mot · GT02N383 · 2005-10-04 00:00:00 — behöver en modern landsbygdspolitik. Målet för den liberala landsbygdspolitiken är att öka människors möjligheter att fritt kunna välja arbete och bostadsort. Landsbygdspolitikens syfte måste vara att tillvarata hela tillväxtmöjligheter. De viktigaste förutsättningarna för en levande landsbygd är goda kommunikationer och livskraftigt småföretagande. På landsbygden finns många småföretag som kompletterar och förädlar varor från jord- och skogsbruksföretagen, men också ett stort antal andra företag, inte minst underleverantörer, inom en mängd olika branscher. landsbygdspolitik fokuserar på reformer som gör det enklare och mer attraktivt att starta, driva och äga företag. Det gäller både arbetsrätten och skattelagstiftningen. En viktig fråga för både det lokala företagandet och för kommuner och landsting är tillgången till arbetskraft. En fungerande arbetsmarknad som säkrar landsbygdens behov av t.ex. välutbildad personal är därför viktig. Dessutom bör lagstiftningen ta hänsyn till landsbygdens behov av säsongsarbete och mindre grad av specialisering. anser därför att arbetsmarknadslagstiftningen skall ses över och att ett landsbygdsperspektiv ska finnas med i en sådan översyn. För att säkra en positiv landsbygdsutveckling behövs fungerande service och kommunikationer. Vägnätet måste hålla en rimlig standard i hela landet och därför måste vägunderhåll, tjälsäkring, bärighetsförstärkning och nyinvesteringar på landsbygden öka. Naturen och landskapet är en bas för mycket av landsbygdens speciella värden. Det brukade landskapet ger miljöer för många av våra sällsynta växter och djur. Det är viktigt att tillvarata lokalt engagemang i miljövården både vad gäller frivilligorganisationer och enskilda personer. anser att pengar för arbetet med biologisk mångfald så väl som pengar inom EU:s landsbygdsutvecklingsprogram nu i större utsträckning än tidigare bör användas i lokala försöksprojekt. Eftersom vill ha en sammanhängande landsbygdspolitik vill vi också samla landsbygdens viktiga näringar under ett landsbygdsverk. De funktioner inom , , och som är viktiga ur ett näringspolitiskt perspektiv vill vi inordna i det nya Verket för landsbygden och de areella näringarna, . Detta ligger också i linje med vår strävan att inom EU ersätta den gemensamma jordbrukspolitiken med en livsmedels- och landsbygdspolitik som tar hänsyn till landsbygdens samtliga ekonomiska sektorer. Grunderna för en liberal landsbygds- och glesbygdspolitik6 En separering av delmålen inom regionalpolitiken7 En nationell politik för landsbygdens småföretag8 Regional- och landsbygdspolitik för företagande9 Regionalstöd och landbygdsutvecklingspengar måste ha tydliga fokus10 Stödområden och EU:s regionalpolitiska stöd10 Åtgärder mot strukturella problem11 God infrastruktur för starkare regioner och kommuner12 En arbetsmarknadspolitik för landsbygden14 Utbildning och forskning en bas för tillväxten i hela landet15 En mer jämställd landsbygd17 Naturen och det brukade landskapet en av landsbygdens största tillgångar18 Skydda den biologiska mångfalden19 Jordbruk, fiske skogsbruk och turism; näringar i nära samspel med naturen19 En politik för bra boendeförhållanden i hela landet21 Tillgång till social service, kultur och fritidsaktiviteter21 Ett gemensamt ansvar för kärnverksamheten i hela Sverige22 Förstärk det regionala kulturella ansvaret23 Samverkan för lokal utveckling och tryggad grundservice24 Myndigheter som förstår landsbygdens villkor25 Ett samlat landsbygdsverk som värnar landsbygdsutvecklingen25 En bred syn på landsbygdsutvecklingsprogrammen26 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en politik som tar sin utgångspunkt i en lokal mobilisering av resurser. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om grunderna för en ny landsbygdspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbättrad service till företagare via onestop-shops. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om förbättrad service till företagare via en företagswebportal. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tillgången på riskkapital. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att skapa lokala och internationella nätverk. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om tjälsäkring av vägnätet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om målsättningen att samtliga vägar i landet skall hållas öppna och farbara under alla delar av året.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om IT-kommunikationer.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om telefoni och mobiltelefontäckning.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om persontransportstöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kompensation för flygskatten vad avser och Gotland.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av arbetsmarknadslagstiftningen och att ett landsbygdsperspektiv skall finnas med på ett tydligt sätt i en sådan översyn.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att ta till vara det lokala engagemanget vid arbete med biologisk mångfald.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en utredning av landskapets förändring.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om upphandling av grundläggande samhällsservice i regionalpolitiskt utsatta områden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den grundläggande samhällsservicen bör tryggas i lag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om kultur- och fritidsaktiviteter på landsbygden.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om stödområdena. 1Yrkandena 710 hänvisade till TU. 2Yrkande 12 hänvisat till SkU. 3Yrkande 13 hänvisat till AU. 4Yrkandena 14 och 15 hänvisade till MJU. 5Yrkande 18 hänvisat till KrU. För att möta framtidens utmaningar krävs tillväxt. Tillväxt är förutsättningen för jobb och välfärd och kan inte bara vara en fråga för våra storstäder. Även landsbygden måste vara en del av den svenska tillväxten. Två miljoner av landets invånare bor på landsbygden och knappt 200000 i det som brukar definieras som glesbygd. Ofta beskrivs landsbygd och glesbygd endast utifrån de problem som en negativ befolkningsutveckling ger. Det är visserligen sant att många landsbygds- och glesbygdsområden har en minskande befolkning men bilden är ofta mer komplex än vad en ytlig analys av siffrorna visar. I vissa landsbygdsområden sker en påtagligt hög inflyttning av barnfamiljer. Den traditionella synen på lands- och glesbygd skymmer dock möjligheten till en betydligt positivare ansats i form av en landsbygdspolitik som fokuserar på landsbygdens möjligheter och speciella värden. En levande landsbygd är lika viktig för storstadens befolkning som för dem som väljer att leva på landsbygden. Landsbygd och storstad måste gå hand i hand. Skiljer sig då landsbygdens problem och framtidsmöjligheter från tätortens? inte, men på en del viktiga punkter finns det skillnader som gör att det är befogat med en landsbygdsdimension i politiken. Det första området gäller de strukturella frågorna, t.ex. avstånd och gleshet, företagsstruktur samt infrastruktur. Det andra området gäller de speciella värden som landsbygden ger såsom biologisk mångfald samt natur- och kulturvärden. Detta innebär att politiska beslut i viss mån påverkar landsbygden annorlunda än vad den påverkar tätorterna. Därför behövs en politik som tydliggör landsbygdens problem men framför allt tillvaratar dess möjligheter. Räcker det då inte med regionalpolitik? Bristerna med regionalpolitik är dels att den oftast fokuserar på problem, dels att den inte berör tätortsnära landsbygd. Ofta blir diskussionen ur regionalpolitiskt perspektiv framför allt hur man skall skapa förbindelser till tätorterna och inte hur man skall ta till vara landsbygdens egen särart och tillväxtpotential. Vi måste därför skifta fokus från en regionalpolitik som oftast mest handlar om bidrag och omfördelning av skatteresurser till en landsbygds- och glesbygdspolitik som i stället fungerar som en lokal mobiliseringspolitik. Utgångspunkten ska vara den enskilda människans initiativkraft. Varje region har sina styrkor och sina unika möjligheter. Dessa kan bäst tas till vara genom lokala initiativ. Grunderna för en liberal landsbygds- och glesbygdspolitik Den ideologiska grunden för en liberal landsbygdspolitik handlar om varje människas möjlighet att kunna ha makt och ansvar för sitt eget liv. En liberal landsbygdspolitik strävar efter att skapa förutsättningar för dem som vill bo och arbeta på landsbygden eller i en mindre tätort att göra det. Däremot finns det ingen motsättning mellan detta och ett samhälle med stor rörlighet. Den fria rörligheten är en grundbult i den liberala ideologin. Det kvittar om det gäller rörlighet inom EU, eller inom län och kommuner. Vi kan aldrig tvinga människor att bo på ett visst ställe. Människans möjlighet till rörlighet är ett väsentligt inslag för god livskvalitet och en grundförutsättning för att vardagslivet skall kunna fungera. Så är också möjligheten att slå sig ner och bo och skapa sig ett liv där man vill. Landsbygdspolitikens huvudsyfte måste vara att ta till vara landsbygdens möjligheter. Möjligheter vad gäller tillväxt och företagande. Möjligheter till att skapa goda boendemiljöer. Möjligheter till kultur- och naturupplevelser för alla svenskar oberoende av om man bor i stad eller på land. vill därför aktivt främja landsbygdens utvecklingsmöjligheter genom att: främja företagande på landsbygden främja ett hållbart utnyttjande av de förnyelsebara naturtillgångarna utveckla kvaliteten på landsbygdens boendemiljö och dess samhällsstruktur utveckla landskapet och arbeta för bevarandet av biologisk mångfald förbättra funktionsdugligheten hos det redan befintliga servicenätet utveckla kunnande och mänskliga resurser. Landsbygdspolitiken måste dessutom se till att politiska beslut inte i onödan eller omedvetet försvårar landsbygdens utvecklingsmöjligheter. Detta gäller även statliga myndigheters och företags agerande. Politiska beslut, statliga utredningar samt myndigheters beslut bör spegla effekterna av besluten ur en landsbygdspolitisk dimension i den mån detta är relevant. Detta bör ges regeringen till känna. En separering av delmålen inom regionalpolitiken () visar i en av sina utredningar att trots att det politiskt uttalade huvudsyftet med de regionala tillväxtprogrammen har varit tillväxt har andra frågor såsom utjämningspolitik fortfarande starkt påverkat den praktiska tillämpningen. Vi menar att det är viktigt att inse att det finns legitimitet både för social och ekonomisk utjämning och en aktiv regional tillväxtpolitik. Dessa frågor skall dock lösas med olika politiska instrument. Vi anser att man än tydligare måste sära på den regionala ekonomiska kompensationspolitiken där enligt en reformerad utjämningspolitik behövs, den traditionella regionala tillväxtpolitiken där vi ser att kraftiga reformer behöver göras och en politik för att minska regionala strukturella problem vad avser bl.a. kommunikationer. Dessutom måste det till en större medvetenhet om att åtgärder inom den nationella tillväxtpolitiken som t.ex. bättre villkor för småföretagare oftast har en större betydelse för landsbygdens och glesbygdens utveckling än riktade åtgärder. Det är viktigt med långsiktiga spelregler och vettiga lånegarantier för att många småföretagare skall våga starta. En nationell politik för landsbygdens småföretag På många mindre orter har småföretagen en stor betydelse för att skapa livskraft i bygden. Ofta är företagen knutna till den särskilda känsla som kan finnas på olika orter: Företagarandan utgör en del av den lokala kulturen. Ofta kännetecknas de orter där entreprenörsandan är stor av en positiv utveckling medan orter där företagsklimatet är sämre har högre arbetslöshet och avflyttning. Politiker kan aldrig skapa entreprenörsanda; det gör enskilda människor. Men vi kan ge bättre förutsättningar än för individer att förverkliga sina idéer. En politik som gynnar mindre företag är också en politik som säkerställer möjligheter till sysselsättning och utkomst i landsbygden. Vägar till att förbättra företagarnas villkor är att minska de mest skadliga skatterna på företagande och att minska krånglet för företagande. En kraftig reformering av regelverket för företagandet är ett måste. Befintlig basindustri får inte drabbas av pålagor så att dess överlevnad äventyras. Företagen måste också ha tillgång till en väl fungerande och hållbar infrastruktur. har lagt fram ett s.k. startpaket som på ett tydligt sätt visar hur mycket enklare det kan göras för att starta och driva företag. Det innebär sänkt skatt på företagande, färre och enklare regler för företagande samt ett hävdande av den fria konkurrensen. Ett av problemen med att vara egenföretagare är att kontakten med myndigheterna ofta är splittrad och tungrodd. Ett sätt att förenkla för företagare och förbättra företagarklimatet i hela landet skulle vara att införa s.k. one stop shops med en god regional spridning. På dessa kontor skulle det finnas värdar som tog hand om företagarens ärende och såg till att driva detta genom byråkratin. På så sätt skulle den enskilda företagarens myndighetskontakter kunna underlättas. Detta bör ges regeringen till känna. Myndigheterna bör i större utsträckning utveckla sin service till företag via Internet. Enligt uppgift från av de statliga myndigheterna varken e-handel eller erbjuder elektronisk fakturering. Generellt bör statliga myndigheter och andra offentliga organ förbättra sin service via Internet, något som är särskilt värdefullt utifrån ett landsbygds- eller glesbygdsperspektiv. Regeringen bör säkerställa att de viktigaste myndigheterna för företagande samarbetade om en webbportal där man lätt kan få tillgång till väsentlig information. Detta bör ges regeringen tillkänna. En annan viktig fråga för företagandet på landsbygden är tillgång till kompetent personal. Det är relevant även för de offentliga arbetsgivarna. Det är i allra högsta grad ett misslyckande att trots en relativt hög arbetslöshet på vissa orter kan det finnas brist på personal med rätt kompetens. På flera orter har läkare och annan vårdpersonal rekryterats från utlandet när tjänster inte kunnat besättas av inhemsk personal. Därför krävs en förändring både i utbildningspolitiken och i synen på arbetskraftsinvandring. Mycket tyder på att fungerande nätverk är viktigt för att få ett fungerande näringsliv. Klusterbildning, kontakter mellan högre utbildningsväsende och näringsliv, kommunalt engagemang tas upp som faktorer som är viktiga. För landsbygden är det speciellt viktigt att nätverk kan etableras. När samverkan råder mellan ortens företagare, , komvux, gymnasieskolan och högskolan ökar regionen som helhet sin kompetens genom att invånarna stärker och moderniserar sina kunskaper. Vissa regioner är så glesa att det är omöjligt att etablera starka nätverk endast lokalt utan här måste nätverksbildningen ske med andra aktörer utanför den egna regionen. Här kan samarbete inom EU spela en stor roll. kan kontakter med de nya EU-länderna vara särskilt viktigt. I många av dessa finns en stark småföretagartradition. Regeringen bör få i uppdrag att tillsammans med företagarnas organisationer undersöka vilka verktyg som behövs för att stärka ett sådant samarbete. Detta bör ges regeringen till känna. På landsbygden spelar människors egna initiativ en viktig roll. Landsbygden drabbas dubbelt av Socialdemokraternas låsningar när det gäller att låta privata entreprenörer starta företag som driver service inom utbildning, vård, omsorg och annan offentlig service. Dels minskar man möjligheten till olika kreativa och unika kombinationer av verksamheter som skulle kunna leda till att service behölls på orten, dels minskar man möjligheten till nyföretagande. Regional- och landsbygdspolitik för företagande De insatser som görs för att skapa en bra regionalpolitik måste präglas av realism och en riktig verklighetsbakgrund samt tydliga befogenheter på regional/lokal nivå. idéer om en lokal mobiliseringspolitik passar då bättre än den traditionella lokaliseringspolitiken. Det regionalpolitiska stödet är dessutom alldeles för utsmetat . Skall det regionalpolitiska stödet finnas kvar så måste det koncentreras till de mest utsatta områdena i . Regionalstöd och landbygdsutvecklingspengar måste ha tydliga fokus Mer lokalt beslutsfattande är en nyckelfaktor för att åstadkomma lokal mobilisering. Det gäller inte minst makten över regionalpolitiken. har ansett att de direkta selektiva regionalpolitiska stöden måste avvecklas så långt det är möjligt. Vi menar som sagts att generella satsningar samt satsningar i infrastruktur oftast är effektivare. Stödområden och EU:s regionalpolitiska stöd Vi vill minska de direkta stöden till regionalpolitiken så långt det är möjligt. linje för de stöd som trots allt måste finnas kvar utmärks av en långtgående decentralisering av besluten till regionalnivå och förenkling och schablonisering av de regionalpolitiska stödformerna. De nya möjligheter för regionalpolitiska satsningar som öppnats genom medlemskap i har inneburit att regionalpolitiken tillförts ytterligare medel. Dessa resurstillskott skall på effektivaste och mest ändamålsenliga sätt utnyttjas för att bidra till att de regionalpolitiska målen nås. Inom strukturfondernas olika målområden kommer nya former för lokalt och regionalt inflytande att byggas upp. Det kan leda till att nya spännande samarbetsmönster utvecklas, men det får inte innebära att byråkratin utvecklas så att det hämmar en naturlig utveckling av småföretagandet. Vidare måste den byråkrati som utvecklats i administrationen av målområdena med all kraft motverkas, så att EU-stöden kan utnyttjas på ett effektivt sätt. Det är också viktigt att bättre samordna arbetet med olika stödformer t.ex. resurser till landsbygdsutveckling (LBU stöd) och regionalpolitiska stöd. I har man regionalt samordnat arbetet med näringslivsutveckling, arbetsmarknadspolitik, regionalstöd, landsbygdsutveckling. Dessa s.k. TE-centraler har följande uppgifter.att ge stöd och råd till små och medelstora företag under olika faser av deras verksamhet, främja företagens teknologiska utveckling samt bistå företagen i frågor som gäller export och internationalisering. TE-centralen spelar en viktig roll som expert på och beviljare av EU-finansiering samt utvecklare av EU-samarbetet inom sin region. Det är inte önskvärt att helt kopiera det finska systemet, men tanken att samla alla regionala näringslivfrågor till en och samma organisation är intressant. bör begära att regeringen finner vägar för att få en sådan samordning i . Regeringen borde dessutom ge förslag på hur den regionala politiska nivåns ansvar inom dessa områden kan stärkas. EU:s översyn av målområdena måste innebära att den lilla regionalpolitiken anpassas så att effektiva satsningar i de mest utsatta delarna av landet inte motverkas. ser med oro på utspädningen av de regionalpolitiska stöden till allt större områden i landet. Här bör i stället generella miljö- och landsbygdsutvecklingsåtgärder vara mer än tillräckliga. Ett underifrånperspektiv måste också anläggas vad gäller stödområdesfrågor. Länen måste få mer att säga till om. Det gäller inte minst den administrativa indelningen när det gäller EU-stöd, där regeringen mot länens vilja gjort indelningen. Denna indelning måste vara lokalt förankrad. bör även här ha en tydlig målformulering för det regionala stödet. Vi anser att det bör användas till följande: Att stärka samverkan mellan lokala aktörer för ett bättre lokalt näringslivsklimat. Att stärka möjligheten för lokala entreprenörer att utvecklas. Åtgärder mot strukturella problem Det finns ett antal strukturella problem som ofta drabbar landsbygd och glesbygd hårt. Till dessa hör problemet med riskvilligt kapital då t.ex. fastigheter på landsbygden ofta har lågt värde och ej kan användas som säkerhet vid banklån. Hit hör också problem med brister i infrastruktur och kommunikationer delvis beroende på att avstånd och gleshet gör dessa investeringar dyra. Ett annat stort problem för nyföretagande och expansion av befintliga företag är tillgången till riskkapital. Detta gäller inte minst om man har någon ny idé som kanske inte faller inom ramen för gängse företagskultur. Inte sällan kan det vara så att man inte har något eget kapital att sätta in. Bankerna såväl som är ofta inte en möjlighet, eftersom det först krävs ett eget kapital i botten. Här borde regionala stödpengar och pengar ur LBU-programmen kunna användas för att ge statliga lånegarantier. Beslutet om den nya förmånsrättslagstiftningen har uppenbart förvärrat detta problem och småföretagare rapporterar ständigt om att möjligheten till lån ytterligare har försämrats efter detta beslut. bör begära att regeringen låter göra en översyn av konsekvenserna av den nya förmånsrättslagstiftningen. I andra länder, t.ex. , har liknande beslut genomförts utan större försämringar av lånemarknaden, men här har man redan haft statliga institutioner för att underlätta lån med undermåliga säkerheter. är tveksamt till att skapa nya statliga aktörer inom området, men man kanske kunde ha en översikt och samordning av nuvarande aktörer inom området för att förbättra situationen. Den s.k. såddfinansieringen behöver utökas även på andra sätt. Det är därför bra att beslutat om ett system med för den som vill och har idéer för att ta sig ur bidragsfällorna genom att förverkliga en affärsidé. Det har visat sig att de allra minsta lånen har den största betydelsen för att skapa jobb och framtid för människor. Ett mikrolån innebär att även den som inte har en egen grundplåt kan få ett mindre lån just för att kunna komma i gång. God infrastruktur för starkare regioner och kommuner Utan fungerade infrastruktur kan hela aldrig få en positiv utveckling. Detta är en grundbult i regionalpolitiken. Därför måste satsningar göras på infrastrukturen. När det gäller infrastruktursatsningar för kommunikationer är det främst satsningar på vägar och IT-teknik som måste göras, kompletterat med strategiska järnvägssatsningar i vissa landsdelar. Det är av yttersta vikt att hela landet har en sådan standard på vägnätet att råvaruförsörjningen till industrin kan tryggas och därmed säkra jobb på landsbygden. Det är därför viktigt att vägnätet tjälsäkras så att t.ex. inte skogsindustrin drabbas av avbrott i sin produktion på grund av dåliga vägar. anser att väganslaget måste höjas. En målsättning bör vara att samtliga allmänna vägar i hela landet skall kunna hållas öppna och farbara under alla delar av året. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En väg som inte får glömmas bort är färjetrafiken till och från . Staten har huvudansvaret för att en god bastrafik upprätthålls. En separat snabbutredning bör tillsättas för att se över kommunikationerna med . En rättvisare kostnadsbild i likhet med övriga bör vara utredningens uppdrag. anser att det förslag till stomvägnät med anslutande vägar av hög kvalitet som den borgerliga regeringen lade fram 1993 måste genomföras. Den nuvarande regeringen har övergett denna plan genom successiva neddragningar här och där, vilket har inneburit att hela landet har fått ett sämre vägnät. Även på järnvägssidan är det viktigt att ett stomnät av hög kvalitet kan upprätthållas. Fler järnvägssträckor måste snabbtågsanpassas för att krympa landet. På många håll kan bättre regionala tågförbindelser öka pendlingsutrymmet för de boende så att det i större grad blir möjligt att bo på en ort och pendla till en annan. På många håll spelar de regionala flygplatserna stor roll för mindre orters kontakt med övriga delar av landet.