mot · GT02U285 · 2005-10-03 00:00:00 — På samma sätt finns det i starka krafter som söker fred, medan andra politiska krafter inte alls vill ge upp vare sig land eller bosättningar. Detta kom tydligt till uttryck i samband med tillbakadragandet från . Det är mot den bakgrunden man måste betrakta utgången av det palestinska presidentvalet som hölls , då segrade. Utgången visade att fick stöd av av väljarna, ett resultat som skänker hopp och folklig legitimitet åt en framväxande palestinsk demokratiseringsprocess. Vi kan konstatera att utgjorde ett hinder för fredsprocessen medan han levde. Det är nu möjligt att presidentskap leder till ett varaktigt genombrott för freden. Ett nytt palestinskt styre som är villigt att få ett slut på konflikten, tillsammans med genomförandet av det israeliska tillbakadragandet från , är viktiga pusselbitar på vägen mot fred och stabilitet. Regionens framtid hänger på att konflikten kan avslutas genom en fredlig, hållbar och rättvis lösning enligt folkrättens regler och att de relevanta FN-resolutionerna uppfylls och genomförs inom ramen för en tvåstatslösning. lades den s.k. färdplanen för fred fram, utarbetad av kvartetten , , och FN. Utgångspunkten för färdplanen har varit gränser, gröna linjens gränser och principen om land för fred. Planens huvudelement inbegriper ett slut på terrordåd och våld riktat mot , stopp för nya bosättningar samt upprättandet av en självständig och oberoende palestinsk stat. De utlagda tidsramarna för färdplanen har för länge sedan överskridits; den första fasen var tänkt att genomföras . Färdplanen anses dock fortfarande ha legitimitet. Tanken är att utrymningen av ska följas upp av en återgång till färdplanen. menar att måste driva på för att förmå kvartetten att öka sitt engagemang vad avser färdplanens genomförande. anser också att EU bör föra en mer kraftfull politik i regionen och vara en drivande part i arbetet med färdplanen. och EU bör nu utarbeta en gemensam strategi och med gemensamma argument föra dialogen med och den palestinska myndigheten. Det toppmöte mellan och som genomfördes i egyptiska såg ut att vara det genombrott världen väntat på. träffades ledarna för de israeliska och palestinska folken. Den överenskommelse som slöts om eldupphör gav förnyat hopp om en hållbar fred. Både Europeiska unionen och måste ta initiativ till att fredsprocessen får ny fart. På motsvarande sätt bör , främst inom EU, verka i denna riktning. stöder vidare kravet på internationell närvaro i regionen. Om det blir konsensus i det internationella samfundet kring en truppnärvaro i regionen bör också omvärlden vara redo att ställa upp och tillhandahålla en sådan lösning. Brotten mot mänskliga rättigheter i har alltsedan islamiska republiken bildades varit omfattande och grova. Den politiska utvecklingen utmärks av maktkampen mellan reformvänner och konservativa och har tilltagit . Reformvännerna vill se en demokratisering och en öppning mot omvärlden, medan de konservativa vill att ska vara en sluten gudsstat, en teokrati och inte en demokrati. Den yttersta makten åvilar den högste ayatollan, och ett islamistiskt väktarråd ser till att sharialagarna efterlevs och utser endast rättrogna muslimer. Dock står den verkliga kampen i inte mellan reformisterna och de konservativa, utan mellan mullorna och de 70 miljoner iranier som vill leva i ett fritt och demokratiskt samhälle. 6.2Situationen för mänskliga rättigheter och demokrati har den iranska regimen fördömts otaliga gånger av olika FN-organ för brott mot de mänskliga rättigheterna. Människorättsorganisationer som och Human Rights Watch har kontinuerligt avgivit rapporter om den svåra situationen i landet. Ett mycket stort antal oppositionella och regimkritiker sitter fängslade. Anklagelserna är ofta absurda. Straffen för lindriga förseelser mot mullornas påbud har varit hårda och brutala. Kvinnor som brutit mot påbuden straffas särskilt hårt. Hela samhället präglas av diktaturens primitiva kvinnosyn och kvinnoförtryck. tillämpar dödsstraff i stor omfattning och politiskt motiverat våld riktat mot oliktänkande förekommer i hög grad. Således är brotten mot mänskliga rättigheter mycket omfattande och litet pekar på att någon förändring är i antågande. gick till presidentval. Med en seger för avgjordes det som kallats det viktigaste valet i sedan den islamistiska revolutionen . I och med detta gick också de ultrakonservativa krafterna en seger till mötes. Resultatet av valet betyder med största sannolikhet en försämring av de mänskliga rättigheterna och ett steg bakåt i den demokratiska utvecklingen i . Med Ahmadinejad som president tar de konservativa över nyckelposter inom de statliga institutionerna och kommer att styra den politiska processen. En demokratisk utveckling i verkar mer avlägsen . menar att det är av stor betydelse att det internationella samfundet, inklusive EU, stöder de demokratiska krafter som verkar i som trycket på det politiska styret vad gäller förbättringar av situationen för mänskliga rättigheter måste intensifieras. inleddes förhandlingar mellan och om ett handels- och samarbetsavtal. I förhandlingarna ställs krav på inom fyra politiska områden. Dessa områden är respekt för de mänskliga rättigheterna, nedrustning respektive icke-spridning av massförstörelsevapen, kampen mot terrorismen och en konstruktiv inställning till fredsprocessen i . anser att inom EU bör verka för att öka trycket på när det gäller konkreta framsteg på de fyra områdena. Presidenten har upprepat krav på att få utveckla kärnvapenteknologi för energisyften och medicinska syften. ser med allvar på de iranska ambitionerna att fortgå med utvecklingen av ett kärnvapenprogram. Om inte tillmötesgår kraven från och ingen lösning kan nås menar att frågan måste tas upp för diskussion i säkerhetsrådet. Vi vänder oss dock mot den amerikanska tanken på en eventuell militär invasion av . ser med oro på den finansiering av terroristorganisationer som förknippats med, främst till terrororganisationer som Hizbollah i . för EU en dialog med inriktning på enbart mänskliga rättigheter med . Samtalen äger rum . ser positivt på denna dialog och understryker betydelsen av att de är resultatorienterade och att det som diskuteras verkligen omsätts i praktiken. Vi anser det dock viktigt att denna dialog inte ersätter övriga politiska dialoger och samtal om mänskliga rättigheter som förs med på olika politiska nivåer. Dialogen måste vidare ha en stark politisk dimension, utmärkas av konkreta mål och riktmärken samt utvärderas regelbundet. I dialogen ska extra vikt ges åt kvinnors rättigheter. styrs med järnhand av president och det Nationaldemokratiska partiet (NDP). har undantagstillstånd rått i landet, vilket innebär att medborgarna systematiskt förnekas de demokratiska fri- och rättigheter och rättssäkerhet som formellt garanteras i grundlagen. Det formellt folkvalda parlamentet saknar kontroll eller egentligt inflytande över den förda politiken. Undantagslagarna har använts för att bekämpa islamistiska grupper, exempelvis det förbjudna oppositionspartiet , men likväl för att sätta stopp för annan politisk opposition. Tortyr och misshandel har använts flitigt i fängelser. Förföljelse av oliktänkande har enligt MR-organisationer resulterat i tusentals politiska fångar, varav de flesta fängslats utan rättegång. Alla medier kontrolleras strikt av det styrande partiet. Förtrycket uppges ha hårdnat efter terrordåden mot . har emellertid tagit några försiktiga steg i riktning mot demokratisering och ökad respekt för mänskliga rättigheter. Ett allt öppnare debattklimat har märkts i pressen, och kritik mot presidenten har framkommit, vilket tidigare varit en omöjlighet. bildades rörelsen Kefaya, som demonstrerat öppet mot presidenten och maktmonopolet. fick även det liberala partiet El-Ghad tillstånd att etablera sig som första nya, lagliga oppositionsparti . Ett annat positivt tecken är den nya regering som tillsattes 2004, och som delvis består av ett välutbildat yngre garde med marknadsreformer på programmet. 7.2Stärk kampen för demokrati Den positiva utvecklingen är dock mycket skör. Kort tid efter partiets grundande arresterades partiledaren och parlamentsledamoten efter tvivelaktiga anklagelser om oegentligheter i samband med partiregistreringen, men släpptes i häkte. har också fallit i årliga mätning om politiska och medborgerliga rättigheter. Det egyptiska presidentvalet präglades som väntat av allvarligt valfusk, men valet var det första där flera kandidater tilläts. stundar parlamentsvalet som inleds , vilket kan bli ett viktigt tillfälle för oppositionen att visa på vikten av reformer. Det är angeläget att både och EU utnyttjar det möjligheternas fönster som öppnats att stödja fortsatta demokratiska reformer i . Landet är förhållandevis sekulärt jämfört med andra och är även en viktig allierad i kampen mot terrorismen. Ett som präglas av demokrati, flerpartisystem och ökad välfärd kan bli ett viktigt föredöme för andra länder i regionen. EU har ett associeringsavtal med och ingår även i unionens grannskapssamarbete, där respekt för mänskliga rättigheter ingår som en central del. Unionen bör aktivt utnyttja detta omfattande samarbete för att ställa tuffa krav på den egyptiska regeringen att upphäva undantagslagarna och garantera demokratiska och mänskliga rättigheter för medborgarna. Inom ramen för det svenska biståndet bör också stöd ges till demokratirörelsen i landet. Sammantaget menar vi att i en alltmer globaliserad värld handlar utvecklingen i inte bara om de länder som regionen omfattar. Den handlar också om övriga länder i världen. Konflikterna mellan diktatur och demokrati, frihet och terror är i allra högsta grad det internationella samfundets angelägenhet. Utvecklingen kommer att bero på om totalitära regimer är beredda att låta demokrati och frihet vinna insteg och om människor kommer att tillåtas organisera sig, uttrycka sina åsikter, etablera fria medier och, framför allt, rösta i demokratiska fria val. En ekonomisk utveckling och liberalisering av samhällen utgör viktiga förutsättningar för att ge människor möjlighet till försörjning, framtidstro och hopp.