mot · GT02MJ447 · 2005-10-04 00:00:00 — 4Det bullrar i byarna5 6Låt bönder bli jämlika8 7Bra kommunikationer är livsnödvändiga för landsbygden9 7.2Investeringar i vägar och järnvägar9 8Lås inte in den som skyddar sina djur11 11Stärk det civila samhället14 11.1Det civila samhällets betydelse vid kriser14 11.3Stöd till allmänna samlingslokaler15 14Säkerställ en grundläggande service17 14.2Byskolan livsnerven i byn18 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en särskild jämställdhetsplan för jord- och skogsbrukssektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en översyn behöver göras över skatteregler och liknande legala/fiskala hinder som kan försvåra ett gemensamt brukande av maskiner och annat realkapital.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta till vara och uppmärksamma berättelser om medmänniskors insatser i samband med stormkatastrofen och lyfta fram exempel på hur olika organisationer, kyrkor och företag ställt upp på olika sätt.2 begär att regeringen tillsätter en utredning som får i uppdrag att lämna förslag på hur det institutionella och legala ramverket bör utvecklas för att uppmuntra och möjliggöra nya former för lokal förvaltning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att omvandla till Landsbygdsverket.3 1 Yrkande 2 hänvisat till SkU. 2 Yrkande 3 hänvisat till SoU. 3 Yrkande 5 hänvisat till NU. Det är angeläget att framhålla sambandet mellan företagsklimatet och landsbygdens utveckling. En levande landsbygd kräver inte bara en fungerande jordbrukspolitik utan även goda villkor för småföretagande. Regeringens avoga inställning till småföretagare har inte bara en allmänt negativ påverkan på ekonomi, den drabbar landsbygden i särskilt hög grad. Det måste vara mödan värt att starta och driva företag. Det måste löna sig att skaffa en utbildning och att arbeta mer. Även boende på landsbygden måste kunna leva på sin lön och slippa bidragsberoende. Lantbruks- och skogsnäringarna har en central betydelse för en livskraftig landsbygd. Det svenska lantbruket är världsledande när det gäller att producera livsmedel av hög kvalitet med ett minimum av hälsorisker och negativ miljöpåverkan. jordbrukspolitik syftar till att befästa och ytterligare utveckla det svenska jordbruket. Den viktigaste resursen i det arbetet är landets jordbrukare. För att bevara framtidstron inom denna yrkesgrupp är det viktigt att svenska jordbrukare kan konkurrera på lika villkor med sina kollegor i framför allt andra EU-länder. Landsbygdens kris förstärks av uteblivna infrastruktursatsningar och andra brister inom regionalpolitikens område. Förbättrad kollektivtrafik är en annan fråga som behöver aktualiseras för att vända den negativa utvecklingen på landsbygden. På många håll är man helt beroende av bilen och därigenom av ett fungerande vägnät. Underhållet av vägnätet, som är eftersatt i hela landet, måste förbättras. Detta gäller även enskilda vägar, varför bidraget till dessa måste öka. kom ett genombrott för bygderörelsen i samband med ska leva. Framför allt bildandet av 1989 skapade en tilltro till gemensamma satsningar i glesbygd. Den framtidstro och entusiasm som sedan följde resulterade i närmare 4 000 lokala utvecklingsgrupper. Detta speglar det ansvar som lands- och glesbygdsbor är beredda att ta för att utveckla sitt närområde och sin hembygd. De återkommande landsbygdsriksdagarna har svetsat samman engagerade människor som aldrig . Man är medveten om att hårt arbete krävs för att återskapa en levande landsbygd. Det är ett arbete som landsbygdsbefolkningen själv måste stå för. Ett positivt stöd krävs dock, inte minst från riksdag och regering, för att lyckas i det arbetet. Lokal förvaltning är ett fenomen som prövats på flera håll . Formerna kan variera och bl.a. innebära lokal samförvaltning och lokal självförvaltning. Innebörden är att det lokala samhället ges en ökad autonomi över sina naturresurser. Utvecklingen av lokala förvaltningsformer bör stödjas. Valet att leva och verka på landsbygden ger livskvalitet. Intresset för bosättning på landsbygden är stort, inte minst hos unga människor. Det är däremot inte alltid så lätt att förverkliga sina drömmar om ett liv på landet. Hindren är många. Möjligheterna att kombinera olika typer av försörjningskällor är begränsade. Den framväxande informationstekniken och olika distansarbetsvarianter har inte givit den skjuts framåt som man hoppats på. Möjligheten att skaffa bostad och ibland en gård med tillhörande jord och skog är viktiga faktorer som påverkar den enskildes intresse och möjligheter till ett boende på landsbygden. Problem som finns på landsbygden är exempelvis att via bank få låna pengar för etablering i glesbygd. Det är också i stort sett omöjligt att klara sig utan bil. Socialdemokraternas och stödpartiernas höjning av bensin- och dieselskatten försvårar tillvaron ytterligare. Att få en dagisplats på rimligt avstånd är inte heller det lättaste. Det finns med andra ord många svårigheter att övervinna. Utflyttningen från landsbygden har accelererat , trots den kamp som Hela ska leva har fört och trots de nästan 4000 lokala bygde- och utvecklingsgrupperna som envetet kämpar för sin bygds överlevnad och utveckling. Naturligtvis finns det goda positiva exempel som lokalt hjälpt till att vända strömmen men de är tyvärr för få. Socialdemokraternas handlingsförlamning i kombination med dess kontraproduktiva åtgärder bidrar till att landsbygdens utvecklingsmöjligheter inte tas till vara. En parlamentarisk kommitté, , har tillsatts (dir. 2004:87) med uppgift att lämna förslag till en långsiktig strategi för den nationella politiken för landsbygdsutveckling. Inom ramen för uppdraget skall kommittén lämna förslag till övergripande strategisk inriktning för nästa landsbygdsprogram avseende perioden 20072013. Det är bra att den parlamentariska kommittén enligt sitt direktiv skall prioritera övergripande och strategiska frågeställningar. Svensk jordbrukspolitik har länge förefallit sakna visioner och framtidstro. presenterade ett första delbetänkande (SOU 2005:36) . Utredningen ansluter sig till en landsbygdspolitik som länge varit pådrivande för. Det kommande landsbygdsprogrammet bör ta fasta på landsbygdens särskilda förutsättningar. Landsbygden måste ses som en integrerad del i en större helhet med tätorter, städer och goda kommunikationer. Landsbygdens befolkning kommer att växa och jordbruket står för en mindre andel av sysselsättningen. utgör jordbruket en viktig grund för olika verksamheter på landsbygden och för landskapet. För att landsbygdsprogrammet skall kunna medverka till en utveckling och strukturomvandling krävs att samtliga samhällsnivåer arbetar med visioner, mål och strategier. Det är av största vikt att det finns en kontinuitet i landsbygdsprogrammet och att de areella näringarnas centrala roll för en levande landsbygd lyfts fram. Landsbygdsprogrammet bör integreras med andra insatser för regional utveckling i landet. Den gemensamma jordbrukspolitiken, sammanhållningspolitiken och den nationella politiken behöver samordnas för att förbättra landsbygdens möjligheter till utveckling. De areella näringarnas konkurrensförmåga bör stärkas som natur-, kultur- och rekreationsvärden utvecklas. Landsbygdsprogrammet bör vidare underlätta en omställning av jordbruket så att produktionen av varor och kollektiva nyttigheter svarar mot samhällets behov och önskemål. Bland de kollektiva nyttigheterna intar miljökvalitetsmålen en central roll. Landsbygdsprogrammet bör därför innehålla goda förutsättningar för miljöinsatser. Naturvårdens värde för näringslivet bör lyftas fram. anser att det fortsatta arbetet med miljö- och landsbygdsutveckling måste ha ett klart fokus på jordbruksnäringen. Den största delen av EU-stöden bör även fortsättningsvis riktas mot miljöförbättrande åtgärder. Framför allt är förebyggande av växtnäringsläckage en viktig uppgift, vilket föranleder stöd till odling av vall och andra fånggrödor. Bevarande av landskapsbilden måste också prioriteras. Regeringen har aviserat att en skrivelse med anledning av delbetänkandet (SOU 2005:36) kommer att avlämnas . I samband med denna skrivelse avser att återkomma med synpunkter med anledning av utredningens förslag. 4Det bullrar i byarna Politiker, tjänstemän, medier och andra opinionsbildare har ofta ett snävt Stockholmsperspektiv. Det är huvudstadsetablissemanget som både bestämmer vilka problem som skall stå på dagordningen, hur de skall formuleras och hur de skall lösas. Det som händer i har blivit viktigare än det som händer på annat håll. har det runt om i hela landet vuxit fram en stark frustration och ilska runt ett antal problem och frågor. Då och då blänker de till även i riksmedierna. Det handlar om frågor som mycket påtagligt berör många hundratusentals människor. Det handlar inte om högtravande visioner, omöjliga krav eller politiskt korrekta teser, utan om vanliga människors vardagliga liv. Om hur man fryser när elen försvinner, om förtvivlan då vargen tar ens får, om otryggheten när ingen polis finns i närheten, om att få ordna barnomsorgen utifrån de egna villkoren, om att kunna leva som småföretagare utan att snärjas av papper och paragrafer. Det handlar om brist på trygghet, självbestämmande och rimliga villkor. Det handlar genomgående om problem som skapats av centralmakten, genom statliga beslut, men vars effekter genomlevs, och genomlids, lokalt. Strukturerna i det svenska beslutsfattandet skapar alltså en oförståelse mellan centrum och periferi, mellan styrande och styrda. bullrar det i byarna. Det är hög tid för en ändring för ett bultande på Maktens portar så stark, att den märks av dem innanför den. Likgiltigheten och mästrandet av landsbygdsborna måste ersättas av lyhördhet och dialog. Vanligt folk förtjänar att deras problem blir tagna på allvar. Problem skall lösas lokalt, på lägsta ändamålsenliga nivå, och i så stor utsträckning som möjligt av dem som själva är direkt berörda. Det handlar om att staten skall börja hjälpa, och inte stjälpa. Det handlar också om att vända på . Att inte enbart se på vårt land ovanifrån utan också underifrån. Andra värderingar och synsätt behöver få utrymme både i den politiska debatten och beslutsfattandet. Det är angeläget att framhålla sambandet mellan företagsklimatet och landsbygdens utveckling. En levande landsbygd kräver inte bara en fungerande jordbrukspolitik utan även goda villkor för småföretagande. Den socialdemokratiska regeringens avoga inställning till småföretagare har inte bara en allmänt negativ påverkan på ekonomi, den drabbar landsbygden i särskilt hög grad. Det måste vara mödan värt att starta och driva företag. Det måste löna sig att skaffa en utbildning och att arbeta mer. Även boende på landsbygden måste kunna leva på sin lön och slippa bidragsberoende. För att små orter och bygder skall ha möjlighet att leva och utvecklas krävs att det finns företag som kan erbjuda arbete och inkomster. Detta kan endast ske genom människors egna insatser enskilt eller tillsammans med andra. Goda villkor för företagande och tillväxt är viktigt för hela landet. På en liten ort kan dock enskilda företag betyda relativt sett mer eftersom utbudet av företag är mindre. Här förtjänas att framhålla att det i regionalpolitiska program använda begreppet Lokala arbetsmarknadsregioner inte är problemfritt i glesbygden. Det krävs en mycket mer detaljerad statistik för att på ett rätt sätt beskriva dessa lokala arbetsmarknader. I dagens läge är många av de beskrivna arbetsmarknadsregionerna alldeles för stora och tar inte hänsyn till lands- och glesbygdens specifika förutsättningar vad det gäller kombinationssysselsättningar och alternativa arbetslivsformer. I resonemanget om lokala arbetsmarknadsregioner ligger antagandet att pendling till ett tätortscentrum är huvudalternativet för att nå arbetstillfällen även i glesbygden. Det borde vara ett mycket större fokus på att skapa möjligheter för nytt företagande även långt ifrån tätortscentrum. Det är en ödesfråga för landsbygdsutvecklingen att den nuvarande regeringens handlingsförlamning bryts när det gäller att skapa ett dynamiskt företagarklimat. För många av företagen på landsbygden som byggts upp utifrån små medel med en ganska stor egen insats, har behovet av riskkapital inte funnits förrän man står i begrepp att expandera. En viktig förutsättning för att skapa ytterligare arbetstillfällen bygger på tillgången till riskkapital. Bankernas benägenhet att låna ut pengar till landsbygdsföretag har minskat i takt med att befolkningsutvecklingen varit negativ. På landsbygden bedöms säkerheten för lån inte utifrån samma värdeprinciper som i större samhällen. Det finns utvecklingsprojekt som syftat till att säkerställa både sysselsättning och samhällsservice som inte kunnat genomföras på grund av problem med finansiering och/eller onödigt krångel. drabbas landsbygdsföretagen och de olika utvecklingsprojekten av alltför allvarliga problem om inte kraftansträngningar görs för att förbättra tillgången på riskvilligt kapital. Till den framtida utvecklingspotentialen kan också räknas in det som kallas socialt företagande, där samverkan kan ske mellan privat/ideell sektor och offentlig verksamhet. I detta sammanhang är det viktigt att också se till den jordmån för företagande, som ett levande socialt sammanhang innebär i en bygd. Utan detta samhällskitt får ofta aldrig så välriktade lokaliseringssatsningar svårt att slå rot. Den ideella sektorn spelar här en stor roll och de investeringar som behöver göras eller behöver bevaras är svåra att bedöma ur ett rent företagsekonomiskt perspektiv, vilket kan ge problem med kapitalförsörjningen. I en tätort finns dessa sociala funktioner som ett resultat av tätheten och samhällets institutioner men på landsbygden måste de åstadkommas på annat sätt, inte minst genom den tidigare nämnda sociala ekonomin i gränssnittet mellan offentlig, privat och ideell verksamhet. Det är angeläget att frågorna om riskkapitalförsörjningen i landsbygden belyses på ett allsidigt sätt i arbete i syfte att uppnå en lösning. har s.k. kreditgarantiföreningar diskuterats som en modell för att lösa finansieringsbehov i nya eller befintliga småföretag. finns tre lokala/regionala föreningar samt en riksorganisation. Detta bör uppmuntras. Dessutom bör ett riskkapitalavdrag införas. Erfarenheterna av genomförande av miljö- och landsbygdsprogrammet och mål 1-programmet visar att kvinnorna har en nyckelroll i den utveckling som sker på landsbygden. För att kunna förstärka företagande, såväl kvinnligt som manligt, kan en förenkling vad exempelvis gäller F-skattsedel underlätta mycket. I genomsnitt tjänar kvinnor av vad män gör. En av förklaringarna till detta är att många kvinnor arbetar inom den offentliga sektorn. När kvinnor får fler arbetsgivare att välja mellan innebär det att kvinnornas löner stiger. Det är viktigt att kvinnor (och män) även på landsbygden skall kunna välja mellan olika arbetsgivare. Det måste också bli lättare att starta eget företag på orter där utbudet på arbetsgivare är begränsat. Möjligheten att starta företag begränsas av ålderdomliga regler för F-skattsedel, som gör att ansökan för t.ex. sjuksköterskor ofta avslås. Socialdemokraternas skeptiska hållning till hushållsnära tjänster drabbar i första hand kvinnors möjligheter att etablera företagsamhet inom tjänstesektorn. Inom har varit pådrivande i jämställdhetsarbetet, vilket resulterat i att fastställde sin första jämställdhetsplan, vilken reviderades . för jord- och skogsbruksfrågor beslutade att planen skulle vidareutvecklas med avseende på jord- och skogsbrukssektorn. Denna sektor har tyvärr halkat efter den allmänna utvecklingen inom jämställdhetsområdet. (I sammanhanget kan det påminnas om att övergångsregler som gav mannen förvaltningsrätt över hustruns jord- eller skogsegendom fanns kvar .) För att motverka denna trend har man inom börjat utarbeta en särskild jämställdhetsplan för jord- och skogsbrukssektorn i enlighet med vad som föreslagits i departementsskrivelsen Ds 2004:39. vill betona att en sådan jämställdhetsplan bör vara konkret och om uttrycket tillåts jordnära. Planen bör undvika excellerande kring abstrakta diskurser men i stället innehålla verkningsfulla åtgärder för att öka antalet kvinnor i jord- och skogsbruksnäringarna. Det är då nödvändigt att företrädare för näringarna deltar fullt ut i utformandet av jämställdhetsplanen. Detta bör ges regeringen till känna. En viktig faktor som måste analyseras och där kommunerna har en viktig roll är utbudet av fritidsaktiviteter. Ofta får flickors och kvinnors fritidsaktiviteter stå tillbaka till förmån för pojkars/mäns aktiviteter. Ett exempel på en aktivitet som främst lockar flickor är ridning och hästsport. Hästnäringen har en stor potential att lyfta fram landsbygden, men tyvärr är hästnäringen och hästaktiviteter styvmoderligt behandlade från politiskt håll. I motionen Hästens och ridsportens betydelse i dagens samhälle utvecklar sin politik inom hästområdet. 6Låt bönder bli jämlika Jord- och skogsbruk är hörnstenen för en levande landsbygd. vill betona tryggandet av dessa näringars ställning som en förutsättning för fortsatt bosättning, samt ekonomisk, social och kulturell utveckling på den svenska landsbygden. medlemskap i innebär stora möjligheter för lantbruket. För att de svenska bönderna skall kunna stå sig i konkurrensen med sina europeiska kollegor måste villkoren för de svenska bönderna dock vara någorlunda jämlika med villkoren för andra bönder inom EU. Därför hävdar att bl.a. skatter och avgifter på eldningsolja, diesel och handelsgödsel skall vara i nivå med övriga EU-länder. Förslag om detta återfinns i motionen för utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar. Jord- och skogsbruk är hörnstenen för en levande landsbygd. vill göra en kraftfull satsning för att skapa rimliga och rättvisa konkurrensvillkor för jord- och skogsbruksnäringen. Jordbrukspolitiken är i sammanhanget mycket väsentligt också ur arbetsmarknads- och regionalpolitisk synvinkel. jordbrukspolitik syftar till fortsatt användning av åkermarken för livsmedelsproduktion eller energiråvara. Skogsnäringen är den bransch som svarar för de största nettoexportinkomsterna i vårt land. Skogsbruket och den därmed sammanhängande förädlingsindustrin är en viktig basnäring. De mindre sågverken på landsbygden måste värnas och ges möjligheter att vidareutvecklas. Lokal vidareförädling av befintliga naturresurser måste bättre stimuleras. Detta skapar arbetstillfällen. Den gemenskap och sammanhållning som ofta finns på landsbygden kan vara en resurs för att rationalisera näringarna. Samverkan mellan olika företagare kan därigenom vara en utvecklingsfaktor på landsbygden. Det kan handla om allt från gemensamma maskinparker till samverkan mellan branscher osv. Detta bör från samhällets sida ses som något positivt och ges goda förutsättningar. Därför bör en översyn göras av skatteregler och liknande legala/fiskala hinder som kan försvåra ett gemensamt brukande av maskiner och annat realkapital. Detta bör ges regeringen till känna. Det kommande landsbygdsprogrammets betydelse för de areella näringarna kommer att lyftas fram i samband med förslag med anledning av regeringens kommande skrivelse på området. 7Bra kommunikationer är livsnödvändiga för landsbygden På många håll är man ytterst beroende av bilen för sin försörjning, utbildning, för att kunna skjutsa barnen till dagis och skola eller för fritidsändamål. Det kraftigt höjda bensinpriset slår därför extra hårt mot glesbygden. Ofta är familjer på landsbygden tvungna att ha två bilar i hushållet för att logistiken skall fungera. När den rödgröna regeringskartellen dessutom höjer bensinskatten drabbas landsbygden särskilt hårt. Bilen används inte enbart för resor till och från arbetet, den är också nödvändig för att de boende skall kunna ta sig till olika sociala och kulturella aktiviteter. I kombination med de stigande världsmarknadspriserna på olja medför vänsterkartellens politik att möjligheterna att arbeta och delta i det sociala livet på landsbygden blir en ekonomisk omöjlighet för allt fler människor. En ökad inhemsk produktion av förnybara bränslen innebär en möjlighet till nya verksamheter och arbetstillfällen på landsbygden. De stigande bensinpriserna har utsatt många hushåll för en mycket svår ekonomisk påfrestning. föreslår därför att momsen på bensin sänks från till . Detta medför en sänkning av bensinpriset vid pumpen med . 7.2Investeringar i vägar och järnvägar Landsbygdens kris förstärks av uteblivna infrastruktursatsningar och andra brister inom regionalpolitikens område. Förbättrad kollektivtrafik är en annan fråga som behöver aktualiseras för att vända den negativa utvecklingen på landsbygden. På många håll är man helt beroende av bilen och därigenom av ett fungerande vägnät. Underhållet av vägnätet, som är eftersatt i hela landet, måste förbättras. Detta gäller även enskilda vägar, varför bidraget till dessa måste öka. Uteblivna infrastruktursatsningar och brister inom regionalpolitikens område har permanentat landsbygdens kris och fortsatta utarmning. Kollektivtrafiken är heller inte tillgänglig i hela landet. Bra kommunikationer är en förutsättning för att vårt land skall kunna utveckla välstånd och välfärd samt öka sysselsättningen och tillväxten. De glesbygdsboende drabbas hårt av eftersatt underhåll av vägarna, liksom uteblivna investeringar i vägnätet. Boende i glesbygd har utan tvekan ett stort avståndshandikapp när det gäller möjligheten att tillgodogöra sig den samhällsservice som är självklar för vanliga människor i mer tätbefolkade områden. Det handlar dessutom om bristfällig kollektivtrafik med ett beroende av biltransporter och de merkostnader detta innebär. Stormen härjningar visade på landsbygdens utsatthet. Under stormens första timmar försvann såväl fast telefoni som mobiltelefoni i de värst drabbade områdena. Dessutom slutade SOS-numret 112 att fungera, vilket innebar att den som satt i en stuga inte överhuvudtaget kunde sätta sig i kontakt med omvärlden. Detta är naturligtvis inte acceptabelt. En utredning bör visa hur 112 kunde sättas ur funktion som övrig telefoni föll ur och hur säkerheten kan höjas för framtiden. Också teleoperatörer bör vara skadeståndsskyldiga gentemot den enskilde när de ej kan leverera vad de lovat. Detta bör fastställas i lag. Lokalradion har visat sig vara en viktig informationsbärare i kristid. I flera län har dock lokalradion för svaga sändare för att nå ut på ett tillfredsställande sätt i hela länet. Detta måste åtgärdas i samtliga län så att utsändarnas styrka ligger på tillräckligt hög nivå för att nå hela länet. IT kan användas för att stärka det civila samhället på landsbygden och för att främja deltagardemokratin. har informationstekniken i politiska sammanhang främst använts till att öka informationen från politiska institutioners sida, men ännu inte så mycket för att öka deltagandet från medborgarnas sida. Den nya informationstekniken har en enorm potential när det gäller att vidga medborgarnas möjligheter att delta i och påverka problemformuleringar och diskussioner före beslut i folkvalda församlingar. Den som bor flera mil utanför en kommuns centralort har betydligt sämre möjligheter att t.ex. på lunchen besöka den kommunala administrationen. Med en utbyggd virtuell kommun ökar medborgarens möjlighet att följa utställningsförfaranden i samband med planarbete, att ta del av statistik och annan fakta om den kommunala verksamhetens utveckling och att kommunicera direkt med kommunala politiker och tjänstemän. Informationstekniken erbjuder nya möjligheter att utkräva ansvar från och utöva medborgerlig kontroll över statsmakt och valda företrädare för folket i den representativa demokratin. Många kommuner har en mycket god service när det gäller att göra offentliga handlingar tillgängliga på nätet. Det finns dock fortfarande exempel på motsatsen.