mot · GT02Ju471 · 2005-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att det i varje polisdistrikt skall finnas en polispräst, pastor eller diakon. Företrädare för de kristna samfunden har hjälpt polisen enligt lokala överenskommelser. Det har handlat om lokala initiativ och ömsesidig förståelse. En mera regelbunden samverkan infördes på initiativ av biskopen i och företrädare för . Man etablerade samverkan mellan , och dåvarande och anordnade seminarier läns-/stiftsvis, där man inbjöd företrädare för kyrkorna och polismyndigheten att samtala om behovet och nyttan av en samverkan. Seminarierna har inte återkommit . Genom annonsering i kyrkliga tidskrifter inbjuds intresserade präster, diakoner och pastorer att delta i en tvåveckorsutbildning på för information om polisens organisation, regelverk och arbetsformer samt om lämpliga sätt att hjälpa och stödja polisens arbete i samhället. Utbildningen genomförs med en kursvecka på , då man i huvudsak går igenom gällande rättsregler, och en kursvecka på , då man mera tar upp olika typer av samverkansformer och får del av vunna erfarenheter av verksamheten. Som en fortsättningskurs har det anordnats en utbildning i yrkesrelaterat stödsamtal, en enkel form av handledning som kan hjälpa polispersonal i att bearbeta svåra upplevelser i tjänsten. Av ca 80 företrädare utbildade för de kristna samfunden beräknas ca 40 vara verksamma i samverkan med polisen på skilda håll i landet. Behovet av och den goda nyttan med samverkan illustrerades särskilt vid Malexanderdramat och vid diskoteksbranden i . Vid diskoteksbranden tillämpades också samverkan mellan de kyrkliga företrädarna och motsvarande från den islamiska trosriktningen med gott resultat. Präster, diakoner och pastorer ställer sig till förfogande för samverkan med polisen på grund av ett eget intresse att delta i sådan verksamhet. Rekryteringen sker alltså genom annonsering som uppmanar intressenterna att rekvirera ansökningshandlingar och sända in personuppgifter till . Man underrättas om att villkoret för antagande är anställning inom ett samfund, erfarenhet av församlingstjänst och att man har genomgått någon form av utbildning i själavård samt att man inhämtat uppgift från den lokala polisstationen att man är välkommen efter avslutad utbildning. Kraven har formulerats av SKR (Kristna Råd). Genom kravet på samfundsanknytning tillgodoses det vittnesskydd som regleras i och utesluts eventuella frilansare. Ansökningarna granskas av den styrgrupp som ansvarar för utbildningen och utgörs av företrädare för de båda kyrkliga samfunden (/), , polismyndigheterna och (polisernas fackliga organisation). De kyrkliga företrädarnas verksamhet hos polisen styrs av en överenskommelse mellan polismyndigheten och den församling där prästen/pastorn/ diakonen är anställd. Överenskommelsen reglerar bl.a. tillgång till polisens lokaler för kontakt med personalen och de kristna samfundens ansvar för personalkostnaden. Det finns ingen lagstiftning som reglerar samverkan mellan de kristna samfunden och polisen. Samfundens benägenhet att stå till polisens förfogande styrs av ekonomiska förhållanden. En del församlingar ställer en företrädare till polisens förfogande på deltid. I något fall är det stiftet som tillhandahåller tjänsten genom en projektverksamhet. I tillhandahålls en arbetslivspräst, som har samhällets hela arbetsliv som sitt verksamhetsområde. Det är inte rimligt att den lokala kyrkan skall ställa upp med en präst/pastor/diakon utan detta borde i alla högsta grad vara en samhällsangelägenhet. Poliser har ett yrke där de emellanåt får lämna dödsbud till anhöriga eller vara först på plats där ett fruktansvärt brott har begåtts. Polisen har också svåra möten med påtända eller sargade människor. I de lägena kan ingripande poliser känna brist på trygghet vilket naturligtvis försvårar en åtgärd. Men man får inte glömma att det är inte bara är polisen som kan känna otrygghet utan att de människor de möter kanske agerar aggressivt eller irrationellt utifrån sin egen otrygghet. Idealet är att den lokala polisen har tillgång till en eller flera företrädare från de kristna samfunden som kan kallas in vid behov och som i övrigt besöker polisstationen för personliga kontakter med personalen. Inom kriminalvården finns en lagligt reglerad organisation för andlig vård av intagna på häkten (för brott misstänkta personer som väntar på rättegång eller dömda personer som väntar på placering i kriminalvårdsanstalt). Den har beteckningen NAV, . Motsvarande reglering av insats från de kristna samfundens håll när det gäller andlig vård inom polisens verksamhetsområde bör inrättas. Det handlar alltså om ett ekonomiskt garanterat tillhandahållande av de kristna samfundens företrädare åt polisen som bör bekostas med allmänna medel. En liknande motion behandlades under förra i 2004/05:JuU19 där justitieutskottet föreslog avslag. Det är av största vikt att bifaller motionen och gör det under detta .