angelägna för FN som frågor om utveckling och säkerhet. Det är till exempel högst oklart hur för mänskliga rättigheter kommer att utformas. Den centrala punkten om en utvidgning av säkerhetsrådet hamnade inte ens på dagordningen. En av få ljuspunkter utgjordes av ett fastställande av FN:s skyldighet att skydda den enskilde mot grova brott mot de mänskliga rättigheterna, då en stat inte kan eller vill göra detta. menar att den framöver måste agera kraftfullt för att verka för att generalsekreterarens reformpaket omsätts i konkreta åtgärder för att stärka FN. 8.1FN:s kommission för mänskliga rättigheter (MRK) Främjandet av de mänskliga rättigheterna är en av FN:s mest angelägna uppgifter. Tanken är att FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna (MRK) skall utgöra världens främsta väktare av de mänskliga rättigheterna. Emellertid har skarp kritik från flera MR-organisationer och andra aktörer riktats mot kommissionen. Bland de 53 medlemmarna finns några av världens värsta diktaturer, bl.a. , , och . Resultatet av detta blir att kommissionen ser mellan fingrarna rörande övergrepp och brott mot mänskliga rättigheter i de aktuella medlemsländerna. Medlemskapet fungerar sålunda som ett alibi och en täckmantel. Det är tydligt att kommissionen på detta sätt motarbetar sina egna syften och förlorat i legitimitet. Detta är mycket olyckligt. fungerade också som ordförande i kommittén. Detta skadade allvarligt trovärdigheten i FN:s arbete för mänskliga rättigheter. menar att endast de länder som inte själva bryter mot principerna de är satta att övervaka skall agera ordförande eller tillåtas vara medlemmar i det FN-organ som bevakar de mänskliga rättigheterna. anser att det reformförslag som för fram i , om att avskaffa kommissionen för mänskliga rättigheter och i stället inrätta ett råd med färre medlemmar än i dagens kommission, är att föredra och således bör ersätta dagens system. beslutade att ersätta med ett MR-råd, men lyckades inte enas om hur det nya rådet skall fungera. Det diskuteras huruvida det skall organisatoriskt placeras under generalförsamlingen eller vara ett självständigt organ likt säkerhetsrådet och ekonomiska och sociala kommittén. Det är egentligen först då det senare alternativet genomförs som orden om att mänskliga rättigheter är lika viktiga som fred och utveckling förverkligas. En ytterst viktig fråga som vägrat driva är medlemskrav, men blir , , och åter invalda i det organ som skall övervaka staters respekt för de mänskliga rättigheterna har inget hänt. Det otidsenliga systemet med ett säkerhetsråd bestående av permanenta medlemmar med vetorätt är en kvarleva från som bidrar till blockeringar och handlingsförlamning. Inte minst de händelser som ledde fram till intervention i satte behovet av en reformering av säkerhetsrådet i fokus.