mot · GT02Ju381 · 2005-09-30 00:00:00 — Vi tycker att det är hög tid att även ändrar lagen till skydd för dem som förföljs och trakasseras. Det behövs också bättre och snabbare åtgärder, polisen måste tidigt kunna förhindra fortsatta förföljelser. Samarbetet mellan polisen och psykiatrin, genom kartläggning, systematiska riskbedömningar och uppföljning av de personer som ägnar sig åt förföljelser, måste förbättras. Vi måste kunna ingripa även mot den här typen av brott, som genom många olika gärningar inskränker människors rörelsefrihet och trygghet. Vi vill därför att tar initiativet och beställer ett konkret lagförslag av regeringen. Det behövs nämligen förändringar så snabbt som möjligt, de som utsätts för förföljelser har inte tid att vänta. Borde inte alla partier i kunna stödja detta? Det handlar om att samhället ger sitt fulla stöd till dem som utsätts för brott. Men s, v och mp tyckte inte att det behövdes ett konkret lagförslag och röstade emot förslaget i . Jo, för att regeringen förbereder ett uppdrag till att ta fram ett kunskapsunderlag i ämnet (bet. 2004/05:JuU20). Det är ett sorgligt besked att skicka ut till de människor som får sina liv nedbrutna genom att utsättas för systematisk förföljelse. Vi har redan kunskap om problemet. De myndigheter och andra som berörs har redan kommit in med synpunkter och förslag till . En konkret lagstiftning är en av flera åtgärder som hade kunnat stärka skyddet. Respekten för brottsoffers rättigheter måste stärkas. Därför kräver vi åter igen att ger regeringen i uppdrag att presentera ett konkret lagförslag mot systematisk förföljelse. Stärk brottsoffers och vittnens situation i rättsprocessen Många brottsoffer vittnar om bristfälligt bemötande under rättsprocessen. Det kan t.ex. handla om att personal har bristande förståelse för brottsoffrets situation, att brottsoffret får alltför knapphändig förklaring om hur en rättsprocess går till eller att informationen om hur deras fall utvecklar sig är otillräcklig. finns det en skyldighet för polisen att informera den drabbade om åtgärder som gäller utredningen och vart han eller hon kan vända sig för att få hjälp och stöd. Detta fungerar emellertid olika bra runtom i landet. Tydliga, samordnade direktiv och uppföljning av rutiner när det gäller bemötande av brottsoffer behövs så att bemötandet inte avgörs beroende på var i landet man råkar ut för ett brott. Vad gäller åklagare är det vanligt att brottsoffret inte får träffa henne eller honom före huvudförhandlingen eller inte alltid får reda på hur en rättegång går till. Alla målsägare måste garanteras tydlig information om hur en rättegång kommer att gå till eller varför ett åtal inte väcks. Vid varje beslut om permission måste det ske en avvägning mellan den intagnes intresse av att få permission och brottsoffrets berättigade krav på skydd och säkerhet. Vid denna avvägning bör större hänsyn tas till brottsoffrets skyddsintresse än . Kriminalvården måste också bli bättre på att informera brottsoffret om gärningsmannens permissioner och vid frigivning. Vi vill också att kriminalvårdens behandlingsprogram ska omfatta ett brottsofferperspektiv. Vi tycker också att det bör införas en uttrycklig rätt för målsägare att inför domstol avge sin berättelse om hur brottet har påverkat henne eller honom. Detta skulle kunna öka allmänhetens förtroende för rättsväsendet och många brottsoffer skulle också kunna må bättre av att inför rätten få ge uttryck för de känslor som brottet orsakat. Förhörssituationen för den som ska vittna i en rättegång måste också lyftas fram. Det processuella regelverket kring förhör bör ses över med ett tydligt brottsoffer- och vittnesperspektiv för att underlätta för den som ska höras så att inte rättegången upplevs som ytterligare ett trauma vid sidan av själva brottet. Möjligheterna kring s.k. medhörning, dvs. en möjlighet för brottsoffret att sitta i ett annat rum i domstolen än gärningsmannen och rätten samt där biträdas av stödpersoner under rättegången, är en viktigt åtgärd. Samtliga domstolar i landet ska ha ett särskilt inrättat vittnesstödsrum, som gör att målsägare och vittnen slipper sitta i samma väntrum som de tilltalade. Vi vet att vissa grupper är överrepresenterade som brottsoffer eller särskilt utsatta. Det kan gälla barn, kvinnor, gamla eller funktionshindrade. Dessa grupper har särskilda behov som brottsoffer, vilka måste värnas i hela den rättsliga kedjan. Gamla som har utsatts för brott i sitt eget hem, som har utnyttjats på ålderdomshem eller annars har utsatts för brott kan vara i behov av extra stöd och hjälp i rättsprocessen. Funktionshindrade som har utsatts för brott kan vara extra sårbara i rättsprocessen. Dessa brottsoffer måste få det speciella stöd och den extra hjälp de kan vara i behov av. I ska det råda kvinnofrid inte bara på papperet utan även i verkligheten. Så är det inte . I liberalernas motioner Nolltolerans mot våld mot kvinnor och Liberal offensiv mot människohandel för sexuella ändamål föreslår vi därför ett flertal skärpta åtgärder i arbetet mot våldet och förtrycket av kvinnor och barn. Rättssystemet är i grunden anpassat till vuxna. Barn far dock mycket illa i rättsliga utredningar, förhandlingar och processer. Ofta läggs utredningar där barn är brottsoffer ned. Detta beror till stor del på svårigheter gällande bevisningen och att barn inte har vuxnas kommunikationsförmåga. Barn som utsatts för brott eller bevittnat brott måste därför behandlas extra varsamt och med rätt kunskap genom hela rättskedjan. I brottsutredningar gällande barn som utsatts för våld i familjen eller sexuella övergrepp krävs särskilda kunskaper av polis, åklagare, advokater, domstol och socialtjänst. Ett annat problem är att förhörsmiljön ofta inte är anpassad till barn. Om barnet kan höras i en känd och trygg miljö, t.ex. i ett rum på dagis, är det lättare för barnet att berätta vad hon/han varit med om. Barn kan också utsättas för brott i skolan. Mobbning utgörs ofta av våld, hot och trakasserier dvs. brottsliga gärningar som ska polisanmälas och utredas precis som andra sådana brott som sker utanför skolans verksamhet. Barn som är brottsoffer för mobbning måste bemötas med kunskap och omsorg, inte bara inom skolväsendet utan även genom hela rättsprocessen. I det nya skolpolitiska program, Återupprätta bildningsskolan, som antogs vid fastslås en rad krav på viktiga åtgärder som också bidrar till brottsförebyggande insatser. I vår motion om Skolans arbete för demokrati och mot våld och mobbning belyser vi frågan om barn som brottsoffer på grund av mobbning i skolan och vi presenterar där skärpta åtgärder mot mobbning, bl.a. gällande polisanmälan vid våld och allvarliga fall av kränkningar. I motionen föreslår vi också att en rättslig översyn görs för att underlätta för elever att få skadestånd av kommuner som visat underlåtenhet i arbetet mot mobbning. Barn som lever i familjer med våld Enligt finns det mellan 100 000 och 200 000 barn i som bevittnar/lever med våld i den egna familjen. Barn som lever i familjer där våld är deras vardag där de bevittnar hur den ena föräldern misshandlar den andra far mycket illa. Vanmakt och rädsla kan prägla dessa barns hela uppväxt. Barn som ser sina mammor bli misshandlade är en bortglömd grupp. De får inte den hjälp och behandling de behöver. Resultat () från ett flerårigt forskningsprojekt vid (av och ) visar att av barnen har varit hemma i lägenheten när mamma misshandlats. befann sig i samma rum. Nästan hälften av barnen, , hade varit inblandade i misshandeln, antingen genom att de själva drabbats av slag i samband med misshandeln av mamman, eller genom att de handgripligen försökt stoppa misshandeln. liberalerna vill betona att det är mycket viktigt att se till dessa barns rättigheter. Vi menar att det är fel att endast anse barnen som vittnen till våldet och sålunda inte själva direkt drabbade. Barn som har sett och/eller hört den ena föräldern hotas och misshandlas av den andra kan vara offer för psykisk misshandel. Frågan om brottsofferstatus för dessa barn är viktig men också komplicerad rent juridiskt. Vi har därför länge krävt att regeringen ser över frågan hur barn som lever i familjer med våld ska kunna vara brottsoffer i enlighet med straff-, process- och skadeståndsrätt. Regeringen bör påskynda detta arbete. Medling unga lagöverträdare möter brottsoffren När unga människor begår brott måste samhället ingripa snabbt och tydligt på ett tidigt stadium. Unga lagöverträdare utsätter ofta andra unga människor för brott. Medlingsverksamheten, som i första hand riktar sig mot unga lagöverträdare, har visat sig vara en av flera viktiga åtgärder för att klarlägga skuldfrågan och visa på konsekvenserna av den brottsliga gärningen. Samma hänsyn måste tas till både brottsoffret och gärningsmannen och medlingsverksamheten bör således fortsätta att vara frivillig för båda parter. Men däremot måste medlingsverksamheten garanteras i varje kommun, det får inte vara så att möjligheten till medling ska vara beroende av var i landet man bor. I vår riksdagsmotion Liberala insatser mot ungdomsbrottslighet (2005/06) föreslår vi ett helt batteri med åtgärder som vi anser nödvändiga för att förhindra att fler unga människor hamnar i en destruktiv, kriminell bana. Stödfunktioner för unga brottsoffer i varje kommun Unga brottsoffer löper större risk att själva börja begå nya brott. Därför måste det finnas ett tydligt stöd till dessa ungdomar, t.ex. genom stödcentrum för unga brottsoffer där polis och socialtjänst arbetar tillsammans. Att ha tillgång till en socialsekreterare direkt på polisstationen har visat sig vara mycket värdefullt. vill att stödfunktioner för unga brottsoffer ska finnas i varje kommun eller i samverkan mellan mindre kommuner. Kommunernas ansvar för stöd till brottsoffer Brottsförebyggande åtgärder i den offentliga miljön I brottsförebyggande syfte är det bl.a. viktigt att kommunerna arbetar med översyn av offentliga utrymmen som parker, gångtunnlar, busshållplatser och parkeringsplatser. Målet bör vara att göra dessa platser så trygga som möjligt, exempelvis genom öppnare ytor och tydligare belysning. Vid nya byggnadsprojekt bör planeringar för en tryggare offentlig miljö alltid ingå. Varje del i arbetet med att förhindra att brott begås är viktig en man som förföljer och trakasserar en kvinna utanför hemmet eller en person som planerar att råna någon ska så långt det är möjligt inte kunna hjälpas av en dåligt upplyst och otrygg offentlig miljö. Kommunernas ansvar enligt socialtjänstlagen Stödet till brottsoffer åligger i enlighet med socialtjänstlagen ytterst kommunerna. Detta fungerar i praktiken tveksamt i alltför många kommuner som även ger för låga anslag till ideella brottsofferjourer. Vi vill dock att alla medborgare ska ha möjlighet till likvärdig och bra brottsofferhjälp oavsett var de bor. Om kommunerna inte lever upp till den lagstadgade skyldigheten måste bestämmelsen i 5 kap. 11 § socialtjänstlagen, om att socialnämnden bör verka för att den som utsatts för brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp, ändras till skall verka för osv. Vi vill även att särskilt uppmärksammar behov av stöd och hjälp till anhöriga som mist en närstående person till följd av våldsbrott. Det kan även behöva övervägas om ansvaret för stödet till brottsoffer i stället ska åligga staten. Det är viktigt att socialjouren verkligen fungerar som en jour brott begås dygnet runt och brottsoffer måste därför kunna få hjälp även vid obekväma tider . Mindre kommuner som kan ha svårigheter att upprätthålla beredskap och kompetens inom detta område kan med fördel söka samarbete med närliggande kommuner. måste utnyttja sin tillsynsskyldighet gentemot kommunerna och uppmärksamma hur fullgör sitt ansvar. Vite bör kunna utdömas till de kommuner som inte uppfyller socialtjänstlagens bestämmelse om stöd och hjälp till brottsoffer. Stöd till ideella brottsofferorganisationer Socialtjänstlagen klargör att det ankommer på socialnämnden att samverka med ideella organisationer för att förebygga sociala problem. Av landets 289 kommuner saknas dock exempelvis kvinnojourer i över 100 kommuner. Många av dessa kommuner har ingen beredskap alls för att bistå hjälpsökande kvinnor. I många fall är de ideella kvinno- och brottsofferorganisationernas insatser, engagemang och kunskap av avgörande betydelse för brottsoffret särskilt när samhället i övrigt inte har klarat av att erbjuda stöd och hjälp. Det går inte nog att betona betydelsen av dessa organisationer och vikten av ett samarbete mellan dem, kommunerna och de rättsvårdande myndigheterna. Kommunernas bidrag till de lokala organisationerna varierar kraftigt, inte minst mellan åren. Denna kortsiktighet försvårar för organisationerna i deras verksamhet. Det ekonomiska stödet till de ideella brottsofferorganisationerna och kvinnojourerna måste vara kontinuerligt. Vi vill även här klargöra att stödet till just brottsofferjourerna inte får minska på grund av att majoriteten av de statliga resurserna avsätts till kvinnojourerna. Båda dessa jourverksamheter är av avgörande vikt för brottsoffer oavsett vilka allvariga typer av brott som en person har drabbats av. har det funnits en tendens att dränera brottsofferjourerna på resurser. Vi motsätter oss en sådan kategorisk prioritering av stödet till ideell brottsofferverksamhet. Vittnen kan också ses som offer för brott då det i vissa fall kan vara mycket obehagligt att först och främst bevittna brott men också att sedan vara tvungen att berätta om det, i en del fall med rädsla för repressalier. I inrättades den första vittnesstödsverksamheten 1995 och hela verksamheten bedrivs ideellt via lokala brottsofferjourer och med stöd från . Ett vittnesstöd är en ideellt verksam person som genomgått utbildning i såväl bemötandefrågor som frågor gällande rättsprocessen. Vittnesstödet bistår brottsoffer och vittnen med stöd och praktisk information om hur en rättegång går till. liberalerna anser att vittnesstödsverksamheten är mycket viktig och bidrar till en ökad chans att vittnen verkligen kommer till domstolarna, avlägger bättre vittnesmål och känner sig bättre till mods när de lämnar domstolen. De ca 1000 personer som arbetar ideellt som vittnesstöd runt om i landet gör således en mycket viktig insats. och slutredovisade sitt regeringsuppdrag att medverka till att vittnesstödsverksamhet inrättas vid landets domstolar. De båda myndigheternas rapport visar att vittnesstödsverksamheten numera är en utbredd och etablerad verksamhet som fanns vid 5 av landets 6 hovrätter och i 76 av totalt 79 tingsrätter/kansliorter. Särskilt inrättade vittnesstödsrum, som gör att målsägare och vittnen slipper sitta i samma väntrum som de tilltalade, fanns vid hälften av hovrätterna och på 50 av tingsrätterna/kansliorterna. De brister och problem som uppmärksammades i rapporten är enligt myndigheterna till stor del av praktisk karaktär och gäller samordning eller kommunikation mellan domstol och vittnesstödsverksamhet. Några av åtgärdsförslagen i rapporten är att samordningen vid tingsrätterna i , och bör få en enhetlig lösning genom heltidsanställda vittnesstödssamordnare och att ideella föreningar som bedriver vittnesstödsverksamhet bör få ett årligt bidrag för att underlätta samordning och skapa gynnsammare förhållanden för verksamheten. liberalerna anser att dessa åtgärder är viktiga och att vittnesstödsverksamheten ska permanentas. De domstolar som saknar vittnesstödsrum ska inrätta ett sådant. Säkerhet för vittnen och målsägare Vi tycker att det är hög tid att strama upp rutinerna kring reglerna om spärrmarkering/sekretessmarkering och kvarskrivning som ska vara till hjälp för utsatta personer. Dagens system medför inte sällan att de uppgifter som ska skyddas läcker ut även till just den person som utgör hotet. och andra berörda myndigheter men även banker, skolor och andra som kommer i kontakt med personer som behöver skydd, måste se över sina handläggningsrutiner och bör begränsa antalet personer som har åtkomst till hemliga personuppgifter. I betänkandet Ny sekretesslag (SOU 2003:99) föreslås en del sådana skärpande regler och åtgärder som bör införas. En person som riskerar att bli utsatt för allvarlig brottslighet som riktar sig mot dennes liv, hälsa eller frihet kan också få fingerade personuppgifter. Tillstånd lämnas av och ansökan om medgivande görs av efter framställning från den som vill använda uppgifterna. I samband med detta uppstår det ofta kostnader som den hotade personen själv måste betala. Vi vill att det i största möjliga mån ska gå att få skälig ersättning för sådana kostnader. Sådan ersättning skulle kunna finansieras och utgå i enlighet med ersättningen vid personsäkerhetsprogrammet enligt nedan. I betänkandet Ett nationellt program om personsäkerhet (SOU 2004:1) föreslås ett program till stärkt skydd för grovt hotade personer samt att den som omfattas av programmet även ska ha rätt till ersättning från staten för de merkostnader som bl.a. flyttning och minskade arbetsinkomster i samband med detta kan innebära. Programmet är inriktat på att omfatta en snäv personkrets av bevispersoner och personal inom rättsväsendet samt deras närstående. I särskilda fall kan det även tillämpas på andra, t.ex. journalister eller politiker. I vår motion Nolltolerans mot våld mot kvinnor föreslår vi att ett personsäkerhetsprogram även ska omfatta grovt hotade kvinnor och vi utvecklar där mer kring personsäkerhetsprogrammet och kostnaderna för detta. Vi anser att ett nationellt personsäkerhetsprogram med möjlighet till personsäkerhetsersättning bör införas möjligast. Inrätta ett EU-program för vittnesskydd och brottsoffers säkerhet Att vittna i rättegångar där organiserad brottslighet är inblandad är inte riskfritt. liberalerna vill att arbetar för att EU ska inrätta ett gemensamt program för vittnesskydd och brottsoffers säkerhet. Det är av avgörande vikt att både vittnen och brottsoffer för internationell, gränsöverskridande brottslighet som t.ex. människohandel får stöd, hjälp och skydd både i landet där rättegång hålls och i hemlandet om de åker tillbaka. Medlemsländernas polismyndigheter måste ha väl utvecklade metoder för riskbedömning och samarbete gällande vittnen, brottsoffren och deras anhöriga. Hela livet kan förändras i för den som utsatts för ett brott. Brottsoffer drabbas ofta av otrygghet, trauman, fysiska- och/eller psykiska skador och andra rättsförluster. Ett eventuellt skadestånd ersätter aldrig det lidande som har drabbat ett enskilt brottsoffer men det kan vara nödvändigt för att kunna betala sjukhuskostnader, behandling eller förstörd egendom. Det kan också vara en del av upprättelsen att få ersättning för den kränkning en person utsatts för genom brottet. Därför är det viktigt att reglerna om skadestånd och den praktiska hanteringen gällande utbetalning fungerar så bra som möjligt. För brottsoffret får det inte medföra ytterligare problem eller oklarheter kring ett utdömt skadestånd när rättegången väl är över. Dagens regler kring skadestånd och brott innehåller dock brister som vi vill förändra. Underlätta för brottsoffren att få ut skadeståndet När ett brottsoffer har fått rätt till skadestånd är det upp till honom eller henne att själv se till att skadeståndet verkligen betalas ut. Om gärningsmannen inte frivilligt betalar skadeståndet hamnar ärendet hos kronofogdemyndigheten. Ofta kan gärningsmannen inte betala och risken är att brottsoffret upplever sig kränkt igen genom den uteblivna betalningen från gärningsmannen. måste brottsoffret då söka ersättning ur hemförsäkringen eller i sista hand brottsskadeersättning hos . Det kan dröja länge innan brottsoffret verkligen får ut skadeståndet. Vi anser att denna ordning är stötande och att det är orimligt att brottsoffret ska behöva vänta så länge på att få pengarna. Det är viktigt att brottsoffret får ersättningen möjligt för att kunna använda den för t.ex. behandlingskostnader. Regeringen bör därför utreda ett nytt system, där staten vid utdömt skadestånd på grund av brott, förskotterar skadeståndet till brottsoffret och att det sedan ankommer på staten att kräva in beloppet av gärningsmannen. Stärk möjligheten till skadestånd när gärningsmannen är När en person utsätts för brott av en gärningsman som inte har uppnått den s.k. straffmyndighetsåldern, dvs. är , händer det ofta att brottet inte utreds av polisen. En möjlighet att undantagsvis utreda sådana brott finns enligt lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare (LUL) 31 §, men i många fall förblir brottet outrett. Ansvarsförhållandena kommer i dessa fall inte heller att avgöras av domstol, trots att en sådan möjlighet (s.k. bevistalan) finns i vissa fall enligt LUL 38 §. För brottsoffret medför detta bl.a. en svagare ställning när det gäller att kunna få ut skadestånd. Möjligheten till skadestånd bestäms i dessa fall oftast av genom reglerna om brottsskadeersättning. uttalade justitieutskott (bet. 2004/05:JuU18) att möjligheten för brottsoffer att kunna få ut brottsskadeersättning om gärningsmannen varit under måste förbättras. Utskottet menade att det behövs en översyn av hur reglerna tillämpas i dessa fall och att regeringen bör ge i uppdrag att göra en sådan översyn. anser att det är angeläget att en sådan översyn sker snabbt så att brottsoffrens rättigheter till ersättning stärks. krav i vårt rättspolitiska program samt riksdagsmotion om insatser mot ungdomsbrottslighet, bl.a. att ändra LUL så att alla brott i stället som huvudregel ska utredas av polis, skulle även innebära att brottsoffers möjligheter till ersättning förstärks. Förbättra möjligheterna till brottsskadeersättning för sakskada Det är svårt för flera småföretagare att teckna försäkringar. Om företagaren utsätts för t.ex. skadegörelse eller inbrott kan det därför vara svårt att få ersättning för de skador som företagaren drabbas av. Även om brottet upp saknar ofta gärningsmannen möjlighet att betala ett eventuellt skadestånd. Möjligheterna att få brottsskadeersättning för sakskador är snäva och tillämpas sällan. Mot denna bakgrund anser vi att en utvärdering av brottsskadelagens bestämmelser rörande sakskador och tillämpningen av dessa bör genomföras. Ändra reglerna om skadestånd och bodelning Inför äktenskapsskillnad görs en bodelning där makarnas tillgångar och skulder läggs samman och delas lika. Ett utdömt skadestånd på grund av brott, t.ex. skadestånd för misshandel av en sambo eller maka, påverkar då bodelningen precis som alla andra skulder. Vi anser att det är oacceptabelt att ett skadestånd av den typen ska räknas med i bodelningen och på så sätt komma gärningsmannen till godo. Resultatet kan bli att offret i praktiken får stå för halva gärningsmannens skadestånd. Här räcker inte heller möjligheten till jämkning enligt 12 kap. 1 § till för att ta till vara brottsoffrets rättigheter. ställde liberalerna en skriftlig fråga i till justitieministern om han var beredd att vidta några åtgärder för att stärka misshandlade kvinnors ställning i samband med bodelning. I sitt svar (2001/02:499) hänvisade ministern bl.a. till ett mål för prövning i hovrätten och skrev om det visar sig att reglerna ger tvivelaktiga resultat, kommer jag dock att se till att frågan om en översyn av bodelningsreglerna övervägs. Målet i hovrätten som ministern ville avvakta avgjordes . Varken det målet eller efterföljande praxis verkar bekräfta något annat än att gällande lagbestämmelser medför orimliga konsekvenser avseende skadestånd och bodelning. Vi vill se ett lagförslag där ett utdömt skadestånd på grund av brott inte ska ingå i bodelning mellan makar där den ena maken är gärningsman. I både och finns redan liknande sådana regler. Även i bör regeringen återkomma till med ett lagförslag enligt ovan. En liknande situation uppkommer om brottsoffret råkar uppbära försörjningsstöd. Dessa brottsoffer kan nekas socialbidrag med motivering att personen via skadeståndet kan försörja sig med egna medel.