mot · GT02Ub344 · 2005-10-03 00:00:00 — Lärarkategorierna måste bli mer specificerade för att garantera kvaliteten i undervisningen. Det bör finnas lågstadie- respektive mellanstadielärare som är specialiserade på det som varje stadium kräver. Lågstadieläraren ska vara expert på att lära de minsta skolbarnen att läsa, skriva och räkna så att alla når målen. Detta är en stor och viktig uppgift som tyvärr har slarvats bort, när lärarutbildningen har reformerats, till förmån för mer allmänna lärarkunskaper. Dessa resonemang fördjupar i en separat motion om lärarnas roll i skolan. 5.1.4Timplan med fokus på målen har en debatt funnits om att timplanen för bör avskaffas, för att förbättra resultaten i skolan. Vi tror att det är att börja i fel ända. I stället måste man diskutera innehållet i undervisningen, skapa en god studiemiljö och anställa fler behöriga och engagerade lärare. För att kunna erbjuda elever med problem extra tid måste dock timplanen vara flexibel. måste vi ta allvarligt på den oro som många inom skolan känner för vad som kan hända om det inte finns någon garanterad undervisningstid alls för eleverna. Risken är uppenbar att många skolor försöker spara in på dyra laborativa ämnen och utvecklande ämnen som är svåra att sätta upp mål för, t.ex. bild. Även ämnen som historia kan tunnas ut genom blockläsning av flera ämnen om inte timplanen utgör en garanti. liberalerna vill införa en stadieindelad timplan som garanterar eleverna en fastställd undervisningstid i varje ämne, men som gör det möjligt att flytta tid mellan ämnena när eleven riskerar att inte nå målen i något ämne. Varje elev har rätt att nå målen och därutöver lära sig så mycket som möjligt. Olika elever lär sig olika moment olika snabbt. Därför ska den elev som når målen kunna byta stadium när målen är uppnådda. Det ska också vara möjligt att gå i ett stadium om det krävs för att nå målen. Detta utvecklas mer under Stöd nedan. En ny stadieindelad timplan med möjlighet till flexibilitet när en elev riskerar att inte nå målen bör införas. Detta bör ge regeringen till känna. Lärarlös undervisning medför att eleverna lämnas åt sig själva i allt högre grad, och det kan leda till en kultur där den starkes rätt hävdas. Det är viktigt att lärarna så mycket som möjligt är med eleverna, ser vad som händer och stävjar destruktivt beteende. Det är dessutom inte rimligt att i en kvalitetsskola erbjuda eleverna undervisning utan lärare. Även om eleverna delvis arbetar i grupp eller självständigt ska det ändå finnas en ansvarig lärare på plats. Den tid som timplanen anger som garanterad undervisningstid ska utgöras av lärarledd undervisning. Undervisning utan lärare ska inte kunna räknas av från den garanterade undervisningstiden. Detta bör ge regeringen till känna. Det har länge funnits en övertro på datorn som universallösning på skolans problem. Men datorn kommer aldrig att kunna ersätta läraren eller läroboken. har svenska elevers läsförmåga försämrats. Nio- och tioåringar läser mindre , i synnerhet har andelen pojkar som aldrig läser böcker för nöjes skull ökat. Eleverna lånar färre böcker på biblioteken än tidigare, som antalet böcker och dagstidningar i hemmen har minskat. En internationell jämförelse visar att de svenska eleverna har färre läsläxor än eleverna i de esta andra västländer. I den största utvärderingen av svensk grundskola som någonsin genomförts visar att andelen lässvaga elever har ökat kraftigt. Mer än var tredje elev i årskurs nio anses behöva särskilt stöd. Det är en tredubbling . Alla elever behöver öva sin läsning. Det handlar inte bara om att lära sig läsa, utan också om att bli en läsare; att uppslukas av läsandets nöje och verkligen fångas av en bok. Det är därför mycket viktigt att alla elever har tillgång till ett bibliotek eller skolbibliotek där de kan få guidning in i läsningen. Skolan bör på alla sätt uppmuntra elevers eget läsande och intresse för litteratur. Svenska är skolans viktigaste ämne. Att behärska svenska språket i tal och skrift är helt avgörande för att eleverna inte ska hamna utanför vår sociala gemenskap. Det nns ett starkt samband mellan skönlitterär läsning, läsförmåga och elevens förmåga att klara andra skolämnen. Läsning stärker såväl språkförståelse som fantasi och boken är viktig i skolans arbete. Kursplanens mål i ämnet svenska är därför viktigare än de andra målen. Läsning och skrivning ska förekomma ofta i skolan. För att ytterligare stärka litteraturens ställning i skolan bör gymnasieelevernas betyg i svenska delas upp i ett betyg i svenska språket och ett betyg i litteratur. Svenska är skolans viktigaste ämne. Läsning bör stimuleras i skolan bland annat genom riktiga läroböcker. Elever ska också ha tillgång till bibliotek på nära håll. Svenskbetyget bör delas upp i ett språkbetyg och ett litteraturbetyg. Detta bör ge regeringen till känna. Det råder ingen tvekan om att fysisk aktivitet gynnar både elevernas hälsa och studieresultaten i skolan. Genom att öka elevernas fysiska välbefinnande stärks också deras psykiska välbefinnande och deras koncentrationsförmåga. Eleverna ska kunna utnyttja raster och luncher för lek och idrottsaktiviteter. En stimulerande skolgårdsmiljö med många möjligheter till ökad fysisk aktivitet kombinerad med ökad kunskap om betydelsen av god kost och fysisk aktivitet bör leda till att eleverna ökar den fysiska aktiviteten mellan lektionerna. Utöver detta ska organiserad idrottsundervisning garanteras eleverna minst . Ämnet idrott och hälsa bör fokusera på fysisk träning och inte förvandlas till ett för teoretiskt ämne. Fysisk aktivitet bör på olika sätt stimuleras i skolan. Ämnet idrott- och hälsa ska inte vara ett teoretiskt ämne. Detta bör ge regeringen till känna. Mål som inte utvärderas är naturligtvis meningslösa. För att tidigt kunna sätta in extra stöd och hjälp måste elevernas studieresultat utvärderas. Det sker i första hand genom lärarnas fortlöpande utvärdering, men bör också ske genom nationella prov. En viktig del av lärarnas undervisning är att följa upp elevernas kunskapsutveckling. Det sker genom att observera eleverna, göra olika övningar, läsa elevtexter, genomföra olika typer av prov och annat. Det finns också många skolor som använder olika typer av lämpliga program, t.ex. läsutvecklingsschema (LUS). Många nyutbildade lärare anser att lärarutbildningen inte tillräckligt lär ut metoder för utvärdering av elevernas kunskaper. Det är naturligtvis mycket allvarligt. Lärarutbildningen måste av flera skäl reformeras i grunden och en av de saker som behöver förändras då är att mer fokus måste läggas på hur lärarna ska kunna följa upp elevernas utveckling. Lärarutbildningen måste utbilda lärarna i att utvärdera elevernas kunskap. Detta bör ge regeringen till känna. Dagens nationella utvärderingssystem är bristfälliga och inte tillräckligt distinkt utformat. De nationella proven ska garantera att alla elever som behöver stöd upptäcks . De ska också garantera att alla skolor har samma kravnivåer i betygen. Proven är rikslikare och har ett stort genomslag på vilka kunskapskrav som skolan ställer upp. Tyvärr motsvarar godkändkravet på dagens nationella prov inte kursplanernas kriterier. För att garantera betygens likvärdighet över hela landet krävs därför er obligatoriska nationella prov. Varje stadium ska ha egna mål. Därför bör också det nationella provsystemet omfatta nationella prov i årskurs 3, 6 och 9. Fler ämnen än bör omfattas av nationella prov. Proven behöver inte i alla ämnen genomföras skriftligt eller vid ett enda provtillfälle. liberalerna motsätter sig bestämt den utveckling som finns att anpassa de nationella proven efter elevgrupper som har svårt att klara dem. Det rimliga är naturligtvis att hjälpa eleverna genom bättre undervisning, inte genom sänkta krav. Detta urholkar innehållet i bildningsskolan. Nationella prov bör införas i årskurs 3, 6 och 9 och ges i fler ämnen än . Detta bör ge regeringen till känna. Dialogen mellan skolan, eleven och föräldrarna är viktig, framför allt dialogen om elevernas sociala och kunskapsmässiga utveckling. liberalerna vill på flera sätt förbättra denna information för att tydliggöra hur eleven ligger till. motsätter sig ett system där lärarna drunknar i administration. Därför tror vi inte på att alla elever ska ha en obligatorisk individuell utvecklingsplan. Skolan är redan fylld av administration. De skärpningar av målformuleringar, betygskriterier, provsystem och skriftliga omdömen som föreslår räcker långt för normalelevens behov. När en elev kan misstänkas inte nå målen ska skolan å andra sidan vara skyldig att ta fram en handlingsplan. Den ska sammanfatta problemen, vilka åtgärder som sätts in, hur de utvärderas och vem som har ansvar för de olika insatserna. Genom att endast skriva planer för de elever som verkligen behöver kan lärarnas kompetens användas på ett mer fruktbart sätt. Individuella utvecklingsplaner ska inte införas som ett obligatorium i skolan. Först när en elev riskerar att inte nå målen ska skolan vara skyldig att upprätta en handlingsplan. Detta bör ge regeringen till känna. 5.3.2Skriftliga omdömen och utvecklingssamtal Föräldrar efterlyser ofta bättre information om hur deras barn ligger till i förhållande till målen. Ofta uppfattas skolans information som luddig och undermålig. De försök som har gjorts med tydliga skriftliga omdömen har stoppats av regeringen. Socialdemokraterna verkar anse att tydlig information om elevernas eventuella brister är kränkande, när det snarare är tvärtom. Att föräldrarna får information om elevernas utveckling kan vara avgörande för att nå målen. Alla skolor ska därför vara skyldiga att formulera skriftliga omdömen för varje elev från och med årskurs 1. Omdömena ska omfatta elevens kunskapsmässiga och sociala utveckling. De ska kunna vara betygsliknande och vara tydligt och klart skrivna så att föräldrarna lätt kan ta till sig informationen om sitt barn. I övrigt ska det råda stor frihet för varje skola att utforma omdömena som den vill. Föräldrarna ska också erbjudas utvecklingssamtal för att bland annat följa upp och diskutera det skriftliga omdömet. Det är viktigt att kombinationen av tydlig skriftlig information och den dialog som utvecklingssamtalet ger utvecklas till en fungerande helhet. Utvecklingssamtalet ska skapa förutsättningar för maximal utveckling av eleven. Överenskommelser mellan hem och skola har i detta sammanhang stor betydelse. Skriftliga, också betygsliknande, omdömen till föräldrarna ska vara obligatoriska från årskurs 1. Alla föräldrar ska erbjudas regelbundna utvecklingssamtal. Detta bör ge regeringen till känna. 5.3.3Betyg från årskurs sex Betygen är den sammanhållande strukturen för kunskapsskolan. Betygen håller samman strukturen med mål, utvärdering och information och gör att elevernas kunskapskvalitet bedöms på ett rättssäkert sätt. Betygen är skolans signalspråk. Betygen fungerar normerande för vilken kunskap som är prioriterad i skolan och gynnar en kvalitativ utveckling av kunskapen från rena fakta till djupare förståelse. Många som vill avskaffa betygen hävdar att det räcker med att veta om eleven är godkänd eller icke godkänd. Ett sådant resonemang leder till en förytligad kunskap som premierar ren faktakunskap. Det är först med de högre betygsstegen som kvaliteten i kunskapen definieras och mäts. Kvalitet är att se samband, dra slutsatser, förstå sammanhang, inte bara att rabbla fakta. Därför är det målrelaterade betygssystemet med flera steg något som vi värnar om och vill utveckla. När dagens betygssystem utreddes fanns förslag på ytterligare två betygssteg, som sedan aldrig blev verklighet. Både lärare och elever efterfrågar ofta fler betygssteg än . är det svårt att hitta kvalitativa kriterier för hur många steg som helst. En rimlig nivå vore att införa ytterligare två betygssteg, dvs. en sexgradig målrelaterad skala. Betygen är ett viktigt signalsystem för hur väl målen nås. Därför är det alldeles för sent att ge betyg från årskurs åtta. Obligatoriska betyg bör i stället ges från årskurs sex. Skolor som vill, ska kunna ge betyg från årskurs tre. Därför bör både mål och betygskriterier tas fram för de årskurser som berörs. Ett sexgradigt målrelaterat betygssystem bör införas. Betyg ska vara obligatoriskt från årskurs sex och frivilligt för skolan från årskurs tre. Detta bör ge regeringen till känna. ska ansvara för att eleverna får de grundläggande kunskaper som var och en behöver. Att som låta elever läsa in på gymnasiet i det så kallade individuella programmet är olyckligt. av eleverna som börjar sin gymnasiekarriär på det individuella programmet, avslutar framgångsrikt gymnasieskolan . De andra hoppar av. anser att det bästa stödet för dem som inte kan läsa, skriva och räkna ordentligt kan ges inom . Naturligtvis ska det även i gymnasieskolan finnas specialpedagogiskt stöd för elever som behöver det, men de mest basala kunskaperna måste eleven ha med sig från . Det måste därför finnas ett batteri av stödinsatser när en elev får problem att nå målen i . Stödet ska sättas in . Ju tidigare en elev med svårigheter upptäcks desto snabbare kan stödet sättas in. När det gäller grundläggande färdigheter i att läsa, skriva och räkna ska dessa kunskaper uppnås redan i lågstadiet. Därför vill införa mål i detta för lågstadiet, speciella lågstadielärare, nationella prov i årskurs tre, och när det gäller stödinsatserna vill vi garantera bra stöd genom en läsa-skriva-räkna-garanti som vi utvecklar närmare nedan. I många ämnen kan undervisningen anpassas bättre till elevernas behov om eleverna grupperas efter förkunskapsnivå, nivågruppering. Detta är något som blev tabubelagt sedan den allmänna och särskilda kursen i engelska och matematik avskaffades i . Gruppindelningen i undervisningen bör vara en fråga för lärarna att avgöra och om de vill använda nivågruppering så ska det vara fullt möjligt. I engelska och matematik ska det vara möjligt att införa allmän och särskild kurs. Socialdemokratiska skolpolitiker försöker på olika sätt att motarbeta varje form av nivågruppering, men den frågan ska avgöras av de professionella i skolan. Den skola som vill ska kunna dela in eleverna i undervisningsgrupper på grundval av elevernas förkunskaper, nivågruppering, t.ex. genom att införa allmän och särskild kurs. Detta bör ge regeringen till känna. fanns det speciallärare som var experter på att hjälpa elever med särskilda inlärningsproblem. utbildas specialpedagoger som inte är utbildade för att arbeta direkt med de elever som har svårigheter. De har i stället en samordnande funktion när det gäller tilldelning av resurser och insatser för elever med särskilt behov av stöd och stimulans. liberalerna anser att det också behövs speciallärare, som arbetar direkt med eleverna. Det var ett mycket olyckligt beslut att lägga ned speciallärarutbildningen, och den måste återinföras. Det ska vara en rättighet för elever att få stöd av en speciallärare om de behöver det. Den merkostnad för grundskolorna som detta innebär, kan tas ifrån de kostnader som gymnasiet har för elever som inte nått grundskolemålen. Speciallärarutbildningen bör återinföras. Detta bör ge regeringen till känna. Flera försök visar att ett mindre antal elever inte lär sig läsa, skriva och räkna ens med de extrainsatser som kan erbjudas inom existerande ramar. En metod som prövats när de vanliga metoderna inte varit tillräckliga är intensivkurser. är det exempelvis bara läsning och skrivning som gäller. Formen måste naturligtvis vara inspirerande och positiv. Det visar sig att det är ganska lätt att uppnå resultat de allra flesta uppfattar intensivkursen som något positivt och kul. Resultaten är goda. Sommarkurser i lågstadiet är emellertid fortfarande något mycket ovanligt. Däremot kommer sommarkurser starkt för högstadieelever. Det har blivit den sista utväg som tas till i många kommuner när andelen som inte är gymnasiebehöriga blivit orimligt stor. Det är inträdeskraven som drivit fram sommarkurserna och det är bristen på tydlig utvärdering som gör att de lyser med sin frånvaro i lågstadiet. Resultatet av sommarkurserna för högstadieelever är bra. De flesta lär sig tillräckligt för att bli godkända. Vi anser att elever som inte lär sig läsa, skriva och räkna på annat sätt under lågstadiet ska ha rätt att få en intensivkurs på icke-terminstid. Det ska vara en del av läsa-skriva-räkna-garantin (se nedan). De elever som inte lyckas nå målen inom befintlig skoltid ska ha rätt till intensivundervisning utanför terminstid om det anses lämpligt. Detta bör ge regeringen till känna. Alldeles för många barn lämnar lågstadiet utan att kunna läsa, skriva och räkna ordentligt. Det ger dem stora svårigheter senare i skolan och senare i livet. Ingen elev som hamnar efter i lågstadiets svenska och matematik får lämnas i sticket. I ska barn med svårigheter att läsa, skriva och räkna garanterat få hjälp att tillägna sig baskunskaperna. Vår drivkraft är inte minst insikten att en bra skola betyder mest för barn från hem utan studietradition. Lågstadiets första uppgift är att lära alla läsa, skriva och räkna. Det är en svår uppgift som kräver stor professionalism. Den har starkt nedvärderats i svensk skola och inte minst i svensk lärarutbildning . I stället har gymnasiet byggts ut och då inte minst det s.k. individuella programmet, som har till uppgift att lära eleverna det som de inte lärt sig i . är det att åter fokusera på de minsta barnen i . föreslår egna mål, lågstadielärare, nationella prov och skriftliga omdömen redan i lågstadiet. Vi föreslår också att skolan introducerar en läsa-skriva-räkna-garanti. Med denna garanti vill vi åstadkomma en stark fokusering i hela lågstadiet på huvuduppgiften och att tydliggöra för föräldrar och andra vilka rättigheter en elev har att få hjälp om han eller hon inte klarar baskunskaperna i svenska och matematik. Vi kan naturligtvis inte garantera att alla barn verkligen lär sig läsa, lika lite som en vårdgaranti garanterar att alla blir friska. Men skolan kan garantera att en elev som hamnar på efterkälken inte lämnas i sticket. Garantin är en garanti för föräldrar och elever att de, om det uppstår problem vid inlärning av baskunskaperna, får extra hjälp från skolan. I de fall det visar sig att en elev halkar efter bör en lång rad åtgärder kunna sättas in: extra tid för det ämne där problem uppstått genom en prioritering av svenska och matematik på schemat , extra lärarresurser i klassen, vid behov en speciallärare, läxhjälp, extra undervisning på eftermiddagar, eller , föräldrasamtal där en skriftlig åtgärdsplan formuleras och, som en sista åtgärd om inget annat fungerar, en extra termin eller ett extra läsår. En garanti som ger elever som behöver det rätt till extra stöd för att lära sig läsa, skriva och räkna på lågstadiet bör införas. Detta bör ge regeringen till känna. anser att det behövs en stadieindelad timplan för att elever ska garanteras undervisning även i ämnen som är dyra eller svåra att målstyra (se avsnitt under Mål ovan). Timplanen ska dock vara underordnad kunskapsmålen. Timplanen ska vara flexibel så att en elev som når målen tidigt ska kunna byta stadium tidigare än timplanen anger. En elev som behöver extra tid att nå målen ska kunna få en extra termin eller ett extra år på ett stadium. Inom ramen för läsa-skriva-räkna-garantin ska det på lågstadiet finnas möjlighet att flytta undervisningstid mellan olika ämnen. Den möjligheten ska också finnas på mellan- och högstadiet om det anses nödvändigt för att nå målen i något ämne. En elev ska kunna byta stadium tidigare än timplanen anger om målen är uppnådda. Elever ska kunna gå längre på ett stadium om det krävs för att nå målen. Undervisningstid ska kunna flyttas mellan olika ämnen om det krävs för att nå målen. En läsa-skriva-räkna-garanti ska införas på lågstadiet. Detta bör ge regeringen till känna. liberalerna föreslår ett flertal förslag för att alla elever ska ha möjlighet att nå målen i . Några av dessa förslag kan kräva att förlängs för några elever. I analogi med dessa förslag måste skolplikten förlängas för dem som behöver extra tid i . Skolplikten ska gälla tills eleven nått målen i , dock längst eller till dess eleven fyller . Skolplikten bör förlängas för elever som behöver extra tid i . Detta bör ge regeringen till känna. 6Ordning en förutsättning för lärande Klimatet i skolan ska präglas av ordning. Det ska finnas en struktur, både på lektioner och raster, som skapar goda förutsättningar för lärande och som ger eleverna trygghet. Det är alltid eleverna som har det svårast i skolan som förlorar på oordning. En stor internationell jämförelse visar att har sämst klassrumsklimat i hela västvärlden. Inget annat land har lika mycket skadegörelse, stölder, skolk och sena ankomster. Så kan det inte fortsätta. är största arbetsplats. Även om den nästan uteslutande sysselsätter barn så måste vissa principer för hur man uppträder gälla där precis som i det vanliga arbetslivet. Skolan är en arbetsplats där lärarna har sin roll och eleverna har sin, och där alla måste arbeta hårt för att nå målen. Där måste alla ta ett ansvar och visa respekt för varandra. Det finns alltför många exempel på skolor där den grundläggande respekten för andra brister. Där exempelvis tjejer får vänja sig vid att kallas hora. Så kan det inte fortsätta. Socialdemokraterna har i flera steg tagit ifrån lärarna de verktyg som behövs för att skapa ordning. Politikerna har inte stått bakom lärarna när de har behövt det. Många lärare känner sig maktlösa och vet inte om de kan ingripa mot störande elever utan att riskera böter. Vi ska vara medvetna om att när vuxenvärlden, i form av lärarna, tvingas ta ett steg tillbaka, så finns det alltid elever som tar över positionen i stället. Om inte läraren har kontrollen, så tar sig någon annan den, och det drabbar alltid de mest utsatta eleverna till slut. Så kan det inte fortsätta. Skolans huvuduppgift är att nå kunskapsmålen. Men skolan ska också främja elevernas utveckling till demokratiska medborgare. Dessa uppgifter är sammanbundna med varandra det är svårt att utvecklas till en människa med demokratiska värderingar utan kunskaper. Det går inte att undervisa om alla människors lika värde på lektionstid, och sedan låta något helt annat hända utanför klassrummet. Skolans ansvar för demokratin gäller både innehållet i undervisningen och att eleverna uppträder på ett respektfullt sätt mot andra. Skolan ska inte vara värdeneutral, utan tydligt ta ställning för grundläggande humanistiska och demokratiska värderingar. Den nationella skolinspektionen, som vill inrätta, ska utöva en skarp tillsyn i syfte att garantera allsidighet i undervisningen. Samma krav ska ställas på såväl kommunala som fristående skolor, på såväl konfessionella som icke konfessionella skolor. Religionsundervisningen ska ge grundläggande kunskap om alla religioner och livsåskådningar. Alla trosuppfattningar ska behandlas med saklighet och respekt. All undervisning ska bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet. Mycket ofta är våldets bärare unga människor förförda av politisk extremism. Skolan måste lämna sitt bidrag i det förebyggande arbetet för att förhindra att tonåringar dras in i intoleranta rörelser. Skolan måste vaccinera de unga mot våldsromantik. Alla former av politik byggd på rasism, klasshat eller intolerans bör utgöra ämne för en ständigt pågående debatt i skolorna. Skolorna har bedrivit ett utmärkt arbete med att informera om och stödja diskussioner kring Förintelsen. Motsvarande arbete har ganska kommit i gång när det gäller den intolerans som har sina rötter i kommunismen. Det är svårt att lära elever att alla har lika värde oavsett bakgrund, om lärarkåren inte speglar den mångfald som finns utanför skolans väggar. På motsvarande sätt blir det svårt att undervisa om jämställdhet mellan könen om eleverna i de lägre åldrarna enbart möter kvinnliga lärare, om pojkarna inte uppmuntras att prata om känslor eller om duktiga flickor förväntas vara hjälplärare.