ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02MJ572 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om fisket i Älvlapplands vattensystem. I östra utgör vattendragen med de outbyggda älvarna och dess biflöden en av de viktigaste grundförutsättningarna för att kunna skapa en god och hållbar landsbygdstillväxt med ekonomiska och sysselsättningsmässiga värden. Som naturtillgång är vattensystemet med , Muonio, , och Lainio laxförande älvar sålunda en unik resurs som inte behöver skapas men som varsamt kan nyttjas som framgångsfaktor för utveckling och tillväxt. har fiskenäringen med bl.a. sportfisket och fisketurismen börjat utvecklas sedan vildlaxen börjat återvända till älvsystemet och besökare kunnat erbjudas kvalitativt goda fiske- och naturupplevelser. Näringen är dock fortfarande i ett initialt utvecklingsskede, varför tillväxtpotentialen även långsiktigt måste bedömas som mycket stor. För att på ett bättre sätt tillvarata och nyttja de förutsättningar som denna naturrikedom med fem orörda älvar ger, har ett särskilt utvecklingsprojekt benämnt Älvlapplands fiske startats . Projektet skall försöka skapa och utveckla nya resurser och verktyg för att fiskenäringen skall kunna bli en viktig bärkraftig och sysselsättningsskapande näringsgren i området. En förutsättning för att denna naturtillgång varsamt skall kunna nyttjas som en framgångsfaktor för utveckling och tillväxt är dock att fiskebeståndet i vattendragen med främst vildlax men också harr och öring fortlever. Fiskarternas fortbestånd och utveckling i älvsystemen måste säkerställas med en samsyn och ett harmonierat regelsystem som ser fiskeområdet som en helhet och balansera kust- och havsfiskets omfattning med fiskens tillgång i älvsystemen, yrkesfiskets omfattning mot fritidsfiskets behov samt användningen av fasta respektive rörliga fiskeredskap.
mot · GT02MJ573 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om strandskydd. Det pågår en översyn av strandskyddet, vilket är mycket positivt framför allt för landets glesbygdsområden. Behovet av en mer nyanserad tillämpning av bestämmelserna har påtalats länge eftersom omständigheterna kring stränder skiljer sig starkt runtom i landet. Vissa områden har hårt exploaterade strandremsor, medan andra delar har långa sträckor som är helt tomma eller med en mycket gles bebyggelse. Att ha samma regler för strandskydd i dessa områden som till exempel i eller på blir i de flesta fall obegripligt för allmänheten. Det finns starka skäl för skydd av våra stränder, men för att reglerna för strandskydd ska accepteras och respekteras måste de vara utformade så att de skapar trovärdighet hos befolkningen. finns det områden i vårt land som behöver ett utökat strandskydd eftersom utnyttjandet av stränderna där redan gått för långt, medan det på andra håll är viktigt att lätta på bestämmelserna. Att bo och leva vid vatten anses som väldigt attraktivt. Att kunna erbjuda strandnära boende eller fritidshus vid vatten skulle öka livskvaliteten för boende i norra delarna av och motverka fortsatt avfolkning av bygderna. Det skulle också kunna bidra till lokal utveckling genom nya etableringar av arbetstillfällen, inte minst inom turism. För att kunna ta till vara de möjligheter vår natur med sina stränder erbjuder, måste glesbygdskommunerna ha det avgörande inflytandet över markanvändningen. Det är kommunerna som bäst känner till de lokala förhållandena och hur friluftslivet ser ut. Exempelvis används stora områden i inland inte till den typ av friluftsliv som strandskyddet värnar om. Man strövar inte efter stränderna utan man ägnar sig åt jakt och fiske. Till detta vill man ha en liten stuga, belägen nära en sjö eller en älv, för övernattning. Det är kommunerna som har de bästa kunskaperna om stränderna och deras omgivningar. Därför bör kommunerna ha det fulla ansvaret för strandskyddet. Det ligger i deras eget intresse att värna om de tillgångar naturen med stränder utgör.
mot · GT02MJ579 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om möjligheten att i större utsträckning kunna binda koldioxid i s.k. kolsänkor. Arbetet med at sänka koldioxidutsläppen i vårt samhälle fortskrider. kommer nya rön som kan få fart på hur man effektivt binder koldioxid, något som är väsentligt för att rå på klimatförändringarna i världen. Idén är att det norra skogsbarrsbältet har stora möjligheter att binda koldioxid och att ett aktivt skogsbruk medverkar till denna bindning av koldioxid. Det är något som är unikt för våra bredgrader. Ju mer skog som aktivt brukas desto mer koldioxid binds. Här måste politiken tänka långsiktigt och understödja den forskning som bedrivs. Man måste tänka långsiktigt vad gäller aktiva planteringsmetoder, skogsvård, röjning och avverkning i olika faser av skogens växtperiod detta för att få ut så mycket som möjligt ekonomiskt av skogen, vid sidan av kolsänkorna. Det handlar om att man måste skapa förutsättningen att ha råd att bruka skogarna långsiktigt. Det arbete som pågår uppe i bör av regering och riksdag stödjas nationellt och internationellt. Norra unika möjlighet att binda koldioxid långsiktigt gör att vi har ett globalt ansvar för inte bara klimatpolitik.
mot · GT02MJ582 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en analys av EU:s jordbrukspolitiks negativa inverkan på folkhälsan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att EU:s subventioner till vin- och tobaksodling avvecklas. EU:s jordbrukspolitik är en gigantisk koloss som tar oerhörda ekonomiska resurser i anspråk. Nära halva EU:s budget går till jordbrukspolitiken, det vill säga runt . Den är också nästan så långt ifrån miljömässigt och djuretiskt hållbar som man kan tänka sig. Helst av allt skulle jag vilja att hela jordbrukspolitiken på EU-nivå avskaffas och alltså åternationaliseras. Dock lär det ta ett tag att få igenom denna åsikt i EU. En reformering av EU:s jordbrukspolitik så att endast ekologiskt hållbara och djurvänliga jordbruk är berättigade till stöd kan vara ett steg i rätt riktning. Men det handlar inte bara om på vilket sätt jordbruket sköts. Det handlar också om vilken jordbrukspolitik EU driver när det gäller att subventionera vad som ska produceras samt på vilket sätt detta hänger samman med andra politiska målsättningar. Ökad och förbättrad folkhälsan är en sådan målsättning, fastslagen i liksom också i EU. I såväl svenska mål som i EU-mål för folkhälsan lyfts bland annat frågan om sunda och säkra miljöer och produkter, minskat bruk av alkohol och tobak samt säkra livsmedel fram. Det betonas också särskilt att hälsan måste beaktas inom alla politikområden. Frågan är dock om så görs. EU subventionerar produktionen av tobak med . EU har regler för så kallad säljfrämjande åtgärder med stöd till feta mjölkprodukter, bland annat riktat till skolbarn. EU ger stöd till produktion och konsumtion av smör och grädde på närmare 3 miljarder . EU ger stöd till vinodling och också ett stöd till så kallat överskottsvin som leder till att priserna dumpas. Det finns säkert många fler exempel. Poängen här är att det inte tycks finnas någon samordning av politiken. Å ena sidan har man fina folkhälsomål för att bland annat förhindra att fetma och en restriktiv alkoholpolitik för att skydda hälsan, men å andra sidan bedriver man en aktiv jordbrukspolitik för att stödja just denna produktion. Det är orimligt. Slutsatsen blir att det måste göras en analys av EU:s jordbrukspolitiks negativa inverkan på folkhälsan. Det är rimligt att tro att denna analys visar på vilken negativ effekt EU:s jordbrukspolitik har på folkhälsan. Jag förutsätter då att regeringen vidtar åtgärder för att ändra EU:s politik inom detta område. En av de saker man dock genast borde kunna ändra på är det stöd som EU ger till produktion av tobak och vin. Regeringen bör genast verka för att detta stöd upphör i EU.
mot · GT02MJ583 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att upphäva 10§ 15 kap. i . Jag bedömer att ett borttagande av kommunernas ensamrätt på transport av farligt avfall från företag skulle bidra till en effektivisering av avfallsarbetet på ett ansvarsfullt sätt. Kommunernas möjlighet att meddela föreskrifter om ensamrätt på farligt avfall från företag bör upphävas. Jag föreslår att upphäver 10 § 15 kap. i . Svenska företag efterfrågar i allt större utsträckning kompletta lösningar för sin avfallshantering, oavsett var i landet man har sin verksamhet förlagd. Dessa möjligheter försvåras för de företag som har verksamheter i kommuner som meddelat föreskrifter om utvidgat ansvar för farligt avfall. I många fall fördyrar detta också arbetet med att hitta rationella och nationella systemlösningar för avfallet. Frågan om monopol på farligt avfall har behandlats vid ett flertal tillfällen bl.a. i kretsloppspropositionen 2002/03:117, och har därefter utrett frågan och lämnat en slutrapport till regeringen . I slutrapporten till regeringen skriver bl.a. följande: Sammanfattningsvis finner att regelverket i innehåller de bestämmelser om hantering, ansvarsfördelning och kontroll av farligt avfall som behövs för att få ett system som möjliggör en från miljösynpunkt god kontroll av hur farligt avfall tas om hand. Men tillämpningen av regelverket kan bli effektivare. Vidare har i rapport 5408, , utrett konsekvenserna på avfallsmarknaden vid ett slopande av monopolet. Utredningen visar entydigt att ett slopat monopol sammantaget medför positiva samhällsekonomiska fördelar.
mot · GT02MJ584 · 2005-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att 28§ jaktförordningen ändras så att möjligheten att försvara tamdjur från rovdjursangrepp gäller oavsett var djuret befinner sig. Regeringen har aviserat en ändring av 28 § jaktförordningen. Det innebär att möjligheten att försvara tamdjur ökar. Enligt regeringens förslag gäller det dock endast tamdjur i hägn. Under föregående år angreps ett 30-tal hundar av rovdjur. Vid en alltmer ökande rovdjursstam kommer siffran att öka. En hund är för många en familjemedlem. Denna familjemedlem ska inte få försvaras, enligt regeringens propåer. Synsättet är cyniskt. Den svenske jägaren är ansvarsfull och kunnig och vill givetvis försvara sin egendom. Att utesluta hundar vid värnandet av tamdjur från rovdjursangrepp visar på ett misstroende för jägargruppen. Detta är olyckligt då svensk rovdjurspolitik skapat en avgrund av misstroende mellan myndighet och jägare en situation som alla förlorar på. En ansvarsfull och målinriktad rovdjurspolitik måste bygga på förtroende och dialog. Det innefattar såväl rovdjurens etablering i våra marker som värnandet av hundar. Paragraf 28 i jaktförordningen bör därför ändras till att innefatta angrepp på tamdjur oavsett var djuret befinner sig. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GT02MJ586 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om ett förnyat strandskydd. För är möjligheterna att kunna nyttja stränderna för såväl friluftsliv som etableringar mycket väsentliga för den lokala och den regionala utvecklingen. I finns det områden där frågan om strandskydd över huvud taget inte är aktuellt. I flera inlandskommuner är överskottet på stränder så stort att varje innevånare garanteras flera kilometer orörd strand. Här är frågan i stället att kunna locka människor att vilja etablera sig längst stränderna. Detta är viktigt att ta hänsyn till. Kommunerna hanterar strandskyddsfrågorna som en del av den fysiska planeringen och som en del i bygglovprocessen. En tydligare koppling till de kommunala översiktsplanerna skulle på ett bra sätt garantera att såväl statens uttalade vilja att bevara som kommunernas krav på lokal anpassning kan tillgodoses. Om huvudansvaret att ge dispens i strandskyddet ges till länsstyrelserna och ytterst marginella möjligheter ges till kommunerna när det handlar om att få beslutanderätten delegerad ser vi framför oss ett icke överskådligt merarbete för länsstyrelserna och en försämrad förankring av strandskyddet i kommunerna. Det viktiga är att inte ny byråkrati förs in kring strandskyddsdispenser, som exempelvis nya förvirrande begrepp och fler myndigheter som ska hantera frågan. Det viktiga är att öka förståelsen för skyddet. Vi hoppas på en förändring av strandskyddet som är nyanserat och där man belyser strandskyddets betydelse för att tillgodose tillgänglighet och bevarandeaspekterna, men också där hänsyn tas till betydelsen för utveckling av landet som helhet.
mot · GT02MJ587 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av en mer systematisk genomgång av bottentrålningens skador på fornlämningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bottentrålningens skador på fornlämningar skall beaktas i pilotprojekten om lokal och regional förvaltning av fisket. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att hänsyn skall tas till behovet av skydd mot bottentrålningens skador på fornlämningar vid val av objekt och skötselföreskrifter för reservat. Det är välbekant att bottentrålning kan ge stora skador på havsbottnen och dess liv. Det har också kommit flera larmrapporter om att skeppsvrak skadas av bottentrålning. Bottentrålning har av forskare beskrivits som ett hot mot den biologiska mångfalden och den mest destruktiva av alla mänskliga verksamheter som påverkar havsbotten. Slam virvlar upp, bottensittande djur tar stryk, fisken kan förlora sina gömställen och så vidare. Bottentrålning har jämförts med kalhuggning, med den skillnaden att förstörelse av bottnar går djupare och fortare än skogsavverkning. Denna motion handlar dock om bottentrålningens konsekvenser för kulturmiljön. Alla fornlämningar, även de under vatten, ska vara skyddade av fornminneslagen. Skydd av skeppsvrak kan också ha bäring på miljömål som Levande kust och skärgård. Men det finns många indikationer på att skeppsvrak skadats av bottentrålning. Ett diskussionsunderlag från Statens maritima museer innehåller en rad exempel. Ofta handlar det om objekt som fastnat i trålen och fiskats upp. Det kan handla om mycket gamla fynd som länge varit täckta och skyddade av sand och lera. Undersökningar om bottenskador som främst varit inriktade på att kartlägga biologiska skador har också i förbifarten noterat skador på skeppsvrak. Skador har noterats både i havsmiljön och i insjöar. Trävraken är särskilt utsatta. har skadorna upptäckts mer eller mindre av en slump. Olika instanser har varit inblandade, t.ex. , Statens maritima museer, , länsstyrelser och lokala myndigheter. Regeringen bör ge i uppdrag till berörda myndigheter att göra en mer systematisk genomgång av problemets omfattning samt vid behov föreslå åtgärder för att undvika skadorna. Som en följd av kustfiskepropositionen (2003/04:51) har fått i uppdrag att leda och samordna minst fem projekt som syftar till ett utveckla en lokal eller regional samförvaltning av fisket. Regeringen bör säkerställa att projekten beaktar behovet av att undvika bottentrålningens skador på fornlämningar under vatten. I miljömålspropositionen (2004/05:150) föreslår regeringen att antalet reservat skall ökas med minst 14 stycken . Vid val av skyddsobjekt och framtagning av skötselföreskrifter bör hänsyn tas till skydd av fornlämningar från bottentrålning.
mot · GT02MJ589 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att producenter av aluminiumburkar genom producentansvaret åläggs att återta deformerade burkar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ett parallellt returburkssystem upprättas för aluminiumburkar utan svenskt ursprung. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att producentansvaret även skall gälla återtagande av aluminiumburkar som blivit oräknade på grund av att returburksautomat saknas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att ett system upprättas för att tillvarata PET-flaskor av utländskt ursprung. Producentansvar bör också gälla deformerade aluminiumburkar Producentansvar har införts för att minska vårt växande sopberg och för att minska spridningen av ämnen som är skadliga för vår miljö. Dessa ämnen skall, där så är möjligt, kunna ingå i ett kretslopp med bl.a. återanvändning av material. Generellt ger användning av återvunnet material i tillverkningsprocesser mindre energiåtgång och mindre påverkan på miljön i form av utsläpp. När det gäller aluminium sparas av energiåtgången genom att använda återvunnet material för att tillverka produkter jämfört med att använda jungfrulig råvara. Producentansvaret gäller också återtagande av aluminiumburkar. Aluminiumburkar ingår i ett retursystem där producenten har fått tillbaka pantpengar för att återta burken. I dagens läge gäller inte detta återtagande om burken har blivit deformerad och tillplattad, och jag hoppas nu med denna motion äntligen få en lösning på detta problem. Tillplattade och deformerade burkar tas inte emot Returburksautomater tar inte emot skadade och deformerade burkar. Tillplattade burkar blir liggande ute i naturen där ingen tar vara på dem, och de bidrar på så sätt till en förstörd miljö, både vad gäller spridning av aluminium i naturen och risken för att djur skall skadas. Producenter måste därför åläggas att ta tillbaka även skadade burkar. Panten för burken har ju producenten redan erhållit, och även det är ett skäl för att ta tillbaka burkar. Returburksautomater tar heller inte emot utländska burkar på grund av att streckkoden, EAN-koden, inte går att avläsa i automaten. Vissa affärer tar dock nu tillbaka danska burkar. Ett parallellsystem bör införas för att kunna ta hand om icke svensktillverkade burkar. En tredje anledning till att burkar inte tas om hand är att mindre affärer inte har råd eller möjlighet att skaffa en returburksautomat. För att kunna lämna tillbaks burkar till producenten måste burkarna ha blivit räknade i en automat. Kan detta inte ske återtas inte heller burkar på grund av att en returburksautomaträkning inte har utförts. Även här måste en ändring till stånd, så att även dessa oräknade burkar kommer in i returburksystemet. Ett system för att ta till vara PET-flaskor av utländskt ursprung bör upprättas och ges regeringen till känna. Dessa flaskor blir nu liggande i naturen, liksom aluminiumburkarna. Dessa utifrån införda flaskor blir ett ytterligare bidrag till nedsmutsning av vår miljö.
mot · GT02MJ597 · 2005-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att uppmärksamma småföretagarnas situation när det gäller att lämna avfall för omhändertagande. Småföretagare tycker ofta att det är dyrt och krångligt att bli av med sitt avfall, framför allt det farliga avfallet. Det finns skäl att tro att en stor del av småföretagens farliga avfall till slut hamnar på kommunala återvinningscentraler, dumpas i naturen eller släpps ut i avloppsvattnet. När det dumpas på återvinningscentralerna får kommuninnevånarna betala för transport och destruktion. Bland annat i arbetet med att utveckla regler och föreskrifter om insamlingssystem behöver fokus riktas mot småföretagens kvittblivning av det farliga avfallet. Småföretagen ska utan onödigt krångel kunna göra rätt för sig. Vid utformning av regelverket på avfallsområdet måste speciell hänsyn tas till småföretagarna. Ett sätt kan vara att småföretagen ges rätt att göra sig av med sitt avfall på de kommunala återvinningsanläggningarna. Företagen skulle då betraktas som hushåll och betala samma taxa som hushållen, med en fast och en rörlig del. Gränsen för hur mycket avfall de ska få rätt att lämna bör tydligt specificeras och följa samma kriterier som för hushållen. Det är svårt för många småföretag att överblicka reglerna inom avfallsområdet. Ytterligare ett problem är att olika kommuner tolkar reglerna olika. Därför finns ett stort behov av vägledning och information till småföretagen om vilka regler som gäller.
mot · GT02N287 · 2005-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av ökade insatser för en marknadsföring utomlands av som turistmål. Turismen är en växande näring som omsätter mångmiljonbelopp och ger jobb åt hundratusentals människor i vårt land. Ändå räcker det med att jämföra med våra nordiska grannländer för att se hur mycket mer de satsar per invånare på att marknadsföra sina länder utomlands. I satsar vi per invånare på turistmarknadsföring. Motsvarande siffror i övriga uppgår till . Satsningarna lönar sig. Turismen bidrar påtagligt till att ge människor jobb, öka tillväxten och generera momsintäkter. ökade antalet gästnätter på hotell, vandrarhem och campingplatser i till närmare 7,7 miljoner gästnätter. Det innebär att gästgivarföretagen i är de lönsammaste i hela landet. I finns också flest antal välbesökta besöksmål och sevärdheter, till exempel , , , , och . Trots alla goda exempel har och jämfört med många andra länder fortfarande en mycket låg andel internationella övernattningar. Dessutom är många av de övernattande besökarna lågbudgetturister som bor på campingplatser och i stugbyar snarare än på hotell. Inget ont i det, men hotellgäster tenderar att också gå på restaurang, shoppa och konsumera mer än campingturister. är på många sätt en outnyttjad resurs som turistland och det finns en enorm potential att öka antalet besökare och deras konsumtion. På så sätt kan vi få fler människor i arbete och ökade skatteintäkter utöver vad turisterna själva bidrar med i form av moms (7 miljarder ) utan att behöva höja några skatter. Det behövs med andra ord en ökad marknadsföring utomlands av som turistmål i syfte att få fart på hjulen, öka tillväxten och sätta fler människor i jobb. Detta bör ge regeringen till känna