mot · GT02U383 · 2005-10-05 00:00:00 — Mänskliga rättigheter tillkommer alla och gäller alltid. Det är allas uppdrag att se till att alla medmänniskor kan åtnjuta de mänskliga rättigheter som bland annat uttrycks i FN:s allmänna förklaring för mänskliga rättigheter. Mänskliga rättigheter kränks i alla länder i världen, inklusive . internationella trovärdighet i MR-frågor är direkt beroende av att vi kan hålla rent framför egen dörr. Dessvärre har åtskilliga gånger kritiserats av olika FN-kommittéer och FN-organ. Det gäller främst situationen för barn, funktionshindrade, asylsökande och flyktingar, kvinnor och homo- och bisexuella. MR-arbetet i behöver också stärkas, inte minst när det gäller flyktingpolitik och kampen mot handel med kvinnor och barn. borde återinföra en minister för de mänskliga rättigheterna som kan ta ett helhetsperspektiv på dessa viktiga frågor. måste inrätta en författningsdomstol som kan granska påstådda kränkningar. Det behövs också en offensiv svensk utrikespolitik för mänskliga rättigheter. Folkrätten behöver tydliggöras och förnyas. Människor, inte stater, skall stå i centrum. Större vikt måste läggas vid att bidra till försoning och förlåtelse mellan människor. Vi vill betona vikten av arbetet mot tortyr och dödsstraff och för barns och kvinnors rättigheter. Vi uppmanar näringslivet att ta fram etiska koder och uppvisa ett större socialt ansvar. Respekten för mänskliga rättigheter och ekonomisk och social utveckling är beroende av varandra och delar ett gemensamt mål. Rätten till utbildning och vård samt tillgång till mat är givna utgångspunkter i biståndet. Men också politiska friheter som tryck- och yttrandefrihet och demokratiska val är viktiga för utvecklingen. 4Vad är mänskliga rättigheter?5 4.1Grunden för mänskliga rättigheter5 4.2Universella principer eller kulturella skillnader6 4.3Rättigheter i konflikt med varandra7 5Alla rättigheter för alla människor7 5.2Mänskliga rättigheter, för varje persons frihet8 5.4Människor går före stater9 6Sverige långt ifrån perfekt10 6.1Barnen och mänskliga rättigheter10 6.5Det goda arbetet och yttrandefrihet på arbetsplatsen13 6.6Homo-, bisexuella och transpersoner (HBT)13 6.7Förstärkta fri- och rättigheter14 6.8Kriminalisera deltagande i eller stöd till rasistiska organisationer14 6.10Återinrätta en minister för de mänskliga rättigheterna15 7En global utrikespolitik för mänskliga rättigheter15 7.1Uppvärdera mänskliga rättigheter och förnya folkrätten16 7.2Ödmjukhet och förståelse för andra kulturer16 7.5Mänskliga rättigheter och säkerhetspolitiken18 7.6Att hjälpa istället för att stjälpa18 7.7Ratificering, övervakningsmekanismer och sanktioner18 7.10Mänskliga rättigheter och utveckling, beroende av varandra20 7.11Mänskliga rättigheter, trafficking och spridning av hiv20 7.13Tillgången till mat en mänsklig rättighet21 7.15Humanitärt bistånd i krig och naturkatastrofer22 7.16Hjälp flyktingar i nöd22 8Europa och de mänskliga rättigheterna24 9Mänskliga rättigheter och kampen mot terrorism25 10Näringslivet och mänskliga rättigheter26 10.1Etik och moral i näringslivet26 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kravet på enskilda människors rätt till grundläggande mänskliga rättigheter alltid skall väga tyngre än folkrättsprincipen om skydd för stater och deras institutioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen som svensk profilfråga skall återuppta kampen mot dödsstraffet genom att hävda varje människas rätt till liv. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att respektera barns rättighet att tillhöra en familj.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att målet för svensk Politik för global utveckling (PGU) skall ta sin utgångspunkt i det grundläggande kravet på mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att varje stat måste beakta rätten till grundläggande mänskliga rättigheter i den terroristbekämpning som kan kräva vissa begränsningar i den personliga integriteten. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om att statsledningar skall ställas till svars för de brott mot de mänskliga rättigheterna som underlåtenhet i att bekämpa trafficking och spridningen av hiv utgör. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall arbeta för en för att främja förståelse för konfliktområdens skilda kulturer och religioner för att därigenom stärka kunskapsutveckling och försonande opinionsbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att agendan för internationella utvecklingsorganisationer skall lyfta fram mänskliga rättigheter samt att deras fältverksamhet skall bedrivas med en uppförandekod som förhindrar persontrakasserier. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att stärka den humanitära rätten och säkra UNHCR:s resurser i syfte att skydda flyktingar och krigsoffer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kvinnors och barns situation särskilt skall uppmärksammas på grund av deras utsatthet för diskriminering och våld. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en universell jurisdiktion för den bör utredas. 1 Yrkande 3 hänvisat till SfU. Brott mot mänskliga rättigheter sker i alla länder i världen. är inget undantag. har olika FN-kommittéer kritiserat för brott mot mänskliga rättigheter, bl.a. vad gäller vår flyktingpolitik samt barnens rättigheter. Om skall ha trovärdighet i sitt utrikespolitiska engagemang för mänskliga rättigheter så måste vi hålla rent framför egen dörr. Mänskliga rättigheter tillkommer alla, och gäller oberoende av omständigheter. Därför är spridandet av dem, samt en fördjupad diskussion om hur rättigheterna skall främjas i praktiken, mycket viktigt. Ett sätt att förtydliga rättigheternas funktion och status är att skriva nationella handlingsplaner för mänskliga rättigheter (MR), något som FN uppmanar till. Alltför få länder har gjort detta och det är bra att nu har en sådan. förutsätter att denna följs upp och att arbetet inte avstannar i och med att planen finns. Det råder dock ingen tvekan om att det är på den internationella arenan och i länder och regioner som styrs av icke-demokratiska regimer som de allra flesta och värsta brotten mot mänskliga rättigheter sker. Gemensamma spelregler och normer som främjar mänskliga relationer behövs, och de finns förankrade i FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter. FN:s konventioner innehåller grundläggande normer som värnar människovärdet och som gör det lättare för människor och leva tillsammans. Det handlar inte om att skapa någon slags enhetskultur, utan om att slå vakt om mångfalden. Men måste alltid de grundläggande mänskliga rättigheterna sättas före krav på kulturell frihet. 4Vad är mänskliga rättigheter? Det hänvisas ofta till mänskliga rättigheter, men alltför sällan konkretiseras diskussionen. Vad är mänskliga rättigheter, vilka är de och vad betyder de? Vilka problem skapar rättigheterna i sin inbördes relation? anser att den idémässiga grunden för mänskliga rättigheter behöver redovisas tydligare. 4.1Grunden för mänskliga rättigheter utgångspunkt är att det finns en etisk grund för vad som är rätt, som inte kan avskaffas genom politiska beslut och som finns i människan oavsett kultur, kön, sexuell läggning m.m. Denna grund för rätten återfinns exempelvis i den kristna etiken och naturrätten och har präglat västerländsk rättsuppfattning. Under historiens gång har den manifesterats från i en lång rad rättighets- och frihetsdeklarationer i , och FN. Denna etiska grund innehåller allmänt giltiga värden: livet, människovärdet, kärlek, sanning, frihet, kunskap, den goda miljön etc. De är värden i sig. En rättighet innebär sedan anspråk att få uppnå, uppleva eller realisera ett värde, vilket är en rättighet som alla människor har. Men alla har också ett ansvar och en skyldighet att låta andra uppleva och förverkliga dessa värden. Dessa rättigheter och skyldigheter tillkommer alla människor och är alltså oberoende av enskilda människor eller traditioner. Efter brott mot mänskligheten och systematiska kränkning av människovärdet intensifierades diskussionen om mänskliga rättigheter. När () bildades fastslogs organisationens grund, de mänskliga rättigheterna: att rädda kommande släktled ur krigets gissel... att ånyo betyga vår tro på de grundläggande mänskliga rättigheterna ... att skapa de villkor, som äro nödvändiga för upprätthållande av rättvisa och aktning för förpliktelser ... att främja sociala framsteg och bättre levnadsvillkor. En kommission fick i uppgift att konkretisera allmänna skildring av de mänskliga rättigheterna. Resultatet blev FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna som antogs . Den är enbart en förklaring, men har efter internationell praxis och sedvänja kommit att få en bindande universell status inom folkrätten. Rättigheterna har sedan vidareutvecklas och förtydligats i områden där speciellt grova kränkningar har skett genom ett antal konventioner, deklarationer och protokoll. De som främst bör nämnas är: Konventionen angående flyktingars rättsliga status (1951) Internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering (1965) Konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter (1966) Konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (1966) Konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (1979) Konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (1984) Konventionen om barnets rättigheter (1989). Därtill kommer på det arbetsrättsliga området och olika regionala arrangemang. Speciell viktigt för oss i är den europeiska konventionen (1950) som även är inskriven i svensk grundlag. Förutom konventionerna finns det också ett antal FN-resolutioner och protokoll inom MR-området som är folkrättsligt bindande. 4.2Universella principer eller kulturella skillnader En nyckelfrågeställning i hela diskussionen om mänskliga rättigheter är huruvida de är universella eller kulturellt betingade. Finns det rättigheter och värden som gäller varje människa oberoende av tid och rum? Eller är alla värden och normer beroende av när vi lever, var vi lever och i vilken kultur som vi växer upp i? Rättigheterna som finns nedskrivna i ovan nämnda konventioner m.m. kritiseras ibland för att vara skapade utifrån den västerländska kulturen. Trots detta har de flesta länder i världen ratificerat exempelvis konventionerna om medborgerliga och politiska rättigheter samt den om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Eftersom menar att det går att härleda allmänt giltiga värden samt att människan, i enlighet med den kristna människosynen, har rätt att förverkliga dessa värden så är det för oss självklart att hävda värdenas universella status och giltighet. Många hävdar detsamma, men ofta förblir grunden för den universella giltigheten outtalad. Detta gynnar inte diskussionen med dem som tycker att rättigheterna är kulturellt betingade. ser att det finns ett behov av att regeringen klargör grunden för de mänskliga rättigheterna, ett krav som vi framför i olika sammanhang. 4.3Rättigheter i konflikt med varandra En utmaning för arbetet med de mänskliga rättigheterna är att fastslå vad som gäller då olika rättigheter hamnar i inbördes konflikt. Som exempel kan nämnas barnens rättigheter i enlighet med barnets bästa kontra vuxnas rättigheter, kvinnors och mäns reproduktiva rättigheter, minoriteters rättigheter kontra majoritetens. Dessa konflikter kräver ökad uppmärksamhet hur skall man prioritera mellan dem? Skall man förändra deras inbördes status? Vilka mänskliga rättigheter är beroende av andra rättigheter? Var går gränserna för exempelvis religionsfrihet i vilken omfattning kan den därmed begränsas i lagstiftning? menar att regeringen bör utreda och klargöra frågan om rättigheternas inbördes relation och status och hur konflikter dem emellan bör lösas, vilket vi yrkar i andra motioner. 5Alla rättigheter för alla människor All politik måste enligt syfta till att värna människovärdet. Inte förrän alla mänskliga rättigheter garanteras för alla människor så värnas människovärdet fullständigt. Det gäller politiska och civila rättigheter, såsom att få uttrycka sig fritt, rätt till demokratisk delaktighet, att inte utsättas för tortyr, rättssäkerhet, jämställdhet. Det gäller även sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter, såsom rätten till mat, ekonomisk välfärd, rätten till utbildning och att uttrycka sin egen kultur. Rättigheterna och människovärdet är medfödda och behöver därför varken förtjänas eller förvärvas. Detta slås fast i artikel 1 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna: Alla människor äro födda fria och lika i värde och rättigheter. Vidare så är de mänskliga rättigheterna odelbara och beroende av varandra. Detta innebär bland annat att rättigheterna inom ekonomiska och sociala områdena är lika viktiga som de medborgerliga och politiska rättigheterna, men också att man inte kan kompensera bristen på politiska friheter med mat och skolgång. Detta kommer till uttryck i artikel 2 i FN:s allmänna förklaring och slogs återigen fast vid . Däremot är det naturligt att vi i det politiska arbetet främst inriktar våra resurser på dem som är mest utsatta och har det allra sämst ställt, såväl nationellt som internationellt. Det är först och främst de grundläggande behoven och mänskliga rättigheterna som måste tillhandahållas, såsom att inte bli utsatt för våld och repressalier, mat på bordet, tak över huvudet, grundläggande hälsovård och dylikt. Även om det finns stora skillnader mellan olika kulturer och religioner så menar alltså att det finns grundläggande värden som är giltiga och därmed skall gälla och upprätthållas, överallt, inom alla kulturer. Detta gäller även om olika länder och folk har olika ekonomiska och politiska möjligheter att upprätthålla respekten för mänskliga rättigheter. Att kulturer och religioner skiljer sig åt vad gäller seder och bruk behöver inte heller innebära att de skiljer sig åt vad gäller grundläggande värden och normer. Dessutom måste frågan om vilka värden och normer som kulturer och religioner i praktiken har skiljas från frågan om deras giltighet. vill betona att det inte sällan är de som starkast protesterar mot den västerländska synen på mänskliga rättigheter, och förespråkar kulturella olikheter, som är de värsta förbrytarna. Dessa är vanligtvis icke demokratiskt valda ledare som klamrar sig fast vid makten delvis med hjälp av en kulturell retorik. I takt med att diskussionen om mänskliga rättigheter når in i fler länder så försöker allt fler ideologer, religiösa ledare och politiker i till exempel , och hävda att de mänskliga rättigheterna är kulturbundna och anklaga västländer för kulturimperialism. Ett exempel på detta är hävdandet av s.k. Asian Values i . Om vi skulle acceptera detta sätt att tänka skulle vi göra oss skyldiga till en form av diskriminering där människors etnicitet eller kulturella identitet avgör hur mycket rättigheter de skall få. Glädjande nog växer det fram inhemska icke-statliga organisationer som går emot sina förtryckarregimer. Dessa ledare och organisationer måste följas av fler och få de demokratiska staternas stöd i både ord och handling. 5.2Mänskliga rättigheter, för varje persons frihet En viktig grund för formuleringen av de mänskliga rättigheterna är varje persons rätt gentemot staten, inte minst mot bakgrund av de fascistiska och diktatoriska regimer och ideologier som ständigt gjort människan till medel för sina strävanden. Människans rättigheter konstaterades vara okränkbara och sattes över statens. Detta innebar också att majoriteten inte längre kunde köra över minoritetens rättigheter i demokratins namn. Men under rättighetsflagg kan också en olycklig begränsning av människor äga rum. Ett exempel är det socialdemokratiska , där det ofta talas om jämlikhet och likabehandling. Men istället för lika möjligheter för alla, blir resultatet ofta en begränsande likriktning av människors möjligheter till utveckling. Som motsats handlar mänskliga rättigheter, såsom de uttrycks i olika FN-deklarationer, om varje persons möjligheter att utvecklas utifrån sin egen personlighet och leva i gemenskap med andra. Det är världens stater som genom att de skriver under olika förbinder sig att garantera rättigheterna inom respektive land. Det handlar dels om att staten ej skall bryta mot de mänskliga rättigheterna, dels att människor skall respektera varandras rättigheter. Varje land måste bevaka att de mänskliga rättigheterna respekteras och upprätthålls samt förhindra och bestraffa de som bryter mot rättigheterna. Det behövs därför vilja, en god lagstiftning samt rättvisa och effektiva domstolar där människor kan hävda sina medfödda rättigheter. Eftersom det i många länder förekommer grova kränkningar av mänskliga rättigheter har det vuxit fram internationella övervakningsmekanismer. Olika FN-kommittéer har som uppgift att bevaka att konventionsstaterna efterlever sina förpliktelser och att mänskliga rättigheter respekteras. Sanktionsmöjligheterna är dock små, speciellt då internationella ekonomiska och politiska sanktioner ofta har liten möjlighet att förändra en nations beteende. har dock ett antal internationella ad hoc-tribunaler etablerats för bland annat krigsförbrytelser, liksom bildandet av en permanent internationell brottmålsdomstol. Möjligheterna till universell jurisdiktion, dvs. att förbrytare kan dömas i andra länder än där brottet har begåtts, har även ökat . Denna utveckling välkomnar vi. 5.4Människor går före stater Inom folkrätten sker en utveckling till följd av politiska beslut och staters beteende på den internationella arenan. har principen om statssuveräniteten i ökad grad fått ge vika för principer om mänskliga rättigheter. Då MR-brott sker inom ett lands gränser, eller då staten är den part som systematiskt bryter mot de mänskliga rättigheterna, så upphör statens rätt att hävda icke-inblandning och omvärlden förpliktigas att agera för att rädda liv och människors rättigheter i landet. Denna utveckling av folkrätten är bra eftersom den sätter människans värde i centrum och inte tillåter att en diktator tar skydd bakom folkrättsparagrafer. välkomnar det nya synsättet där rätten till ingripande, med militära medel om så behövs, i humanitära nödlägen, förskjutits mot en skyldighet att ingripa. är det viktigt att hålla den moraliska diskussionen kring våldsanvändning levande så att våld och krig verkligen förblir den sista utvägen och inte något som regelmässigt används. Vår kunskap om följderna av våld gör att vi måste inse att allt bruk av våld ger oerhörda konsekvenser. Våld drabbar civila, det leder ofta till en spiral av nya våldsdåd, är skadligt för miljö och kränker alltid mänskliga rättigheter. Därför måste strängare regler för våldsanvändning utarbetas. De mänskliga rättigheterna måste vara i fokus också för de insatser som ibland blir nödvändiga för att stoppa grova kränkningar av människovärdet. Dessutom finns det en moraliskt stötande skev resursfördelning där endast en bråkdel i jämförelse med de medel som satsas i krigsindustrin, satsas på utveckling, konfliktförebyggande åtgärder och demokratiuppbyggande arbete som skulle kunna förhindra våld. 6Sverige långt ifrån perfekt framhålls gärna som ett mönsterland vad gäller mänskliga fri- och rättigheter. Vi är bra på att arbeta fram nya konventioner för mänskliga rättigheter och vanligtvis, men långt ifrån alltid, också att ratificera dem. Men när det kommer till att förverkliga dem går det trögare. Det tog till exempel innan definitionen på flykting i den svenska utlänningslagen vidgades så att den stämde överens med . Det tog att få den europeiska rättighetskonventionen implementerad i svensk lag. Exemplen har varit pinsamt många . Dessa är bara några av allt för många exempel. Om vi i inte ratificerar konventioner som vi anser att vi inte behöver ratificera, ökar risken markant för att andra stater inte ratificerar konventioner som vi anser att de verkligen behöver ratificera. kräver att regeringen till redovisar vilka internationella konventioner och tilläggsprotokoll som inte har ratificerat och tydligt motiverar varför så är fallet. Alltså: mycket återstår att göra för att garantera mänskliga fri- och rättigheter t.o.m. i . Om vi jämför med har det norska bland annat antagit en handlingsplan för mänskliga rättigheter som innehåller 300 konkreta krav. har också förvandlat tre till norsk lag med företräde framför andra norska lagar. Att upphöja konventionstexter till lag innebär att norska medborgare kan pröva påstådda kränkningar mot de mänskliga rättigheterna i den norska . Här har mycket att lära. Katalogen över mänskliga rättigheter och de åtgärder som förbundit sig att utföra är ingen meny där vi tar för oss av det som vi vill ha och ratar resten. Nedan följer ytterligare områden där anser det speciellt viktigt att förbättrar den inhemska respekten för mänskliga rättigheter. 6.1Barnen och mänskliga rättigheter I enlighet med , skall barnets bästa genomsyra alla politikområden. För att bedöma vad som är barnets bästa behövs en väl grundad kunskap om barn och att barnet självt får komma till tals. En grundläggande mänsklig rättighet för barn är rätten att tillhöra en familj. har internationellt sett en mycket väl uppbyggd organisation för stöd, omsorg och service till barn och familjer. Trots detta finns det en alltför hög andel barn och ungdomar med psykiska problem, som inte nås av våra samhällsresurser för vård, stöd och hjälp. Enligt uppvisar, även med mycket snäva definitioner, av alla barn och ungdomar i psykiska problem. är det långa väntetider till barnpsykiatrin när ett barn bedöms behöva sluten vård. kritiserar för att inte uppfylla olika bestämmelser i , bl.a. vad gäller förvärv av medborgarskap. Situationen är allvarlig bland flyktingbarn. Det är inte alls ovanligt med självmordsförsök bland flyktingbarn. Enligt artikel 3 gäller att i fall som rör ett barn skall särskilt beaktas vad hänsyn till barnets hälsa och utveckling samt bästa i övrigt kräver. Detta betyder att barnets bästa skall vägas in i alla led i asylprocessen. Detta sker inte alltid . Mottagandet av barn sker inte med några klara instruktioner, inte ens när det gäller ensamma flyktingbarn. I utredningar behövs höjd barnkompetens hos handläggarna och en utveckling av metodiken samt tydligare riktlinjer för när och hur barn skall höras. har riktat starkt kritik mot myndigheter som inte låter flyktingbarn komma till tals. Allt detta har börjat arbeta med. Målen är dock långt ifrån uppfyllda. Mobbning har blivit ett allt mer uppmärksammat problem . Över 100 000 barn mobbas i svenska skolor. Såväl fysisk som psykisk mobbning är oacceptabla handlingar. Ingen har rätt att bagatellisera ett barns upplevelser. De lagar som reglerar samvaron mellan människor i samhället måste gälla även i skolmiljön. Mobbning berör inte bara den enskilda personen utan i själva verket de mest centrala och grundläggande värderingarna och rättigheterna i samhället. Att slippa mobbning är en mänsklig rättighet för alla, även för barn och ungdomar. En nollvision mot mobbning är därför den enda rimliga målsättningen. Det är viktigt att barnets situation i katastrofhändelser lyfts fram, att kunskapen om hur traumatiska händelser påverkar barn förstärks och att samverkan mellan olika samhällssektorer ses över. Barnets bästa bör också lyftas fram inom till exempel domstolsväsendets, kriminalvårdens och verksamhet. Alla människor är unika och har ett lika värde, och det är därför en självklarhet att funktionshindrade skall äga samma rätt och skydd som övriga i samhället och kunna delta i samhällslivet på lika villkor. har antagit FN:s 22 standardregler för att tillförsäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet.