ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GT02Ju322 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att rekryteringen av poliser till glesbygdsområdena måste säkerställas. Det är statens uppgift att säkerställa säkerheten för samhällsmedborgare även i en region med stor markareal. Så är det inte . Polisstationer stänger och ett fåtal kvarvarande poliser har mycket långa sträckor att köra vid akuta lägen. Polisen är i grunden till för invånarna och deras trygghet. Besluten gällande polisen fattas långt bort från invånarnas vardag. Verksamheten måste anpassas efter rådande budget. Detta medför att stora delar av landet står utan polis kvälls- och . Likaså tvingas många polisstationer att hålla sommarstängt. Detta är inte acceptabelt. I vissa fall finns en polis helt ensam i tjänst och ska fungera som utryckningspolis. Dennes arbete ska anpassas efter verkligheten och hjälp vid ett ingripande från närmaste utryckningspolis kan dröja upp . I inland kan det förekomma att tjänstgörande polis har att förflytta sig när hjälp påkallas. Den som är i nöd kan tvingas vänta i innan hjälpen kommer fram. Konsekvensen av detta blir att många känner sig utlämnade och otrygga. En del tar lagen i egna händer, de som har råd betalar sitt skydd genom vaktbolag. Fördelningen av pengar till de olika polisområdena görs av under ledning av rikspolischefen. Det finns kritik från glesbygdsområdena att alltför mycket pengar går till storstadsregionerna. De mindre länspolisområdena får svårt att rekrytera poliser. Det finns poliser som uppger att det är tryggare att arbeta i än i glesbygden. Det är angeläget att kunna rekrytera poliser även till områden som och andra glesbygdsområden. Den rådande utvecklingen måste brytas. Den hotbild som polismyndighetens underrättelserotel beskriver visar en förhållandevis stabil utveckling. Hot som har förekommit (2003) är i huvudsak koncentrerade till kommun. Den oro som finns gäller framför allt drogsituationen, liga- och gängbrottslighet samt den öststatsrelaterade brottsligheten. I brottsstatistiken för kan man avläsa: En 68-procentig ökning av narkotikabrott , samt en 33-procentig ökning av grov kvinnofridskränkning och fullbordade grova våldtäkter inomhus på kvinnor . En ansenlig ökning () av brott rubricerade allmänfarlig vårdslöshet brand. Källa: egen statistik AC-län Krisen inom polisen är uppenbar och har så varit . har antalet poliser i minskat med 23 stycken från 372 till 349 poliser. Både på landsbygden och i storstäderna saknas poliser. Länspolisstyrelsernas uppgift blir allt svårare. Resurserna räcker inte för att leva upp till målsättningarna, att prioritera brottsbekämpning genom att utveckla det problemorienterade arbetssättet och närpolisorganisationen. Denna urholkning av rättsväsendet är ett direkt hot mot demokratin. När otryggheten breder ut sig och laglösheten tilltar förlorar samhällsmedborgaren tilltron till rättssamhället.
mot · GT02Ju323 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att snabbt skapa en organisation som har rätt att utnyttja hela samhällets resurser för att förebygga och reagera på terrorangrepp. är ett öppet och fritt samhälle. Det är bra, men vi måste vara medvetna om att det gör oss sårbara för exempelvis terrorangrepp. Dessvärre verkar det finnas en aningslöshet bland svenska myndigheter, vilket resulterar i låg såväl mental som faktisk beredskap. är det polisen som har ansvaret för terrorberedskapen, men polisen saknar tillräckliga resurser. har militären betydligt bättre resurser som de av historiska skäl inte får använda. De senaste årens händelser har skapat debatt kring beredskap för att förebygga och förhindra terrordåd. Frågorna har varit många. Vem har ansvaret polisen eller militären? Var finns resurserna? Vilka resurser får användas och när? Förvirringen tycks påtaglig. är det hög tid att agera. Regeringen tillsätter som vanligt en utredning, men risken finns att av utredande och byråkratiskt malande leder till att vi drabbas utan förberedelse. Det är viktigt att snabbt komma till beslut, trots historiska laster. För är inte 1931 lika relevant som , eller . behöver en rak och tydlig organisation för att möta moderna asymmetriska hot. En organisation som har rätt att utnyttja hela samhällets resurser för att förebygga och reagera på terrorangrepp. Särskilt viktigt är det att organisationen är flexibel, professionell och slagkraftig. Kanske skall den vara fristående från såväl polisen som militären, men med sin rekryteringsbas i de båda organisationerna.
mot · GT02Ju325 · 2005-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att flytta våldsverkaren. Ett stort problem i dagens samhälle är våldsbrott i hemmet. Många, oftast kvinnor och barn, drabbas av att den närstående, oftast mannen, misshandlar både fysiskt och psykiskt. är den normala lösningen att en kvinna söker skydd, antingen via socialförvaltningen eller via en kvinnojour. Därefter ordnas olika typer av skyddat boende för att skydda de utsatta. Det borde vara på sin plats att vända kvinnans/den misshandlades och barnens rättigheter det borde vara våldsverkaren som flyttas bort från hemmet och ges besöksförbud. Om besöksförbudet kränks borde personen i fråga anhållas och sättas i fängsligt förvar. En utredning bör tillsättas för att utreda vilka åtgärder som krävs för att möjliggöra ett sådant förfarandesätt.
mot · GT02Ju327 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om borttagandet av preskriptionstiden för mord. är preskriptionstiden för mord . Varför ska en mördare gå fri bara för att det gått sedan brottet begicks? Inom pågår just nu diskussioner om att förändra preskriptionstiderna för olika typer av brott. Förhoppningsvis kommer arbetet att resultera i en lagrådsremiss. Skälet till att preskriptionstiden för mord nu bör avskaffas är att ny teknik, framför allt DNA har gått framåt. är det fullt möjligt att lösa mord som inte har gått att klara upp. Det gamla Helénmordet är ett rättsfall som med hjälp av DNA-tekniken kunnat lösas. Allt tyder också på att de kriminaltekniska redskapen kommer att bli ännu skarpare . Detta bör föra med sig att preskriptionstiden även för andra brott bör förändras. De som har begått grova brott skall inte kunna skratta polisen i ansiktet bara för att uppklarningen av brottet tagit lite än beräknat. Lagen bör slå fast att det inte skall vara någon preskriptionstid för folkmord, mord, brott mot mänskligheten och grova krigsförbrytelser. Grova brott i övrigt skall ha en lång preskriptionstid medan enklare brott kan ha en kortare avskrivningstid. Preskriptionstiden får dock aldrig vara så kort att brottslingen slipper straff, bara för att polisen inte hunnit utreda brottet.
mot · GT02Ju328 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om skärpta straff för införsel av kat. beslagtog svensk tull över kat, varav över ett ton i . (Drugnews, ). Enligt tullen är också kat kvantitetsmässigt den drog som ökar mest och som framför allt är ett problem bland somalier i . Det finns uppgifter om att var tredje somalisk man tuggar kat och att även kvinnor börjat missbruka drogen. har amfetaminliknande effekter och är beroendeframkallande. De sociala problem som uppstår i familjer där kat brukas är därför omfattande. Unga östafrikanska invandrarkvinnor lämnas ofta ensamma med barnen av sina missbrukande män. De har stora problem att försörja familjen på grund av männens missbruk och egna integrationsproblem i samhälle och arbetsliv. Riksåklagaren har tidigare krävt skärpta straff för smuggling av växtdrogen kat. krävs nästan för att narkotikabrottet ska betraktas som grovt. Det är sannolikt ett skäl till att polisen inte lägger ned någon möda på spaning eller ingripande. Priset på kat har, enligt socialarbetare, dessutom sjunkit . Regeringen har uppmärksammats på de sociala och juridiska problemen med kat, men på en skriftlig fråga 2004/05:78 svarar justitieminister att han inte avser att föreslå skärpta straff för införsel och bruk av kat. Många invandrarföreningar och även poliser som verkar lokalt har förgäves försökt få till en skärpt lagstiftning, men engagemanget inom förefaller minimalt och berör bara frågan som hastigast.
mot · GT02Ju331 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att underlätta för riksdagsledamöter att följa polisens arbete. Polisens arbetsvillkor i samhället är ständigt på den politiska dagordningen. Att allmänhet och förtroendevalda har en god insyn i polisens praktiska, operativa arbete är värdefullt och viktigt för förhållandet mellan medborgarna och denna viktiga myndighet. Polisens strävan efter öppenhet är positiv, men är också förenad med begränsningar vad gäller den operativa verksamheten. Ett exempel på detta är möjligheten att medfölja i polisens radiobilar där det föreligger avsevärda restriktioner . Vissa länspolismästare har också gjort en snäv tolkning av riktlinjer på detta område och infört generella regler som innebär att t.ex. endast ledamöter av polisstyrelser och polisnämnder får följa med i polisens praktiska arbete. Denna bedömning har gjorts bl.a. med hänsyn till säkerhet och sekretesslagens bestämmelser om skydd för den personliga integriteten. Dessa hänsyn måste emellertid vägas mot betydelsen av öppenhet och de positiva effekter som kan uppnås av en större insyn i verksamheten av politiska beslutsfattare på olika nivåer. En praxis där exempelvis förtroendevaldas deltagande kan underlättas, är därför en önskvärd utveckling. För de ledamöter av som önskar att aktivt kunna följa polisens dagliga arbete bör därför ordna med en information om polismyndighetens ansvarsområden, sekretesslagens bestämmelser och vilken arbetsmiljö som möter dagens poliser. Efter denna information bör riksdagsmannen på ett från sekretessynpunkt nöjaktigt sätt exempelvis kunna medfölja en polisbil i aktiv tjänst. Villkoren i varje enskilt fall måste naturligtvis aktuell länspolismyndighet råda över. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GT02Ju333 · 2005-09-23 00:00:00 — Alla aktörer, bl.a. inom rättsväsendet, måste ha kunskap om de maktstrukturer som är grunden för och möjliggör mäns våld mot kvinnor och kunskap om hur mottagandet av dessa kvinnor ska ske. Åtgärder måste alltså vidtas för att öka rättskedjans kunskaper om genusanalys och sexualiserat våld. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Kunskap för ökad rättstrygghet för HBT-personer Homosexuella, bisexuella och transpersoner (HBT-personer) utsätts ofta för olika typer av diskriminering, förtryck och våld, s.k. hatbrott. Lagstiftningen ger inte dessa grupper tillräckligt skydd. Särskilt gäller detta transpersoner som inte har något särskilt skydd i lagstiftningen. Enligt har anmälningarna av homofobiskt relaterade brott ökat markant . I en studie publicerad av kriminologiska institutionen vid bekräftas också ökningen av hatbrott mot HBT-personer. av de tillfrågade uppgav att de utsatts för olika hatbrott, gav samma svar. I av fallen handlade det om förtal och förolämpningar, om diskriminering på arbetsplatsen och hade drabbats av våldsbrott. Enligt utredningen är unga HBT-personer mest utsatta då det framkommer att av dem under 20år har drabbats av hatbrott. Bristande kompetens i rättskedjan Att öka rättsväsendets kunskaper om homofoba brott är en mycket viktig uppgift. Det har sagts vara en av de prioriterade brottstyperna, men detta till trots ökar antalet brott ständigt medan antalet gärningsmän som döms inte ökar i samma omfattning. En enkätundersökning gjord av resulterar i slutsatsen att endast tre polisdistrikt säger sig ha tillräckliga kunskaper om de förundersökningsregler som gäller vid hatbrott. En majoritet av distrikten svarade vidare att de inte hade tillräcklig kunskap om brottsoffrets situation och att frågans vikt inte poängterades av myndighetens chefer. I en lägesbeskrivning från , Sexuell läggning och bemötandet i , redovisas att HBT-personer får ett dåligt bemötande på det sociala området. Bemötandefrågan aktualiseras också i de fall HBT-personer är brottsoffer. Inte minst polisen måste därför bli mycket bättre på att bemöta HBT-personer som är brottsoffer. Detta skulle bl.a. öka förtroendet för polisen bland HBT-personer och dessutom underlätta utredningsarbetet. Många HBT-personer drar sig för att anmäla brott på grund av en osäkerhet över hur de ska bli bemötta eller av erfarenhet av att ha blivit dåligt bemötta. Detta kräver riktade insatser med ökade kunskaper, vilka exempelvis bör fås genom ökat samarbete med HBT-organisationer. Ökade kunskaper behövs även exempelvis inom åklagarväsendet och domstolsväsendet. Åtgärder måste således vidtas för att öka hela rättskedjans kompetens på HBT-området. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Förolämpningar på grund av sexuell läggning och könsidentitet En åklagare har enligt 5kap.5§4 möjlighet att väcka åtal om någon förolämpats med anspelning på dennes homosexuella läggning. Bestämmelsen omfattar däremot inte annan sexuell läggning än homosexualitet och inte heller könsidentitet. Sermin Özürküt (v)
mot · GT02Ju334 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om en översyn av sexköpslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att öka samhällets stödinsatser för integrationen av prostituerade.1 1 Yrkande 2 hänvisat till SoU. 25 000 män beräknas köpa en prostituerad i . Prostitution är en av de grövsta formerna av kvinnoförtryck och våld, som dessutom utgör grund för ännu grövre brott som människohandel för sexuella ändamål. Utan mäns köp av kvinnors kroppar skulle inte den slavmarknad som människohandeln utgör finnas. blev ett föregångsland när vi beslutade att kriminalisera köp av sexuella tjänster genom den s.k. sexköpslagen 1998. Lagen debatterades flitigt både före införandet och under införandet. går debattens vågor ibland höga. Ingen har ett entydigt svar om vad lagen har inneburit för den svenska sexmarknaden. Det är dock troligt att lagen verkar avskräckande på en del kunder, på hallickar och på dem som smugglar människor för sexuell handel. Det är helt enkelt jobbigt att inte få arbeta ostört i . Trots sexköpslagen florerar sexhandeln uppenbarligen fortfarande, om än i nya former, och ett ytterst litet antal sexköpare kan fällas. Det fanns ett antal grunder för varför enbart köparen av sexuella tjänster kriminaliserades. Den populäraste av förklaringarna har nog varit att man inte ytterligare vill göra kvinnan till offer genom att på detta sätt även göra henne (i den absoluta majoriteten av fall är säljaren kvinna) till kriminell. Att logiskt och pedagogiskt förklara varför det bara är sexköparen som anses öka handeln och marknaden för sex, är dock svårt. Sexköpslagen ter sig något haltande i allmänhetens ögon, enligt vittnesmål från bl.a. polismyndigheten och lagen anses svårtolkad med begränsande möjligheter för polisen att utreda och bestyrka brott. Det är därför av yttersta vikt att en översyn av sexköpslagens effektivitet och eventuella behov av förändring och åtstramning kommer till stånd för att lagstiftarnas intentioner uppfylls. Att prostitution inte är ett jobb man väljer utan ett visst mått av tvång, är uppenbart för de flesta. De flesta prostituerade har en bakgrund som inte har gett dem en reell möjlighet att utvecklas och kunna skapa sig möjligheter för ett mer normalt liv. För att komma tillbaka efter prostitution krävs en stor insats från samhället oavsett om man anses kriminell eller inte. Precis samma regler, insatser och adekvata resurser som gäller för integrationen av andra kriminella till ett icke kriminellt liv ska gälla för prostituerade.
mot · GT02Ju335 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att utreda förutsättningarna för att överföra kostnadsansvaret för personer som dömts till skyddstillsyn med behandlingsplan, s.k. kontraktsvård, till kriminalvården. Många personer som döms för brott i har ett missbruk i bagaget. För att kunna komma till rätta med kriminaliteten krävs också att man kommer till rätta med missbruket. finns det möjlighet att döma en tilltalad med missbruksproblem till skyddstillsyn med behandlingsplan, s.k. kontraktsvård. Kontraktsvården är ofta en bra påföljd för missbrukare, som ofta vid tiden för lagföring är motiverade att göra någonting åt sitt missbruk. Från samhällets sida ger kontraktsvården den möjlighet till påtryckning som ofta krävs för att missbrukaren verkligen skall fullfölja sin behandling. Kommunerna har det grundläggande ansvaret för missbruksvården i . För att en tilltalad skall kunna dömas till kontraktsvård krävs att berörd kommun skriver på en ansvarsförbindelse som täcker behandlingskostnaderna utöver vad staten svarar för inom ramen för kriminalvården. Denna ordning fungerar inte bra, då det ofta inte är möjligt att få fram en ansvarsförbindelse från kommunen som finns mellan att den tilltalade anhålls och att han döms i tingsrätten. Denna tid är ofta inte längre än . Det kan då bli nödvändigt att överklaga till hovrätten, så att praktiska möjligheter ges för att få fram en ansvarsförbindelse. Ett sådant förfarande medför extra kostnader för staten genom onödiga och fördyrade rättegångskostnader. Vidare innebär kontraktsvården betydande kostnader för framför allt mindre kommuner. Det finns exempel på att kostnaderna för en person som döms till kontraktsvård belastar närmare hälften av kommunens budgeterade kostnader för sluten missbruksvård. För att komma till rätta med dessa problem anser jag att regeringen bör ta initiativ till en utredning av hur ett överförande av hela kostnaden för kontraktsvården till kriminalvården skall kunna genomföras. Vård och behandling för missbruksrelaterad kriminalitet bör rimligtvis ligga inom kriminalvårdens ansvarsområde.
mot · GT02Ju337 · 2005-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att införa en åldersgräns för köp av sprejfärg och annan klotterutrustning. Klotter på allmän egendom har blivit ett stort problem i vårt samhälle. Klottrarna är oftast ungdomar mellan . Den som börjar klottra går ofta snabbt från att vara nybörjare till att bli storklottrare och många vittnar om att de har svårt att sluta. När ungdomarna åker fast blir det i regel stora skadeståndsanspråk. Att sanera exempelvis en spårvagn från klotter kan snabbt gå . Dessa ungdomar startar livet med stora skulder i bagaget. Därför bör en åldersgräns införas för köp av sprejfärg och annan klotterutrustning som t.ex. specialpennor.
mot · GT02Ju339 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om behovet av att se över reglerna för den straffrättsliga preskriptionen. I , liksom i de flesta länder, kan ett brott preskriberas. Straffrättslig preskription delas upp i åtalspreskription och påföljdspreskription. Åtalspreskription innebär att någon påföljd inte kan dömas ut när har förflutit från det att brottet har begåtts. Påföljdspreskription innebär att en påföljd som har dömts ut av en domstol inte kan verkställas efter det att har förflutit. Preskriptionstiden varierar, utifrån straffets längd, mellan två och enligt följande. Om den svåraste påföljden är Fängelse i högst 1 år Fängelse men högst 2 år Fängelse men högst 8 år Fängelse över 8 år Exempel på brott som har livstids fängelse i straffskalan och där det råder en 25-årig preskriptionstid är mord, människorov, grov mordbrand, grov allmänfarlig ödeläggelse och grovt sabotage. Exempel på brott där den svåraste påföljden är fängelse i och som därmed har en preskriptionstid är dråp, grov misshandel, grov våldtäkt och grovt rån. Exempel på brott där straffskalan är fängelse i lägst 2 och högst och där preskriptionstiden är våldtäkt, grovt koppleri och allmänfarlig ödeläggelse. Som ovan nämnts finns i åtalspreskription beträffande samtliga brott. Det finns dock exempel på andra länder i EU och västvärlden där de grövsta brotten inte preskriberas. I , , och finns inte några preskriptionsregler för bl.a. mord. Mot bakgrund av att modern teknik, t.ex. DNA-analyser, har gjort det möjligt att lösa brott som det tidigare inte varit möjligt att komma till rätta med, bör preskriptionslagstiftningen ses över. Därvid bör fokus läggas på de grövsta brotten som t.ex. mord. Inte för att i första hand någon efter mycket skall ställas till ansvar utan för att brottsoffren/brottsoffrens anhöriga skall få klarhet i vad som hände en gång för kanske mycket länge sedan. bör därför ta bort preskriptionstiden för mord, som är som längst . Det är viktigt att en sådan lagändring sker så fort som möjligt eftersom 25-årsgränsen tickar allt närmare för många ouppklarade mord. Det bör även övervägas att slopa preskriptionen eller förlänga den för andra grova brott som t.ex. våldtäkt. Inom pågår just nu diskussioner om att förändra preskriptionsreglerna för olika typer av brott. I ett uttalande öppnade justitieminister för ett avskaffande av preskriptionstiden för mord. Detta är positivt men det är också viktigt att preskriptionstiden för sexualbrott som våldtäkt finns med i dessa diskussioner.
mot · GT02Ju340 · 2005-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att kriminalisera rymningar och rymningsförsök från fängelsestraff. rymde 38 fångar från svenska anstalter, sex av dessa rymde från en sluten anstalt. har det skett flera uppmärksammade rymningar från svenska fängelser. Förutom att rymlingarna utgör fara och säkerhetsrisker för allmänheten kostar det mycket resurstid för de polismän som deltar i arbetet med att fånga rymlingarna. Till det skall läggas samhällets kostnad i form av det polisarbete som på grund av rymningarna inte blir utfört, vilket givetvis är svårare att beräkna, men som säkert är betydande. Mot den bakgrunden bör i lagen införas en regel som kriminaliserar rymningar och rymningsförsök från fängelsestraff. Så är fallet i de flesta andra länder, som t.ex. i våra nordiska grannländer. I är straffet fängelse , i böter eller fängelse och i böter eller fängelse . Det vanligaste straffet är böter eller fängelse i upp till ett eller , vilket gäller t.ex. i , , , och . har fängelse , medan i , och böter eller fängelse gäller. Med tanke på de konsekvenser som rymningar medför bör det inte längre vara fritt fram att rymma från ådömda straff. Det bör utredas vilka påföljder som kan anses vara rimliga vid rymning eller försök till rymning från ett fängelsestraff. Det synes inte helt onaturligt att lägga sig på en nivå jämförbar med våra nordiska grannländers. Den utredning som presenterades (SoU 2005:54) Framtidens kriminalvård tar inte problemet med låga straff vid rymningar på tillräckligt stort allvar. I utredningen anser kommittén att det är tillräckligt att göra en markering gentemot rymning i nuvarande lagstiftning, dvs. genom sanktioner i förmånssystemet och möjligheten att skjuta upp tidpunkten för den villkorliga frigivningen. Detta är otillräckligt, rymning måste kriminaliseras och straffet vara kännbart.