mot · GS02K19 · 2005-05-20 00:00:00 — med anledning av prop. 2004/05:155 Koncessionsavgift på televisionens område m.m. beslutar att avslå proposition 2004/05:155. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om avgiftsplikten för tv-mottagare som till sin konstruktion inte kan ta emot markbundna sändningar. begär att regeringen återkommer med ett förslag om storlek och beräkningsgrund för en reduktion av koncessionsavgiften, i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ordningen för propositionens avlämnande. har framfört synpunkter på denna lagstiftning, som enligt vårt förmenande väcker frågor av konstitutionell art. Vi konstaterar att regeringen nu gör en av oss efterfrågad översyn av regelverket, men ifrågasätter resultatet till såväl form som innehåll. Vi vill inledningsvis upprepa att lagen i sig är tveksam till sin grund: Ett grundläggande krav på författningsbestämmelser är att dessa skall vara generella; dvs. tillämpliga på situationer av visst slag, eller vissa typer av handlingssätt, eller rikta sig till eller på annat sätt beröra en i allmänna termer bestämd krets av personer. Lagrådet har tidigare uttalat att lagen om koncessionsavgift "troligtvis" får anses uppfylla kravet på generalitet. Enligt vårt förmenande måste man ställa högre krav på lagars överensstämmelse med grundlagen än så. Svagt utformad lagstiftning för svag respekt för rättsväsendet. Vi finner inte denna ordning acceptabel. Vi instämmer i regeringens bedömning att koncessionsavgiften skall reduceras. Vi anser dock att regeringen borde ha presenterat ett färdigt förslag om reduceringens takt inom ramen för förevarande proposition och i konsekvens med den plan för nedsläckningen av de analoga sändningarna regeringen tidigare presenterat. I utredningen (SOU 2003:47) som ligger till grund för propositionen framförs förslag på beräkningsgrund och takt för reducering av koncessionsavgiften. Detta torde ha utgjort fullgott underlag för regeringens bedömning i frågan, även för det fall att remissinstansernas kritik skulle ha föranlett ändringar i sak. Regeringen har haft såväl tid som underlag för att fatta ett beslut i frågan, och att så inte skett får anses otillfredsställande. Regeringen har gjort det till en vana att presentera ramar för olika typer av regleringar utan att närmare ange innehåll. Vi kan inte godta denna typ av lagstiftning och anser det inte vara en acceptabel ordning att ta ställning till reducering av koncessionsavgiften utan att veta närmare hur denna skall vara utformad. Också dessa skäl gör att vi inte kan stödja propositionen i dess nuvarande utformning. Vi ställer oss vidare tveksamma till regeringens förslag om att avgiftsbelägga innehav av tv-mottagare som på grund av sin konstruktion inte kan ta emot markbundna sändningar. Regeringen anför som skäl för sitt förslag att public service-tv nu kan tas emot även via satellit, varför ursprungliga skäl att undanta vissa typer av apparater inte längre föreligger. Man vill bibehålla den avgiftsfinansierade verksamheten och utökar därför avgiftsplikten. Vi har kritiserat regeringens strävan att ytterligare avgiftsbelägga public service-medierna; nu senast i samband med presentationen av utredningen om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst. Vi anser att avgiftsfinansieringen bör avskaffas, och public service-verksamheten skall finansieras gemensamt av skattemedel på samma sätt som annan verksamhet, vilken anses vara omistlig för allmänheten. I enlighet härmed kan vi inte heller stödja förslaget om att upphäva undantaget från avgiftsplikt i 4 § lagen (1989:41) om TV-avgift. Vi vill också framföra kritik mot regeringens arbetssätt. Propositionen är kraftigt försenad. Den presenteras , i ofärdigt skick, ansenlig tid efter det senaste datum bedömt lämpligt för att den i rimlig ordning och med skäligt rådrum skall kunna behandla ett regeringsförslag under vårsessionen. I sammanhanget förtjänar det dessutom att nämnas att är osedvanligt hårt belastat under vårsessionen. Det är inte tillständigt att regeringen framtvingar en behandling av propositioner under sådana förhållanden. Den demokratiska processen kräver fullgott underlag samt skälig tid för att fungera tillfredsställande. Marknadens olika aktörer behöver också rimlig tid på sig för att ställa om till nya villkor, varför tiden mellan riksdagsbeslut och en lags föreslagna ikraftträdandedatum bör vara skäligt tilltagen.