mot · GT02A363 · 2005-10-04 00:00:00 — Därför vill vi att regeringen återkommer med förslag på hur en s.k. pensionärstrainee kan utformas efter den idé vi presenterat ovan. Vad som ovan anförts om att regeringen ska återkomma med förslag på hur unga arbetslösa kan lotsas in i anställningar där det kommer att bli stora pensionsavgångar bör ges regeringen till känna. Personer som går utan arbete riskerar att mista kontakten med arbetsmarknaden. Det är ofta svårt att få ett arbete efter en lång tids arbetslöshet och självförtroendet minskar för utan arbete. För att ta sig ut på arbetsmarknaden behövs olika former av stöd. Såväl unga som äldre hamnar i långvarig arbetslöshet. De personer som är äldre och arbetslösa får lämna arbetsmarknaden för tidigt när de blir arbetslösa. Det är ett slöseri med resurser eftersom äldre människor bär på stora och värdefulla erfarenheter och kompetens efter många års yrkesliv. Unga människor som inte kommer in på arbetsmarknaden riskerar ett långvarigt utanförskap. Om man inte får kontakt med arbetsmarknaden tidigt finns risken att man aldrig hinner i kapp och aldrig får den arbetslivserfarenhet som är oerhört central. Arbetsmarknaden måste reformeras så att fler människor kommer i arbete. Särskilt viktigt är det att få in människor som stått utanför arbetsmarknaden , eftersom de riskerar ett långvarigt utanförskap. Ungdomar och människor med invandrarbakgrund har särskilt svårt att få ett arbete och det är dags att underlätta så att dessa människor får ett arbete. Tillsammans med de övriga borgerliga partierna i lägger vi därför ett gemensamt förslag om nystartsjobb som riktar sig till människor som varit borta länge från arbetsmarknaden. Erfarenheter från andra länder och forskning tyder på att en effektiv väg för att förbättra sysselsättningsläget för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden är att sänka arbetsgivaravgifterna. Vi föreslår att arbetsgivaravgifterna tas bort helt för personer som varit beroende av arbetslöshetsersättning, sjukpenning, förtidspension eller socialbidrag och att nedsättningen gäller som vederbörande varit bidragsberoende dock i högst . Skatterabatten kan förlängas i särskilda fall men först efter individuell prövning. Nyanlända invandrare som har fått uppehållstillstånd ska också omfattas av nystartsjobben, dock i maximalt . LAS ska gälla för nystartsjobben. Nystartsjobben ska också ersätta dagens riktade anställningsstöd. Vad som ovan anförts om att införa nystartsjobb bör ges regeringen till känna. Som tidigare nämnts i denna motion vill vi effektivisera arbetsmarknadspolitiken. Därvid prioriteras ökade resurser för matchning mellan arbetssökande och lediga jobb, ökad konkurrens och förbättrad kontroll. De arbetsmarknadspolitiska åtgärder som regeringen använt sig av har inte fungerat i den bemärkelsen att de inte har lett till jobb i någon större utsträckning. Tvärtom upplevs de i många fall som meningslösa och statistikdöljande. Vi vill avskaffa friåret och reducera åtgärdsprogrammen. Aktivitetsgarantin är en åtgärd som när den kom till hade många goda syften. Tanken var att människor skulle få möjlighet till vidareutbildning, kontakter med arbetslivet och andra åtgärder för att undvika en passiv arbetslöshet. Tyvärr har många människor tvingats in i verksamhet som inte lett till någon förändring av deras situation. Arbetsmarknadsåtgärderna som sätts in under aktivitetsgarantin leder väldigt sällan till riktiga och varaktiga arbeten. Arbetsmarknadsåtgärder ska fokusera på att bryta av arbetslöshet för att motverka permanent utslagning från arbetsmarknaden. Tyvärr är det inte så i verkligheten. Många arbetssökande i aktivitetsgarantin upplever åtgärderna som meningslösa och en del arbetssökande upplever att de utför arbeten som egentligen skulle vara reguljära jobb med vanlig lön. Godtyckligheten i hanteringen upplevs därför av många som mycket besvärande. Exempelvis när systemadministratörer tvingats ta datakörkort inom aktivitetsgarantin, eller människor som tvingats till uppgifter motsvarande sitt tidigare jobb mot arbetslöshetsersättning är ett par andra avskräckande exempel. Aktivitetsgarantins regelverk behöver ses över och skärpas för att motverka missbruk och meningslösa aktiviteter. vill komma bort från dagens aktivitetsgaranti och se mer arbetsrelaterade, individinriktade åtgärder som har en tydlig koppling till lediga jobb för de människor som riskerar att hamna i varaktig arbetslöshet. Åtgärderna måste även vara kopplade till arbetsmarknaden och utgå från den enskildes behov. Är behovet stort inom en viss sektor kan aktivitetsgarantin vara ett utmärkt sätt att omskola människor så att de kan få arbeten inom de branscher där det finns lediga arbeten. Det kan också handla om att utföra samhällsnyttiga arbeten. Syftet med aktivitetsgarantin är att så snabbt som möjligt slussa över den arbetssökande till den reguljära arbetsmarknaden. Detta bör ges regeringen till känna. Det är ett enormt resursslöseri att placera människor i åtgärder som inte leder till jobb eller som individen inte har någon som helst nytta av. Förslaget om nystartsjobb som vi beskrivit tidigare är ett exempel på en lösning som vi tror skulle leda till att få ut fler människor, som annars riskerar en långvarig arbetslöshet, i arbetslivet. Utbildning hela livet kompetenssparande Utbildningsnivån får en allt större betydelse för individens möjligheter att både få och behålla ett arbete. är utvecklingsmöjligheter och fortbildning mycket viktiga komponenter i arbetslivet. Ofta kombineras kontinuerlig kompetensutveckling med yrkesverksamhet. Därför är det av vikt att skapa en infrastruktur av utbildningar som möjliggör ett livslångt lärande. arbetar för att skapa ett nyfiket samhälle, där sökandet efter kunskap inte ska vara reserverat för ungdomsåren och inte bero av var man väljer att leva sitt liv. Det måste finnas ett generöst system för individuellt kompetenssparande så att möjligheten till ett livslångt lärande underlättas. Regeringen lade fram ett inriktningsförslag till kompetenssparande . Förslaget hade flera brister och innebar bl.a. att det skulle ta mellan sju och för en genomsnittlig tjänsteman att sätta av tillräckligt med pengar föra att kunna studera en termin utan inkomstbortfall. väntades en bred satsning från regeringens håll men den kom aldrig. Inte heller detta år har vi sett någon tillstymmelse till ökade möjligheter till kompetenssparande från regeringens håll. Regeringen har dock höjt åldern för studiebidrag och studielån. Men anser att det är viktigt att underlätta även för dem som vill finansiera sin utbildning utan att behöva ta lån, särskilt eftersom återbetalningstiden för studielån blir mycket kort för de personer som är äldre. Många har en bild av det svenska samhället som tolerant och öppet. Tyvärr är det en alltför självgod spegel vi tittar i. Strukturell diskriminering förekommer i och arbetsmarknaden är inte något undantag. Människor diskrimineras av olika orsaker t.ex. på grund av kön, etnicitet, religion, sexuell läggning, ålder eller funktionshinder. Det finns många förklaringar till diskriminering, men inga ursäkter. Genom att bryta mönster som leder till att personer diskrimineras av olika anledningar kan får vi ett humanare samhälle och arbetsliv. Debatten om diskriminering av invandrare på arbetsmarknaden har pågått . Trots att problemet fått stor uppmärksamhet har ingenting hänt i praktiken. och andra studier visar den krassa verkligheten sorteringen på arbetsmarknaden sker efter hudfärg. Utrikes födda, andra- och tredjegenerationens invandrare har svårare att få ett arbete än etniska svenskar. Detta trots att många personer med utländsk bakgrund har kompetens eller utbildning som är efterfrågad på den svenska arbetsmarknaden. gör en obeskrivlig kompetensförlust när man inte tillvaratar de resurser som finns hos människor med utländsk bakgrund. För att få bukt med diskrimineringen krävs en rad åtgärder en av de viktigaste åtgärderna är att kartlägga och synliggöra den diskriminering som förekommer. Kommuner, landsting och stat bör vara föregångare genom att öppna sina arbetsmarknader för människor med utländsk bakgrund. Homo- och bi- och transsexuella personer är en annan grupp som diskrimineras på arbetsmarknaden. Trots en skärpt lagstiftning som förbjuder diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning är diskrimineringen av HBT-personer dessvärre ganska utbredd. Forskningsresultat visar att mer än var fjärde homosexuell person väljer att gå till arbetet , år , och låtsas vara någon annan än de är. Hälften av alla homo och bisexuella i arbetslivet upplever att deras arbetskamrater har fördomar om homosexualitet och homosexuella. Med perspektivet att heterosexualitet är pekas homo- och bisexuella ofta ut som något onormalt och annorlunda. Enligt Arbetslivsinstitutets rapport ( 2004:10) framkommer att homo- och bisexuella personer upplever bristande stöd från sina chefer när det gäller att motverka diskriminering. Äldre människor har ofta en besvärlig situation på dagens arbetsmarknad. Trots att de besitter stora kunskaper med lång arbetslivserfarenhet förekommer åldersdiskriminering på arbetsmarknaden. Detta trots att det i EU:s diskrimineringslagstiftningar uttryckligen påtalas att ålder är ett av de områden där diskriminering inte får förekomma. Det är inte ovanligt att diskriminering sker mer eller mindre öppet, t.ex. i platsannonser. Äldre människor har en mycket värdefull kunskap efter ett långt yrkesliv som måste tillvaratas betydligt mer än vad som görs . Förbättra individens skydd mot diskriminering För att komma till rätta med diskrimineringen behövs förändringar i lag och andra verktyg mot diskriminering. anser att diskrimineringsärenden ska ske i allmän domstol i stället för i Arbetsdomstolen. I Arbetsdomstolen kan parterna förhandla bort individens rättigheter framför andra vinster som fackförbund och arbetsgivare kommer överens om. Individens rättssäkerhet måste stärkas. Därför bör arbetsdomstolen läggas ned och kompetensen flyttas till allmän domstol. Detta bör ges regeringen till känna. Dagens diskrimineringslagstiftning är uppdelad på flera lagar. För att göra den till ett vassare verktyg vill vi ha en enhetlig diskrimineringslagstiftning. En gemensam lagstiftning skulle tydliggöra att diskriminering inte kan accepteras. Detta bör ges regeringen till känna. Lagen skulle också utgöra ett kraftfullt och användbart verktyg för de olika ombudsmännen i deras arbete. vill även samordna de fem ombudsmannafunktionerna DO, JämO, HomO, HO och BO i en myndighet och på så sätt blir de ett kraftfullare redskap än vad de är . Detta bör ges regeringen till känna. Den diskrimineringslagstiftning som vi har är inte tillräcklig för att stoppa diskrimineringen. Lagen innebär inte någon särskilt stor risk för företag och myndigheter att diskriminera. Det skadestånd som en arbetsgivare riskerar att få böta om han eller hon blir anklagad för diskriminering står inte i proportion till företagets storlek, vilket alltför ofta innebär att beloppet handlar om en struntsumma för arbetsgivaren. För att arbetsgivare ska inse att diskriminering får konsekvenser vill därför att företag förutom skadeståndet även ska riskera böter om de blir dömda för diskriminering. Vi vill införa ett slags företagsbot för diskrimineringsbrott på samma sätt som för t.ex. miljöbrott. Storleken hos denna ska stå i proportion till företagets storlek. Detta ska gälla för all diskriminering i samhället, t.ex. diskriminering i krogköer och liknande. Inom konkurrensområdet utdöms som exempel av EU böter som uppgår till av företagens omsättning. En omsättningsbaserad böteshantering för diskriminering kan vara en möjlig väg att höja medvetenheten och vikten av att det inte är tillåtet att diskriminera människor. verkar för ett samhälle som växer underifrån, som präglas av mångfald och där alla människor får växa. Att människor med arbetshandikapp och/eller funktionshinder ska kunna delta i samhälls- och arbetslivet innebär fler perspektiv och fler idéer. Det bidrar också till tolerans och humanism. För står frågan om att öppna arbetslivet för så många människor som möjligt i fokus. Det är av flera orsaker viktigt att denna målsättning också gäller funktionshindrade. Att få försörja sig genom eget arbete och bidra till samhället ger mening, värdighet och social gemenskap. vill underlätta för människor som av olika skäl varit utestängda från arbetsmarknaden att komma tillbaka i arbete. Arbete och företagsamhet är en förutsättning för välfärden eftersom resurserna som skapas av arbetet finansierar välfärden. För att uppnå detta är det viktigt att insatser som bidrar till att personer som drabbats av långtidsarbetslöshet eller varit långtidssjuka, kan komma i arbete och få rehabiliteringsinsatser. förs en politik där regeringen hellre låter långtidssjukskrivna förtidspensioneras än att ge dem rehabiliteringsinsatser eller möjlighet att byta arbete. Vad som behövs är mer arbetsinriktade insatser. För är det en självklar målsättning att alla människor ska ha lika värde och rätt till lika behandling, ett tillgängligt samhälle och en tillgänglig arbetsmarknad. fokuserar särskilt på åtgärder som tillvaratar funktionshindrade människors vilja och förmåga att arbeta eller starta och driva företag. Mer om detta finns att läsa i handikappmotion. Samhället har ett stort och viktigt ansvar för personer som är arbetshandikappade. Arbetsgivare till anställda med lönebidrag, ofta inom ideella sektorn, har inte haft de ekonomiska möjligheterna att följa med den allmänna löneutvecklingen. Detta har drabbat de arbetshandikappade i form av lägre lön eller uppsägningar. föreslår därför att lönebidragen höjs till samt att personer som är tillåts ta del av lönebidragsplatserna. anslår för att möjliggöra att fler människor med handikapp ges inträde på arbetsmarknaden (läs mer i motion om utgiftsområde 13). Vi vill också underlätta för dem som behöver arbetsbiträden samt tekniska hjälpmedel. lever människor som kan få rehabilitering och sysselsättning via sociala företag (läs mer om sociala företag nedan) på socialbidrag. är det svårt att få socialbidraget omvandlat till lönebidrag. Samma sak gäller för dem som har ersättningar från . Därför behövs ett fördjupat samarbete mellan olika myndigheter enligt Finsammodellen. Det leder till bättre utnyttjande av samhällets resurser och framför allt till att människor får leva på lön i stället för bidrag. Regelverket bör också ändras så att människor kan få lönebidrag än . Verksamhetsidén för är att skapa meningsfullt och utvecklande arbete för personer med arbetshandikapp. Verksamheten bedrivs och ska bedrivas i hela landet. prioritering måste vara att ge meningsfulla arbeten åt de arbetshandikappade, inte att konkurrera med övrig tillverkningsindustri. ser positivt på att även fler aktörer kan ta plats inom Samhall AB:s verksamhetsområde. Exempelvis bör sociala företag bli aktörer i arbetsmarknadspolitiken. Ett socialt företagande i ideell och privat regi bör uppmuntras som alternativ till . Detta bör ges regeringen till känna. finns i många branscher och i alla delar av landet och drivs ofta som projekt med stöd från bl.a. Europeiska socialfonden, kommuner, arbetsförmedling eller . Verksamheten är ofta ett led i rehabilitering för grupper av människor som är långt från den reguljära arbetsmarknaden. Det kan vara långtidssjukskrivna, etniska minoriteter, långtidsarbetslösa med någon form av sjukdomsinslag, frigivna från kriminalvården eller psykiskt handikappade. Exemplen är många och resultatet i verksamheterna är gott. För att fortsättningsvis kunna verka för att få in fler människor på arbetsmarknaden är det viktigt att ta tillvara alla resurser. Socialt företagande behöver därför erkännas som företag men också att de ibland behöver särskilda regler eftersom de arbetar med speciella grupper. ska här jämställas med och andra aktörer när det gäller de nya arbetsmarknadsinsatserna utvecklingsanställning och trygghetsanställning. Detta bör ges regeringen till känna. För att fler människor med arbetshandikapp och/eller funktionshindrade ska efterfrågas på arbetsmarknaden måste även det nya arbetsgivaransvaret för sjukförsäkringen (15-procentaren) upphävas då det leder till att arbetsgivare inte vågar anställa personer som de befarar kan ha hög risk för sjukfrånvaro. är inte arbetslivet jämställt. Kvinnor tjänar mindre än män och får sällan högre befattningar. Ofta förklaras löneskillnaderna sakligt av att kvinnorna arbetar färre timmar. Att kvinnor ofta väljer att arbeta mindre än heltid är ofta ett uttryck för att traditionella könsroller lever kvar. Kvinnor tar fortfarande det största ansvaret för barn, vilket är en annan förklaring till varför kvinnor ofta halkar efter löne- och karriärmässigt. Det innebär också att män spenderar mer tid på arbetet än vad de flesta kvinnor gör. När barnet föds är trenden fortfarande tydlig, kvinnor minskar sin arbetstid medan män jobbar mer. Det har tyvärr inte varit en prioriterad fråga hos arbetsmarknadens parter att se över hur arbetslivet är utformat för småbarnsföräldrar. Det finns lysande exempel på företag som bestämt sig för att skapa ett barnvänligt arbetsliv som visar att det är fullt möjligt. Det är i samhällsdebatten ett ensidigt fokus på vad föräldraförsäkringen spelar för roll för kvinnors situation i arbetslivet medan utformningen av arbetet som gör det möjligt för både kvinnor och män att kombinera familj och arbete kommit helt i skymundan. Fackförbunden har här en mycket viktig uppgift. Utbildning, yrkesval och position samt inom vilken bransch man arbetar påverkar löneskillnaderna. Trots att kvinnor ofta har högre utbildning och bättre meriter än män, har de tragiskt nog ändå sämre löner än männen generellt. Att arbetsmarknaden är könsuppdelad kan hänföras till människors fria val, arbetsgivares könsstereotypa rekryteringar, men också traditioner och strukturer som upprätthållit de könssegregerade arbetsvillkoren. Kvinnor har hänvisats till den offentliga sektorns arbetsmarknad och det är en viktig orsak till varför arbetslivet inte är jämställt. Om män och kvinnor delar på föräldraansvaret kommer det att leda till en positiv spiral på arbetsmarknaden. Men det är också så att ett barnvänligt arbetsliv skulle leda till en positiv spiral när det gäller uttag av föräldraförsäkringen. De är kommunicerande kärl. Låg lön, hög frekvens av deltidsarbeten och korta karriärstegar i kvinnodominerade yrken jämfört med mansdominerade har inte bara befäst arbetsdelningen på arbetsmarknaden utan också i hemmen. Det går inte att blunda för att delförklaringar till att skillnader finns mellan män och kvinnors löner också beror på traditioner som är svåra att bryta. För att kunna ändra våra värderingar och attityder måste vi hitta system och redskap som gör detta synligt. Det är därför viktigt att med lönekartläggning göra skillnaderna synliga och därmed möjliggöra förändring. Den svenska arbetsmarkanden är i högsta grad könssegregerad. Uppdelningen är tydlig. En mycket stor del av de svenska kvinnorna arbetar i den offentliga sektorn inom vård- och omsorgsyrken. Den offentliga sektorn behöver konkurrensutsättas. Men det är också viktigt att kvinnor uppmuntras till att välja typiskt mansdominerade yrken och utbildningar. Män ska uppmuntras till att välja typiskt kvinnliga yrken och utbildningar. Ofta benämns den svenska arbetsmarknaden som världens mest könssegregerade. Men vid en närmare granskning visar det sig att detta är en sanning med modifikation. Andelen kvinnor utanför arbetsmarknaden är fortfarande hög i många länder till skillnad från i , där i stället andelen kvinnor i yrkesarbete är hög. Denna skillnad har i statistiken lett till det paradoxala resultatet att länder med en hög andel kvinnor utanför arbetsmarknaden, dvs. med en låg förvärvsfrekvens, framstår som mindre könssegregerade än länder där flertalet kvinnor är yrkesarbetande. De länder som statistiskt visar att de har låg könssegregering är snarare ett bevis på en uppdelning som innebär att merparten kvinnor arbetar oavlönat i hemmet medan männen återfinns i avlönat marknadsarbete ett stadium som vi lämnat bakom oss. kan vi inte blunda för att arbetsmarknad är extremt uppdelad efter kön. Läs gärna mer om jämställdhet i jämställdhetsmotion. Kvinnor i offentlig sektor En stor del av kvinnorna i arbetar i yrken där den offentliga sektorn är den enda tillgängliga arbetsgivaren. Det gäller många av dem som jobbar i vård och omsorg. Med några få undantag finns det, för den som vill jobba i dessa yrken, inga privata arbetsgivare att välja på. Det leder till att många kvinnor är fast i en snäv arbetsmarknad. Det främsta sättet att tvinga fram förändringar är att verksamheterna inom kommuner och landsting utsätts för konkurrens. Den stelbenta strukturen inom den offentliga sektorn håller lönerna nere och kvinnorna som arbetar där får långt ifrån den lön de förtjänar. Orättvisan i lönerna får livslånga konsekvenser på flera olika områden. Med ökad mångfald inom exempelvis vårdsektorn kan alternativa arbetsmarknader skapas med en större valfrihet mellan olika arbetsgivare, vilket kommer att leda till bättre löner och förbättrad arbetsmiljö. Då växer också kvinnors möjlighet till större frihet på arbetet, högre lön och ökade karriärmöjligheter. Det är hög tid att de mjuka yrkena uppvärderas på den svenska arbetsmarknaden. I det ingår att öppna kvinnors arbetsmarknad för konkurrens så att många kvinnors handlingskraft kan få rätt förutsättningar och utvecklingsmöjligheter. Arbetsmiljön är viktig för människors liv, hälsa och välbefinnande. Eftersom de flesta spenderar oerhört mycket tid på arbetet är det centralt att vi har en välfungerande arbetsmiljö som främjar människors hälsa. Ohälsotalet är fortfarande högt och många människor är långtidssjukskrivna. Bakom de höga ohälsotalen finns människor som upplever att de har mist makten över sin tid och knappt räcker till för arbete, fritid, vänner och familj. Sjukskrivningarna som är kopplade till arbetslivet har ökat, i synnerhet när det gäller arbetsrelaterade besvär av psykosocial karaktär. De anställdas möjligheter till inflytande och delaktighet är en viktig förutsättning för att må bra och kunna utvecklas i arbetslivet. En bra arbetsmiljö handlar både om möjligheter att kunna påverka t.ex. sin arbetstid, att känna samhörighet samt att ha en rimlig arbetsbelastning och en bra fysisk miljö. För att öka de ekonomiska incitamenten för arbetsgivarna att arbeta mer målmedvetet och systematiskt med arbetsmiljö och rehabilitering behövs ett stabilt system. Ett sätt att är utarbeta kriterier för en god arbetsmiljö. Dessa kriterier skulle ligga till grund för en arbetsmiljöcertifiering Att öka kunskapsnivån om arbetsmiljöarbetet hos ledning och personal är av avgörande betydelse för om ett systematiskt arbetsmiljöarbete ska kunna genomföras. Arbetsgivare börjar alltmer se att vikten av en god arbetsmiljö är stor och att alltfler arbetsmiljöcertifierar arbetsplatserna. Arbetsgivaren bör se certifieringen som ett sätt att göra arbetsplatsen attraktiv, särskilt när arbetsstället har stor omsättning av personal. En certifiering innebär också att anställda kan ställa krav. Eftersom certifieringsorganet ska säkerställa samverkan kan värdefulla dialoger komma i gång som driver arbetsmiljöarbetet framåt. Arbetsmiljökompetensen skiljer sig dock åt från olika arbetsplatser. Vi anser med anledning av detta att regeringen bör göra en kartläggning av hur arbetsmiljökompetensen ser ut samt hur arbetsgivares arbetsmiljöarbete kan förstärkas. Detta bör ges regeringen till känna. Inom hälsoforskningen är det väl känt och dokumenterat att hälsoförändringar går att avläsa mycket tidigare på grupp- än på individnivå. Företagshälsovården arbetar mycket med olika former av kartläggningar och hälsoundersökningar ute på arbetsplatserna, bl.a. som ett led i det systematiska arbetsmiljöarbetet ().