mot · GT02Ub496 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den nya fördelningsmodell som arbetas fram för det konstnärliga området ger strukturella stöd som är oberoende av var högskolorna finns och ger utbildningarna samma ekonomiska förutsättningar att bedriva utbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att gör grundligare utredningar om olika regionala förutsättningar i landet när nya utbildningsplatser till det konstnärliga området planeras. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att konstnärliga fakulteten vid tilldelas utvecklingsmedel enligt liknande modell som Kungl. i för utvecklingen av sin forskarutbildning och sin forskning. Det nuvarande systemet för tilldelning av resurser till de konstnärliga högskolorna skapades för att det skulle bli en jämn fördelning mellan landets olika högskolor; en konstnärlig utbildning skulle ha samma ekonomiska förutsättningar i och i övriga landet såväl som i . Några uppgifter ur den senaste budgetpropositionen skapar emellertid vissa frågetecken: Motsvarigheter i till universitets konstnärliga högskolor (, , och Kungl. ) har vardera en extra tilldelning på för lokalkostnader. i i motsvarande Filmhögskolan har en liknande extra tilldelning om , även detta under rubriken lokalkostnader. har ett bidrag till lokalkostnader om . Varje enskilt bidrag ter sig inte speciellt stort men räknar man samman de olika posterna så finner man att de skolor som motsvarar fakultetsbildningen vid inkasserar mer i direkta bidrag som inte kräver någon utbildningsprestation. En viktig fråga för förhållandet mellan tilldelningssystemets jämlika intentioner och reella utfall är fördelningen av medel för konstnärligt utvecklingsarbete. Konstateras kan att våra motsvarigheter i tillsammans erhåller i konstnärliga utvecklingsmedel. Till konstnärliga fakulteten vid inlöper . Jämför man antalet helårsstudenter så redovisade Stockholmsskolorna 2003 sammanlagt 1781 helårsstudenter medan man i hade 969 helårsstudenter. I förhållande till antal studenter borde Konstnärliga fakulteten vid erhålla ca . Det motsvarar en ökning jämfört med nuvarande förhållande på . Sammantaget utgör skillnaden i stöd redovisat ovan under dessa två första punkter till universitets motsvarigheter i ca . Det är viktigt att notera att detta stöd inte är knutet till några speciella motprestationer eller kopplat till någon speciell revision eller redovisning utan är ett strukturellt stöd. Vilka skäl och argument ligger bakom dessa skillnader mellan motsvarande verksamheter i och ? Dessa frågeställningar skall ställas i relief mot de jämlika intentioner som en gång byggde systemet. I detta sammanhang inställer sig en särskild reflexion: Borde det inte betraktas som framsynt och värt att stödja även via resurstilldelningen att i en fakultetsbildning organisera sig tvärkonstnärligt (tvärkonstnärlighet är ju legio i den samtida konstvärlden) och knyta an till den kunskapsbildning som finns inom och som får allt större betydelse för konsten desto mer komplext som samhället utvecklar sig? En tredje fråga avser det anmärkningsvärda utvecklingsbidrag på som tilldelats Kungl. Detta stöd etablerades 2003, då med , och har sedan skrivits upp. Sammantaget, om man räknar allt som redovisas under rubriken särskilda åtaganden, där även extra stöd för lokalkostnader ingår, tilldelas Kungl. totalt utöver vad som vore motiverat ur en renodlad rättviseaspekt. Varför erhåller inte i motsvarande stöd? I saklighetens namn är det viktigt att nämna att konstnärliga fakultetsnämnden vid betalar sina lokaler med de medel som tilldelats av staten. Det som återstår till utbildningens innehåll är därmed det som finns kvar efter att lokalkostnaderna dragits av. Ett speciellt lokalkostnadsstöd till Stockholmsskolorna gör att förutsättningarna att bedriva utbildning av samma kvalité i hela landet undergrävs. Detta ter sig extra viktigt att påpeka då satsningarna på lokaler vid de självständiga högskolorna i huvudstaden tenderar att indirekt påverka tilldelningen till andra högskolor samt även framgent undergräva förutsättningarna att bedriva utbildning på lika villkor. Det är också väsentligt att framhålla att vid varit tvingad att säga upp personal och att drastiskt minska antalet undervisningstimmar per student. Orsakerna till att vi vill lyfta fram problemen med att regeringen inte följer de egna initiala principerna för det nuvarande fördelningssystemet är framför allt två: Om systemet nu skall byggas om är det troligt att det nya systemet kommer att använda den historiska tilldelningen som utgångspunkt. I det sammanhanget är det viktigt att de eventuella orättvisa avvikelser som finns i nuvarande system lyfts ur innan det nya systemet konstrueras så att dessa avvikelser inte blir en ny norm. Avvikelserna ovan pekar också på behovet av att reformera budgetdialogen mellan departementet och de konstnärliga högskolorna, oavsett om dessa är knutna till ett universitet eller inte. universitets villkor att föra denna dialog har varit radikalt annorlunda än för Stockholmsskolorna. ledning har i stort ungefär samma villkor för sin dialog som eller Kungl. Inom ett av största universitet utgör de konstnärliga högskolorna en liten del. Det finns skäl att tro att skillnaderna i möjlighet att föra dialog med departementet påverkar resurstilldelningen. Så länge som departementet upprätthåller de speciella formerna för avräkning inom det konstnärliga området så är det vår uppfattning att man från departementets sida får ta ansvar för den speciella situation som detta skapar. Det är därför rimligt att komplettera budgetdialogen med med en särskild dialog med den konstnärliga fakultetsnämnden vid .