mot · GT02U328 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i internationella sammanhang verka för att den turkiska staten borde lämna tillbaka till ekumeniska patriarkat. Kejsaren den store beslöt år att flytta det romerska imperiets huvudstad. Platsen för detta väldiga projekt valdes med omsorg och blev den strategiskt belägna staden vid mellan och . Under tid kom huvudstaden att kallas , stad, och kallades så officiellt även och ända till 1926. När den turkiska republiken utropades valdes till rikets huvudstad. har emellertid bevarat sin ställning som ekonomiskt och kulturellt centrum. I kraft av sitt strategiska läge mellan och och med huvuddelen av staden i har behållit sin attraktionskraft och är den dominerande kraften i industri, handel, utbildning, forskning och kultur. I och med att det romerska imperiets centrum flyttades, gavs också den kristna kyrkan ett nytt centrum. fanns kvar som det främsta biskopsdömet, men kom att inta motsvarande roll i den östra delen och ortodoxa delen av kristenheten. En avgörande betydelse fick , den heliga vishetens kyrka. Den blev centralhelgedom i den östra delen av riket och var också det mest betydelsefulla verket inom den bysantinska arkitekturen. Den uppfördes 532537 som huvudkyrka under . Så länge var huvudstad i hela imperiet och naturligtvis i det var en symbol för hela den då kristna världen. Som konstruktion och rumsidé var kyrkan en unik bedrift, en summering av antikens byggnadserfarenheter. Efterföljande bysantinska kyrkoarkitektur gjordes avsevärt beskedligare i mått och uppbyggnad. Förutom att den ursprungliga flacka huvudkupolen ersattes efter en jordbävning 557 är rummets ursprungsform i allt väsentligt bevarad. Det väldiga centrala rummet täcks av en mittkupol, i huvudaxeln förenad med halvkupoler. Från välvda sidorum i två våningar förs via kolonnader ett ljusdunkel in mot den centrala rymden. De med ribbor och valvkappor konstruerade kupolformernas lågt satta öppningar bidrar till ett sammansatt ljusspel, vars effekt och symbolik förstärks genom rumsytornas marmorinklädnad och ursprungliga rikliga guldmosaiker. I mitten av kyrkorummet stod purifikationens fontän med inskriptionen rena våra synder, inte bara våra ansikten, i vilken pilgrimer från hela världen deltog i rituell tvagning. Kyrkan var det ekumeniska patriarkatets katedral i och var ursprungligen känd som Den mäktiga kyrkan på grund av sin storlek och betydelse för den kristna världen. Det nuvarande namnet betyder Den heliga visheten, där visheten identifieras med . Skriftliga källor från medeltiden omnämner kyrkan som Den Mest Heliga Mäktiga kyrkan i . 600 personer arbetade i kyrkan varav 60 präster, 150 diakoner, 40 diakonissor, 60 underdiakoner, 160 läsare, 25 sångare och 75 dörrvaktare. Bevis finns även för att svenska vikingar besökte kyrkan och möjligtvis också deltog i dess religiösa ceremonier. Ända var detta en av de viktigaste religiösa byggnaderna i världen då den under användes av kristna från hela den då kända världen som en plats för tillbedjan och gudstjänst. Ett av de sista korstågen från väst vände sin kraft mot det kristna , som då invaderades och plundrades av korsriddare. Även blev i detta intermezzo vandaliserat och plundrat. Kyrkan fortsatte dock att vara en viktig plats för gudstjänst då turkarna invaderade . I samband med detta våldförde sig segrarna enligt tidens sed också på genom att konvertera helgedomen till moské. gjorde kyrkan till sitt imperiums moské. Han förbjöd all religiös verksamhet i kyrkan. Hela kyrkan gjordes om och bönemattor ersatte kyrkbänkar. Man tillfogade minareter och tog bort kyrkklockor och hängde upp gigantiska skärmar med islamska kalligrafiska budskap, som fortfarande finns kvar. De unika kristna mosaikerna täcktes över och ersattes med islamska texter och mönster som fortfarande täcker stora delar av interiören. sekulariserades emellertid under och blev till museum. Mosaikerna togs dock inte fram och den forna centralhelgedomen för den ortodoxa kristenheten tilläts förfalla. 1993 rapporterade om murbruk som rasade från taken, lortiga marmorplattor, trasiga fönster, fuktskadade målningar och det eftersatta blytaket och hamnade på listan World Monuments Watchs list över de hundra mest hotade kulturarven. har en restaurering långsamt men kontinuerligt pågått och 1998 konstaterade man att taket har lagats och skador som orsakats av fukt och kondens skulle tas i beaktning. efterlyste också att effekten av det stora antalet besökare skulle undersökas och om möjligt motverkas genom att förbättra ventilationen. Den turkiska staten har fortfarande makten över kyrkan och låter inte dess rättmätige ägare ekumeniska patriarkat få tillgång till byggnaden för det som kyrkan byggdes för, en plats för stillhet, tillbedjan och gudstjänst. Att våldföra sig på en religiös helgedom kan jämföras med att våldföra sig på en individ. Det är det yttersta beviset på vem det är som har våldsmakten i sina händer. var det vanligt även i att stater sa sig handla i en religions namn t.ex. i ett krig. Gamla motsättningar mellan kristna stater och stater med annan religionstillhörighet ledde från båda sidor till övergrepp och skändningar mot såväl enskilda individer som religiösa platser eller helgedomar. Såväl som det kristna har sekulariserats och har civiliserade diplomatiska och personliga relationer. finns det fortfarande problem med efterlevnaden av mänskliga fri- och rättigheter. Det kan gälla enskilda händelser i alla europeiska stater, men inför förhandlingarna om medlemskap i finns det anledning att uppmärksamma inte minst religionsfriheten i . Religionsfriheten är i praktiken begränsad i , vilket bland annat manifesteras i de olika ortodoxa kyrkornas problem. Kyrkor tvingas stänga, trakasserier är vanliga, gudstjänstbesökare kontrolleras etc. Företrädare för den beskriver kontrollen som om man levde i . Till exempel tillåts inte det ekumeniska patriarkatet i att öppna sin teologiska utbildning för att utbilda präster. är ett land med stor potential. Landets läge är lika strategiskt betydelsefullt som under tid och det turkiska folket har stolta traditioner. är ett kandidatland för medlemskap i unionen. En successiv anpassning till unionens lagar och regelverk har påbörjats. Målet är att likt andra kandidatländer och nuvarande medlemmar fullt ut ska bygga på människovärdesprincipen och mänskliga fri- och rättigheter. Betydelsefulla framsteg har gjorts, men mycket arbete återstår. Religionsfriheten måste respekteras fullt ut. Lagstiftningen kring kristna kyrkors ägande måste ändras, så att de kan behålla sin kristna identitet och funktion. En mogen och civiliserad stat som borde också kunna överlämna till ekumeniska patriarkat. Det skulle vara en symbolhandling i religionsfrihetens namn värdig det turkiska folket. Det skulle också kunna mobilisera inte minst den världsvida ortodoxa kristenheten att återställa i sin ursprungliga prakt och glans. Det skulle kunna vara till oöverblickbar stor fördel för och det turkiska folket med en sådan mäktig försoningsgest från sida. Det skulle kunna sätta punkt för århundraden av motsättningar mellan och . Det skulle dessutom vara en oslagbar manifestation över enheten i ett nytt där snart kan vara en given och fullt ut integrerad del.