mot · GT02So703 · 2005-09-30 00:00:00 — 557 patienter har klassats som mångbesökare. besökte dessa patienter vårdmottagningar 21 000 gånger. Resultaten visar att öppenvårdskontakterna bland patienterna i projektet har halverats . De har inte heller behövt läggas in på sjukhus lika ofta sedan projektet började. Inläggningarna sjönk från 40 till tio. Regeringen bör ta initiativ till att sprida denna framgångsrika modell till fler landsting och regioner. Sjukvårdens organisation ska utgå från patienternas behov. De små länsdelssjukhusen ska därför bevaras och utvecklas. Tillsammans med vårdcentraler, jourmottagningar och ambulanssjukvård utgör de viktiga delar i en decentraliserad närsjukvård. finns det gränser mellan närsjukvård, sjukhusvård och socialtjänst som saknar förankring i patientens verklighet och som därför skapar bekymmer för den enskilde. Ett nära, naturligt samarbete med patienten i centrum måste därför byggas upp mellan vårdens olika nivåer och ansvariga huvudmän. Närsjukvården ska karaktäriseras av lättillgänglighet, kvalitet, stor bredd i vårdutbudet och låga avgifter. Ett respektfullt förhållande till patienterna och hög yrkeskompetens hos de anställda ska finnas. Aktivt, förebyggande arbete med vården av hälsan inte bara ohälsan, måste vara viktiga inslag. Bredden i vårdutbudet präglas av att flera olika yrkesgrupper har egen direkt kontakt med patienterna. Närsjukvården måste också i ökad utsträckning verka utanför mottagningarna. Hembesök, hemsjukvård och vård inom kommunernas äldreboenden är viktiga inslag i närsjukvården. Även andra läkarspecialiteter än allmänmedicin bör vara representerade. För att lyckas med prevention av sjukdom, hälsofostran och hälsobefrämjande åtgärder är det viktigt att upptäcka beteende- och livsstilsrelaterade problem. Vid vårdcentralerna behövs en utbyggnad av t.ex. alkoholmottagning, rökavvänjningsklinik och mottagning för andra livsstilsproblem, som erfordrar psykologisk kompetens utöver den som läkare och övrig medicinskt skolad personal kan förväntas besitta. Psykologisk kompetens och vård ska även finnas för behandling vid livskriser. Minst en ungdomsmottagning med god tillgänglighet bör finnas i varje kommun. Vidare behöver teamarbetet stärkas för att förbättra och effektivisera utbudet av vård till patienterna. Det är viktigt att låta personalen inom närsjukvården utforma sin egen verksamhet, sin arbetsmiljö och styra över sin arbetssituation. Jämfört med många andra länder är en stor andel av de svenska läkarna verksamma inom sjukhusen. av läkarna finns utanför sjukhusen. Det är uppenbart att andelen läkare i närsjukvården behöver öka. För att närsjukvården ska göra skäl för namnet behöver den också tillföras annan specialistkompetens än allmänläkarens, t.ex. geriatriker, psykiatriker och specialister i hjärt-kärlsjukdomar. Även den unika kompetens som den svenska distriktssjuksköterskan har behöver utnyttjas i betydligt högre grad. 6Skapa en mer hälsofrämjande hälso- och sjukvård Hälsa i vid mening handlar om ett fysiskt, psykiskt, socialt och andligt välbefinnande. Allt folkhälsoarbete ska utgå från denna helhetssyn på människan och på hälsobegreppet. Denna bredare hälsodefinition har bl.a. uppmärksammats av undersökningar som pekat på att människor som tillägnar sig kultur i olika former har bättre hälsa och tillfrisknar fortare efter sjukdom. Även om hälsoläget i allmänt sett är bra så är hälsan ändå ojämlikt fördelad bland befolkningen. Forskning visar att resurssvaga gruppers hälsa är sämre än hos de som är välutbildade och resursstarka. Detta kan inte accepteras. Det förebyggande folkhälsoarbetet behöver förbättras. Väl fungerande, långsiktiga och hälsofrämjande insatser måste vara en självklar uppgift för hälso- och sjukvården och en självklar del i all behandling. Genom att ta till vara den outnyttjade potential som finns i en mer hälsoinriktad hälso- och sjukvård kan mycket mänskligt lidande undvikas. Ur ett hälsoekonomiskt perspektiv kan stora hälsovinster göras. Hälso- och sjukvården måste i större utsträckning använda sin auktoritet, sin kunskap och sin breda kontaktyta för att främja kontakt med patienter, anhöriga och allmänheten. föreslår att en försöksverksamhet möjligt inrättas i ett par landsting. Försöksverksamheten syftar till att undersöka förutsättningarna för att institutionalisera ett tydligare ansvar för hälso- och sjukvården kring det upplysande och motiverande samtalet med den enskilde om hälsorisker. Ansvaret innefattar även uppföljning och långsiktigt stödjande åtgärder och kontroll av livsstilsrelaterad ohälsa. I ett första steg avsätts sammanlagt . Medlen ska användas för bygga vårdstrukturer som syftar till att erbjuda alla 40-åringar ett gratis läkarbesök att utveckla det mångprofessionella vårdteamets arbete kring förebyggande insatser att öka närsjukvårdens kontaktytor, när det gäller förebyggande folkhälsoarbete att föra ut kunskap om hälsorisker och hur de förebyggs mest effektivt att förbättra det sekundärpreventionella arbetet. utvecklar sin politik för en bättre folkhälsa i en särskild motion, Folkhälsopolitiken (2005/06:So709). 7Vårdens resurser och framtidens välfärd Bevarandet av en solidariskt finansierad sjukvård som är behovsstyrd kräver att djupgående problem i form av dåligt fungerande lönebildning, dåligt fungerande arbetsmarknad och tillväxthämmande skatter på arbete, sparande och företagande åtgärdas. Men under de gångna tio åren har tillväxtpolitiken lyst med sin frånvaro. Regeringen har inte ens försökt åtgärda under notoriskt låga tillväxt. Detta är en ödesfråga också för svensk hälso- och sjukvård. Om hade hängt med i tillväxttakten i , skulle vår BNP vara ca högre, och skatteintäkterna över 80miljarder kronor högre även med sänkta skattesatser. Om hängt med i tillväxt skulle vår BNP vara , eller , högre. Ovanstående jämförelse tydliggör bl.a. att utökade statsbidrag inte är en långsiktig lösning på hälso- och sjukvårdens problem. Men på kort sikt behöver kommunsektorn mer resurser. och har presenterat statistik över de resurser som tillförts landsting och kommuner under de två senaste mandatperioderna. fick kommunerna och landstingen statliga tillskott på 18miljarder kronor. Men resurstillskotten kom inte landstingen och kommunerna till del så som det förespeglades när tillskotten presenterades. Till att börja med minskade statsbidragen i värde i takt med inflationen. På så sätt tappade de 18 miljarderna i värde. Dessutom höjde staten momsavgifterna för kommunsektorn med pengar som hamnade i statskassan. innebar de höjda sociala egenavgifterna som löntagarna tvingades betala ett skattebortfall för kommunsektorn på netto . Penningtransaktionerna mellan den kommunala sektorn och staten hamnade i slutändan på noll. anser att de resurser som tillförs landsting och kommuner främst måste användas till att säkerställa en god vård och omsorg för multisjuka äldre, kroniskt och långvarigt sjuka. 8Prioritera i hälso- och sjukvården Hälso- och sjukvårdslagens portalparagraf, målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen, håller på att förlora förankring i verkligheten. Ett flertal undersökningar och rapporter har visat att sjukvården inte utnyttjas på lika villkor. Dels skaffar sig rika och välutbildade mer specialistvård än de med sämre förutsättningar, dels får inte de svårt och kroniskt sjuka den vård de behöver. Om kroniskt och svårt sjuka inte får en god och värdig vård kommer trovärdigheten för svensk hälso- och sjukvård att skadas i grunden. anser att sjukvården även ska finansieras solidariskt. En solidariskt finansierad sjukvård, byggd på människovärdes- och behovsprincipen, kräver prioriteringar. Med detta följer en avgränsning mot de åtaganden som inte omfattas av en solidarisk finansiering. Sådana insatser bör den enskilde själv välja, finansiera och prioritera genom exempelvis olika försäkringslösningar. Den demografiska utvecklingen, de medicinska framstegen, personalsituationen och finansieringsdilemmat kräver handling och breda politiska överenskommelser. hoppas att det går att finna en gemensam dialog om hälso- och sjukvårdens framtid. De patienter som har de största behoven ska prioriteras. Denna etiska princip har väglett de politiska bedömningar som gjorts bl.a. genom beslut om prioriteringar i hälso- och sjukvården. I hälso- och sjukvårdslagen står det att vård ska ges på lika villkor till alla. Men hur avgörs vilka som har de största behoven? Vad betyder egentligen på lika villkor? Vad gör mest ont ofrivillig barnlöshet eller en värkande höftled? anser att en parlamentarisk kommitté bör tillsättas med uppdraget att se över vårdbehoven och vilka av dessa behov som ska tillgodoses i den gemensamt finansierade vården. 8.1Cancervården behöver en handlingsplan Det finns strax över 300 000 människor som lever med en cancersjukdom i . De som överlevt har gjort det tack vare framgångsrik behandling. Enligt beräkningar kommer 48 000 människor få en cancerdiagnos . Knappt hälften av dessa kommer att dö av sin cancersjukdom. prioriteringsbeslut innebär bl.a. att personer med cancersjukdomar tillhör prioriteringsgrupp 1. Men återkommande rapporter visar att många personer med cancersjukdomar får vänta alltför länge på sin behandling. Det finns även stora regionala skillnader inom cancervården. Det gäller t.ex. behandling av spridd prostatacancer och återfall av bröstcancer. I vissa regioner får man inte ens behandling. Detta är allvarligt med tanke på att sjukvårdens grundstenar är att alla ska få en god vård och behandlig oavsett var man bor. anser att vi inte enbart kan hänföra frågan till landstingen och regionerna då beslutat om prioritering av vården. Regeringen bör återkomma till med åtgärder för att komma till rätta med bristerna inom cancervården. 9Bygg ut antalet vårdplatser granskade 36 större sjukhus i landet. Besöket var föranmält men det var inte tidsangivet. Det visade sig att 30 sjukhus hade överbeläggningar och att 18 sjukhus vårdade patienter vid andra avdelningar än där de vid tillfället var inskrivna. Överbeläggningar och patienter som var utlokaliserade till andra avdelningar förekom mest vid medicinklinikerna. Sammantaget konstaterade att patienter riskerade att få en sämre omvårdnad, medicinsk diagnostik, vård och behandling. Denna situation är en direkt följd av bristen på vårdplatser. Bristen på vårdplatser utgör ett hot mot arbetsmiljön för all vårdpersonal. Drygt 18 000 vårdplatser har försvunnit . Det motsvarar en minskning med . har mer än en tredjedel av vårdplatserna inom korttidsvården försvunnit. Antalet intagningar och medelvårdtiden inom den somatiska korttidsvården har fortsatt att sjunka. Den kortare medelvårdtiden förklaras till viss del av bättre behandlingsmetoder och en mer behandlingsintensiv vård. Den mer behandlingsintensiva vården avspeglas i att antalet vårdplatser och vårdtillfällen i den slutna vården minskar, medan antalet behandlingar i den öppna vården ökar. En tydlig utveckling är att alltfler äldreäldre, dvs. personer , opereras i högre utsträckning. Även inom den psykiatriska slutenvården går utvecklingen mot allt färre vårdplatser och kortare vårdtider. Trots att antalet slutenvårdsplatser inom psykiatrin har minskat, har antalet öppenvårdsbesök inte ökat i motsvarande grad, utan fortsatt att minska. Antalet vårdplatser i långtidsvården och geriatriken har också minskat kraftigt, även efter Ädelreformens införande 1992. Vad används en vårdplats till? Någon form av medicinsk bedömning ligger alltid till grund för att övervakning av hälsotillståndet krävs kontinuerligt. Olika former av kroniska tillstånd kan medföra behov av kontinuerlig vård. Och för att kunna ställa diagnos krävs ibland symtomkontroll där inläggning är en förutsättning . Operationer och andra kirurgiska eller medicinska behandlingar kräver självklart vårdplatser. Förlossningar kräver vårdplatser. Vidare krävs vårdplatser inom vissa discipliner för att behandlingar ska kunna ske vid exempelvis intensivvård och viss cytostatikabehandling. För olika personer behövs sluten vård längre eller . Frågan om vårdplatser handlar därför, i ett patientperspektiv, både om trygghet, flexibilitet och viss valfrihet. Varför behövs fler vårdplatser? Även om den medicinska utvecklingen inneburit att flera behandlingar och ingrepp kan göras i den öppna vården kvarstår ett behov av att återställa vårdplatser. Minskningen av antalet vårdplatser i slutenvården har heller inte blivit kompenserad genom en motsvarande utbyggnad av hemsjukvården eller särskilda boenden. Fler vårdplatser behövs, inte minst för att de orimliga väntetiderna till operation och behandling ska kunna kortas. slutsats är att antalet vårdplatser måste utökas inom slutenvården. Utbyggnaden av vårdplatser måste även gälla de särskilda boendeformerna, hemsjukvården, missbrukarvården, akutvården och många av landets BB-avdelningar. Inom den psykiatriska vården råder stor brist på vårdplatser politik för den psykiatriska vården tas upp i en särskild motion (2005/06:So662). 10Inför nationell vårdgaranti värd namnet I Socialdemokraternas är det inte en självklarhet att alla får vård . För alla dem som väntar på operation eller behandling innebär det ökad oro, lidande och försämrad livskvalitet. Många ser sitt liv grusas i köerna till vård. Särskilt allvarligt är det för äldre människor där , månad och år betyder så mycket, liksom för barn som riskerar att hämmas i sin utveckling. Att skjuta vårdinsatser minskar möjligheterna till goda behandlingsresultat och ökar kostnaderna. Köernas största kostnader syns inte alls i landstingens ekonomi. Det handlar om det pris som enskilda människor tvingas betala i form av sänkt livskvalitet, sjukskrivning med försämrad privatekonomi och risk för att halka efter i utvecklingen på arbetet. Staten tvingas betala för sjukskrivningar, rehabilitering och förtidspensioneringar, kommunerna tvingas betala för hem- och färdtjänst och företagen tvingas betala för produktionsbortfall och dubbelanställningar. Nödvändiga resurser, en utökad samverkan och organisationsförändringar måste till för att arbeta bort vårdköerna. Administrativa och budgetmässiga murar som är ett hinder för en effektivare vård ska undanröjas. Den finansiella samordning (Finsam) som är möjlig omgärdas av ett regelverk som inte medger ett optimalt utnyttjande av resurserna. Det måste snabbt skapas ett helt nytt system för att hjälpa människor som har hamnat i en långtidssjukskrivning. Insatserna bör fokusera på individens specifika problem, förutsättningar och möjligheter med denne som en aktiv deltagare i sin egen rehabiliteringsprocess. Den omfattande satsningen på en ny och samordnad rehabiliteringsförsäkring som vill genomföra är nödvändig. Den socialdemokratiska regeringen har varit emot en nationell vårdgaranti. I socialutskott har vänstermajoriteten avslagit förslag om en nationell vårdgaranti vid inte mindre än elva tillfällen. Men inför valet lovade man plötsligt en nationell vårdgaranti. Regeringens vårdgaranti ska införas och ska utlova noll dagars väntetid för kontakt med vården, sju dagars väntetid till läkarbesök, maximalt 90 dagars väntetid till specialist och därefter maximalt 90 dagars väntan på behandling eller operation. För alla de patienter som väntar på operation och behandling kan detta tyckas vara ett positivt besked. Men väntetid är fortsatt och risken är mycket stor att de blir besvikna. Vård- och äldreomsorgsministern har sagt att Garantin ska vara en garanti och inte en hälftengaranti. Men problemet är att regeringens vårdgaranti sannolikt har för högt ställda ambitioner. Faktorer som väntetidsläget, landstingens ekonomiska situation och stopplagen kan skaka om tidtabellen rejält. Men vård- och äldreomsorgsministern har redan pratat om nästa steg i den nationella vårdgarantin, nämligen att minska väntetiden för att få träffa en läkare inom primärvården. motsätter sig inte på något sätt en nationell vårdgaranti och ett riktat arbete för att korta de orimliga väntetiderna till hälso- och sjukvården. Men vi vill varna för löften som inte kan infrias, och en nationell vårdgaranti som inte håller vad den lovar. De borgerliga partierna presenterade ett gemensamt förslag till nationell vårdgaranti som preciserar hur reformen ska införas och vilka krav som vårdtagarna kan ställa på vårdgarantin. Förslaget till nationell vårdgaranti slår fast att kontakt ska garanteras med vårdcentral/primärvården som kontakten tas besök hos distrikts- eller husläkare ska ske senast efter att kontakten tagits, då vårdgarantin är fullt genomförd besök hos annan specialist ska ske behandling ska ske efter det att beslut om sådan fattats. När inte det egna sjukhuset kan ge vård ska patienten aktivt erbjudas vård inom det egna , i ett annat landsting eller hos annan vårdgivare. Det åligger hemlandstinget att se till att patienträttigheten uppfylls. De allmänt omfattade slutsatserna från är utgångspunkt, också för den nationella vårdgarantin. Det innebär att vårdbehoven och inte den för varje tillfälle aktuella kösituationen ska avgöra inriktning och prioritering. Den vårdgaranti de borgerliga partierna föreslår ersätter inte eller står i motsats till valfrihet i vården. Patientens valfrihet ska inte vara bunden till det egna sjukhusets möjligheter att ge vård . Valfriheten ska omfatta hela landet och får inte begränsas till ett geografiskt eller administrativt område. vill därför att patienten ska ha rätt till fritt val av distriktssköterska, läkare, sjukgymnast, barnmorska och arbetsterapeut fritt val av vårdcentral, sjukhus eller motsvarande second opinion (få en förnyad oberoende medicinsk bedömning). I hälso- och sjukvårdslagen (HSL) 2 § uttrycks de krav som särskilt ska ställas på hälso- och sjukvården, som att vården ska vara av god kvalitet, vara lättillgänglig, bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet samt främja goda kontakter mellan patienten och hälso- och sjukvårdspersonalen. Inget sägs uttryckligen om att vården ska ges . och övriga borgerliga partier anser att hälso- och sjukvårdslagen ska slå fast kravet att hälso- och sjukvården ska ges . På så sätt får den nationella vårdgarantin det stöd i lag som gör att patienten kan ställa krav på sjukvårdshuvudmannen. Den nationella vårdgarantin omfattande alla medicinskt motiverade diagnoser ska vara fullt genomförd . De långa köerna, bristen på personal på många håll och den tid det tar för att genomföra nödvändiga förändringar både vad avser organisation och arbetsformer gör att vårdgarantin byggs ut i två steg. I det första steget ingår de diagnoser och behandlingar som omfattades av den nationella vårdgaranti som den borgerliga regeringen införde 19911994, samt ytterligare ett 10-tal behandlingar främst för barn och äldre. För att kunna förbättra vården och ge alla vård är det viktigt att ta till vara alla goda krafter. Det handlar om sjukvårdspersonalen och nya entreprenörer, men också om att förbättra landstingens egen verksamhet. Det har i vetenskapliga studier också visats att det svenska sjukvårdssystemet borde kunna prestera betydligt bättre resultat men för detta är konkurrens och mångfald nödvändigt. Vårdgarantins roll är därför inte bara att stärka patientens rätt och garantera vård , utan också att stimulera till utveckling och reformer. Genom valfriheten styrs resurserna till de vårdgivare som patienterna själva väljer. Socialdemokraternas agerande visar att de saknar insikt om dessa förhållanden. De säger sig vara för mångfald i vården men i realiteten så motarbetar de den. Stopplagen, som förhindrar landstingen att själva bestämma över sin sjukvårdsorganisation, är ett dråpslag mot nytänkande och utveckling inom vården. avsätter och för införandet av den nationella vårdgarantin. , har tidigare utvecklat förslaget till en nationell vårdgaranti i en flerpartimotion (2004/05:So642). 10.1Kompensation vid utebliven behandling Att mötas av ett besked att den operation man ska genomgå blir inställd är allt annat än positivt. Tyvärr händer det . I en del fall är operationen inställd på grund av medicinska skäl men ibland finns ingen godtagbar förklaring. Har man fått för operation bör det betraktas som ett löfte från sjukvården. Patienter som med kort varsel får veta att operationen är inställd bör rimligen kompenseras för detta. Detta är en viktig signal till sjukhusen om att patienten ska behandlas med respekt både för sin tid och sitt sjukvårdsbehov. För att bästa resultat ska uppnås bör kliniken själv ersätta den drabbade patienten. Det kommer naturligtvis alltid att finnas godtagbara skäl till att en operation blir inställd. Men det finns alldeles för många som fått besked om att operationen blev inställd av skäl som kan upplevas orimliga av patienten. finns många exempel på detta. Tydliga förbättringar skulle säkert ske om en klinik fick betala förslagsvis till varje patient som fått en operation inställd t.ex. på grund av trasiga instrument eller dålig personalplanering. Om ersättningen ges av kliniken kommer förmodligen verksamheten att göra sitt yttersta för att se över både rutiner och logistik för att minska de inställda operationerna. Det är bra för produktionen, för landstingens ekonomi, men framför allt bra för patienter och deras anhöriga. Det bör införas ett system för ekonomisk kompensation till patienter vars operationer ställs in av skäl som inte beror på patientens status. Ett system bör etableras i enlighet med vad som anförts i motionen. 10.2Inför en vårdgaranti för missbrukarvården Bristerna inom missbrukarvården är akuta och har varit kända . Problem finns i samtliga delar som berör en tänkt vårdkedja, från uppsökande verksamhet över vård och behandling till eftervård och uppföljning. För de allra flesta vårdbehövande finns inga alternativ än att på egen hand försöka klara sin rehabilitering. Erfarenheten visar att chanserna att tillfriskna då är mycket små. Det handlar om en grupp mycket utsatta människor och deras anhöriga som samhället lämnat åt sitt öde. Så kan det inte fortsätta. Regeringens insatser har varit långt ifrån tillräckliga. De resurser som tillförs missbrukarvården i budgetpropositionen är mycket välkomna och kan förhoppningsvis innebära förbättringar. Men mot bakgrund av de behov som finns och de besparingar som gjorts behövs mer kraftfulla och långsiktiga åtgärder. Missbruk av alkohol och narkotika är klassat som en sjukdom, och bör därmed behandlas som en sådan. måste även missbrukarvården omfattas av en vårdgaranti. Detta bör ges regeringen till känna. har det skett en neddragning av antalet platser på landets förlossningskliniker. Bristen på barnmorskor har varit stor. I glesbefolkade områden i landet har små men fullt fungerande förlossningskliniker lagts ner. Bristen på tid är ett genomgående problem inom mödra- och förlossningsvården. Även i eftervården behövs mer tid för den nyförlösta mamman och barnet. vill därför införa en nationell BB-garanti som kompletterar den nationella vårdgaranti som de borgerliga partierna är överens om att införa. BB-garantin består av två delar en platsgaranti och en förlossningspeng. Platsgarantin innebär att kvinnan på mödravårdscentralen gör upp om plats på förlossningsklinik och BB. Vidare är kvinnan och barnet garanterade minst på BB innan hemgång, om så önskas. Kvinnan ska dessutom vara garanterad ett kontinuerligt stöd av sin barnmorska under mödra-, förlossnings- och eftervården. Förlossningspeng innebär att ersättningen går till den förlossningsavdelning som kvinnan väljer. Från den första kontakten med mödravårdscentralen, under förlossningen och i eftervården ska den gravida kvinnan vara garanterad plats och stöd av sin barnmorska genom en uttrycklig platsgaranti. BB-garantin kommer att förbättra kontinuiteten mellan mödra- och förlossningsvård. Allt för att ge bättre stöd, delaktighet och trygghet för blivande föräldrar. Förlossningspengen innebär att ersättningen följer med kvinnans val av förlossningsklinik.