mot · GT02N478 · 2005-10-05 00:00:00 — behöver inte vara sämst i på turism. Se vidare vår turistmotion. 9Långsiktiga spelregler för riskkapitalet För att kunna starta ett företag eller utveckla en befintlig verksamhet krävs kapital. Ett fungerande finansieringssystem är centralt i en fungerande näringspolitik. Grundläggande för ett fungerande system är att banker och andra privata finansiärer finns på marknaden och kan satsa. Staten bör träda in och vidta åtgärder endast då marknaden inte fungerar. råder stor brist på finansiering i tidiga skeden av en affärsidés utveckling. Privata aktörer anser att risken är för hög i tidiga skeden, och den offentliga såddfinansieringen har minskat kraftigt. I och är tillgången på riskvilligt kapital betydligt sämre än i . Därför har EU antagit en handlingsplan för ökad tillgång på riskkapital i . Detta är ett viktigt arbete, men det krävs också åtgärder i . Staten har en roll som försörjare av riskvilligt kapital, särskilt i tidiga skeden. De statliga satsningarna är nödvändiga och ska präglas av långsiktighet. Men det är framför allt en markant brist på privata aktörers möjlighet att skapa ett kapital och incitament att använda det i ett riskvilligt satsande i svenskt näringsliv. Vi vill öka de möjligheterna. måste få ett kontinentalt företagsklimat. Svenskarna ska i samma utsträckning som andra européer kunna hjälpa släktingar, vänner och kolleger som driver egna företag. Det är när personligt engagemang, entreprenörskap och privat kapital hittar varandra som vi får tillväxt. 9.1Minska exporten av patent Enligt har det inte gjorts någon studie i där man tittat på nordiska erfarenheter av statligt riskkapital. Detta är märkligt eftersom det finns en rad goda exempel från såväl , som . Samtliga våra grannländer har ju lyckats betydligt bättre än med det entreprenöriella klimatet och antal företag per invånare. menar att skulle behöva en ökad statlig satsning av riskkapital och att vi bör göra åtminstone något av vad man gjort i . Där har ett flertal satsningar, bland annat bildandet av en statlig stiftelse, SITRA, som fungerar som offentlig riskkapitalaktör. SITRA är underställd den finska och hanterar ett kapital på . bildades med medel från försäljning av statliga företag. Målet var att bland annat förstärka investeringar i form av eget kapital i innovativa företag på groddstadiet eller i startskedet, genom att medverka till grundandet av nya fonder. En motsvarande satsning för att stärka nyföretagandet är nödvändigt också i och bör regionaliseras och kopplas till samtliga svenska högskolor och universitet för att möjliggöra kommersialisering av forskningsresultat och patent. Även i kan en startkapitalsatsning finansieras genom att via försäljning av statliga bolag bygga upp en fond. Att minska statens bolagsägande svenska staten är största ägare på Stockholmsbörsen ger i sig en bra injektion för ett mer spritt ägande och sund konkurrens. har en onormalt stor export av patent och uppfinningar som exploateras i andra länder. anser att ska fastställa ett mål om hur stor andel svenska patent som ska kommersialiseras i . Tyvärr är regeringens satsning på industriella utvecklingscentrum (IUC) med UPA-uppdrag (Uppsökande verksamhet i Produktutveckling och Avknoppning) en sorglig historia. Den är ett typexempel på den fyrverkeripolitik som den socialdemokratiska regeringen använder sig av. Man basunerar ut nya satsningar med buller och bång, men tar sedan inget ansvar för att ge rimliga villkor för det man startat upp. IUC-verksamheten är ett underifrån initierat och kostnadseffektivt instrument för att i första hand stödja små och medelstora företags utveckling. föreslår att IUC-verksamheten, med ett fortsatt UPA-uppdrag, bör få ett årligt anslag direkt över statsbudgeten. Varje IUC bör, förutsatt att man redovisar resultat, kunna räkna med bibehållet UPA-uppdrag . Sparandet i vårt land är till allra största delen institutionellt sparande beroende på förmånliga skatteregler. Det borde vara än mer förmånligt att satsa pengar för framtida avkastning i ett sparande med ansikte, alltså i ett företag som man känner till eller där man känner ägaren. I denna typ av sparande är risktagandet högre. vill förbättra villkoren. föreslår att personer som köper nyemitterade aktier i onoterade bolag ska ha möjlighet till skattereduktion, ett riskkapitalavdrag. Avdrag ska få göras mot inkomst av kapital likaväl som mot inkomst av tjänst. Reduktionen ska även gälla köp av aktier i egna och närståendes fåmansföretag. Avdragsrätten ska gälla investeringar upp till en nivå av . Skattereduktion ska medges även för indirekta riskkapitalinvesteringar via ett företag eller en fond som gör de direkta investeringarna. Denna form möjliggör bättre riskspridning för enskilda investerare. Riskkapitalavdraget ska vara permanent. Avdragsrätten ska ses som en kompensation för den större risk det innebär att köpa aktier i små, onoterade företag. Riskkapitalavdraget bör också kompletteras med införande av etableringskonto. Att öppna ett etableringskonto innebär att man kan sätta av pengar skattefritt för en framtida företagsstart. Det är svårt att spara ihop till startkapital till start av eget företag. En företagsstart är ett risktagande av stora mått och många vill inte skuldsätta sig för hårt. Många har svårt att över huvud taget få banklån för detta ändamål, särskilt ungdomar, kvinnor och invandrare. Då är etableringskonto ett bra alternativ. I finns möjlighet att skattefritt spara för att starta eget företag. Insättningarna är avdragsgilla och möjliga av nettolönen. Om sparmedel tas ut utan att användas till anläggningstillgångar i ett nystartat företag, efterbeskattas kontohavaren och får dessutom betala en ränta för den tid som pengarna varit obeskattade. Avdrag för insättningar på kontot kan göras upp till efter etableringsåret, men begränsat till av löneintäkten eller vinsten vid egen verksamhet. Mellan 550 och 800 danskar har valt att göra insättningar på ett etableringskonto. Många nya företag har startats, och kommer att startas, tack vare etableringskontot företag som kanske aldrig tillkommit annars. Enligt uppfattning är kapitalförsörjningen ett särskilt stort problem i glesbygden, där låga fastighetsvärden innebär en brist på realsäkerhet för till exempel företagare som har behov av att låna pengar till en investering. Kreditgarantiföreningar, som är en ganska ny företeelse i , kan enligt vår uppfattning spela en viktig roll för tillgången på riskkapital, och då speciellt i glesbygdsregioner. skapar egna riskfonder och kan därigenom garantera delar av det lån en medlem beviljas av annan långivare. Därigenom ökar tillgången till lånemöjligheter och också möjligheten till lägre ränta. Medlemmarna utgör också ett nätverk för affärsförmedling och rådgivning. ser positivt på kreditgarantiföreningarnas verksamhet. avsätter i sitt budgetalternativ för att återställa bankernas förmånsrätt till av företagsinteckningen. Bakgrunden till förslaget är de alarmerande rapporterna från bland annat ITPS () om att små och medelstora företag inte får låna pengar i bankerna. Inte mindre än 1,7 miljoner svenskar är privatanställda och kan teoretiskt drabbas av sina arbetsgivares kreditproblem som uppstått på grund av den sänkta förmånsrätten. Enligt ITPS som på regeringens uppdrag undersökt läget har inte av samtliga företag fått sina krediter prövade under 20042005 med resultatet att mer kapital eller ökad säkerhet krävts. Ungefär hälften av företagen uppgav att problematiken uppstått på grund av de ändrade förmånsrättsreglerna. En tredjedel av företagen som uppgav att kreditvärdigheten prövats uppgav också att man fått försämrade villkor eller sämre tillgång på krediter. uppgav att man fått öka sitt eget risktagande i form av personlig borgen eller privata pantsättningar. Resterande del av förmånsrättsreformen ligger fast. Statens förmånsrätt är fortsatt avskaffad. Den nya konkurslagstiftningen har redan visat sig vara till nytta för att rekonstruera företag i stället för att de ska tvingas gå i konkurs. Många hantverkaryrken håller på att dö ut i och med att många av de verksamma hantverkarna har uppnått pensionsåldern och återväxten i dessa yrken är liten eller obefintlig. Hantverkaryrken är dessutom en viktig del av vårt kulturarv. Behovet av ett fungerande lärlingssystem är därför stort. Inom många praktiskt orienterade yrken är det svårt att nyrekrytera ung arbetskraft. vill se ett eget program inom gymnasieskolans ram med en flexibel utformning och få centrala regler. Dessutom förespråkar lärlingsutbildning som ett alternativ inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Det är viktigt att lärlingsutbildningen knyts nära det lokala näringslivet, där praktik varvas med teori redan från första terminen. Att driva småföretag innebär alltid ett risktagande. Förutom konkursrisk finns faran att drabbas av inbrott, stöld eller annan skadegörelse. Beräkningar visar att var tredje småföretagare i drabbas av brott och att brotten kostar företagen . Detta är inte acceptabelt. arbetar för ett stärkt rättsväsende, för att förebygga och bekämpa brottsligheten. Därför satsar mer än regeringen på rättsväsendet 2006. Bra kommunikationer är en förutsättning för att små företag ska kunna transportera sina produkter och för att människor ska kunna arbetspendla och resa effektivt oavsett var i landet företaget finns. Socialdemokraterna har underlåtit att satsa på infrastrukturen med resultatet att trafikinfarkt råder i de större städerna och att många vägar i glesbygden är farbara. anslår mer än regeringen på vägar, järnvägar och farleder . Också satsningar på sänkt diesel- och bensinskatt gynnar företagande i glesbygd. 13Avveckla offentligt ägande om det finns en privat marknad Kommuner och myndigheter bedriver i hög utsträckning verksamhet på de små företagens konkurrensutsatta marknader. Exempel på detta är tvätteritjänster, fastighetsskötsel, gym, kaféer, städning och catering. Detta pågår trots att kommunallagen i princip förbjuder kommuner och landsting att konkurrera på etablerade marknader. anser att kommunalt och statligt ägande bör avvecklas där inte sociala eller hälsomässiga skäl motiverar ett offentligt ägande. Många småföretag har problem med att offentligt stöd i olika former ges till deras konkurrenter. Det handlar om kommuner som bland annat gett penningbidrag, gratis eller subventionerad arbetskraft, och nedsatta lokalhyror. Sådana stöd är inte tillåtna enligt kommunallagen men förekommer ändå alltför ofta. Det är främst små företag som råkar illa ut. Det är mycket svårt att överklaga ett kommunalt beslut som innebär stöd till en konkurrent. Om företaget som drabbas inte är kommunmedlem i kommunallagens mening är det omöjligt. Om beslutet om stöd tagits av ett kommunalt bolag går det över huvud taget inte att överklaga. vill ändra kommunallagen så att det blir lättare för företag att överklaga kommunala beslut om stöd i olika former till företag. Med hänvisning till det som sagts ovan om näringsverksamhet och snedvridande företagsstöd anser vi att bör ges ett vidgat uppdrag att övervaka också kommunallagens efterlevnad. Om det framkommer att kommunen brutit mot lagen avseende otillbörlig näringsverksamhet bör en marknadsstörningsavgift kunna dömas ut. 15Små företag ska kunna delta i offentlig upphandling som det är angeläget att kommuner och landsting samordnar och effektiviserar sina upphandlingar och inköp, så måste också mindre företag kunna vara med och lägga anbud. När större volymer ska upphandlas bör därför dessa, om det är praktiskt möjligt och ekonomiskt försvarbart, delas upp i mindre delar så att fler företag kan lägga bud. På det sättet kan näringslivet vitaliseras även i landsortkommuner, där offentliga arbetsgivare helt dominerar på arbetsmarknaden .