mot · GT02U382 · 2005-10-05 00:00:00 — Jämställdhet mellan män och kvinnor är en mänsklig rättighet och en nödvändig förutsättning för att uppnå politisk, social och ekonomisk säkerhet i samhället. Dock ignoreras ständigt kvinnors mänskliga rättigheter. Genom våld och systematisk diskriminering förtrycks kvinnor runtom i världen. Trots att kvinnor utgör mer än hälften av världens befolkning får de sällan vara med och påverka beslut som är avgörande för deras livssituation. av världens parlamentariker och av världens ministrar är kvinnor (Unifem). Detta innebär att nästan alla världens samhällen och resurser styrs och kontrolleras av män. Men också andra anledningar ligger bakom. Enligt () är det våldet mot kvinnor och flickor som har identifierats som det största hindret för att kvinnor skall få mer inflytande och makt. Kvinnor är fattigast i världen och också de minst utbildade. Ändå utför kvinnor i många utvecklingsländer det mesta av arbetet i jordbruket. Kvinnors rätt till mark, krediter och produktionsmedel är därför av grundläggande betydelse. Ojämlikheten mellan könen minskar möjligheterna till en effektiv fattigdomsbekämpning vilket i sin tur påverkar både kvinnor och män. vill rikta delar av det svenska biståndet till kvinnor för att på så vis öka den samhälleliga effekten av biståndet. I anses kvinnor vara privilegierade i förhållande till andra länder. Trots det finns det fortfarande mycket att göra innan jämställdheten mellan kvinnor och män verkligen kan sägas vara reell även i vårt land. Genom att anses vara ett föregångsland inom jämställdheten har vi också ett ansvar att driva jämställdhetsarbetet i olika internationella sammanhang. Världens länder har gjort en rad åtaganden för att främja jämställdhet. FN har utarbetat en konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (Cedaw). har beslutat att biståndsinsatser skall utgå från ett jämställdhetsperspektiv. Detta är steg i rätt riktning, men det räcker inte. är kvinnor runtom oss utsatta för olika typer av diskriminerande, förnedrande och brottsliga handlingar. Parallellt med jämställdhetsarbetet måste kränkande företeelser såsom hedersmord, människohandel, prostitution, kvinnlig könsstympning, prenatal könsdiskriminering och våld mot kvinnor bekämpas med krafttag. Genom riktat bistånd ger man kvinnor den ekonomiska makten och därigenom ger man dem också en möjlig väg in i den politiska makten. Vi öronmärker därför för bistånd riktat till kvinnor, vilket näst intill innebär en fördubbling av de riktade insatserna till kvinnor (Sidas och UD:s insatser beräknas uppgå till totalt ). Mänskliga rättigheter och demokrati6 Stärkt jämställdhet med riktade bidrag6 FN i kampen mot kvinnovåldet6 Kvinnors situation i världen9 Riktat bistånd till kvinnor11 Våld mot kvinnor och barn15 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen i bilaterala och multilaterala kontakter med andra länder skall verka för att traditionella lagar som diskriminerar kvinnor avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en uppföljningsmekanism för resolution , enligt mönster från Cedawkonventionen, upprättas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att initiera ett ökat samarbete mellan regeringar, FN-systemet och det civila samhället för en ökad global jämlikhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kvinnors utsatta situation i krig kräver ökad uppmärksamhet av FN och andra internationella organ samt att kvinnor på flykt skall få särskilt skydd mot sexuella övergrepp och våld i flyktinglägren. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en global ökning av antalet deltagande kvinnor på högsta politiska nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att verka för en minskad klyfta mellan kvinnors och mäns tillgång till mark, krediter och produktionsmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen bör öka trycket på utvecklingsländerna att höja andelen kvinnors deltagande i beslutande församlingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att särskilt uppmärksamma invandrarkvinnors utsatthet för våld och hedersmord inom den svenska integrationspolitiken.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att det internationella samfundet intensifierar arbetet med att stoppa det könsrelaterade våldet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att hedersmord sätts upp som ett prioriterat ämne på den politiska dagordningen i och inom EU.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bekämpningen av människohandel bör prioriteras.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU och internationellt skall verka för ett förbud mot prostitution. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom ramen för biståndspolitiken bör rikta stöd till kampen mot kvinnlig könsstympning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att rikta utbildningsinsatser gällande kvinnlig könsstympning till invandrarkvinnor och svensk hälso- och sjukvårdspersonal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att EU erkänner kvinnlig könsstympning som brott mot de grundläggande mänskliga rättigheterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett stärkt skydd för personer som riskerar förföljelse på grund av kön.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör uppmana att presentera en nationell handlingsplan för att motverka mäns våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förändrad lagstiftning för att kunna komma åt gärningsmän som misstänks för människohandel.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skärpta krav från och EU i förhandlingar med kandiderande medlemsländer till Europeiska unionen om att förhindra barnäktenskap. 1 Yrkandena 8 och 16 hänvisade till SfU. 2 Yrkandena 10, 11 och 18 hänvisade till JuU. Mänskliga rättigheter och demokrati Jämställdhet, mänskliga rättigheter och demokrati är begrepp som hör ihop. I arbetet med att uppnå skydd av de mänskliga rättigheterna för alla och en allmän demokratiutveckling måste också jämställdhetsbegreppet ingå och vara en viktig del i målbilden. Arbetet för mänskliga rättigheter och jämställdhet är oerhört angeläget i såväl internationella som nationella sammanhang. Föraktet mot kvinnor i många av världens länder, de systematiska våldtäkterna som kvinnor och barn utsätts för vid krigssituationer, är att anse som grova brott mot mänskliga rättigheter och jämställdhet. I ruineras en flickas liv genom våldtäkt. Flickor slutar skolan på grund av sexuella trakasserier och övergrepp från manliga skolkamrater och lärare. anser att regeringen i sina bilaterala och multilaterala kontakter skall verka för att lagar som diskriminerar kvinnor avskaffas. Stärkt jämställdhet med riktade bidrag måste fastställa en tydlig strategi och ett aktionsprogram för främjande av jämställdhet mellan könen inom biståndspolitiken. Främjandet av jämställdhet mellan könen och stärkta ekonomiska och sociala rättigheter för kvinnor och flickor skall vara en av de parametrar som styr om ett land skall få ta del av svenskt bistånd. Jämställdhet mellan könen skall beaktas vid val av projekt och vilka metoder som skall användas inom utvecklingssamarbetet. För att det skall vara möjligt att följa upp programmet och bedöma verkningarna måste det uppställas tydliga mätbara kvantitativa och kvalitativa mål. Ett jämställdhetsmål kan vara att den politiska församlingen skall bestå av minst en fjärdedel kvinnor. FN i kampen mot kvinnovåldet Världens länder har gjort en rad åtaganden för att främja jämställdhet. Ett antal konventioner har skrivits under och kvinnor framhålls ofta som centrala aktörer vid världsamfundets konferenser om bl.a. miljö och hållbar utveckling, mänskliga rättigheter, befolkning, social utveckling, boende och bebyggelsefrågor. Men det återstår mycket att göra innan alla konventioner också efterlevs. Under i antog världens länder en deklaration och en handlingsplan för kvinnors rättigheter som var politiskt men inte juridiskt bindande. Vid konferensen antogs en handlingsplan mot diskriminering av kvinnor som ställde krav på länderna att vidta åtgärder och om nödvändigt anpassa lagar för att undanröja alla hinder för jämställdhet. Enskilda länder (bl.a. ) utarbetade nationella jämställdhetsplaner inför konferensen. Flera länder har utarbetat rapporter till FN om hur konferensen i efterhand har följts upp. Trots att 180 av FN:s 191 medlemsstater har ratificerat FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering mot kvinnor (Cedaw) är många kvinnor och flickor i världen utsatta för hot och övergrepp. Cedaw är dessutom den konvention som har flest undantag inskrivna av de länder som har anslutit sig. Bl.a. har många muslimska länder undantag vad gäller kvinnans rättigheter inom familjen. En kvinnodiskrimineringskommitté har upprättats för att granska efterlevnaden av konventionen. En sammanställning som Unifem gjort över våldet mot kvinnor i världen visar att av världens kvinnor har utsatts för psykisk eller sexuell misshandel av en man. Våld mot kvinnor orsakar fler dödsfall än cancer och trafikolyckor sammanlagt. av kvinnor i utsätts för våld i hemmen. utsätts 700000 kvinnor för våldtäkter och sexuella övergrepp i . 20000 till 50000 kvinnor våldtogs under konflikten i det . könsstympas två miljoner flickor i . Listan över våld mot kvinnor kan göras mycket lång. anser att bör arbeta för att det internationella samfundet ytterligare intensifierar arbetet med att stoppa det könsrelaterade våldet. Alltför många konflikter i världen resulterar i krig. En av förutsättningarna för att uppnå långsiktig fred och stabilitet är att involvera det civila samhället i fredsprocessen, vid fredsförhandlingar och försoningsarbete. Dessvärre utestängs alltför ofta halva befolkningen, nämligen kvinnorna, helt från det fredsuppbyggande arbetet. Detta sker trots att de både drabbas hårdast av konsekvenserna av krig och är som mest benägna att samarbeta och söka fredliga lösningar. Genom antagandet av resolution 2000 erkände världssamfundet problemet och förde upp det på den internationella politiska dagordningen. Efterlevnaden av konventionen är dessvärre bristfällig. Att kvinnor är speciellt utsatta i krig blir särskilt tydligt i konflikter som den i . Kvinnor i byar och flyktingläger utsätts för ihållande övergrepp från regeringstrupper och milisen. Janjawidmilisen torterar, rövar bort och våldtar kvinnor och flickor för att på så sätt förödmjuka befolkningen och tvinga dem på flykt. Dessa övergrepp får fortsätta trots att regeringen lovat avväpna miliserna. Även i exempelvis har kvinnor utsatts för sexuellt våld, utövat av alla sidor i den råa och hänsynslösa konflikten. Trots att FN-trupperna i landet utbildar polisen i mänskliga rättigheter förekommer det ingen särskild utbildning av varken militär eller polis för att slå vakt om kvinnorätt eller skydd av kvinnor. Kvinnor får som regel inte tillräckligt skydd mot det sexuella våld som används som vapen för underkastelse av länder och folk. Tyvärr tar inte heller FN-personalen det ansvar de borde. Det har visat sig att viss FN-personal sexuellt utnyttjar de flyktingar som de satts att beskydda. Dessa larmsignaler är mycket oroande. I har FN-anställda köpt sex från kvinnor och flickor. Ofta prostituerar sig unga flickor i utbyte mot mat. Dessa flickor har i många fall dessutom tidigare utsatts för sexuellt våld som en del i krigföringen. anser att kvinnors utsatta situation i krig måste uppmärksammas än mer av FN och andra internationella organ och få ökat skydd vid krig. Kvinnor på flykt skall erbjudas särskilt skydd mot sexuella övergrepp och annat våld som sker i flyktinglägren. anser med anledning av den sexhandel som bedrivs i krisdrabbade områden där det finns FN-personal att den bör initiera en omfattande skärpning av uppförandekoden inom FN-systemet samt att utbildningen av våra egna svenska soldater i internationell tjänst skärps ytterligare i detta avseende. Första gången massvåldtäkter uppmärksammades som vapen var i . Allt oftare används våldtäkt systematiskt som ett vapen i kris- och krigsdrabbade områden, särskilt vid etnisk rensning då våldtäkt sätts i system för att bryta ned befolkningen. Nästan varje överlevande tonårig flicka från folkmordet i antas ha blivit våldtagen. Man uppskattar också att hälften av alla kvinnor i och av alla kvinnor i har blivit våldtagna. Nästan en tredjedel () av våldtäktsoffren i som sökt behandling hos rapporterade att de våldtagits upprepade gånger av en eller flera män. I mer än hälften av fallen utsätts kvinnorna även för misshandel. Kvinnorna berättade för att de misshandlats med käppar, piskor eller yxor före, under och efter våldtäkten. Några av de våldtagna kvinnorna var dessutom synbart gravida. Hundratusentals kvinnor runtom i världen lever med de men som dessa övergrepp medför. Också kvinnans omgivning drabbas. Våldtäkter i krig har först nu kommit att betraktas som ett brott mot mänskligheten och är uppfört som krigsbrott enligt Romstadgan för den i . döms krigsförbrytare för systematisk våldtäkt i krig. I kriser och konflikter är det i regel kvinnorna som håller i gång samhället. De får då ersätta den sociala service som slagits ut samt ta hand om sjuka och skadade. Kvinnorna har ofta också stort ansvar vid återuppbyggnadsprocessen. De spelar ofta en viktig roll vid återintegreringen av f.d. soldater och krigsdrabbade grupper. När konflikten är över har kvinnorna en möjlighet att vara med och forma framtiden. Det är viktigt att man här tillvaratar den kompetens som kvinnor har. Det är just i efterdyningarna av konflikter när landets resurser är utarmade, infrastrukturen är ur funktion och de sociala, ekonomiska och politiska relationerna är ansträngda som det finns en chans att införa jämställdhet i landets nya lagar och politiska system. Kvinnors situation i världen Målet för Unifem (för kvinnor) om att kvinnorepresentationen på viktiga beslutsfattande positioner skall utgöra , har antagits vid flera internationella konferenser . Trots att vissa framsteg gjorts i alla världens regioner visar Unifem att kvinnor generellt fortfarande lyser med sin frånvaro i länders parlament. Endast sex länder uppnår målet om att av parlamentarikerna och ministrarna skall vara kvinnor: , , , , och . Endast i åtta länder återfinns kvinnliga kommunpolitiker, och 15 länder uppnår målet om kvinnliga chefer. Ännu har bara 24 kvinnor nått en position som stats- eller regeringschef. av alla parlamentariker är kvinnor, och av världens ministrar är kvinnor. Denna ojämlikhet är relativt jämnt fördelad mellan rika och fattiga länder, och det är intressant att notera att det mest jämställda landet i världen vad gäller kvinnlig representation i parlamentet är , med kvinnor. menar att kvinnorepresentationen i de nationella parlamenten måste öka, vilket kan åstadkommas genom att stödja lokala och nationella kvinnoorganisationer att försöka få in fler kvinnor på valbara platser på listor. Av världens fattiga är kvinnor. Det har skett en s.k. feminisering av fattigdomen detta trots att kvinnor världen över är mycket ekonomiskt aktiva, dock på en kraftigt könssegregerad arbetsmarknad och ofta i arbeten som inte ger dem tillräckliga inkomster för att klara försörjningen. En mycket liten andel av världens resurser i form av mark, finansiella resurser, krediter, teknologi m.m. ägs eller kontrolleras av kvinnor. konstaterar att en människas kön ofta är avgörande för hennes tillgång till och kontroll över resurser. Av världens vuxna analfabeter är kvinnor, som utbildning av kvinnor är en nyckel till utveckling. Klyftan mellan kvinnors och mäns utbildningsnivå har minskat, men är av kvinnorna i läs- och skrivkunniga i förhållande till männen. I är av alla kvinnor analfabeter och i södra och västra är siffran . Flickor och kvinnor diskrimineras ofta i utbildning och yrkesliv. I många delar av världen lever kvinnor och män i skilda sfärer. Att satsa på att förbättra kvinnors hälsa och att underlätta kvinnors arbete genom mekanisering och utbildning är ofta avgörande för att öka produktionen inom exempelvis jordbruket och förbättra människors levnadsvillkor. Enligt är finansiering av utbildning för flickor och unga kvinnor den mest kostnadseffektiva investering som finns i biståndssammanhang. lever mer än 16,4 miljoner kvinnor med hiv/aids. På grund av ojämställdhet och förtryck är kvinnan mer utsatt och löper två gånger större risk att smittas med hiv än männen. I söder om löper tonårsflickor fem gånger större risk än jämnåriga pojkar att smittas av hiv. Den snabba spridningen av hiv understöds av att kvinnor berövats kontrollen över sina egna liv och kroppar. Många kvinnor är i en position där de inte har möjlighet att säga nej till sex eller där de inte kan skydda sig. Brist på utbildning gör också att kvinnor inte vet hur deras reproduktionssystem fungerar och har därför ingen aning om vilka risker det medför att vara sexuellt aktiv. Många kvinnor smittas av sin egen partner. I anser att det är rätt att neka sin partner sex trots otrohet och bekräftad smitta. Ett annat stort problem är missuppfattningen att sex med en oskuld botar smitta. Detta gör att många unga flickor i bland annat tvingas ha oskyddad sex med män som har hiv. Att vara hivpositiv tenderar att vara stigmatiserande. Smittade kvinnor ses som dåliga kvinnor och utsätts för både psykiskt och fysiskt våld. I extremare fall har man till och med mördat hivpositiva kvinnor. Riktat bistånd till kvinnor En rapport från konstateras att länder som förbättrar kvinnors rättigheter och tillgång till skolutbildning och andra resurser får lägre andel fattigdom, snabbare ekonomisk tillväxt och mindre korruption än länder som inte gör sådana ansträngningar till förmån för kvinnorna. Jämställdhet är således mycket starkt förknippat med ekonomi och utveckling och är av avgörande betydelse för att uppnå effektiv och hållbar utveckling i utvecklingsländerna. Det finns många exempel som visar att ett sätt att minska fattigdomen i världen är att höja kvinnors och barns status. Deras fattigdom är till stora delar strukturell. Kvinnor saknar alltsomoftast ekonomiska tillgångar, egendom, makt, utbildning, sjukvård och är utsatta för våld och diskriminering på grund av sitt kön. anser därför att svenskt bistånd i ökad grad skall riktas till kvinnor i mottagarländerna. Undersökningar pekar på att sådant riktat bistånd dessutom ger bättre samhällsekonomiska resultat än övrigt bistånd. Biståndet gagnar i allmänhet även familjens barn och hushåll, och effekterna blir därmed större. Alltsomoftast utestängs kvinnor från beslutande församlingar på diverse politiska nivåer. Detta är en trend som måste brytas. Genom riktat bistånd ger man kvinnor den ekonomiska makten och därigenom ger man dem också en möjlig väg in i den politiska makten. Kvinnors direkta deltagande och inflytande är nödvändigt för att skapa ett djupare, bredare och stabilare folkstyre och för att bidra till en mer effektiv och positiv utveckling av länder. Projekt för att förbättra tillgången till hushållsvatten är mer framgångsrika om kvinnor är involverade i planering och genomförande. Dessutom behövs jordbruksreformer som ger kvinnor en mer säker tillgång till mark. I söder om är det främst kvinnor som producerar mat, och ändå är kvinnor den del av befolkningen som har minst tillgång till marken. Ekonomiska lån riktade till kvinnor betalas tillbaka i större utsträckning än lån riktade till män. öronmärker för bistånd riktat till kvinnor jämfört med regeringen, vilket näst intill innebär en fördubbling av de riktade insatserna till kvinnor (Sidas och UD:s insatser beräknas uppgå till totalt ). De fruktansvärda s.k. hedersmorden är ett uttryck för att kvinnan inte har några mänskliga rättigheter utan ses som en handelsvara. Minsta misstanke om att hon, enligt familjens sedvänja, är otuktig eller otrogen ger den övriga familjen rätt att döma kvinnan till döden allt för att rädda familjens heder och sociala status. Mannen är skyldig att ta livet av den kvinnliga familjemedlemmen. Samma stränga förhållningssätt gäller också, hur absurt det än kan låta, om hon blivit våldtagen. Hedersmord är ett vedervärdigt exempel på att människovärdet kan könsrelateras och hur olika könen värderas. Detta är självklart helt oacceptabelt för utifrån vår uppfattning om ett okränkbart människovärde och de mänskliga rättigheterna. En persons värde varken kan eller får bestämmas av kön. Enligt FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna är vi alla födda fria och med samma mänskliga rättigheter. anser att det är hög tid att placera de s.k. hedersmorden högt upp på den politiska dagordningen, såväl i som inom FN. Enligt FN:s uppskattningar beräknas 5000 kvinnor världen över mördas av sina egna familjemedlemmar. Den internationella handeln med främst flickor och kvinnor är en av de värsta formerna av våld mot kvinnor. Denna nutida form av slavhandel har ökat drastiskt och utgör ett större problem i vårt moderna samhälle än någon kunnat ana. Uppskattningsvis 500000 kvinnor är offer för människohandel och förs in i EU antingen rövas de bort, säljs eller ges falska förhoppningar om att få ett hederligt arbete. Två tredjedelar av kvinnorna kommer från de forna . Kvinnor säljs till såväl som till övriga länder inom EU. I beräknas antalet kvinnor som är offer för människohandel vara mellan 20000 och 50000. Dessutom är troligen mörkertalet i den här frågan mycket stort. Människohandeln har blivit en global jätteindustri som omsätter oerhörda summor troligen mer pengar än droghandeln. Människohandelsverksamheten i blir allt bättre organiserad främst på grund av att även den organiserade brottsligheten, maffian, insett hur lukrativ och näst intill riskfri denna typ av verksamhet är. Vare sig kvinnorna är medvetna om att de kommer att livnära sig på prostitution eller ej är de aldrig förberedda på det våld, den utsatthet och fara för livet som människohandel innebär. Den internationella brottsligheten känner inga gränser. menar att alla länder är berörda av problemet med människohandel som ursprungs-, transit- eller destinationsländer. Därför måste även polisen arbeta över nationella gränser och utbyta information med sina kolleger från andra medlemsländer. Det finns många exempel på hur Europols (Europeiska polissamarbetet) arbete har satt stopp för internationella ligor. De kvinnor som blir offer för människohandel kommer ofta från utsatta miljöer där fattigdomen är utbredd. Internationellt bistånd bör därför i större grad än riktas direkt till kvinnor och barn. Kriminalitet frodas snabbt i ekonomiskt och rättsligt svaga länder. Det är därför viktigt med särskilda satsningar på polissamarbete och rättsligt samarbete i de nya medlemsländerna i Öst- och samt i grannländerna i öst och på . Dessutom kan människohandeln hindras i betydligt större utsträckning om tullen får ökade befogenheter. Det krävs även mer riktade resurser till polisen som arbetar med människohandelsbrott. Enligt den ramlag som EU antagit skall offer för människohandel erbjudas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för att de skall kunna vittna mot sina förövare. Detta är en viktig del i kampen mot människohandel och organiserad brottslighet. För brottsoffret kan det tidsbegränsade uppehållstillståndet under en rättslig process dessvärre uppfattas som ännu ett utnyttjande. Vid hemkomsten riskerar de sedan att utsättas för repressalier, bli uppsökta av kriminella ligor och att förskjutas av sina familjer när de får reda på att de prostituerats.