ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02Ub459 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ersättning från det nationella anslaget till för kostnader för tolkar till döva, dövblinda och hörselskadade studenter. som region är den enda ort i där döva och hörselskadade barn och ungdomar kan gå i förskola, grundskola och gymnasieskola i teckenspråkig miljö. Detta förhållande är unikt inte bara i utan också i världen. I finns den största förskolan och den största av landets fem specialskolor för döva och hörselskadade barn och ungdomar. Ungdomar kan efter fortsätta på Riksgymnasiet för döva (RGD) och Riksgymnasiet för hörselskadade (RGH) i . Expertisen och resurserna på svenskt teckenspråk finns i stor utsträckning i . Det faktum att utgör huvudstad för döva och hörselskadade personer gör att många familjer flyttar dit för att barnen skall få tillgång till goda utbildningsmöjligheter i teckenspråkiga miljöer. Konsekvensen av att många döva och hörselskadade samlas i blir att de också har tillgång till aktiviteter utanför skolan. Någon möjlighet att fortsätta sin utbildning vid universitet eller högskola i teckenspråkig miljö, dvs. en miljö där informationen mellan student och lärare sker direkt via teckenspråk, har dock döva och hörselskadade ungdomar inte. Deras möjlighet till universitetsstudier är begränsad till individualintegrering i hörande miljö om de kan erbjudas tolk. förekommer dock att teckenspråkiga studenter som blivit antagna till olika utbildningar vid inte kan erbjudas tolkning. Detta innebär i praktiken att de inte kan gå den utbildning de antagits till. Situationen blir alltmer ohållbar som går, i takt med att fler och fler tolkanvändare söker sig till akademiska studier. Många tolkanvändare söker sig också till . avsätter i likhet med andra universitet och högskolor en viss procent av grundutbildningsanslaget, för särskilda stödåtgärder för studenter med funktionshinder. Universitet och högskolor söker i efterhand ersättning för de kostnader man haft hos , som har uppdraget att fördela det nationella anslaget för stödinsatser till studenter med funktionshinder mellan universiteten och högskolorna. får även enskilda utbildningsanordnare med examensrätt del av dessa pengar, något som länge varit önskvärt. Det är enligt min mening nödvändigt att omfördela medel direkt till för de beräknade tolkkostnaderna för dövtolkning, inte minst med tanke på de studenter som inte själva skall behöva oroa sig för om studierna är tillgängliga för dem eller ej.
mot · GT02Ub460 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om omprövning av takbeloppen i den högre utbildningen under löpande verksamhetsår. Resursfördelningssystemen i den högre utbildningen är utformade på två sätt. Det ena systemet utgår från det uppenbara behovet av central planering av dimensioneringen av den högre utbildningen. Det maximerade anslaget per lärosäte, det s.k. takbeloppet, ger statsmakterna en viktig möjlighet att utveckla verksamheten med överblick och kostnadskontroll. Det andra systemet utgår från studenternas preferenser och uttrycks i en efterställd resursfördelning efter helårsstudenter och helårsprestationer, den så kallade studentpengen. Härigenom kan studentinflytandet manifesteras och utbildningsmarknaden utveckla ett samspel mellan utbud och efterfrågan. För att detta system skall fungera krävs att statsmakterna regelbundet reviderar takbeloppen för att flexibelt möta studenternas efterfråga vid olika lärosäten. En sådan flexibilitet är också angelägen i en situation med ansträngda statsfinanser. Genom att anpassa takbeloppen till efterfrågan inom den totala anvisade kostnadsramen kan resurserna användas effektivt för att närma sig målet om att av gymnasieeleverna fortsätter till högskolan . Det är uppenbart att det nuvarande systemet inte är tillräckligt flexibelt. Attraktiva lärosäten som till exempel får ett mycket begränsat expansionsutrymme som oanvända resurser låses in på andra håll. Det är i och för sig begripligt att det blir så eftersom lärosätena uppfattar att det finns en stelhet i takbeloppen och att det kanske är lättare att förlora ett tänkbart expansionsutrymme än att frigöra ett sådant. En nyordning där flexibiliteten blir pålitlig och lärosätena har förtroende för att den kan fungera åt båda hållen skapar förutsättningar för en effektiv resursanvändning. En ordning där takbeloppen rutinmässigt omprövas två gånger under löpande verksamhetsår, t.ex. i anslutning till bokslutet och prognosen samt delårsbokslutet och den prognosen, skulle avdramatisera flexibiliteten och öka resursutnyttjandet. Med argumentet att lärosäten behöver långsiktighet i sin planerig avslog under föregående förslag om omprövning av takbeloppen under löpande verksamhetsår. Enligt min mening finns det emellertid stora fördelar med den möjlighet till större flexibilitet och dynamik som motionens förslag innebär.
mot · GT02Ub461 · 2005-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att överföra ansvaret när det gäller särskilda skäl vid val av skola till elevens hemkommun. Vid antagning till gymnasieskolorna så är betygsintag det vanligaste. Förutom det så kan en skola ta in elever av även andra orsaker, dit hör de särskilda skälen. Det kan vara allt från sociala anledningar till specifik begåvning i exempelvis musik. Detta är bra för eleven fast inte helt okomplicerat för hemkommunen. är det endast den mottagande skolan som avgör om de skäl som anges är tillräckligt starka. Jag menar att hemkommunen är den som ska få ett ökat inflytande samt besluta om en elev ska tas in eller inte. Det är elevens hemkommun som bäst känner eleven och dessutom är det hemkommunen som ska betala.
mot · GT02Ub463 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om åtgärder för att bryta den könsmässiga snedrekryteringen till de nationella programmen inom gymnasieskolan. Skolan spelar en viktig roll för att bryta invanda könsrollsmönster. Därför är det målmedvetna arbete som utförs inom förskolan och genuspedagogernas insatser i skolorna viktiga för att öka jämställdheten hos en ny generation. Men det räcker inte med det. Skolan måste på alla nivåer genomsyras av viljan att ge pojkar och flickor likvärdiga förutsättningar och bidra till en arbetsmarknad som på lika villkor tar till vara pojkars och flickors förutsättningar. Från att pojkar och flickor i får en gemensam bas av kunskaper är skillnaderna stora i gymnasieskolan. En enkel sammanställning av hur pojkar och flickor delas upp på de olika programmen i gymnasieskolan är en skrämmande läsning för den som strävar efter en arbetsmarknad där kvinnor och män arbetar tillsammans. På några enstaka program, det gäller främst de mer renodlat teoretiska, är pojkar och flickor relativt jämnt fördelade, medan den könsmässiga snedfördelningen är allvarlig på de mer yrkesinriktade programmen. Låt oss ge exempel från övergången från till gymnasieskolan . På byggprogrammet var andelen unga kvinnor 3,, medan andelen unga män var 96,. På fordonsprogrammet var inte mer än drygt var tjugonde elev kvinna och på det omtyckta elprogrammet var andelen kvinnor 2,mot männens 97,. Det omvända förhållandet finner man på några av de program som särskilt attraherar kvinnor. Så var inte mer än drygt en fjärdedel av eleverna på barn- och fritidsprogrammet män. På omvårdnadsprogrammet var andelen män inte mer än 13,. Också på många andra program är snedfördelningen stark. Det är t.ex. anmärkningsvärt att den könsmässiga snedfördelningen på naturbruksprogrammet, där kvinnorna nu besätter två tredjedelar av platserna är större än tidigare, liksom att det teknikprogram som bl.a. tillkom för att locka kvinnorna till mer tekniska yrken inte har mer än 14,kvinnor bland sina elever. Den snedfördelning som etableras i gymnasieskolan får tydliga effekter på ungdomarnas kommande arbetsmarknad. Därför krävs en ökad medvetenhet från skolors, syokonsulenters och centrala myndigheters sida för att med olika metoder bryta snedrekryteringen. Regeringen bör ta initiativ till åtgärder för att bryta den könsmässiga snedrekryteringen till de olika programmen inom gymnasieskolan.
mot · GT02Ub464 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om lämplig lokalisering av ny myndighet. I budgetpropositionen anförs bland annat att vuxenutbildningen har utvecklats kraftigt det . Utförare av vuxenutbildningen främst kommuner måste få stöd i denna utveckling genom en väl anpassad myndighetsstruktur. Frågor som rör vuxnas lärande hanteras av flera myndigheter. Därför har regeringen tillsatt en enmansutredare som ska utarbeta förslag till en ny myndighet för vuxnas lärande som ska träda ikraft . En ny myndighetsstruktur skulle innebära troliga samordningsvinster och främja utvecklingen av ett helhetsperspektiv på området vuxnas lärande. Utredaren ska i första hand föra samman myndigheten centrum för flexibelt lärande (CFL) och Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning (KY) till en ny myndighet, samt att till denna nya myndighet föra över de uppgifter som rör vuxenutbildningen som och Myndigheten för skolutveckling svarar för. CFL finns i och har väl upparbetade kontakter som det vore resursslöseri att inte ta till vara. anses också vara ett av de skickligaste och mest erfarna när det gäller forskning kring vuxnas lärande och validering. Regionen är också ur ett tillväxtperspektiv en av de mest intressanta i landet. Mot denna bakgrund finns starka skäl att överväga en lokalisering av den nya myndigheten till och .
mot · GT02Ub466 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om problemen kring läs- och skrivsvårigheter. Kunskapssamhället som vi lever i ställer större och större krav på dess befolkning. En god läs- och skrivförmåga är en av de kunskaper som blir allt viktigare i såväl skolan som arbetslivet. Det finns många både barn och vuxna som inte har tillräckliga läs- och skrivkunskaper. En vanlig bedömning är att av befolkningen har betydande svårigheter att läsa och skriva. Läs- och skrivsvårigheter kan bero på väldigt många olika saker: allt från synfel, koncentrationssvårigheter, understimulerad språkanvändning, dyslexi och stökig uppväxt. Alla dessa komponenter spelar in när en individ ska lära sig läsa och skriva. Det är därför nödvändigt att i skolan ge de som har läs- och skrivsvårigheter ett extra stöd för att kompensera för en bristande läsförmåga. Det finns en vilja att tillföra mer resurser till de barn och ungdomar som har läs- och skrivproblem. Det finns många IT-hjälpmedel som underlättar och ger ett bra stöd till dessa ungdomar. Regeringen har ändrat i examensordningen så att lärarstudenter som ska undervisa yngre elever måste ha fördjupade kunskaper om läs- och skrivsvårigheter. Detta är bra och ger en god grund för dessa lärare. Dock måste kunskapen hos befintliga lärare bli bättre för att dessa hjälpmedel och den nya utlärningspedagogiken ska få full effekt. Därför krävs kompetensutveckling som fokus på hur läs- och skrivsvårigheter kan avhjälpas.
mot · GT02Ub467 · 2005-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om demokratisk skolning och elevinflytande i skolan. Ett av de två nationella målen för den svenska ungdomspolitiken handlar om att ungdomar ska ha verklig tillgång till makt. Med makt avses att ungdomar ska ha möjlighet att påverka samhällsutvecklingen i stort som sina egna liv och sin närmiljö. Inflytandet kan gälla boendemiljö, skolmiljö och arbetsmiljö. Ungdomar ska ha inflytande dels för att inflytande är en rättighet i sig, dels för att deras kunskaper, erfarenheter och värderingar är en värdefull resurs för samhället. Både skollagsstiftningen och arbetsmiljölagsstiftningen ger eleverna rätt till inflytande. I skollagen och i läroplanerna betonas betydelsen av elevernas ansvar och inflytande i skolan. För eleverna är det viktigt att konkret kunna se att deras inflytande ger resultat i frågor som rör deras vardag. Det kan t.ex. gälla att ta fram skolans värdegrund, hur antimobbningsarbetet ska ske på skolan eller hur skolans lokaler ska utformas. I har gymnasienämnden bestämt att ta emot två elevrepresentanter per termin som utses av elevråden på de kommunala gymnasieskolorna. Eleverna sitter med i nämnden på samma villkor som fackens representanter de får yttra sig men inte delta i besluten. Dessutom finns det på dagordningen särskilda diskussionsfrågor där eleverna får möjligheter att delta. Detta har fallit mycket väl ut och både elever och nämndledamöter är nöjda. Exemplet i visar att det går att förverkliga delar av de intentioner som angavs i den ungdomspolitiska propositionen . Det är angeläget att erfarenheterna från sprids till andra kommuner i syfte att stimulera alla kommuner till att ge eleverna representation i nämnder där beslut som gäller skolan ska fattas. Eleverna ska, precis som skolpersonalens representanter, ha rätt att närvara och yttra sig. Den här typen av inflytande förutsätter dock att gymnasieeleverna ges en reell möjlighet till demokratisk skolning för att det ska upplevas som meningsfullt. I skolans läroplaner måste den praktiska demokratin få ett större utrymme så att eleverna förbereds för ett inträde i det demokratiska styrelseskicket.
mot · GT02Ub468 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att grundutbildning för tandhygienister bör ges finansiering som täcker kostnaderna för klinisk utbildning. Tandhygienistutbildning finns på åtta platser i landet: , , , , , , och . Det årliga intaget av studerande är drygt 200. Utbildningen innehåller till stor del klinisk patientverksamhet. Utbildningen på har som exempel klinik under utbildningen. Den kliniska utbildningen har avsevärt högre kostnader än ordinär högskoleutbildning. Klinisk utbildning förutsätter individualiserad och patientsäker undervisning, klinisk assistans, dyrbar utrustning, anpassade behandlingsenheter, sterilgodshantering, patientadministration etc. Den kliniska delen av utbildningen är otillräckligt finansierad. Den kliniska tandhygienistutbildningen subventioneras därför av högskolornas andra verksamheter. Därmed brandskattas andra verksamheter på ett oönskat och orimligt sätt. Ett beroende av frivilliga subsidier från andra utbildningsprogram hotar en central och växande professions självständiga utveckling. Underfinansiering av klinisk utbildning som därmed inte har täckning för sina kostnader innebär långsiktigt en uppenbar risk för utveckling och kvalitet. För den kliniska verksamheten får /högskolan ersättning enligt samma schablon för tandhygienistutbildning och sjuksköterskeutbildning, . Skillnaderna i kostnader för de olika utbildningarna är emellertid stora. Mera rimligt vore att jämföra med ersättningen för tandläkarstuderande. För en tandläkarstuderande ersätts högskolan, förutom studentpengen, ca 200000/år för att täcka kostnader i den kliniska delen av utbildningen. Behovet av tandhygienister kommer att öka, som följd av tandvårdens omställning och som följd av den minskande tandläkarkåren. Antalet tandhygienister förväntas öka och nå en nivå om 2020 jämfört med 2002. Prognosen för är 4700 tandläkare. Detta ska jämföras med 2002. Källa: , Prognos över sysselsatta inom hälso- och sjukvården samt tandvården, 2004. Mot bakgrund av den oacceptabla situationen med underfinansierad klinisk tandhygienistutbildning och med förväntad ökning av tandhygienisternas insatser i tandvården är det angeläget att skyndsamt åtgärda den bristande ersättningen för de kliniska delarna i tandhygienistutbildningen. Det innebär behov av en helt ny beräkningsmodell beträffande de ekonomiska villkoren för tandhygienistutbildningen i .
mot · GT02Ub476 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppmärksamma och åtgärda de höga ljudoch bullernivåerna inom barnomsorgen. Rapporterna om de höga ljud- och bullernivåerna inom barnomsorgen är som bekant många. De blir dessutom allt allvarligare och vi måste nu ta fasta på de signaler som ges i dessa. Ljud- och bullernivåerna inom barnomsorgen utgör ett stort hot mot såväl personalens arbetsmiljö som barnens miljö och framtid! Risken för skador är påtaglig och genomförda mätningar visar bl.a. att vuxna inte kan prata med varandra i normal samtalston på en meters avstånd, utan måste höja rösten ganska ordentligt för att kunna höra vad den andre säger. Barnen tenderar att höja sitt röstläge alltmer för att kunna höras och göra sig gällande och detta skapar givetvis i sin tur allt bullrigare miljöer. Miljöer som också ökar stressnivån och får såväl barn som personal att gå upp alltmer och mer i varv. Detta ökar givetvis också svårigheterna för att nå många av de så viktiga verksamhetsmålen och hälsoriskerna är uppenbara. Barnen tar dessutom med sig sin höga samtalsnivå hem och behåller den även i miljöer utanför barnomsorgen. Förhållandena blir alltmer påtagliga och det är viktigt att dessa observeras och medan tid är. Insatser, kartläggningar och riskbedömningar bör rimligen göras och åtgärdsprogram föreslås utifrån de rapporter som kommer arbetas fram! Det är även viktigt att forskning bedrivs, att förhållandena lyfts fram och beaktas på olika sätt i lärarutbildningen. Detta för att lärarna sedan ska kunna motverka bullernivåerna och aktivt kunna möta miljön genom pedagogiska metoder och så vidare. Viktigt är också att det finns riktlinjer för bullernivåerna inom hela barnomsorgen. i (s)
mot · GT02Ub478 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skollagen utvärderas och förtydligas för att värna den avgiftsfria undervisningen. I skollagen (1985:1100) slås fast att utbildningen i ska vara avgiftsfri. Detta är en av de grundläggande principerna i det svenska skolsystemet. Alla elever har rätt till en likvärdig utbildning och tillgången till utbildning i får aldrig vara beroende av en individs ekonomiska förutsättningar. I skollagens portalparagraf (1kap.2§) stadgas att alla barn och ungdomar ska, oberoende av kön, geografisk hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet. I verksamhet får emellertid förekomma enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna. Dessutom får eleverna i gymnasieskolan hålla sig med enstaka egna hjälpmedel. Med detta avses främst kostnad för färdbiljett med allmänna kommunikationsmedel eller liknande. Det är som är nationell tillsynsmyndighet för bland annat och som har till uppgift att kontrollera att kommuner och andra skolhuvudmän agerar i enlighet med de bestämmelser som reglerar skolverksamheten. har i sin tillsyn vid ett flertal tillfällen uttalat att utflykter och skolresor som kan anses utgöra ett inslag i utbildningen måste vara avgiftsfria. Förarbetsuttalandena ger ingen närmare vägledning om vad som utgör en obetydlig kostnad eller vad bestämmelserna angående enstaka hjälpmedel innebär. Det är skolhuvudmannen som tolkar bestämmelserna och gör en bedömning i varje enskilt fall. En undersökning gjord av visar att ungefär en tredjedel av alla kommuner har aktiviteter på skoltid som är avgiftsbelagda. I många skolor krävs eleverna regelbundet på extrapengar, till exempel för bussresor, bad- och museibesök eller klass- och studieresor. Man kan med andra ord konstatera att mycket talar för att skollagen på det här området måste utvärderas och förtydligas.
mot · GT02Ub479 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om barnomsorg. Den svenska familjepolitiken i socialdemokratisk tappning syftar till att både kvinnor och män ska kunna förvärvsarbeta samt förena arbets- och familjeliv. Familjepolitiken har också lett fram till en betydande förbättring av barnfamiljernas ekonomiska situation och för jämlikheten mellan barn och barns levnadsvillkor. En grundläggande och oundgänglig förutsättning för kvinnors och mäns lika möjligheter och förutsättningar till arbete är en fullt utvecklad barnomsorg i offentlig regi (i den gemensamma sektorn). Alla ska garanteras barnomsorg oavsett yrkets arbetstid eller inkomst. Där finns brister. När det gäller inkomstens inverkan på möjligheten att använda barnomsorgen är maxtaxans införande ett stort steg framåt. Genom maxtaxan minskar exempelvis marginaleffekter för deltidsarbetande som har ojämna arbetstidsmått eller går upp till en heltidsanställning. finns brister när det gäller exempelvis den närmast obefintliga tillgången till barnomsorg under obekväma arbetstider, vilket i synnerhet drabbar småbarnsföräldrar inom LO-kollektivet vilka är de som i störst utsträckning har oregelbundna arbetstider, ofta och . Det finns också brister i tillgång till barnomsorg för arbetslösa, något som kan ställa till problem inte minst när det gäller frågan om att stå till arbetsmarknadens förfogande och att snabbt kunna börja en anställning. Barnomsorgen är inte minst viktig för barnen. Undersökningar visar t.ex. att barn som gått på dagis har lättare för att arbeta i grupp och att den sociala förmågan utvecklas snabbare än bland barn som inte gått på dagis. Barnomsorgen ska förstås ständigt utvecklas utifrån barns behov och krav på likvärdig kvalité. Maxtaxan är det första steget mot en generell barnomsorg. bör dock barnomsorgen byggas ut fullt ut och vara avgiftsfri. i (s)
mot · GT02Ub480 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skolundervisningen bör främja entreprenörskap av alla slags former. Skolan har ett ansvar för att eleverna ska få kunskap om olika typer av företagsformer. Många skolor bedriver också undervisning där eleverna själva får pröva på att driva ett eget företag. Erfarenheterna från och lokala kooperativa uvecklingscentra runt om i visar dock att det är få ungdomar som ges möjlighet att prova företagsformen kooperativ. Att driva ett eget företag i en ekonomisk förening har möjligheter som vi anser borde lyftas fram som ett viktigt alternativ vid sidan av aktiebolag och handelsbolag. Ett kooperativ är ett demokratiskt entreprenörskap där alla medlemmar ges möjlighet till inflytande och medansvar för verksamheten. Många av dem som bedriver kooperativ verksamhet gör det just för att det ger stor arbetstillfredsställelse något som är oerhört viktigt i dagens arbetsliv som ofta präglas av stress och oro. Att arbeta i team, där ledarskapet är delat och man har gemensamma målsättningar och tillsammans ansvarar för resultatet, är också positiva faktorer. Vi anser att unga människor ska få bättre möjligheter att känna till de möjligheter som det demokratiska entreprenörskapet, kooperativet, kan ge. i (s)