mot · GS02Fi14 · 2005-05-02 00:00:00 — Det statliga verket för företagsutveckling, , visar i sin årsbok att företagarandelen är låg i jämfört med EU i övrigt: Andel företagare 2003, % Socialdemokratin klarar inte av att föra en politik som ger förutsättningar för att vi ska kunna ersätta produktion och arbetstillfällen som flyttar ut eller läggs ner med en tillväxt i nya företag och nya jobb. 3 kan bättre! Den andra stora bristen är utanförskapet. Mer än 1 miljon människor i åldern står utanför arbetsmarknaden utan jobb och har gjort så under hela den socialdemokratiska regeringens tid. Enligt bedömning sjunker antalet i öppen arbetslöshet men antalet i arbetsmarknadsåtgärder och antalet förtidspensionärer ökar. Även inom LO medges nu att den reella arbetslösheten är av befolkningen i aktiv ålder. Den öppna arbetslösheten på ca 5½ procent är bara en mindre del av utanförskapet även om inte minst den öppna ungdomsarbetslösheten i sig är förskräckande. En klar majoritet av de 25 EU-länderna, inte mindre än 14 stycken, har lägre ungdomsarbetslöshet än . Utanförskapet är ett av regeringens stora misslyckanden. Trots goda yttre förutsättningar har den inte lyckats få in människor i arbete i tillräcklig utsträckning. Detta leder till stora mänskliga tragedier. Ett nytt socialt landskap har vuxit fram i . Ett landskap präglat av utestängning från arbetsmarknaden, bostadssegregation, bidragsberoende och maktlöshet. Det handlar om tiotusentals människor för vilka den vitala sociala rörligheten har upphört att fungera. Bostadsområden vars liv nästan helt präglas av villkor som på ett markant sätt skiljer sig från samhället i övrigt. Det är områden där utanförskapet har blivit det sammanfogande kittet i en kollektiv identitet, som grundar sig på en stark känsla av att vara utstötta och inte tillhöra gemenskapen i övrigt. Det är en tragisk utveckling. Utan arbete finns det ingen väg ut ur utanförskapet. Att vara utestängd från arbetsmarknaden och beroende av försörjningsstöd är en stor del av utanförskapet. Det är också mycket kostsamt, socialbidragsberoendet kostar . Att allt fler hamnar i ett bidragsberoende är allvarligt såväl för framtid som för den enskilde individen. Bidragsberoendet måste minska. Att människor som kan arbeta ska arbeta kan te sig naturligt men såär det inte . Det måste poängteras att nästan alla människor vill försörja sig själva. Egen försörjning ger självrespekt, värdighet och frihet. Ett annat starkt skäl att minska bidragsberoendet är att vi som samhälle helt enkelt behöver arbetskraften, när antalet som ska försörjas ökar och antalet i arbetsför ålder minskar. För lite gav ut en rapport om den skenande ungdomsarbetslösheten. Då hade den öppna arbetslösheten i åldrarna ökat . Situationen har inte vänt, tvärtom. Den öppna ungdomsarbetslösheten är nu . Summan av öppet arbetslösa, arbetslösa i åtgärder och alla de som inte tagit sig till arbetsförmedlingen för att de lever på sina föräldrar, får socialbidrag eller jobbar svart är över 100 000. Det innebär mycket stora risker att unga människor går sysslolösa. När framtidstro och självförtroende börjar svikta finns destruktiva alternativ, som alkoholmissbruk, droger och kriminalitet. En växande skara unga människor söker vård för psykiatriska besvär. För ungdomarnas skull är det avgörande att slår in på en ny väg, där det skapas nya jobb. Vi har dessutom tidigare föreslagit särskilda åtgärder för att bryta just ungdomsarbetslösheten. Detta är minst lika aktuellt . Den kraftiga ökning av sjukskrivningar och förtidspensioneringar som har ägt rum beror inte på någon motsvarande försämring av folkhälsan. Visst är det något fler äldre i arbetskraften, vi dricker lite mer alkohol och fler är överviktiga. Men de problemen kan endast förklara en liten del av ökningen. Regeringen hänvisar gärna till att tempot har drivits upp i arbetslivet. Arbetsgivarna har effektiviserat och sparat mycket , kanske speciellt i offentlig sektor. Detta kan ha satt ökad press på personalen. Den här tanken motsägs av två fakta. För det första är de äldsta grupperna i arbetslivet, som borde vara mest utslitna, mindre sjukskrivna nu än . För det andra visar en studie från av kvinnors sjukskrivningar att de som arbetar minst blir mest sjukskrivna. En mer rimlig förklaring blir då att de ökande sjukskrivningarna är ett tecken på dålig förankring i arbetslivet. Unga människor hoppar från det ena vikariatet till det andra. har de ofta barn att ta hand om och kanske föräldrar som är sjuka och behöver hjälp. Stressen leder till utmattning, depression, magproblem, nedsatt immunförsvar och även fysisk värk. Detta har kallats "den nya ohälsan". Enligt en kommande publikation från uppger av de sjukskrivna att de skulle kunna arbeta delvis eller helt under annorlunda omständigheter. Det största problemet är kanske inte ohälsan, utan snarare att det är svårt att hitta ett jobb som man passar för, arbetsmarknaden fungerar inte. Mer än en miljon utanför arbetsmarknaden En vanlig vecka gick 1,2 miljoner personer i arbetsför ålder varken till arbete eller till studier. Det motsvarar av befolkningen i åldern 16-64. I de siffrorna är de som hade semester eller var föräldralediga inte inräknade. Till detta kan läggas att 68 000 heltidsstuderande sökte arbete. Dessa räknas som arbetslösa i internationell statistik. På papperet är huvudorsaken sjukdom, den näst viktigaste faktorn är arbetslöshet. Regeringen berömmer sig ofta av att hålla en lägre nivå på arbetslösheten än i andra europeiska länder. Men gränserna kan vara flytande mellan grupperna. Den som är arbetslös mår ofta inte bra av det. Den som är för sjuk för sitt jobb skulle kanske kunna klara något annat, om det fanns något att byta till. Oavsett hur man drar gränserna såär vi övertygade om att många av dessa 1,2 miljoner har något att bidra med på arbetsmarknaden. Undersysselsatta (265 000, räknade som kvartstidsarbetslösa) Sjuka utanför arbetskraften (förtidspensionerade) Frånvarande från arbetet hela veckan (exklusive semester, föräldraledighet och studier) Övriga (utan arbete som ändå inte sökt jobb, på väg från ett jobb till ett annat etc.) Andel av befolkningen 16-64 år Källa: Arbetskraftsundersökningen . har befolkningens utbildningsnivåökat och arbetsmiljön och sjukvården har förbättrats. Fler borde kunna jobba mer, men i stället ser vi motsatsen. Det är en dubbelt så stor andel av befolkningen i arbetsför ålder som får sjukpenning, förtidspension, a-kassa eller socialbidrag, av ökning från . Regeringen har satt upp mål för sysselsättningen, den öppna arbetslösheten, socialbidragen, sjukskrivningarna och förtidspensionerna. Regeringen når enligt sin egen prognos tillfälligt målet för den öppna arbetslösheten ungefär med valet . Det nås genom att man flyttar över arbetslösa till arbetsmarknadsåtgärder. Man kan notera att LO har en betydligt mer negativ bild av arbetsmarknaden och tror på i genomsnitt . Inga av de andra målen verkar möjliga att klara. Sysselsättningen i åldrarna har sjunkit stadigt . Den senaste noteringen är . Regeringens mål är att nå före valet . I detta mått inkluderas alla sjukskrivna som har ett arbete, timanställda och vikarier som faktiskt inte fick något jobb just , föräldralediga med flera. Regeringen har deklarerat att man inte räknar med att nå målet. Enligt för individ- och familjeomsorgen bedöms regeringens mål om att halvera antalet socialbidragstagare till 2004 inte ha nåtts. Jämfört med målet är minskningen i stället för . Lägesrapporten visar även att kostnaderna för socialbidrag, , ökade . I är 400 000 personer beroende av socialbidrag under en . Sjukskrivningsdagarna sjunker tillbaka. I vårpropositionen sägs att "målet att halvera sjukskrivningarna till 2008 är inom räckhåll". Det finns en bild av att Socialdemokraterna kommer att lyckas nå sitt sjukskrivningsmål genom att de sjukskrivna flyttas över till förtidspension. Detta skulle förstås vara illa nog, men sanningen är värre. Regeringen är inte ens i närheten av att halvera sjukskrivningarna. Regeringens mål är att summan av dagar med sjukfrånvaro, inklusive sjuklönedagar och karensdagar, ska komma under 56,5 miljoner för året . Enligt prognoserna i vårpropositionen kommer enbart sjukpenningdagarna att bli 66,8 miljoner . Till detta kommer 10-15 miljoner karens- och sjuklönedagar. innan målet ska vara nått räknar alltså regeringen med att det överskrids med . Det femte målet är i genomsnitt högst 64 200 nya förtidspensioneringar 2008. Eftersom det varit betydligt mer skulle det krävas att det blir betydligt mindrede närmaste åren. Nuvarande takt är 73 000 nya . Det är dubbelt så mycket som genomsnittet för 1998-99, när ökningen började på allvar. Antalet långtidssjukskrivna ligger fortsatt högt. Redan i förra årets budgetproposition konstaterade därför regeringen att det inte verkar möjligt att klara målet. räknar i sin prognos med att antalet förtidspensionärer ökar snabbare än antalet sjukskrivna minskar. Det är särskilt oroande att allt fler yngre förtidspensioneras. har den samlade sjukfrånvaro- och förtidspensionsfrekvensen i åldern stigit med . av dem som förtidspensionerades var . senaste studier visar att av de 547 000 förtidspensionärerna var det ungefär 6 000 som kom tillbaks till arbete . Innebär detta att samhället har gett upp hoppet om tusentals människor som befinner sig mitt i livet? Vi tror att kan bättre. Ökat arbetskraftsutbud, och fler jobb att gå till Utanförskapet leder också till att ekonomin är svagare än den kunde vara. Arbete och företagande är välfärdens grunder. Det är särskilt på fem områden som reformer är viktiga: Ungdomar måste komma snabbare ut från studier till arbete Arbetsmarknadspolitiken ska snabbare leda till jobb Sjukskrivningarna ska minska och återflödet till jobb öka Invandrare måste snabbare komma i arbete Äldre ska inte lämna arbetslivet så snabbt. Det krävs genomgripande åtgärder för att öka arbetsutbudet i alla dessa avseenden. Vi redovisar längre fram hur en politik som tar itu med dessa problem ser ut. Arbete är välståndets ursprung Vissa saker är så sanna att vi knappt hör dem när de uttalas. En sådan självklar sanning är att det är arbete och företagande som är grunden för vårt välstånd. Ju mer arbete vi utför i vårt land, desto mer resurser finns det till privat konsumtion och offentligt finansierad välfärd. Arbetar vi mindre blir också det privata och det offentliga välståndet mindre. Det är en oundviklig sanning att vi måste arbeta mer än vi gör om vi ska kunna upprätthålla vårt privata och vårt offentliga välstånd . Antalet arbetade timmar per person i förvärvsarbetande ålder är lika låg som den var i botten av den stora lågkonjunkturen . En politik som ökar arbetsutbudet är nödvändig och angelägen. Det är nödvändigt för att kunna möta de förändringar som den ändrade befolkningssammansättningen med större andel äldre innebär. Med fler i arbete och fler arbetade timmar kan ekonomin lättare bära dessa förändringar. Att en så stor del av den arbetsföra befolkningen inte arbetar är mycket oroande för framtiden. Fram till nu har vi gynnats av demografin. Befolkningen i arbetsför ålder har vuxit snabbare än den övriga befolkningen. Detta har delvis kompenserat att en allt större andel av den arbetsföra befolkningen inte arbetat. Men går de första 40-talisterna i pension och andelen av befolkningen i arbetsför ålder börjar minska. En minskning som kommer att pågå . För att möta den demografiska utmaning vi står inför måste fler personer komma i arbete. I första hand handlar det om att få fler unga människor att komma i arbete tidigare, att minska arbetslöshet, sjukskrivningar och förtidspensioner samt att få en mycket snabbare integration av invandrarna på arbetsmarknaden. Om en sjukskriven eller en arbetslös kommer i arbete innebär det en betydande vinst för samhällsekonomin och ett bidrag till finansieringen av den offentliga välfärden. För varje sjukskriven eller arbetslös som kommer i privat sysselsättning förbättras de offentliga finanserna med . I andra delar av denna motion presenterar vi våra förslag för att få fler arbetslösa, sjukskrivna och förtidspensionärer i arbete och för att snabba på integrationen av invandrare på arbetsmarknaden. Dessa förslag syftar till att på lång sikt medverka till att flera hundratusen fler personer kommer ut på arbetsmarknaden. Men detta kommer inte att tjäna någonting till om det inte skapas lika många nya arbeten. Dessa nya arbeten måste skapas inom den privata sektorn. Det är bara den privata sektorn som kan vara skattebas för den offentliga. Lika lite som det går att lyfta sig i håret är det möjligt att betala framtidens pensioner med de offentliganställdas skatter. Och det är till den privata sektorn som människorna måste gå. Den offentliga verksamheten kan inte finansieras genom fler offentliganställda. Det offentliga kan inte vara sin egen skattebas, bara den privata verksamheten. Fler jobb att gå till Men ett ökat arbetsutbud är bara ett steg på vägen. Människorna måste ha jobb att gå till. I teorin leder ett ökat arbetsutbud till lägre kostnader och därmed ökad efterfrågan efter arbetskraft. Men med de olika trögheter som finns i svensk ekonomi tar detta . Människor som lämnat sjukskrivning och söker sig tillbaka till arbetslivet måste ha jobb att gå till. finns närmare 10 arbetssökande på varje ledig plats. Det måste bli fler arbetsplatser som kan erbjuda reguljära jobb. Det är viktigt att snabbt få igång efterfrågan efter arbetskraft. För det krävs en politik som snabbt lyfter undan de hinder som finns för att både nya och etablerade företag ska efterfråga medarbetare. Den offentliga sektorn kan inte i någon större utsträckning svara för en stabil långsiktig sysselsättningsökning. Det skulle kräva en skattehöjning som inte kommer att accepteras av människorna. Regeringens metod att genom särskilda dusörer försöka förmå kommuner och landsting att anställa lyckas inte. De sysselsättningsökningar som regeringen hoppas ska uppkomma genom mera pengar till kommunerna realiseras inte enligt kommunernas egen uppfattning. 4 Bara nya och växande företag kan ge nya jobb En politik för fler nya företag Om vi försöker förklara framgången i samhällen med en betydande ekonomisk tillväxt, och jämföra dem med samhällen som mer eller mindre har stagnerat, visar sig detta svårt om man bortser från tillgången på människor med företagarbegåvning och den motivationsmekanism som är deras drivkraft. I en värld medveten om den ekonomiska tillväxtens betydelse förblir, enligt min mening, stimulansen av företagarna tillväxtens nyckel. Att alla som vill ska kunna bli företagare låter som en självklarhet och i teorin är det så men inte i verkligheten. Det finns många som inte har möjlighet att starta och driva företag fast de egentligen vill. Därför måste regelverket och skattesystemet vara utformat så att alla känner sig uppmuntrade till att våga ta risken. Det finns relativt många företag i , men få företagare. Detta beror på att vissa människor startar många företag av skatte- och redovisningstekniska skäl. Det finns färre företagare i än . av befolkningen i arbetsför ålder i är engagerad i ett nytt eller relativt nytt företag. I är motsvarande andel och i . När jämförde attityderna till eget företagande i de olika medlemsländerna hamnade långt ner. av de tillfrågade skulle hellre vilja vara företagare än anställda och hade aldrig ens kommit på tanken att bli företagare. Ska vi få fler nya företag i måste vi försöka ändra dessa attityder. Människors grundattityder och livsval formas . tycker att eget företagande borde kunna vara ett lika naturligt framtidsval som en anställning för nya generationer. Därför måste människor redan i tidigt få lära sig mer om entreprenörskap och även prova på eget företagande. Det är därför viktigt att skolan kan erbjuda entreprenörskap som en del av undervisningen. En god idé som förblir en god idéär en värdelös idé. En halvbra idé som realiseras blir en värdefull idé. , uppfinnare till bland annat datormusen och färggrafik för datorer. är bäst i EU och nästan bäst i världen på forskning och utveckling. Vi lägger ner av vår BNP på forskning och utveckling, dubbelt så mycket som genomsnittet inom EU. Enligt Europeiska patentkontoret (EPO) är också svenskarna bland de mest innovativa i räknat efter antalet ansökningar om nya patent i relation till befolkningen. Idéer och patentansökningar leder normalt till att företag startas. I sker detta dock i mindre utsträckning än i andra länder. En hundradel av nyföretagandet är forskningsinitierat. Andelen är inte högre än i våra nordiska grannländer, trots betydligt högre satsningar. Våra goda idéer blir patent och arbetstillfällen i andra länder i stället för i eller stannar kvar i skrivbordslådor. Denna paradox har många uppmärksammat men få försökt göra något åt. anser att mer måste göras för att se till att de resurser som läggs på forskning och utveckling i också leder till att fler företag startas i . Det finns inget tydligt samband mellan den andel av BNP som satsas på FoU och landets ekonomiska utveckling. För att tillväxten fullt ut ska bli kunskapsdriven behövs uppenbarligen något mer än forskningssatsningar. Det behövs fler entreprenörer som omvandlar kunskapen och innovationerna till produkter och produktionsmetoder som genererar inkomster, jobb och företagande. (se t.ex. "The missing link", Z. Acs m.fl., CEPR 2004). lider i hög grad av brist på entreprenörer och entreprenörsanda. Det är mot denna bakgrund lägger så stor tonvikt vid förbättringar av villkoren för små och växande företag och för företagaren. En förutsättning för att det ska bildas nya företag och för att dessa ska kunna växa är tillgång till riskkapital. Det handlar både om tillgång till krediter från banker och andra låneinstitut och om personers egna möjligheter att spara ihop till ett startkapital. Att sänka eller ta bort skatter på personligt sparande ger fler människor möjlighet att satsa pengar i ett nytt företag. Vi vill bl.a. skapa möjligheter att föra över kapital till nystartade företag och bättre möjligheter att avsätta vinstmedel för framtiden. Så kallat såddkapital kan vara ett viktigt inslag för att få igång nya företag som har bra idéer. För att statlig såddfinansiering ska fungera bra bör det finnas en privat medfinansiering för att säkerställa goda beslut kring risktagandet. Denna medfinansiering bör utökas. ändrade i förmånsrättslagen. En av de viktigaste förändringarna var att företagsinteckningar som tidigare fått full utdelning med förmånsrätt vid konkurser i fortsättningen bara skulle få av utdelningen med förmånsrätt. Tyvärr har detta, som befarade, försämrat möjligheterna för små företag att få krediter. Banker och andra kreditinstitut vill i många fall ha extra säkerheter av små företag för att förlänga befintliga lån. Detta kommer att medföra betydande problem för många små företag. vill att konsekvenserna av denna regeländring ska utvärderas och reglerna ses över. finns det regler som stänger ute många entreprenörer som vill starta eget och få en F-skattsedel. Företagaren bör inte tidigare ha varit anställd hos uppdragsgivaren, får inte använda uppdragsgivarens utrustning, får inte ha kunder som anlitar företagets tjänster under långa perioder, inte bedriva ekonomisk verksamhet av "allmän karaktär" och ska ha en låg ekonomisk risk. Dessa krav missgynnar nyföretagande inom tjänstesektorn och missgynnar särskilt kvinnor som skulle kunna starta eget inom vårdsektorn. Regeringens inriktning är att ytterligare försvåra. anser att alla som vill ska kunna få ut en F-skattsedel för att kunna bedriva verksamhet i egen regi, givetvis under förutsättning att man inte har näringsförbud eller skatteskulder. Det är krångligt att vara företagare . Regelverket är omfattande och invecklat, och som går läggs nya regler till de gamla. Svenska företag ska rätta sig efter minst 20 000 sidor med företagsregler. Ett svenskt företag med färre än 20 anställda har kostnader för att administrera skatte-, arbetsmarknads- och miljöreglerna på per anställd . uppskattades att företagens administrativa kostnader för det offentliga regelverket uppgick till . En ny uppskattning som gjorts av statens egen företagsmyndighet, , visar att de kostnaderna för regelverket har ökat till . I har regeringen uppskattat att den totala samhällsekonomiska kostnaden för regelbördan, i form av bl.a. företag som aldrig startas, produktion som uteblir och arbetstillfällen som aldrig skapas, är dubbelt så stor som den direkta administrativa bördan på företagen. I fall skulle det betyda att regelkrånglet kostar samhällsekonomin . I har regering och riksdag länge talat om att minska regelbördan. Ett ambitiöst kartläggningsarbete av regelbördan pågår just . Detta är bra men arbetet går för långsamt. har tillsammans med övriga allianspartier lovat att minska de svenska företagens administrativa kostnader för de offentliga regelverken . Arbetet i är en utmärkt förebild. Kriget mot regelkrånglet måste föras på två fronter: Stora befintliga regelverk måste göras enklare. Redovisningsreglerna för små företag kan göras enklare, arbetsgivarnas regelverk kan bli lättare, företagens momsregler kan förenklas och bli en lättare börda för företagen utan att miljön blir sämre. Nya krångliga regler får inte ersätta gamla som tas bort. Alla nya lagar och regler som berör företagen ska granskas av ett utomstående organ innan de får träda ikraft. Granskningen ska se till att inga nya regler införs utan att de utformats så att de uppnår sitt syfte på enklast möjliga sätt för företagen. Ett av problemen med att vara egenföretagare är att kontakten med myndigheterna ofta är splittrad och tungrodd. Ett sätt att förenkla för företagare och förbättra företagarklimatet i hela landet skulle vara att införa så kallade one-stop-shops med en god regional spridning. På dessa kontor skulle det finnas värdar som tog hand om företagarens ärende och såg till att driva detta genom byråkratin. På så sätt skulle den enskilda företagarens myndighetskontakter kunna underlättas. står i princip bakom grunddragen i dagens arbetsrätt. Men med ungefär samma regelverk är det allt tydligare att den behöver reformeras. Arbetsrätten är ett komplicerat lapptäcke som är svårt att överblicka. Mängden och komplexiteten i regelverket ger dem som har juridiska resurser - t.ex. stora arbetsgivare och resursstarka fackföreningar - ett övertag gentemot små och medelstora arbetsgivare. Balansen på den svenska arbetsmarknaden bygger på både den lagstadgade arbetsrätten och på de kollektivavtal som sluts mellan arbetsgivare och arbetstagare. För de mindre och medelstora företag som inte omfattas av kollektivavtalen betyder det lagstadgade regelverket mer. Förenklingar i arbetsrättslagarna kan därför vara en viktig väg för att se till att fler små företag startas och att fler vågar växa utan att det hotar arbetstagarnas trygghet. I vissa delar har medbestämmandelagen (MBL) visat sig innebära problem för verksamheten utan att motsvarande fördelar uppnåtts för de anställda. vill därför reformera MBL. Den allmänna rätten till förhandlingar i frågor som rör förhållanden mellan arbetsgivare och arbetstagare bör behållas, men i övrigt bör förhandlingsskyldigheten ersättas med en informationsskyldighet gentemot alla anställda, inte enbart medlemmar i facket. har de kollektivavtalsslutande fackföreningarna så kallat tolkningsföreträde i vissa tvister. Detta tolkningsföreträde bör avskaffas, vilket innebär att arbetsgivarens ståndpunkt gäller till dess att ärendet avgjorts av en utomstående instans, t.ex. Arbetsdomstolen. MBL bör ocksåändras så att fackföreningarnas rätt att förbjuda arbetsgivare att anlita en viss entreprenör eller uppdragstagare avskaffas. Målet ska vara att alla konflikter på arbetsmarknaden ska lösas genom förhandlingar. Det måste dock finnas möjlighet för båda parterna att tillgripa stridsåtgärder som en sista utväg om förhandlingarna inte ger resultat.