mot · GT02Ju358 · 2005-09-30 00:00:00 — Medborgarnas berättigade krav på att få ett snabbt bemötande kan inte underskattas. Att som brottsoffer eller vittne till pågående brottslighet bemötas av långa väntetider är oacceptabelt. Vi menar därför att det är rimligt att kräva att personer som ringer 112 skall få tala med en företrädare för polisen efter högst en minut efter att ett samtal kopplats fram till 112. I regeringens regleringsbrev saknas tydliga mål i form att relevanta nyckeltal. Detta får till följd att vissa polismyndigheter enbart genom förändringar i rapportering förbättrar sin statistik snarare än att verkligen vidta åtgärder. Som exempel kan nämnas att det förekommer att om en gärningsman begått flera brott så redovisas detta i flera olika förundersökningsprotokoll i stället för som tidigare ett protokoll för alla brott. På detta sätt höjer man enkelt antalet redovisade förundersökningar och framstår genast såsom framgångsrik. Denna typ av åtgärder är tyvärr alltför vanliga och har sin förklaring i dålig ledning och felaktigt uppsatta mål. Polisstyrelser och polisnämnder är viktiga för kontakten mellan polis och allmänhet, men också för kontakter mellan polis och andra institutioner. De förtroendevaldas roll och ansvar inom polisen behöver ses över. Polisens bemötande påverkar allmänhetens förtroende för rättsväsendet och är av stor betydelse för ett framgångsrikt polisarbete. Helt avgörande är att medborgarna snabbt kan komma i kontakt med polis och att utryckning och handläggning av ärenden hanteras skyndsamt. Polisens synlighet har betydelse för människors trygghet och förebygger brott. En av de få polisiära åtgärder som visat sig fungera brottsförebyggande är ökad patrullering i områden med hög brottslighet. Oavsett var i landet ett brott inträffar har den som blivit utsatt för ett brott rätt att få ett professionellt och bra bemötande av polisen. Men kvaliteten på bemötandet varierar. Det gäller bl.a. våld inom familjen. I vissa delar av landet får t.ex. en misshandlad kvinna möta särskilt utbildad polis med erfarenhet och kunskap om problematiken. Med kunskaper om bemötande av chockade brottsoffer kan förhör ske utan ytterligare traumatisering. Bevisning kan säkras och kontakter tas med t.ex. läkare och socialtjänst eller kvinnojour. På andra håll saknas specialistkompetens. Vi menar att det inte är acceptabelt med stora lokala variationer. Den som utsätts för ett brott måste bemötas med kunskap, empati och konkret hjälp. Brottsoffer måste få stöd genom hela rättskedjan; från anmälan till rättsprocess. Den som inte får se sin anmälan nå domstol måste ges en tydlig och förståelig förklaring. Stödet till brottsoffren kan ges av olika aktörer i rättskedjan, men det bör finnas en samordnande funktion. Denna person skall kunna ge relevant information till brottsoffer dygnet runt, och samordna de insatser som samhället erbjuder. Handläggaren skall vara i kontinuerlig kontakt med polis, åklagare, målsägandebiträde och domstol för att kunna erbjuda konkret och tydlig hjälp till brottsoffret. Kvalificerade brott skall hanteras professionellt. Inom varje region skall det finnas kvalificerad kompetens att utreda våld riktat mot kvinnor och barn, t.ex. i form av särskilda familjevåldsenheter med ett nära samarbete med åklagare, socialtjänst m.fl. Medborgare som upplever sig ha blivit felaktigt behandlade av polisen har alltid möjlighet att göra en anmälan. En sådan anmälan skall upprättas av en polis i chefsställning. Åklagare beslutar om förundersökning skall inledas eller ej. När en förundersökning inleds är vår uppfattning att granskningen av polisen görs mycket noga. Men när allmänhetens klagomål har sin grund i att polisen visat prov på t.ex. bristande moral, småaktighet, otrevligt språkbruk etc. sker sällan vare sig undersökning eller åtgärder. Vi anser att polisen skall ha en strukturerad hantering av klagomål och synpunkter. Det skall betraktas som ett sätt att förbättra och utveckla verksamheten. Den som fört fram synpunkter skall få ett besked eller förklaring till det inträffade och i förekommande fall en ursäkt. Anställda skall få feedback på synpunkter och klagomål som inkommer, även när det inte leder till en disciplinär åtgärd. Polisers arbetssituation måste också ges bättre uppmärksamhet. Vi moderater menar att utvecklingen har gått åt fel håll när poliser skall tåla att bli spottade i ansiktet. Poliser skall, i likhet med övriga medborgare, förtjäna vederbörlig respekt för sin person. Många poliser upplever även oro på grund av hot och andra påtryckningar som de utsätts för i tjänsten. Härvid är det viktigt att polismyndigheten, som arbetsgivare, tar ett tydligt ansvar för sina anställda och ställer upp med nödvändigt stöd och skydd för att tillförsäkra den enskilde polismannen trygghet i sin roll som polis. Vidare finns det i detta sammanhang anledning att påkalla en översyn av lagstiftningen avseende brotten olaga hot och hot mot tjänsteman. Dagens lagstiftning fångar inte upp de subtilare hot som ofta framförs mot polismän i tjänst. Som exempel kan nämnas gärningsmän som endast upplyser om att de vet var polismannens barn går i skola. För de allra flesta är detta ett tydligt hot men det omfattas inte av ovan nämnda strafflagstiftning. Efter högst en minut skall polis svara allmänhet som ringt 112 Öka polisens kunskaper i bemötandefrågor En brottsofferhandläggare skall finnas inom varje polismyndighet Inför en strukturerad verksamhet för hantering av klagomål Familjevåldsenheter skall finna i hela landet Lagstiftning och praxis som påverkar polisens arbetsmiljö måste ses över Förbättra stödet till poliser som är utsatta för våld och hot Den socialdemokratiska regeringen bär ett stort ansvar för de strukturella problem som finns inom polisväsendet, bl.a. genom att all utbildning stoppades . väl fungerande utbildningar slogs i spillror, och nuvarande utbildning har inte lyckats läka dessa sår. Den utbyggda polisutbildningen som kommit i gång efter den socialdemokratiska regeringens tidigare stängning av är positiv. Emellertid finns det anledning till oro då RPS räknar med att den nuvarande satsningen skall avslutas med följd att antalet poliser därefter ånyo kommer att minska. Dessutom har RPS klargjort att antalet utbildningsorter kan komma att minska då antalet studenter kommer att minska. Polisutbildningen behöver ses över från antagning till vidareutbildning. De personer som arbetar inom polisen måste ha en kvalificerad och relevant utbildning som svarar mot de krav som yrket ställer. Dessa krav kan inte för all tid vara fastställda, utan måste fortlöpande anpassas till den verklighet polisen har att arbeta i. Det är då viktigt att polisen även är en spegelbild av det samhälle den är satt att verka i. Ett högt förtroende bland medborgarna är avgörande för om polisen skall lyckas med att stävja brottslighet eller inte. Det behövs poliser som kan klara det praktiska arbetet och poliser som kan leda. Det behövs poliser som kan vidareutveckla arbetsmetoder, men också civilanställda med skiftande kompetenser. God utbildning är av avgörande betydelse för om polisen skall lyckas med sitt samhällsuppdrag: att förebygga och bekämpa brott samt att ge samhällets invånare hjälp och stöd. Kraven för antagning till är lika för alla som söker till utbildningen. Det finns skäl för det. kan kraven på t.ex. styrka, snabbhet och kondition innebära att förmågor som polisen skulle behöva inte antas och att många inte ens söker utbildningen. De stelbenta antagningskraven bör ses över bl.a. i syfte att bredda rekryteringsbasen. Polisyrket är som vi tidigare angett ett yrke med många olika inslag. Polisen är det demokratiska samhällets verktyg att upprätthålla lag och ordning, trygghet och säkerhet inom landet. Därför måste poliser ha gedigna kunskaper för att snabbt kunna fatta beslut som får långtgående konsekvenser för enskilda. pågår en utveckling som ställer nya krav. sker utbildning på flera platser i landet, med som huvudman. En översyn av polisutbildningen behöver ske för att utbildningen bättre skall svara mot arbetsuppgifterna och för att dra nytta av att utbildning ges på olika orter. Vi anser att såväl samarbete med lokala universitet och högskolor som utvecklande av varje skolas utbildningsprofil skall uppmuntras. Samarbete med högskolan kan innebära bättre utbildning i vissa ämnen, som det öppnar fler möjligheter för påbyggnadsutbildningar och specialisering av poliser. Till exempel innebär den alltmer kvalificerade IT-brottsligheten krav på ny och ökad kunskap. Den grundläggande utbildningen skall riktas mot den verklighet eleverna kommer att möta och ha en klar yrkesförankring. Utveckling av olika utbildningsprofiler på de tre skolorna bör uppmuntras. Den grundläggande utbildningen skall riktas mot den verklighet studenterna kommer att möta och ha en klar yrkesförankring, där praktiken skall vara en integrerad del av utbildningen. Polisyrket är till stora delar ett praktiskt yrke, ett hantverk, där färdigheter utvecklas genom erfarenheter.11 I detta perspektiv bör även övervägas om den grundläggande utbildningen kan kortas för att successivt kompletteras med obligatorisk vidareutbildning. En sådan modell ger blivande poliser tidigt anknytning till vardagen i polisarbetet. Över huvud taget måste kontakten mellan polisutbildningen och polismyndigheterna förbättras. måste grundutbildningen ge en tillräckligt teoretisk bas för polisarbetet och för att underlätta vidareutbildning. Utbildning där teori och praktik varvas har enligt vår uppfattning fördelar för en så specifikt riktad utbildning som polisens. Distansutbildningar och användande av IT bör utvecklas ytterligare. Sammanfattningsvis vill vi utvärdera den grundläggande utbildningen, och med den av oss föreslagna obligatoriska vidareutbildningen kan poliser ges en både längre och mer anpassad utbildning. Se över antagningskriterierna till polisutbildningen I grundutbildningen skall praktik vävas in tidigare jämfört med gällande ordning Öka samarbetet med universitet och högskolor Genomgången vidareutbildning skall vara en förutsättning för befordran Någon mer omfattande och generell ledarskapsutbildning finns ännu inte att tillgå.12 Många polischefer gör ett bra arbete men ledarskapsutbildning är nödvändigt för att kunna få en väl fungerande organisation. Dagens situation är således ohållbar. Vi menar därför att omfattande satsningar måste ske på detta område. För att komma till rätta med problematiken förslås därför att ett rekryteringsförfarande införs där den med bästa meriter tillsätts som chef. Stor vikt skall läggas vid ledaregenskaper och genomgången chefsutbildning. bör chefer på alla nivåer ha genomgått ledarskapsutbildning. Beträffande utbildningens utformning kan nämnas att samverkan med övriga myndigheter bör eftersträvas. Framför allt bör Försvarsmaktens kompetenser tillvaratas, och ett nära samarbete med Försvarshögskolan bör övervägas. Vidare är det önskvärt att det inom grundutbildningen ges grundläggande ledarskapsutbildning för att ge alla medarbetare förståelse och insikt i chefskapets komplexitet. Inför en grundläggande ledarskapsutbildning i grundutbildningen Gör ledarskaputbildning till ett krav vid chefstillsättningar Utveckla polisens ledarskapsutbildningar i samverkan med Försvarshögskolan En viktig del i polisens utveckling är söka reda på vilka arbetssätt som ger bäst resultat. Som nämnts ovan är uppföljning och utvärdering en central uppgift för att kunna driva utvecklingen framåt. är, såsom nämnts ovan, forskningen kring polisens arbetsmetoder mycket begränsad. Kunskapen om vad som faktiskt fungerar saknas således. Inte sällan avslutas framgångsrika projekt med att arbetet läggs ned och eventuella resultat läggs i byrålådan. De olika polismyndigheterna försöker därefter uppfinna hjulet på nytt trots att kunskapen egentligen finns inom polisen. Vi menar att uppföljning och utvärdering måste vara centrala begrepp för polisväsendet inte minst ur ett ekonomiskt perspektiv. Uppföljning och utvärdering måste ske professionellt med vetenskapliga metoder. Projekt och arbetsmetoder kan analyseras för att därefter ligga till grund för fortsatt utveckling. För att forskningen skall bli effektiv är det dessutom nödvändigt att den är oberoende varför det finns anledning att se över nuvarande ställning. En stark polishögskola som har förmåga att ifrågasätta gällande normer och arbetsmetoder kommer att vitalisera hela polisorganisationen. Det finns även skäl att stimulera ökad forskning också i polisiära frågor vid universiteten. Utöka uppföljnings- och utvärderingsarbetet inom polisen Den polisiära forskningen måste byggas i samverkan med högskolor och universitet 8Modernisera utrustning och teknik Modern brottsbekämpning kräver tillgång till modern utrustning och teknik. Polisens budget medger inte tillräckliga investeringar. Det faktum att polisen jobbat och jobbar med olika radiosystem och i vissa situationer tvingas förlita sig på mobiltelefoner är alarmerande. Polisen, , , kommunala räddningstjänster och ambulanssjukvården behöver ett modernt radiokommunikationssystem. utredande har ett nytt gemensamt radiokommunikationssystem för skydd och säkerhet () börjat byggas och beräknas bli operativt över hela landet . kommer att erbjuda bättre täckning än dagens olika system men på grund av stora investeringskostnader finns det en risk för bristande kommunikationsförmåga inte minst i glesbygden. I vissa orter med mindre än 2 500 invånare kommer man inte att kunna kommunicera direkt från polis till polis. Inte heller är täckning i tunnlar garanterat med gällande planering, vilket är allvarligt främst med hänsyn till omfattande tunnelbanenät. Vi moderater kräver ett fullt utbyggt radiosystem med full täckning över landet. Medborgarnas och de enskilda polismännens säkerhet kräver väl fungerande radiokommunikation. Vid den fortsatta utbyggnaden är det av största vikt att utnyttja redan befintliga system och . Härvid har Försvarsmakten ett stort ansvar för att lämna tillgång till Försvarets telenät som redan har en väl fungerande infrastruktur. sker en försöksverksamhet med alternativa vapen i stället för pistol och batong. Polisen behöver även bepansrade fordon att användas vid våldsamma demonstrationer, i stället för oskyddade hästar. Polisbilar bör utrustas med digital videokamera och bandspelare för att effektivt dokumentera brottsplatser, skador och förhör. Ett sådant hjälpmedel ökar rättssäkerheten betydligt och bidrar till att uppklarningsprocenten höjs. Exemplen är många på vad en förbättrad teknik skulle kunna åstadkomma i polisens vardagsarbete. Till detta kommer att arbetet är sådant att särskild skyddsutrustning behövs och kontinuerligt bör bytas ut. Poliser på fältet måste också få tillgång till bra teknik. Det är inte rimligt att det inte finns fungerande system för registersökning direkt från polisbilen utan att ledningscentralen måste anropas för besked, vilket tyvärr ofta tar . Detta får till följd att ingripanden inte sker eller tar mycket . Avrapporterande polisman måste därefter alltför ofta skriva i olika IT-system. Därtill kommer att systemen inte är sökbara över dagens myndighetsgränser. En cykel som är stulen i syns inte i polisens register i . Utbyggnaden av skall ges tillräckliga resurser för att klara framtidens krav på modern kommunikation över hela landet Polisen måste ges effektiva IT-verktyg i yttre tjänst Minska antalet IT-system inom polisväsendet Polisens operativa metoder bör förtydligas och regleras i lag. Hit hör bl.a. möjligheten att arbeta under alternativ identitet samt bevis- och brottsprovokation. Nya former av brottslighet, t.ex. försäljning av narkotika på Internet, kräver nya arbetsformer. Även lagstiftningen avseende informationsutbyte och sekretessbestämmelser måste ses över. Hit hör hemliga tvångsmedel och buggning. Samarbetet med bl.a. Europol är centralt och skall medverka till att det fungerar effektivt. anses bevisprovokation vara acceptabelt under vissa förutsättningar men gränserna mot brottsprovokation är emellanåt svåra att dra. Det är naturligtvis svårt för polisen att arbeta under oklara regler. Dessa alternativa arbetsformer bör därför formaliseras och gränserna bör regleras i lag. Nya former av brottslighet kräver nya arbetsmetoder varför lagstiftningen löpande måste utvärderas, anpassas och förnyas. Vi moderater menar att hemlig avlyssning, buggning, bör tillåtas. har polisen möjlighet att telefon- och kameraövervaka misstänkta personer efter domstolsbeslut. Vi menar att tiden nu är mogen för att även tillåta avlyssning i hemmet, andra lokaler eller utomhus för att komma åt grov brottslighet. Buggning bör omgärdas av samma rättssäkerhet som vid hemlig teleavlyssning. Även om den enskildes integritet beskärs något menar vi att det ändå står i rimlig proportion till de vinster som kan uppnås i det brottsbekämpande arbetet. Vi moderater har länge efterfrågat utvidgade möjligheter till DNA-registrering. En utvidgning kräver dock noggranna överväganden med hänsyn till den personliga integriteten. Vi menar att tiden nu är mogen för en utvidgning på så sätt att DNA-registreringen skall tillåtas på samma sätt som när en misstänkt kan fotograferas och fingeravtryck tas. Det bör således tillåtas när en misstänkt är häktad eller om en person är misstänkt och det behövs för utredande av brottet och fängelse kan följa på brottet. DNA som bevisning innebär ökade möjligheter att både fria och fälla brottsmisstänkta personer och lösa fler brott. Föreskrifter och anvisningar upplevs ofta som mycket hämmande på polisens arbete. RPS minskar genom sina föreskrifter handlingsutrymmet13 för poliserna, vilket innebär att polisen undviker att vidta åtgärder som de enligt lag har rätt att utföra. Lagstiftningen skall tillämpas fullt ut och inte begränsas av RPS. Dessutom är föreskrifterna inte sällan mycket svårtolkade som t.ex. när en polisman har rätt att använda skjutvapen.14 Även lagstiftning utgör emellanåt betydande hinder för ett effektivt polisarbete.15 Härvid kan nämnas att brottet grov olovlig körning inte har en straffskala som möjliggör ett frihetsberövande, vilket får till följd att polis och även åklagare känner maktlöshet inför brottstypen. Hemlig avlyssning, buggning, bör tillåtas vid misstanke om grov brottslighet Förenkla och förtydliga polisens föreskrifter 10Samarbetet med andra aktörer måste bli bättre Samverkan med andra aktörer är en nödvändig del i polisens arbete för att nå framgång mot brottsligheten. Brister i skola, inom omsorg, vård och socialtjänst återverkar på polisarbetet. På motsatt vis kan ett genomtänkt samarbete verka brottsförebyggande och snabbare ge människor på glid det stöd han eller hon behöver. Härvid måste utrymme ges till samverkan inte bara vad gäller de traditionella myndigheterna utan även nya vägar bör prövas. Vid arbetet i samverkansfrågor är det viktigt att tydliggöra skillnaden mellan den samverkan som måste ske för att förebygga brott och den samverkan som är nödvändig när brott har begåtts som kräver samhällets stöd avseende både gärningsman och brottsoffer. För att nå framgång i kampen mot ungdomsbrottsligheten bör samverkan med framför allt öka, men även skolan måste lyftas fram. Skolan får ofta de första signalerna på att något är på väg att gå snett. Bristerna i vidarerapporteringen hänger till viss del sannolikt samman med att den enskilde tjänstemannen känner osäkerhet huruvida rapportering är tillåten eller om det verkligen gagnar den utsatte personen. Kravet på samverkan är inte nytt, men resultaten har uteblivit. Det bör därför övervägas om inte samarbetet måste formaliseras för att framtvinga att rätt information når rätt aktörer. Grunden för närpolisens införande var att arbetet skulle angripa problem i ett tidigt skede, vara problemorienterat och proaktivt. Tanken var att närpolisen skulle kartlägga och åtgärda i samverkan med alla aktörer i samhället. Polisen skulle vara motorn i samverkan mellan skola, barnomsorg, socialtjänst, fritidsverksamhet, kyrka, företagare och andra. Tanken var god. Men att genomföra denna reform med stora ekonomiska neddragningar visade sig inte fungera. har antalet närpoliser drastiskt minskats och reformen havererat. Det finns inte resurser att göra mer än det akuta och utreda de mest prioriterade brotten på många håll. Vi anser att det är rätt att söka vägar för att förebygga och förhindra brott. Till det krävs poliser som kan miljön och människorna som vistas i området. Det fordras att det fortfarande finns polisstationer som är bemannande. Samarbetet med utomstående kan och behöver förbättras. Vi kan konstatera att brottsförebyggande råd på vissa håll fungerar väl. Men verksamheten passar inte överallt och formerna för arbetet måste kunna variera utifrån lokala behov och förutsättningar. Rätt hanterat och i samverkan med polisen finns mycket att vinna genom grannsamverkan och lokalt brottsförebyggande arbete. Se över formerna för den lokala polisens samarbete med andra myndigheter 10.1Nya brott fordrar internationellt samarbete Den grova organiserade gränsöverskridande brottsligheten ställer nya krav på polisens verksamhet. Det finns ett pågående samarbete över gränserna för att förebygga och bekämpa brottslighet. Detta samarbete finns inom EU, men också mellan länderna runt . Gränsöverskridande brottsbekämpande samarbete är en nödvändighet. har allt att vinna på att fortsätta utvecklingen av detta samarbete. I många länder inklusive ökar handeln avseende människor, narkotika och vapen. Denna brottslighet kräver utöver ett ökat polisiärt samarbete också ny kunskap. Flickor i patriarkala miljöer, s.k. hedersbrottsproblematik, kräver ny kunskap hos polisen. IT-brott och barnpornografi som sprids via nätet var inte känt . När det gäller omvärldsspaning och analys är det en fördel om informationsutbytet över gränserna utvecklas. Vid landets gränser måste samarbetet mellan tull, kustbevakning och polis utvecklas. Det inrättade Maritima underrättelsecentret i är intressant exempel på denna typ av myndighetssamverkan. Vi välkomnar också tillnärmningen av medlemsstaternas lagar avseende verktyg som underlättar brottsbekämpning. Vi vill dock poängtera vikten av att varje tillnärmning föregås av en noggrann konsekvensanalys, samt en presentation av effekten för svensk lags vidkommande. Polisväsendet måste genomsyras av ett internationellt perspektiv. Brottsligheten har utvecklats till att vara internationell på alla nivåer alltifrån stora organiserade nätverk för narkotikasmuggling till små nätverk som utför fickstölder i många europeiska städer eller ligor som stjäl varor i organiserad form från våra varuhus. Utan ett internationellt perspektiv kommer dessa nätverk att utvecklas och bestå. Internationell tjänstgöring i alla dess former bör därför uppmuntras och även utgöra en värdefull merit som tillvaratas. I detta sammanhang finns det även anledning för polismyndigheterna att se över och påtala brister i lagstiftningen för att möjliggöra ett effektivt internationellt samarbete. Öka det internationella perspektivet inom polisväsendet , Yrke: Polis, 2005, s. 95. Polisens årsredovisning 2004 s. 59. Personalstatistik poliser 19802001, personalbyrå samt från Återrapportering enligt regleringsbrevet, 050815, PPE-902-3554/05. , Yrke: Polis, 2005, s. 103. Papperspolisen Administrativt arbete och administrativ förändring inom polisen; avhandling av , , . RiR 2004:27 Stödet till polisens brottsutredningar. Ds 2004:34 Strukturella brister inom polisen. , Yrke: Polis, 2005, s. 86 och 112 f. Förstudierapport, Ny organisation för RPS, Dnr 3077/05, s. 14. Denna uppfattning stöds av ett flertal forskare, se , Yrke: Polis, 2005, s. 32. utbildningskatalog : Kurs i Polisledning samt Polischefsberedskap steg 13 sammanlagt . , Yrke: Polis, 2005, s. 81.