ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GS02Ju31 · 2005-02-01 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:64 Ny ordning för utfärdande av rättsintyg tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en skyldighet för att tillhandahålla yttranden i rättsmedicinska ärenden även på begäran av enskild part. Tilltron till rättssamhället bygger på att medborgarna kan förlita sig på att en effektiv brottsbekämpning och en fri och oberoende rättskipning ger trygghet för personlig integritet och egendom. Staten ska skapa rättsregler och tillhandahålla sådana resurser att detta garanteras. värnar om den enskildes rättssäkerhet. I regeringens proposition presenteras förslag till ny ordning för utfärdande av rättsintyg som utfärdas i anledning av brott. Genom att uppgiften koncentreras till särskilt kvalificerade läkare avser man att höja kvaliteten på intygen. får huvudansvaret för verksamheten med utfärdande av rättsintyg. är i huvudsak positiva till införandet av en lag om rättsintyg i anledning av brott. Emellertid gäller den föreslagna lagen endast medicinska utlåtanden vilka inhämtats av polis eller åklagare i syfte att användas i en brottsutredning. Lagen innehåller således ingen skyldighet för att tillhandahålla yttranden i rättsmedicinska ärenden på begäran av enskild part. Av 23 kap. 18 § andra stycket följer att på begäran av den misstänkte eller hans försvarare skall förhör eller annan utredning äga rum, om detta kan antas vara av betydelse för undersökningen. Om en sådan begäran avslås, skall skälen för detta anges. Bestämmelsen i om komplettering av förundersökningen kan emellertid inte anses ersätta möjligheten för försvararen att få svar direkt från . har i en skrivelse till (dnr Ju2002/6579/Å) betonat att det åligger försvararen att verka för sakens riktiga belysning i den tilltalades intresse, varför försvararen inte bör initiera utredningsåtgärder som har ett ovisst svar och som därför kan vara till men för den tilltalade. delar uppfattning och finner det högst anmärkningsvärt att regeringen inte tar ställning i sakfrågan. "Denna fråga kommer att övervägas i ett annat sammanhang", sägs det i propositionen. I vilket sammanhang som frågan om den enskildes rätt att begära ett rättsintyg kan passa bättre än i just detta, är svårt att förstå. Vidare ställer sig frågande till om inte artikel 6 i om rätten till en rättvis rättegång borde förutsätta att även den enskilde har rätt till rättsintyg av god kvalitet. Särskilt då intygen är ett viktigt underlag vid den rättsliga bedömningen. befarar att rättssäkerheten kan komma att sättas ur spel om det inte införs en skyldighet för att tillhandahålla yttranden i rättsmedicinska ärenden även på begäran av enskild part. Något beredningsunderlag för en sådan lagstiftning föreligger däremot inte, varför regeringen bör återkomma i frågan. Detta bör ges regeringen till känna. Skånberg (kd)
mot · GS02Ju33 · 2005-02-09 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:69 Bokföringsbrott och andra brott mot borgenärer tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om vikten av att sätta straffskalorna så att de står i proportion till övriga brott och att de på ett bättre sätt bör återspegla det allmänna rättsmedvetandet. I proposition 2004/05:69 presenterar regeringen för ett antal förslag vilka uppges utgöra ett led i regeringens handlingsplan mot den ekonomiska brottsligheten. Kampen mot ekonomisk brottslighet bör tas på största allvar och många av de förslag som presenteras i ovan nämnda proposition är såväl angelägna som önskvärda. Ett förslag som inte vill ställa sig bakom är den skärpning som föreslås av straffskalan för grovt bokföringsbrott. Vidare anser vi att den nya brottsrubriceringen grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning bör ha ett maxstraff istället samt att maxstraffet för grov oredlighet mot borgenärer bör sänkas från sex till . Att vill ha maxstraffet fyra istället för de nämnda brotten beror inte på ett ställningstagande mot höga straff för ekonomisk brottslighet, utan på att vi vill lyfta fram vikten av en enhetlig syn på straffskalorna, som bättre återspeglar den syn på straffen och olika brotts förkastlighet som finns ute i samhället. Straffskalor och det allmänna rättsmedvetandet Ett brotts straffvärde avser brottets svårhet i förhållande till andra brott. Straffvärdet är ett mått på hur allvarligt lagstiftaren vill betrakta det aktuella brottet. Med det abstrakta straffvärdet menas det straffvärde som framgår av brottets straffskala. Straffskalan för ett brott utgör i sin tur den ram inom vilken domstolen har att hålla sig vid utdömandet av en påföljd för det aktuella brottet. Det är av stor vikt för samhällets förtroende för rättsväsendet att straffskalor och utdömda påföljder på ett bättre sätt följer det allmänna rättsmedvetandet. Den straffskala som i propositionen föreslås för grovt bokföringsbrott, grovt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning eller grov oredlighet mot borgenärer där maxstraffet är , kan jämföras med brottet våldtäkt mot barn som enligt den nya lagstiftning som träder i kraft har samma maxstraff; högst fängelse. Listan påövriga brott med det föreslagna maxstraffet kan göras lång, några exempel är grovt vållande till annans död, grovt sexuellt övergrepp mot barn, grovt barnpornografibrott, våldtäkt etc. menar att detta inte är förenligt med det allmänna rättsmedvetandet. Det måste finnas en övergripande syn på hur vi värderar mänskliga rättigheter, exempelvis rätten till sin egen kropp, och detta bör lysa igenom i lagstiftningen. Att sätta straffskalorna på föreslaget vis ger signaler till samhället om snedvridna prioriteringar. Brotten mot liv och hälsa är den mest förkastliga typen av brottslighet och det bör synas i straffskalorna. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GS02Ju35 · 2005-02-17 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:77 Lag om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall återkomma till med förslag på hur även tillträdesförbud skall kunna gälla dem som är . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att regeringen skall återkomma till med förslag på hur även andra arrangemang än idrottsarrangemang skall kunna använda sig av tillträdesförbud. Våld och hot i samband med idrott har blivit en allt vanligare företeelse, och det har till och med gått så långt att vissa klubbar tvingats spela matcher utan publik. Att helt utesluta alla åskådare från en match är tillåtet även om det skulle kunna ses som en form av kollektiv bestraffning, medan det inte är möjligt att faktiskt utestänga de huliganer som förstör för det stora flertalet lugna supportrar och andra åskådare från arenan. Regeringens förslag till tillträdesförbud för personer som tidigare begått brott i samband med idrottsarrangemang och där det finns risk för fortsatt brottslighet är välkommet. Det finns dock begränsningar i regeringens proposition som riskerar leda till att våldet på idrottsarrangemangen kan fortsätta och att det kan spridas till andra arrangemang som inte anordnas av idrottsorganisationer. Det är tyvärr så att många mycket unga killar har tagit efter äldre huliganers sätt att uppträda på läktarna. Det finns åtskilliga barn som redan begår brott i samband med matcher, och det är dags att även dessa individer får vetskap om att deras beteende inte är acceptabelt. Begränsningen att tillträdesförbud inte får avse den som är bör därför avskaffas. Straffbarhetsåldern i är , och det är vår mening att den så ska förbli. Men det får inte betyda att barn kan uppträda och begå vilka huligandåd som helst utan att det får några negativa konsekvenser för personen. Eftersom tillträdesförbudet inte ska ses som ett utdömt straff utan som en borttagen möjlighet att få komma in på idrottsarrangemanget så menar vi att även personer ska kunna stängas ute från arenorna på ett effektivt sätt. Regeringen bör därför återkomma till med ett förslag om hur ett tillträdesförbud ska kunna gälla för personer . Detta bör ges regeringen till känna. Regeringen har vidare valt att inte alls hantera tillträdesförbud vid andra arrangemang än idrottsarrangemang. Vi menar att det även finns ett växande behov av att kunna utfärda tillträdesförbud vid t.ex. musikarrangemang. Dessa sker dessutom ofta på samma arenor som matcherna spelas. Regeringen har också undvikit frågan om tillträdesförbud till affärslokaler som affärsinnehavare efterfrågar. Regeringen bör därför få i uppdrag att återkomma till med förslag på hur tillträdesförbud ska kunna tillämpas även på andra arrangemang och situationer än vid idrottsarrangemang. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GS02K11 · 2005-02-09 00:00:00 — med anledning av framst. 2004/05:RS1 Ändringar i riksdagsförvaltningens instruktion beslutar i enlighet med motionen att avskaffa extra arvoden för riksdagsledamöters olika uppdrag inom . Varken mer eller högre arvoden till riksdagsledamöter Riksdagsstyrelsens framställning till , där det framförs att reglerna som ger rätt till sammanträdesarvode även bör gälla tjänstgörande ersättare i rådet för ledamotsnära frågor, aktualiserar frågan om extra arvoden för riksdagsledamöters olika uppdrag inom . får riksdagsledamöter ett riksdagsarvode på , ett arvode som näst intill fördubblats inom loppet av . 1998 frångick beslutet att låta fastställa riksdagsledamöternas arvoden, för att kraftigt höja sina arvoden, med motiveringen att domarkåren hade genomfört liknande höga lönehöjningar. Vi är starkt kritiska till denna typ av rättfärdigande av stora arvodeshöjningar som inte är baserade på ett rättvisande ekonomiskt hänsynstagande och jämförelse med övriga centrala yrkeskategorier i . Vi anser att riksdagsarvodens nivå måste ses i relation till övriga centrala yrkeskategorier i vårt samhälle. Därmed är nuvarande nivå på riksdagarvodet oskäligt högt och omotiverad. Utöver riksdagsarvodet får även riksdagsledamöter sammanträdesarvoden och fasta arvoden för vissa uppdrag inom . Det gäller till exempel för möten med , ordförandeuppdrag inom utskott, arbete i riksdagsstyrelsen och, som i det fall riksdagsstyrelsens framställning aktualiserar, möten med rådet för ledamotsnära frågor. Dessa arvoden utgår utöver det arvode som riksdagsledamoten får för att utföra sitt uppdrag. Det finns ingen som helst motivering ur rättvise- eller solidaritetsperspektiv till varför riksdagsledamöternas nuvarande höga arvode inte skulle räcka såsom arvode för de uppdrag som ledamoten åtar sig såsom riksdagsledamot. Riksdagsstyrelsens förslag om att arvode ska omfatta även tjänstgörande ersättare är därmed en del av ett system som vi är starkt kritiska till. Vi önskar därför att genom bifall till denna motion beslutar avskaffa alla de extra arvoden som utgår för riksdagsledamöters olika uppdrag inom .
mot · GS02L10 · 2005-02-10 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:68 Förvaltningsberättelsens innehåll avslår proposition 2004/05:68 och begär att regeringen i anslutning till avgivande av kommande aktiebolagsproposition till återkommer med förslag om förvaltningsberättelsens innehåll. Propositionen har tillkommit med anledning av vissa ändringar i EG:s fjärde bolagsdirektiv. Ett flertal remissinstanser menar att nu gällande lagstiftning redan uppfyller de förändringar som EG-direktivet föreskriver. Detta i sig bör leda till att propositionen bör ifrågasättas. I huvudsak föreslås två förändringar, dels utökad information om väsentliga risker och osäkerhetsfaktorer, dels upplysningar av icke-finansiell karaktär. En utökad infomationsplikt framför allt vad avser risker och osäkerhetsfaktorer skall granskas av företagets revisor. Informationsplikten grundas på bedömning av vad som kan anses ingå i skyldigheten och utgör därför ett osäkerhetsmoment. Oprecis lagstiftning bör så långt möjligt undvikas. Känslig information kan även komma att grunda tvist och skadestånd både vad avser styrelsen och revisorerna och kan bli svår att avgränsa från den tystnadsplikt som föreligger vad avser företagshemligheter, vilket remissinstanser påpekat. Upplysningar av icke-finansiell karaktär bör minimeras och noga bedömas utifrån informationsnytta för företagets intressenter, inte minst med beaktande av det förenklingsarbete som inletts med mål att radikalt minska företagens administrativa börda. Båda punkterna har en klart negativ riktning vad avser småföretagande och förenklingsprinciper, trots att gränsen satts vid 1 000 basbelopp respektive 10/24 för bolag. Förvaltningsberättelsen förknippas djupt med aktiebolag även om årsredovisningslagens regler skall tillämpas för andra juridiska personer. En strävan efterregelförenkling och förvaltningsberättelsens nära anknytning till aktiebolagen leder fram till att föreliggande proposition bör avslås. Eventuella behov av förändringar i förvaltningsberättelsen kan lämpligen väckas i anslutning till avgivande av den kommande aktiebolagspropositionen. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GS02L8 · 2005-02-01 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:50 Åtgärder mot missbruk av stiftelser beslutar om ändring av den av regeringen föreslagna lydelsen i 9 kap. 7 och 8 §§ stiftelselagen (1994:1220) så att det framgår att förordnande av särskild delgivningsmottagare får ske först efter att försök till kontakt med stiftelsen har misslyckats eller försök till kontakt bedömts som utsiktslöst, enligt vad i motionen anförs. Ekonomisk brottslighet har, utöver det faktum att statskassan går miste om stora pengar, en starkt demoraliserande effekt på samhället. Brott av den här arten drabbar oftast allmänna intressen och de är svåra att upptäcka. Tilltron till rättssamhället bygger på att människor kan förlita sig på en rättvis rättstillämpning och en effektiv brottsbekämpning där övergrepp och kränkningar av medmänniskors integritet och egendom motverkas. En fungerande rättsordning är oumbärlig för ett gott samhälle. I syfte att motverka ekonomisk brottslighet föreslås att stiftelser, som inte har någon behörig företrädare i , skall bemyndiga en särskild delgivningsmottagare att på stiftelsens vägnar ta emot delgivning. förordnar om särskild delgivningsmottagare när sådan skall finnas men inte utsetts av styrelsen eller förvaltaren. Det är ett välkänt förhållande att juridiska personer, däribland stiftelser, som utnyttjas av kriminella och andra oseriösa verksamheter är svåra att nå för delgivning eftersom delgivningsbar person saknas. är angelägna om att snabbt förbättra bekämpningen av ekonomisk brottslighet och ställer sig positiva till lagändringar i den riktningen. Mot aktuellt förslag kan emellertid anföras, vilket Lagrådet gjort, att de föreslagna bestämmelserna medför att tillsynsmyndigheten kan utse särskild delgivningsmottagare och delge denne även om stiftelsen har känt hemvist i och styrelseledamöterna har känd adress, låt vara utomlands. Det kan tänkas, såsom Lagrådet påpekat, att stiftelsen av rent förbiseende inte har utsett någon styrelseledamot boende i eller att den i boende styrelseledamoten avlidit eller flyttat utomlands utan att tänka på att särskild delgivningsmottagare då borde utses. Delgivning utan att den utsedde delgivningsmottagaren ens försökt komma i kontakt med stiftelsens styrelse kan mot den här bakgrunden inte anses vara vare sig rimlig eller rättssäker. Enligt förmenande ändrar inte en bestämmelse i stiftelseförordningen om att tillsynsmyndigheten skall sända underrättelse om förordnandet till stiftelsens senast kända adress den osäkerheten. Mot bakgrund härav och med delgivningslagens bestämmelser som förebild, anser att förordnande av särskild delgivningsmottagare skall förutsätta att försök till kontakt med stiftelsen har misslyckats eller försök till kontakt har bedömts som utsiktslöst. Detta bör inarbetas i 9 kap. 7 och 8 §§ stiftelselagen. Skånberg (kd)
mot · GS02MJ11 · 2005-02-01 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:58 Ändringar i skogsvårdslagen begär att regeringen låter se över möjligheterna att genom lagändringar minska den ekonomiska utsattheten för säljare av skogsmark. Stora problem kan uppstå för säljaren av skogsmark i de fall då ett köp hävs, då den tilltänkte köparen redan hunnit avverka skogen. Det är märkligt att det enligt lagen är möjligt för en köpare att utnyttja marken innan köpet vunnit laga kraft eller förvärvstillstånd erhållits. I värsta fall blir resultatet ekonomisk ruin för säljaren. Jag välkomnar därför propositionens förslag om att införa 10 a § i skogsvårdslagen, som förbjuder avverkning innan förvärvstillstånd meddelats. Emellertid är hänvisningen till jordförvärvslagen endast tillämplig i de områden förvärvstillstånd krävs. Oseriösa aktörer kan dock förekomma även i de områden där förvärvstillstånd enligt lagen inte behövs. I så kallade friområden, där förvärvstillstånd ej krävs, kan en oseriös köpare avverka mark och sedan försvinna utan att erlägga köpeskillingen. I sådana situationer, som lyckligtvis är sällsynta, riskerar säljaren att förlora sina pengar även med propositionens förslag till lagändring. Vid miljö- och jordbruksutskottets behandling av motion 2003/04:MJ233 av () föreslog utskottet att motionen skulle lämnas utan åtgärd med hänvisning till att regeringen avsåg att återkomma i frågan. Frågan om säljarens utsatthet vid oseriösa förvärv adresseras dock inte i föreliggande proposition, även om den föreslagna 10 a § delvis förbättrar situationen. Det återstår dock vissa situationer där en säljare på helt laglig väg kan bli offer för oseriösa köpare. Därför bör regeringen se över möjligheterna att genom lagändringar minska den ekonomiska utsattheten för säljare av skogsmark.
mot · GS02MJ12 · 2005-02-03 00:00:00 — med anledning av skr. 2004/05:73 Husdjursgenetiska resurser tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att något miljökvalitetsmål för husdjursgenetiska resurser inte behövs. I skrivelsen redogör regeringen för sin syn på bevarande och utnyttjande av husdjursgenetiska resurser. Själva uttrycket, husdjursgenetiska resurser, för tanken till att det skulle vara möjligt att bland alla de gener som finns hos våra husdjur välja ut de som vi kan ha nytta av, nu eller . Detta synsätt är oegentligt. Djur har en mer komplex genuppsättning än växter. Det är svårare att välja ut och dra nytta av enskilda gener med medföljande egenskaper hos djur än hos växter. Trots vad som sägs i avsnitt 4.1 i skrivelsen verkar det som om det föresvävar regeringen att man kan dra paralleller mellan växtförädling och växtbanker med husdjursförädling och husdjursbanker. Detta är inte fallet. Man skall inte ha någon övertro på förutsättningarna att använda gamla husdjursraser som bas för framtida produktionsdjur. Animalieproduktionen framöver kommer att som ha nuvarande djur som bas. Att bevara gamla husdjursraser har huvudsakligen ett historiskt och kulturellt intresse. Hade de haft värde ur nyttosynpunkt hade de inte varit utrotningshotade. Då det är fråga om just husdjur beror överlevnadsmöjligheterna för dessa djur enbart på om människor är villiga att fortsätta föda upp och vårda djuren. Detta måste huvudsakligen vara en statlig uppgift eftersom produktionsvärdet är lågt. Staten kan således själv bedöma nyttan av och bekosta bevarandet av det antal husdjur som anses motiverat. Därför är det märkligt att detta avses beaktas vid införande av eventuellt ytterligare miljökvalitetsmål. Vi vill inte att ytterligare miljökvalitetsmål införs. Redan nu är målstrukturen omfattande, oöverskådlig och delvis överlappande. Något mer miljökvalitetsmål bör således inte införas.
mot · GS02MJ17 · 2005-02-02 00:00:00 — Vi hoppas därför att regeringen agerar så att vi snart får se den märkningen realiseras i hela landet. Det är dock viktigt att bedömningen är likvärdig över landet samt att en nyinspektion görs om företaget fått en negativ symbol. En annan viktig del av öppenheten är att inspektionsprotokollen är lätt tillgängliga för allmänheten. har föreslagit att man skall få möjlighet att lägga ut inspektionsprotokoll på Internet. Protokollen är redan offentliga men på grund av PUL endast i pappersform och ej elektroniskt. Vi anser att regeringen bör säkerställa denna möjlighet. Detta är en viktig del av utvecklandet av den s.k. 24-timmarsmyndigheten. Utbyggnad av webbaserat stöd till de inspektörer som arbetar ute i kommunerna är viktigt. Det är väldigt viktigt att denna verksamhet fortsätter och utvecklas. Tillsynsverksamheten är ofta beroende av samarbete mellan fler myndigheter. Ett exempel är behovet av polisiär handräckning vid tillsynsverksamheten. Detta gäller framför allt djurskyddsärenden. Detta är nödvändigt då myndighetsutövande tyvärr kan hamna i hotfulla och rent av våldsamma situationer. Flera inspektörer har påpekat att sådan handräckning ofta inte är lätt att få med kort varsel ens vid allvarliga fall av överträdelser mot djurskyddsbestämmelserna. Detta visar än en gång på behovet av tillräckliga polisiära resurser i detta fall framför allt på landsbygden. Regeringen bör överväga vilka åtgärder som krävs för att sådana resurser skall finnas tillgängliga. I många glesbygdskommuner eller mindre städer saknas tillräcklig bemanning på polisstationen, vilket leder till att utryckningstiderna blir oacceptabelt långa. Följden blir att polisen inte kan sköta sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt. Exempel pååtgärder som skulle kunna vara viktiga är att minska polisens utryckningstid och öka effektiviteten i framförallt glesbygden, dessutom bör poliser ges möjlighet till en mer flexibel stationering. Det skall finnas möjlighet att ta med sig polisbilen och delar av utrustningen hem, vilket skulle innebära att fler poliser kan finnas tillgängliga för snabb utryckning vid jourtjänstgöring. Oavsett vad märkningssystemen syftar till måste alla påståenden gå att bevisa. Märkningarna av de allvarligaste matallergenerna, såsom soja, nötter m.m., bör vara i form av symboler, företrädesvis utformade på ett likartat sätt inom hela EU. Grunden för märkning bör dock vara att den med rimliga ansträngningar skall kunna kontrolleras. Detta gäller t.ex. inte kött från djur uppfödda på genmodifierat foder. Därför bör effekterna av denna del av utvärderas . Beroende på i vilken utsträckning genmodifierad mat introduceras på marknaden och vilka konsumentkrav som uppstår är det tänkbart att producenterna i allt större utsträckning väljer en s.k. negativ märkning, alltså att de märker varor som inte är baserade på genmodifierade grödor. Så länge producenten kan bevisa sitt påstående bör en sådan märkning inte hindras.
mot · GS02Sf20 · 2005-03-15 00:00:00 — med anledning av framst. 2004/05:RRS15 styrelses framställning angående snabbare asylprövning tillkännager för regeringen som sin mening vad i motion anförs om en bortre tidsgräns för handläggningstiden av asylärenden. I framställning till uppmärksammas relevanta och viktiga reformer av asylprocessen i syfte att korta de långa väntetiderna hos och även en generell förbättring regeringens arbete för en snabbare asylprövning. Vi anser dock att det är viktigt att lyfta upp ännu en nödvändig reform för asylprocessen. arbete är oerhört viktigt och av stor betydelse för människors livsöden. Det är därför viktigt att arbete är så rättssäkert och humant som möjligt. kan människor vänta på besked, något som i sig inte är lämpligt för en human och rättssäker asylpolitik. Vi vill därför att det ska finnas en bortre tidsgräns för handläggningstiderna. Vi anser att en asylsökande ska få besked från första instans och efter väntan ska den sökande automatiskt få uppehållstillstånd eller asyl. Det är viktigt att denna reform ackompanjerar NIPU, nedläggningen av och införandet av den nya instansordningen, till förmån för individuella bedömningar av alla ansökningar och därmed en rättssäker asylprocess.