ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02MJ340 · 2005-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en ny och miljöstyrd ursprungsmärkning av mat. En förbättrad ursprungsmärkning av svensk mat behövs som också talar om procentandelen av importerat proteinfoder. Det är viktigt att veta vad den mat som vi stoppar i oss innehåller och var den kommer ifrån. Den ursprungsmärkning som finns har brister. Av märkningen framgår inte varifrån foder till djuren hämtas. Det kan ha betydelse både för köttkvalitet och för miljön i världen. Märkningen bör vara utformad så att den främjar ett miljöriktigt beteende. Det ska framgå om jag genom att äta maten medverkar till att värna miljön eller inte. En stor del av det foder som svenska djur föds upp på är odlat i helt andra delar av världen, dessutom ofta på ett sätt som skadar miljön. Därför behövs en ny ursprungsmärkning, som bättre visar var mat och foder kommer ifrån. av proteinet i det kraftfoder svenska djur äter kommer från utlandet, ofta från andra sidan jorden, från odlingar som anlagts där artrika ekosystem skövlats. Det syns inte på biffpaketet som är märkt med den svenska flaggan eller med Ursprung . Det bör synas. Konsumenten borde ges möjlighet att välja bort den typen av foderproduktion. Det öppnar för att både kunna välja mat med bra kvalitet och till att förbättra miljön. Undersökningar visar att konsumenterna bryr sig och i stor utsträckning väljer miljömedvetet. Så länge inte en bättre ursprungsmärkning finns är det bara den ekologiska Kravmärkningen av kött som garanterar att fodret odlats på ett sätt som inte skadar miljön. Det är i och för sig bra men inte tillräckligt. För att bli mera exakt i informationen om vad maten innehåller behövs det en ny ursprungsmärkning som också anger varifrån det foder kommer som djuren uppfötts på. Regeringen bör återkomma till med förslag som gör denna förbättrade märkning möjlig. Vad som ovan anförs om en ny ursprungsmärkning av mat som också anger procentandelen importerat proteinfoder bör ges regeringen tillkänna.
mot · GT02MJ341 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning av stödet till musselodlingen i och andra kustområden. Övergödningen av våra kusthav utgör fortsatt ett stort miljöproblem, även om vissa åtgärder vidtagits på land för att minska läckaget av näringsämnen till havet. I någon mån anpassar sig ekosystemen till den ökande mängden växtplankton som orsakas av övergödningen genom att musslor och andra organismer, som utgör s.k. filtrerare, ökar kraftigt i antal. Dessa filtrerare är av avgörande betydelse för att reducera planktonbiomassan i kusthavet. Risken för skadliga planktonblomningar minskar i områden med många filtrerare. innerfjordar, t.ex. fjordarna runt och , är mycket hårt drabbade av bottendöd och låga syrehalter. Samma fenomen iakttas också på andra håll. I dessa områden finns goda möjligheter att så att säga biologiskt manipulera fjordsystemen, genom att öka antalet filtrerare med hjälp av musselodlingar. Många fjordar är väl lämpade för sådan verksamhet. Beräkningar har visat att man skulle kunna minska syreförbrukningen i djupvattnet genom minskad sedimentation av organiskt material i dessa områden. Det finns också andra intressanta användningsområden för musslorna, vid sidan av livsmedelsområdet. Det pågår forskning och utvecklingsarbete för att musslorna ska kunna användas som t.ex. gödning eller som djurfoder. är ett intressant exempel på en kommun som satsat på ett intressant och ganska omfattande utvecklingsarbete inom detta område och inom vattenreningen i samverkan med havsforskare. odlas musslor i våra kustområden, men försök till utökning av odlingarna har medfört stora problem. Odlingarna hämmas av långa perioder med skördestopp på grund av toxiska alger som gör musslorna giftiga. För att denna mycket strategiska verksamhet ska kunna överleva kommersiellt och utvecklas och därmed bidra till en bättre balans, behövs ökad kunskap kring hur förorening av musslor till följd av algförekomst kan minska och undvikas. Behov finns därför av att rikta marin forskning till detta ändamål. Det skulle dessutom behövas stöd till denna näring, dels till investeringar för att uthålligt ha möjlighet att driva verksamheten också i perioder av skördestopp, dels riktat till uppbyggnad av en kontrollfunktion av musselkvaliteten i samverkan med . Vi noterar att har fått i uppdrag att utreda hinder och möjligheter för en expansion av näringen och det är mycket positivt. Men det är brådskande att tillse att också konkreta åtgärder vidtas för att underlätta omställningen inom hela fiskebranschen och vattenbruksområdet och därvidlag kan inte minst musselodling vara ett mycket intressant alternativ. Det är viktigt att goda exempel får möjlighet att utvecklas. Regeringen bör få i uppdrag att låta utreda stödinsatser till musselodlingen i och andra kustområden i enlighet med vad som anförs i motionen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02MJ343 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fortsatt restriktivitet i fråga om dispens från strandskyddet. Frågan om strandskydd debatteras flitigt. Många anser att nuvarande regler är alltför hårda och ett hinder för utvecklingen i kommunerna. Det gäller inte minst kommuner där befolkningen minskar och där man hoppas att attraktiva tomter i sjönära lägen ska locka människor att flytta dit. Också turistnäringen klagar över reglerna för strandskydd. Vi anser att i avvägningen mellan olika intressen ska utgångspunkten också i fortsättningen vara restriktivitet i fråga om ansökan om dispens från strandskyddet. Allmänintresset ska väga tungt. Det är viktigt att lagstiftningen för strandskyddet fungerar lika över hela landet. Även om besluten ligger regionalt måste det finnas en övergripande helhetssyn. Därför bör det slutgiltiga avgörandet liksom ansvaret för helhetssynen ligga på länsstyrelserna. Om man delegerar till kommunerna måste föreskrifterna vara mycket tydliga. Kommunerna avstår ofta från att motivera vilka skäl som ligger bakom de dispenser som ges från strandskyddet. En sådan dispens bör inte vinna laga kraft. Det finns alltid en risk för att man genom en dispens gör stranden otillgänglig för allmänheten. Vems intresse är viktigast den enskilde husägarens eller allmänhetens? För oss är det självklart att grundprincipen är att det är allmänhetens. När man frångår regeln om strandskydd och ger dispens måste dessa ärenden behandlas som de undantag och de specifika ärenden de är. I de fall strandskyddet upphävs måste det finnas en fri passage för allmänheten mellan strandlinjen och planerad bebyggelse eller andra anläggningar. Detta ska vara ett krav, inte en regel som det går att tänja på.
mot · GT02MJ344 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om vikten av att stödja en fortsatt odling av bruna bönor på . betalar ut ett ekonomiskt stöd, via verkets lantbruksutvecklingsprogram, till de bönder på som odlar bruna bönor. Stödet utbetalas dels på grund av att det är ett viktigt lokalt kulturarv som är angeläget att bevara, dels att odlingen bidrar till att minska utsläpp av bekämpningsmedel i , dels att odlingen även bidrar till att minska urlakningen. har ett mycket gynnsamt klimat med milda höstar som gör det särskilt lämpligt för odling av bruna bönor. bönor är en framtidsprodukt där efterfrågan antagligen kommer att öka. Det är en produkt som utgör ett viktigt komplement till böndernas övriga inkomstkällor och där det finns en stor lokal kunskap som försvinner om stödet tas bort. är den enda platsen i landet där bruna bönor odlas. Om stödet upphör kommer det inte längre att odlas bruna bönor i vilket innebär att en bit av den svenska historien försvinner.
mot · GT02MJ345 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om jakt- och fiskeupplåtelse på statens marker och om ansvar. Svensk natur kommer förmodligen att bli en mycket viktig komponent i framtidens marknadsföring av turistlandet . Här kan många nya arbeten skapas i glesbygd. Många lokala entreprenörer som vill satsa på naturturism har dock svårt att utveckla jakt- och fisketurism därför att det är svårt att få tillgång till jaktmarker och fiskevatten. Tyvärr är det mesta av jakt- och fiskevatten uppbundna i gamla system som motverkar nya arbetstillfällen i glesbygd. Inte minst svenska folkets egna marker är utarrenderade på väldigt långa kontrakt och sköts av många olika statliga myndigheter, verk, bolag samt av länsstyrelser. Detta innebär stora svårigheter för ungdomar att få börja jaga och fiska. Det försvårar också för lokala entreprenörer att skapa nya arbetstillfällen genom att erbjuda svenska och utländska besökare möjligheter att jaga och fiska. Förvaltningskostnaderna för länsstyrelsernas jakt- och fiskeupplåtelser på statens marker lär enligt uppgift vara dubbelt så höga som i . Tanken har väckts att ska få en mer sammanhållande uppgift för svensk naturturism på statens marker. Jag föreslår att alla statens jakt- och fiskeupplåtelser ska hanteras av och på ett sådant sätt att möjligheterna för ungdomar, lokalbefolkning liksom för svenska och utländska besökare att jaga och fiska underlättas.
mot · GT02MJ347 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge kommunerna ansvaret för strandskyddet. utvecklas på ett positivt sätt, och jag kan spå en väldigt ljus framtid för vårt . Efterfrågan på bostäder i det kustnära landskapet ökar liksom sökandet efter etableringsmark. dubbelspår tillsammans med motorvägen bildar en pulsåder genom regionen. I de inre och östra delarna av vår region är denna utveckling inte lika stark. Det skapar en obalans mellan de olika delarna i regionen. Det är självklart ett samhällsintresse att alla delar av länet ges möjlighet att utvecklas på ett positivt sätt. Vi har en relativt god service, såväl samhällelig som kommersiell, i hela länet. Ytterligare etableringar och bostäder skulle därför inte öka kostnader och krav på denna service utan tvärtom säkerställa underlaget. Detta skulle kunna uppnås utan bidrag eller stöd från samhällets sida. Ett viktigt medel för att kunna uppnå detta är att förändra nuvarande strandskyddsbestämmelser. Det finns i inlandet en stor outnyttjad resurs som utgörs av attraktiva lägen i anslutning till vatten. Som exempel kan nämnas att det i finns över 250 sjöar större än . Det finns upp till detta fyra kraftverksdammar, som alltså är en skapad miljö, som också omgärdas av strandskyddsbestämmelser. Strandskyddsbestämmelserna finns samlade i , vilket i princip omöjliggör en byggnation närmre än från stranden. bestämmelser från reglerar ett synsätt som länge rått i länet och som kanske hindrar oss från att se möjligheterna. Jag anser att mycket vore att vinna på en ansvarsfull bostadsutbyggnad i vattennära lägen. En sådan ansvarsfull uppbyggnad skulle kunna genomföras med ett lokalt ansvarstagande. Enligt min mening borde de kommuner som upprättar en plan för vilka vatten som ska skyddas respektive ges bygglov vid ges rätten att själva utforma reglerna för strandskyddet.
mot · GT02MJ352 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inrätta en fond för miljösanering av gamla bensinstationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att fastställa en minimistandard för vägarnas framkomlighet.1 1 Yrkande 2 hänvisat till TU. Kraven på förbättrad miljö i och runt bensinstationerna har höjts. Det gäller inte enbart stationer i drift utan även avvecklade bensinstationer. Ur miljösynpunkt är detta självfallet riktigt. De små stationerna eller butikerna har emellertid små ekonomiska förutsättningar att bekosta miljösaneringen, som ofta kan uppgå till stora summor. Det senaste i raden av uppdykande problem för en levande landsbygd är vem som skall betala för kommande nödvändiga reparationer av de mindre bensinstationerna. Dagens ekonomiska marginaler anses vara så snäva att de små bensinstationerna inte kan klara stora reparationer. Risken är uppenbar för att många bensinstationer försvinner från landsbygden. Inte heller är det godtagbart att fastighetsägaren, en f.d. näringsidkare, på gamla dar skall vara tvungen att bekosta en miljösanering efter nya regler som trätt i kraft efter att denne upphört med verksamhet. Bensinbolagen tar inte ansvar för saneringen av de mindre avvecklade enheterna på landsbygden. Återstår då att klargöra vem som skall betala! Med hänvisning till den uppståndna situationen är det därför befogat att inrätta en miljöfond för att finansiera välbehövlig sanering. Detta ges regeringen till känna. Befolkningen på landsbygden möter många problem som måste lösas. Grossister och bensinbolag protesterar mot dåliga vägar och stoppade leveranser till små lanthandlare och bensinstationer runt om i bygderna. Omfattande tjälskott, asfalt i vågor och vägar som plogas först på eftermiddagarna är stora problem för dem som bor och verkar utanför tätorterna. En dålig vägstandard är inte sällan ett direkt hinder för landsbygdens folk att kunna upprätthålla en fungerande samhällsservice. En miniminivå vad gäller framkomligheten på vägarna, en skamgräns, bör därför fastställas. Detta ges regeringen till känna.
mot · GT02MJ355 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det skall vidtas åtgärder för att säkra fri fiskvandring i från mynningen upp till Ädelfors genom att fiskvägar byggs förbi kraftstationerna i , , , och Turefors, att problemet vid Emsfors löses och att utvandringen av fisk till säkras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att Emåområdet och dess höga naturvärden bör åskådliggöras i ett Naturum.1 1 Yrkande 1 hänvisat till BoU. Emåns havsöringsstam hotas av vandringshinder hade laxen och havsöringen möjlighet att vandra fritt i . I historiska dokument beskrivs att fisket efter lax och havsöring var av stort samhällsekonomiskt värde ända upp till Ädelfors, från mynningen. Fram var fiskvandring möjlig bara längs de nedersta av . På väg mot fria fiskvägar i Emåns kommuner strävar efter att återskapa fiskvandringen i upp till Ädelfors. Två fiskvägar byggdes vid Finsjökraftverken , och dessa har visat sig fungera väl. Havsöring, lax och ett flertal andra fiskarter vandrar genom omlöpen, som har visat sig få en ekologisk betydelse för fisklivet i området. Innan målet i Ädelfors är uppnått återstår det att bygga fiskvägar vid ytterligare fem kraftverk. har utrett möjligheterna vid kraftverken i och Blankaström. De tekniska möjligheterna visar sig vara goda. I finns även hinder i form av dåligt fungerande laxtrappor i Emåns nedre lopp. Ett annat bekymmer är att utvandrande fisk har svårt att komma levande ut ur . Ökad utvandring medför ökad uppvandring, en starkare fiskstam och ett bättre fiske i ån och i . Emåns djurliv är unikt och värdefullt. Hela Emåområdet har ett otal skyddsvärda miljöer och en spännande naturhistoria, väl värd att berätta. Detta bör göras möjligt genom en satsning på ett Naturum där områdets invånare och besökare får ta del av allt som kan berättas om värdefullaste vattendrag och dess avrinningsområde. Vad ovan anförs om fria vandringsvägar för fisk och lösning av problem vid Emsfors samt inrättande av ett Naturum i Emåområdet bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02MJ356 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ge kommunfullmäktige makt över nyttjandet av kommunens stränder. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om landsbygdens ökade möjligheter att skapa egen positiv utveckling genom nya boendemöjligheter och företagande.1 1 Yrkande 2 hänvisat till NU. Den nuvarande strandskyddslagstiftningen har rötter decennier tillbaka. Den har bidragit till att bevara värdefulla strandmiljöer från exploatering och därmed räddat dessa miljöer för det rörliga friluftslivet. är dock ett stort land där befolkningen är ojämnt fördelad över landet. Det uppenbara behov av ett starkt strandskydd som kan finnas i exempelvis delar av de mest attraktiva storstadsområdena är inte lika uppenbart i andra mer glesbefolkade där t.ex. insjöboende skulle kunna vara ett sätt att locka till sig nyetableringar och människor som söker unika boendemiljöer trots långa avstånd. I många fall möter vi till och med situationer där strandskyddet är ett hinder för att hela landet skall kunna utvecklas och detta i kommuner där det finns såväl havsnära som insjöstränder. Människor som söker nya livsmiljöer förhindras trots att det ibland finns strandsträckor och insjöar som skulle räcka till hela kommunens befolkning. Målet måste vara att även landsbygden skall kunna skapa tillväxt och utvecklas utifrån egna resurser efter befolkningens egna prioriteringar och beslut. Detta är en önskvärd utveckling såväl för landsbygdskommuner som för skärgårdskommuner som sitter med samma problembild och svårigheter att skapa förutsättningar för nya jobb och stimulera företagandet. Därför föreslår vi att reglerna rörande strandskydd skall utvecklas så att de blir mer flexibla och utgår från regionala och lokala värderingar och beslut. Ansvaret för utformningen av strandskyddet bör föras över till kommunerna, och det generella förbudet att bygga i närheten av vatten bör avskaffas. Genom att kommunernas fullmäktigeförsamlingar har ansvaret för utformningen av det lokala strandskyddet stärks det kommunala självstyret och möjligheterna att skapa en livskraftig landsbygd byggd på egna resurser, ansvar och initiativ. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GT02MJ357 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om åtgärder mot kamphundar. De s.k. kamphundarna har blivit väldigt populära i vissa kriminella grupper och används ofta som ett vapen av sin ägare. Ofta förekommer dessa hundar i städer och förorter. Antalet pitbull- och bullterrier har ökat , och dessa hundar är ett mordvapen om de hamnar i fel ägares händer. Oroande uppgifter förekommer att dessa grupper tränar sina hundar på andra djur. När hundarna tränas på detta sätt blir de ett verkligt hot mot människor och andra djur. I vår djurskyddsförordning § 19 finns följande. Det är förbjudet att inneha eller genom avel frambringa hundar som har extremt stor kamplust, blir lätt retade och biter, bara med svårighet kan förmås avbryta ett angrepp och har benägenhet att rikta sitt kampintresse mot människor eller andra hundar. Denna paragraf är i stort verkningslös. Många uppfödare kan med gott omdöme förklara att de inte avlar fram kamphundar. Det är korrekt. Denna typ av hund blir en kamphund först när ägaren gör den till en sådan genom felaktig behandling och genom träning. Det är väldigt svårt för polisen att avgöra om hunden omfattas av § 19 eller om det är en s.k. tillfällighet att något har hänt. Polisen måste få en klarare lag om vad som gäller vid ett omhändertagande av kamphundar. Polisen måste kunna beslagta dessa hundar om det visar sig att ägarna använder hunden till att skrämma och hota folk eller om de låter hunden anfalla andra djur i rent träningssyfte.
mot · GT02MJ358 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om forskning kring rödingbeståndet i . Beståndet av i är unikt och utgör en stor tillgång för regionen vad gäller såväl fiske som matkultur. De senaste årens dåliga fiske har dock väckt frågan om rödingens framtid i . De provfiskningar som har gjorts har visat en drastisk nedgång av framför allt små och medelstora fiskar. Det anses bero på reproduktionsproblem vid lämpliga lekplatser. I takt med rödingens nedgång har ökad tillgång på kräftor konstaterats i stora delar av . Både yrkes- och fritidsfiskare menar att det därmed har uppkommit balansproblem. Årlig inplantering av fisk anses vara en annan orsak till obalansen. Undersökningar pågår och kommer att resultera i en förvaltningsplan för det vidare arbetet och där rödingfrågan utgör en viktig del. Det är dock av största vikt att klarhet genom fortsatt forskning skapas i fråga om reproduktionsförmågan och balansen mellan de i levande arterna detta för att långsiktigt säkra ett rikt rödingbestånd.
mot · GT02MJ359 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att stärka jordbruksarrendatorernas rätt vid viltskador orsakade av vildsvin. Inom stora delar av södra och orsakar vildsvinen omfattande skador hos enskilda jord- och skogsbrukare. Vildsvinen förökar sig snabbt, och stammen beräknas uppgå till ca 40000 djur. Vildsvinen återkom till efter seklers frånvaro. Vildsvin i hägn kom ut, och fanns det något hundratal vilda djur i . var de 500. är de ca 40000 och fortsätter snabbt att växa till. Om ingenting görs kommer stammen att snabbt fortsätta sin expansion. Vildsvinen kan förorsaka stora skador i växande grödor. Det finns lantbrukare som fått naturbetesmarker totalförstörda, nästan upplöjda, potatisåkrar genombökade, spannmåls- och majsfält nedmanglade. Vildsvinsnärvaro i landet kan också uppföröka och vidmakthålla farliga grissjukdomar om smitta skulle uppstå. Ökning av vildsvinsstammen gör också att trafikskadorna där vildsvin är inblandade har ökat. Det rör sig nu om tusentalet trafikolyckor . Den skada som vildsvinen orsakar enskilda lantbrukare innebär stora ekonomiska förluster. Det är ett stort problem för dem som drabbas eftersom det inte finns några försäkringar eller statliga ersättningar när det rör sig om jaktbart vilt. Lantbrukaren får alltså själv ta hela förlusten och detta inom en näring som utan vildsvinsskador har en dålig lönsamhet. En grupp som drabbas extra hårt när deras grödor förstörs av vildsvinens härjningar är jordbruksarrendatorerna. Det vanligaste är att jakträtten inte ingår i arrendet, och det gör att de har ingen möjlighet att själva ingripa när de får sina grödor förstörda. Skadan kan i värsta fall både orsaka stor produktionsförlust men också innebära att EU-ersättningen uteblir. Vid vildsvinsangrepp på gröda gäller det att mycket snabbt skjuta några djur, vilket kan ta flera dygns vaknätter. Sannolikt har arrendatorn då ofta en betydligt större motivation att göra detta än jordägaren. Har markägaren förbehållit sig jakträtten är han skyldig att ersätta jordbruksarrendatorn för förluster på grund av vildsvinsskador på arrendemarken. Detta gäller dock inte om markägaren visar att skadan inte kunnat förhindras trots rimliga ansträngningar från hans sida (jordabalken 9 kap. 34a §). Därför bör jordägare och arrendator i förebyggande syfte i arrendekontraktet reda upp ansvarsfördelningen i denna fråga med bäring även på arrendeavgiftens nivå. kan efter ansökan från en arrendator bevilja denne skyddsjakt vid upprepade skador av vildsvin på sin åker- eller betesmark. Detta är dock krångligt och används mycket sällan. Det bör därför bli betydligt enklare och snabbare för en arrendator att vid allvarliga vildsvinsskador snabbt kunna skjuta några djur om jordägaren inte gör erforderliga insatser.