mot · GT02A370 · 2005-10-04 00:00:00 — Utgångspunkten för kristdemokratiskt jämställdhetsarbete är alla människors lika värde. Jämställdhet får inte reduceras till en kvinnofråga utan är ytterst en fråga om mänskliga fri- och rättigheter. Den handlar om kvinnors och mäns lika möjligheter att förverkliga sina rättigheter, men även om deras skyldigheter att respektera andras rättigheter. Genom historien har kvinnors möjligheter till verklig valfrihet varit underordnade männens. Även om kvinnans ställning stärkts och hennes situation förbättrats , lever fortfarande strukturer och värderingar kvar som missgynnar och diskriminerar. vill med kraft arbeta för att undanröja de strukturer, betraktelsesätt och grundläggande värderingar som förhindrar eller begränsar lika möjligheter, rättigheter och skyldigheter. Varken kvinna eller man får betraktas som objekt, ingen får vara överordnad den andre. Båda har lika värde. Vi hävdar rätten för alla att, oberoende av kön, få göra sina livsval. Det gäller exempelvis val som handlar om utbildning, arbete, livspartner, föräldraskap och boende. Varje skede av livet medför val, och rätten att lösa dessa efter personliga önskemål får inte vara bundet till kön. I denna motion presenterar sin jämställdhetspolitik, vilken har som mål och övergripande vision att skapa ett samhälle där varje person ges möjlighet att utvecklas, ges makt över sitt eget liv och möjlighet att forma det utifrån sina egna önskemål. 4Ideologiska och historiska utgångspunkter6 6Vårt ansvar för kvinnor utanför Sverige8 7Delad makt och delat inflytande9 9Lika möjligheter till trygghet12 10Lika möjligheter till försörjning och arbete12 10.2Att förena familjeliv och arbetsliv14 10.5Lika lön för lika arbete18 11Lika möjligheter till utbildning och fritid19 11.1Skolans betydelse för jämställdhet19 11.3Sexuella trakasserier i den akademiska världen21 11.4Kvinnliga professorer, doktorander och forskare21 11.5Lika möjligheter för fritidsintressen23 12Delat ansvar för barn och hem23 12.2Rätten att välja barnomsorgsform26 12.4Att vara förälder ett livslångt projekt27 13Frihet från könsrelaterat våld28 13.5Stöd till lokala kvinnojourer33 13.6Hedersrelaterat våld och kvinnlig könsstympning33 13.8Sexualiseringen av det offentliga rummet35 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en redovisning av hur man skall öka kvinnorepresentationen bland myndighetschefer och ambassadörer.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ett kartläggande av de faktorer som kan hämma kvinnor att ta ett ledningsansvar med anledning av FN:s rapport om jämställdhetsläget i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jämn könsfördelning i myndighetsstyrelser och bolag med statligt ägande samt behovet av en årlig redovisning till om hur arbetet fortskrider för att nå målet om jämn könsfördelning.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att redovisningen av läkemedelsforskningen förbättras, både av hur könsfördelningen i de kliniska studierna ser ut och eventuella skillnader som upptäckts mellan könen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en parlamentarisk utredning för att utreda jämställdhetsaspekterna av den hälso- och sjukvård som ges.2 begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i premiepensionssystemet så att pensionspoängen automatiskt delas mellan småbarnsföräldrarna, i enlighet med vad som anförs i motionen.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om bistånd med genderperspektiv.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ökad konkurrensutsättning inom offentlig sektor, särskilt inom vård- och omsorgssektorn, för att främja kvinnors arbetsmarknad. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utvärdering av jämställdhetslagens betydelse och funktion. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att initiera en nationell kampanj för ett barnvänligt arbetsliv. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring i 5 § jämställdhetslagen i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att semesterersättning till föräldraledig betalas via . begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av svensk lagstiftning i enlighet med det som ministerrådet kommit fram till avseende föräldraledighet och rätten att återta sin tjänst utan försämrade villkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om sänkt skatt på hushållstjänster för att öka kvinnors och mäns möjlighet att kombinera karriär, familjeliv och tid för barnen.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öppna upp för en mångfald av arbetsgivare inom den offentliga sektorn bl.a. genom att ge personalen möjlighet att själva ta över en verksamhet och bli sina egna arbetsgivare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om flexibel arbetstid och arbetstagarens möjlighet att påverka arbetstidens förläggning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs att tillsätta en utredning med uppgift att se hur en jämnare fördelning av bidragen till kvinno- respektive mansdominerade idrottsgrenar skulle kunna uppnås.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en kartläggning av regionala skillnader av uttag av pappaledighet med inriktning på att undanröja hinder för ett ökat uttag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att uppvärdera hemarbete och anhörigvård. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fosterföräldraskap bör betraktas som förvärvsarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om familjerådgivning och föräldrautbildning.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lokala åtgärdsplaner mot könsrelaterad mobbning inom skolan.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att upprätta en handlingsplan för att bryta ned de traditionella könsstrukturerna på högskolor och universitet samt följa upp arbetet med högskolornas jämställdhetsplaner.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för valmöjligheten även för kvinnliga forskarstuderande att bilda familj och skaffa barn under studietiden.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över de formella vägarna till att anmäla sexuella trakasserier, för att på så sätt skapa bättre förutsättningar för att komma till rätta med kränkningar mot kvinnor i universitetsvärlden.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att nämndemän av båda könen bör finnas företrädda vid vårdnadstvister.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om försöksverksamhet med stödprogram för pappor.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att stävja det hedersrelaterade våldet.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en utredning för att klargöra regleringen vid avsked av dömda personer verksamma inom rättsväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skärpa straffsatserna för människohandel för sexuella ändamål.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att handläggning av brottsskadeärenden skall ske inom tre månader.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att se över praxis för misshandlade kvinnor som söker uppehållstillstånd.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kvinnor och barn som utnyttjats som sexslavar skall kunna söka och få uppehållstillstånd som skyddsbehövande eller på humanitär grund.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att tillsätta en utredning med uppgift att se över vilka åtgärder som måste vidtas för att komma till rätta med problemet med kvinnlig könsstympning i Sverige.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om regeringens handläggning av ratificeringen av tilläggsprotokollet till FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta initiativ till trepartsamtal mellan stat, arbetsgivar- och arbetstagarparter för att uppnå en ökad representation av kvinnor på såväl styrelsenivå som ledande poster. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en utredning tillsätts om förbud mot förnedrande reklam.9 1 Yrkandena 1 och 3 hänvisade till FiU. 2 Yrkandena 4, 5, 21, 27 och 34 hänvisade till SoU. 3 Yrkandena 6, 32 och 33 hänvisade till SfU. 4 Yrkandena 7 och 35 hänvisade till UU. 5 Yrkande 14 hänvisat till SkU. 6 Yrkande 17 hänvisat till KrU. 7 Yrkandena hänvisade till UbU. 8 Yrkandena 26, 28, 30 och 31 hänvisade till JuU. 9 Yrkande 37 hänvisat till LU. 4Ideologiska och historiska utgångspunkter hävdar att grunden för ett framgångsrikt jämställdhetsarbete är insikten om alla människors lika värde. Övertygelsen att vi oavsett ras, kön, ålder, religion, social ställning eller sexuell läggning har samma värde och därmed samma rättigheter, har lett till en världsvid kamp mot diskriminering. Trots en historia av utveckling och enorma framsteg, måste varje generation på nytt vinnas för tanken om det okränkbara människovärdet och för insikten om ovedersägliga, universala rättigheter och skyldigheter. Utgångspunkten för arbete för jämlikhet, och i det här fallet jämställdhet, är det historiskt rika arv som den kristna idétraditionen utgör. Detta är inte enbart källsprång för vår ideologi, utan ligger också till grund för naturrättstänkandet, upplysningens idéer om mänskliga fri- och rättigheter, FN:s allmänna deklaration och den moderna feminismen. Dessa har samtliga hämtat sin inspiration från kamp förd av kristna filosofer, vars ledstjärna utgjorde alla människors lika värde och var en kamp för etik och naturrätt, för religionsfrihet och tolerans. Det finns starka och legitima skäl att tala om en jämlikhetens och jämställdhetens förhistoria, där kampen om mänskliga fri- och rättigheter går tillbaka till en idétradition och människosyn som är långt äldre än såväl liberalism som socialism. Den kristna idétraditionen med grundläggande värden som frihet, kunskap och sanning har inspirerat och legat till grund för både jämställdhetssträvanden och våra politiska ideologiers frihetstema. Ofta när kvinnokampens och feminismens historia tecknas tas utgångspunkten i upplysningstiden, en historiebeskrivning som i många avseenden är otillräcklig. Upplysningstiden kan inte förstås utan sina rötter i den kristna medeltiden, i renässansen och i protestantismen. I den kristna traditionen betonades varje människas enskilda förhållande till på ett sådant sätt att alla människor i första hand var individer och i andra hand ett kön. Denna individualism utgjorde en viktig förutsättning för den politiska individualismen. De värden som utkristalliseras ur ovan beskrivna kristna tankegods, underbygger så den moderna kampen för jämställdhet, samt förser den med etiska direktiv. Exempel på sådana värden eller principer är bland annat människovärdesprincipen, värnandet av det gemensamma bästa, solidaritetsprincipen, personalismen och subsidiaritetsprincipen. Genom sin rationella och fria natur är varje människa en person. Varje människa är ett mål i sig, sitt eget ändamål. Ingen får äga henne eller på ett kränkande sätt använda henne som ett medel. Denna människosyn, benämnd personalism i kristdemokratisk ideologi, medför att alla människor har samma absoluta och okränkbara värde. Vår mänskliga natur är emellertid på den ontologiska nivån (ontoliogi läran om det varandes väsen) könsdifferentierad i kvinnor och män, och den mänskliga naturens samlade potential kan bara fullkomligt manifesteras genom existensen av såväl män som kvinnor och genom bådas utrymme att utvecklas. Ur ett historiskt perspektiv är jämställdheten således inte främst en kvinnofråga utan en fråga om mänskliga fri- och rättigheter. Arbetet för att öka rättvisa och valfrihet mellan könen kan inte och får inte begränsas genom att betraktas med utgångspunkt från kvinnors rättigheter, utan bör ses som kvinnors (och mäns) mänskliga rättigheter. Med avstamp i en ideologi som likt naturrätten tar fasta på absoluta och universella värden följer också en naturlig medvetenhet om förekomsten av orättfärdiga strukturer. Dessa manifesteras exempelvis i orättvis lönesättning, osynliggörande av värdefullt samhällsarbete, som främst utförs av personer tillhörigt ett visst kön, såsom hemarbete och anhörigvård, samt i vidmakthållande av en medicinsk praxis som har den manliga kroppen som underförstådd norm. Insikten om orättfärdiga strukturer blir i högsta grad aktuell i diskussionen om traditionella könsroller genom vilka människor pressas in i orättfärdiga sociala strukturer. På flera samhällsområden, till exempel vad avser kvinnors respektive mäns val av olika utbildningar, handlar kampen mot orättfärdiga strukturer dock snarare om att skapa reella val och handlingsalternativ än om att få på förhand bestämda eller föredragna statistiska utfall. Om alla människor, oavsett kön genom alla tider, hade fått leva i harmoni med sina mänskliga fri- och rättigheter hade inte jämställdhetskampen behövts. Då hade inte modern feminism haft något att kämpa för. Orättfärdiga strukturer på grund av kön hade inte funnits. Diskriminering på grund av kön hade inte existerat. Men verkligheten är långt ifrån någon sådan utopi. Därför behövs en nationell och internationell kamp för alla människors fri- och rättigheter, oavsett ålder, religion, social position, etnisk tillhörighet, sexuell läggning och som i det här fallet specifikt kön. Kristdemokrati rymmer som politisk filosofi en teoretiskt och praktiskt hållbar grund för jämställdhetsarbetet. Andra politiska alternativ med en oklar eller bristfällig människosyn och med alternativa etiska grunduppfattningar misslyckas eller ger en otillräcklig grund. Kristdemokratin ger som politisk filosofi en sådan hållbar grund för en människosyn som, om den efterlevs, garanterar alla människor ett absolut och okränkbart värde och mänskliga fri- och rättigheter. Till skillnad från feminism är kristdemokrati en politisk filosofi. När feminism avgränsas som kampen för alla kvinnors rätt att förverkliga sina grundläggande fri- och rättigheter, och när detta sker med respekt för mänskliga relationer och naturliga gemenskaper och med insikten att män delar denna rätt, då är även kristdemokratin feministisk. Eftersom det är omöjligt att finna någon enhetlig definition av termen feminism, blir bekännelsen att vara feminist förvisso politiskt korrekt men meningslös om den inte knyts till en klar definition av begreppet. Feminism är inte en generellt gångbar och användbar beteckning för att hävda kvinnors rätt och rättigheter. Orsaken är att ordet så ofta associeras med kontroversiella och oklara ställningstaganden, vilka inte nödvändigtvis följer av kampen för kvinnans fulla mänskliga och medborgerliga fri- och rättigheter. Detta är också grunden för att valt att inte använda beteckningen feministiskt parti. Om feminism ska användas i kristdemokratiska sammanhang behövs en definition som harmonierar med kristdemokratisk politisk filosofi. Med denna grund har dock det politiska arbetet för verklig jämställdhet bara börjat. 6Vårt ansvar för kvinnor utanför Kvinnor utför av allt arbete på jorden, men äger mindre är en procent av allting som går att äga. Det är viktigt att ett genderperspektiv finns på biståndet, så att hänsyn tas till både kvinnors och mäns behov. Att bistånd kanaliserat via kvinnor i högre grad kommer hela familjen till del och ger bättre avkastning är något som länge varit känt. Trots detta diskrimineras kvinnor i hög grad i utvecklingsländerna då de i genomsnitt arbetar fler timmar , får lägre lön, är mindre läs- och skrivkunniga samt har ett lägre energiintag i förhållande till sin kroppsvikt i jämförelse med männen. Då det oftast är flickorna som prioriteras bort när föräldrar ska bekosta barnens utbildning, tenderar de att istället bli kvar i tungt jordbruksarbete. Bistånd ska också stärka demokratiska strukturer. Kvinnorna, som ofta befinner sig längst ned i samhällets hierarki, utgör hälften av den totala befolkningen. De bör därför medvetandegöras i större utsträckning om sina rättigheter och ges möjligheter att ta del i den demokratiska processen. I de länder där demokratin är bristfällig kan dessa kvinnor bli en viktig aktör i arbetet att införa och stärka demokratin. anser att svenskt bistånd i ökad grad ska riktas till kvinnor i mottagarländerna. Deras direkta deltagande och inflytande skapar ett djupare, bredare och stabilare folkstyre. Bistånd riktat till kvinnor gagnar i allmänhet även barn och effekten är därför tvåfaldig. Det finns ett flertal exempel på att kvinnor bidrar direkt till effektivare utveckling på flera olika plan. Enligt är exempelvis finansiering av utbildning för flickor och unga kvinnor den mest kostnadseffektiva investering som finns i biståndssammanhang. Genom bistånd riktat till kvinnor, snarare än till män, ökar chanserna kraftigt för att biståndsmedlen investeras på sätt som gagnar familjens barn och hushåll. Erfarenheterna visar exempelvis att projekt för att förbättra tillgången till hushållsvatten är mer framgångsrika om kvinnor är involverade i planering och genomförande. Ekonomiska lån riktade till kvinnor betalas tillbaka i större utsträckning än lån riktade till män. anser att jämställdhetsfrågor är avgörande för att uppnå effektiv och hållbar utveckling i utvecklingsländerna. öronmärker därför i sin biståndsmotion, (2005/2006: U349) 200miljoner kronor för bistånd riktat till kvinnor, vilket näst intill innebär en fördubbling av de riktade insatserna till kvinnor (Sidas och UD:s insatser beräknas uppgå till totalt ). 7Delad makt och delat inflytande Jämställdhet är en fråga om demokrati. Oberoende av kön ska alla människor ha samma rättigheter och möjligheter att påverka och delta i samhällsutvecklingen. Därför är det viktigt att män och kvinnor finns representerade i någorlunda lika delar i alla beslutande församlingar. I kan vi glädjas över att ha kommit långt på många områden och att vi har världens mest jämställda parlament kvinnor. Jämställdheten har dock inte fått fullt genomslag på de viktigaste posterna inom . Så är till exempel männen fortfarande i klar majoritet bland utskottens ordförande och i många beslutande församlingar. Forskningen visar att de unika erfarenheter som män respektive kvinnor har, i likhet med människor av olika etniska bakgrunder, också inverkar på de politiska besluten. En jämn representation är alltså ett viktigt mål för att skapa förutsättningar för bättre beslut som innefattar både mäns och kvinnors kompetens, perspektiv och prioriteringar. Det är glädjande att kvinnorepresentationen ökat i de politiska församlingarna. Alla partier har ansvar för att den utvecklingen fortsätter. Tyvärr måste vi konstatera att inte lyckades bidra till den ökade kvinnorepresentationen i det senaste riksdagsvalet. av partiets riksdagsledamöter är kvinnor. Denna olyckliga situation uppstod när väljarunderlaget minskade som många män stod överst på de olika listorna. I valet till ser dock siffrorna glädjande nog annorlunda ut, och har där nått en 50-procentig kvinnorepresentation. Vårt uttalade mål inför valet är att av partiets riksdagsledamöter ska vara kvinnor. Vi tror att alla politiska partier har en skyldighet att lyfta fram kvinnor för att kunna uppnå en ökad jämställdhet. Däremot anser vi det oförenligt med demokratiska principer att centralstyra olika nomineringar i valkretsarna. Det är viktigt att den politiska ledningen i ett land arbetar föredömligt med jämställdhetsfrågor, i annat fall förlorar politiken och politikerna i trovärdighet. Jämställdhetsministern kritiserar ofta näringslivet för att det finns för få kvinnor på beslutande poster. Det gör det extra viktigt att regeringen månar om måluppfyllelse för egen del. Därför är det mycket anmärkningsvärt att det endast var av myndighetscheferna som var kvinnor. Vid de större myndigheterna, med fler än 1000 anställda, var andelen än lägre, enbart . I SCB:s jämställdhetsstatistik framgår att könsfördelningen bland ledamöter i statliga bolagsstyrelser, (där staten äger ), är kvinnor och män. Kvinnor är även underrepresenterade i landsting och kommuner. Bland förtroendeuppdrag i kommuner och landsting är 41procent kvinnor och män. På poster med större maktbefogenheter, vilka även gav bättre ekonomisk kompensationen, är statistiken än mer nedslående; kvinnor hade ordförandeposten i kommunerna, medan motsvarande inom landstingen var . Inom statlig sektor är av cheferna kvinnor och inom landstingssektorn är av cheferna kvinnor. Endast inom kommunsektorn finns fler kvinnliga än manliga chefer. Där är könsfördelningen kvinnor och män. Även om arbetat med att få fler kvinnor utnämnda till ambassadörer, finns lång väg kvar att gå till en jämn könsfördelning. Detta är ett underbetyg åt ett land som framhåller som världens mest jämställda land. Regeringen bör därför återkomma till med en plan om hur kvinnorepresentationen ska öka bland myndighetschefer och ambassadörer. Konventionen om avskaffande av allt slags diskriminering av kvinnor (CEDAW) antogs av 1979 och undertecknades av året därpå. lämnar medlemsstaterna en rapport, vilken beskriver hur konventionens mål och krav uppfyllts. överlämnade sin femte rapport till CEDAW. (Den sjätte och sjunde kommer att lämnas in först .) Mot bakgrund av den senaste svenska rapporten har FN emellertid riktat kritik mot bland annat för att det finns så få kvinnor på höga poster, inom såväl offentlig som privat sektor. Faktorer som hämmar kvinnor att ta på sig ledningsansvar bör kartläggas för att kunna elimineras. Regeringen bör göra en sådan kartläggning. har länge förespråkat en jämn könsfördelning i de statliga bolagsstyrelserna och välkomnar därför delmålet att andelen kvinnor i bolagsstyrelser där staten äger av aktierna nu är kvinnor. Mycket finns dock kvar att göra. Andelen kvinnliga styrelseordförande är fortfarande och andelen vice ordförande . Regeringen bör rapportera till om hur arbetet med att nå målet om en jämn könsfördelning i myndighetsstyrelser och bolag med statligt ägande fortskrider. var 5 kvinnor och 16 män landshövdingar. Noterbart är att tre kvinnliga landshövdingar avgick , (, och ) och ersattes av två män och en kvinna. Regeringens sätt att använda utnämningsmakten förtjänar därvidlag kritik. I den privata sektorn är makten än mer ojämnt fördelad än i den statliga och kommunala. Av statistik som SIS utfört , där 288 företag ingår, innehas enbart 296 av 1803 styrelseplatser av kvinnor. Av dem är inte en enda styrelseordförande. Andelen kvinnor på chefsposition inom privat sektor är också anmärkningsvärt låg, kvinnorna utgör . Enligt utmärker sig för bristande jämställdhet inom kategorin chefer och administratörer inom statlig och privat sektor. hamnar på 39:e plats i världen kvinnliga chefer, efter bland annat länder som , , , och . fick i uppdrag att följa upp jämställdheten på hälso- och sjukvårdens och verksamhetsområden. konstaterade att kostnader för all sjuklighet 2002 beräknades till , varav 300 miljarder för kvinnors och 250 miljarder för mäns vård. Kvinnor går oftare till läkare, och kostnaderna för deras sjukvård är totalt sett högre. Kostnaderna för läkemedel är totalt sett högre för kvinnor än för män, men mäns kostnader per recept är högre. En fördjupad analys visade att män oftare får nyare och därmed dyrare läkemedel än kvinnor.