mot · GT02U311 · 2005-10-04 00:00:00 — 3En omöjlig modell för framtiden4 4Ryssland revolution, ekonomisk uppbyggnad, bristande demokrati och stagnation5 10Kampen för respekt för folkrätten8 11Kampen för mänskliga rättigheter11 12Frihet och mänskliga rättigheter12 13Folkrätt, demokrati och mänskliga rättigheter och jakten på jordens resurser13 14Internationell brottmålsdomstol eller amerikansk ståndsrätt14 15Politiska och ekonomiska maktförhållanden och fattigdomsbekämpning15 16Samstämmigheten i den globala utvecklingspolitiken och krigsmaterielexport17 17Klassförtryck, kvinnoförtryck och kvinnors rättigheter18 18Nationell självbestämmanderätt, statsbildningar och etnisk tillhörighet19 19Kriget mot terrorismen, kampen mot fattigdomen och för en hållbar produktionsordning21 20Reformeringen av Förenta nationerna23 tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i klarspråk bör fördöma ockupation av och bekämpa en världsordning i vilken tar sig rätten att sätta sig över internationell rätt, dvs. folkrätt, mänskliga rättigheter och internationell lag. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att lämnar samt för en internationell närvaro under FN-mandat, i vilken ingen av ockupationsmakterna finns företrädd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN, EU och andra internationella organisationer och sammanhang bör verka för ett sekulärt, demokratiskt och federalt och i dessa strävanden stödja organisationer inom arbetarrörelsen och kvinnorörelsen i . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att FN utför en sanering av irakiskt territorium från minor, utarmat uran och annat kontaminerat material. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN, EU och i andra internationella sammanhang bör verka för att återlämnar de ekonomiska tillgångar som företag från och de stater som ingick i den allians som angrep lade under sig i under och efter angreppet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att lämnar de palestinska områdena. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att understöder palestiniernas krav på en egen stat med östra som huvudstad. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att palestinier som fördrivits från sitt hemland ges rätt att återvända. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att mänskliga rättigheter och internationell rätt måste vara den övergripande och överordnade målsättningen för agerande i den israelisk-palestinska konflikten. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att alla typer av militärt samarbete oavsett om det handlar om import eller export eller annat utbyte av krigsmateriel med måste upphöra. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att på alla områden och i alla internationella forum skall agera för en icke-våldslösning av . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att som enda kärnvapenmakt i måste avveckla sina kärnvapen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN och andra internationella sammanhang aktivt bör motverka försök att förmå andra stater att ställa sig utanför . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN och i andra internationella sammanhang aktivt bör verka för att förmå att ge upp sitt motstånd mot . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN bör verka för en tydligare tolkning av vad som avses med självförsvar i internationella konflikter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att den svenska globala utvecklingspolitiken regelmässigt bör inkludera en redovisning av hur man har tagit till vara och utvecklat genusaspekterna såsom det anges i FN:s resolution och att kvinnors roll och möjlighet till medverkan över huvud taget bör redovisas utförligare när det gäller förebyggandet av konflikter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att inom EU bör verka för att europeiska transnationella företag förmås att omförhandla de avtal om exploateringen av bolivianska naturtillgångar som inte ratificerats av det bolivianska parlamentet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i alla internationella sammanhang bör verka för att skydda länders bestämmanderätt över sina naturtillgångar, så att transnationella företag och korrupta regimer förhindras från att i strid med demokratins principer orättmätigt beröva folken deras naturtillgångar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN bör verka för att länder med stor fattig befolkning får en starkare ställning i säkerhetsrådet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att en ledstjärna för arbete i FN bör vara ett vetofritt säkerhetsråd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN bör verka för att utveckla mer sofistikerade former av sanktioner, som riktar sig mot de regimer som bryter mot folkrätt och mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att skall verka för att FN får ett starkare inflytande över och . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att avlägsnande av minor i krigshärjade områden måste få ett utökat tekniskt och ekonomiskt stöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i EU och FN i enlighet med vad i fastslagit bör verka för att kärnvapen förbjuds och avvecklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN bör verka för att kompetenskraven när det gäller rekryteringen till olika poster inom FN höjs. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att bör verka för att FN:s administration reformeras i ett annat viktigt avseende: kvinnors representation måste förbättras på alla områden och nivåer inom eftersom de är klart underrepresenterade. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att i FN bör verka för att organisationen får en djupare förankring i folkliga sociala rörelser. 3En omöjlig modell för framtiden Det levnadssätt med hög konsumtion och resursförbrukning som är förhärskande i och är inte möjligt att förverkliga över hela världen. Skulle det genomföras överallt i världen skulle miljö- och resursförstöringen bli så omfattande att den snabbt hotade mänsklighetens existens. Vidmakthållandet av de nu rådande förhållandena innebär att flera länder i väst utan hänsyn till andra folk fortsätter sitt måttlösa resursslöseri ett resursslöseri som också innebär att man med militär överlägsenhet plundrar andra stater på deras tillgångar. Riktningsgivande för utrikespolitik, världens rikaste och mäktigaste stormakt, har inte, trots alla bedyranden, varit att som uttryckte efter , make the world safe for democracy (gör världen säker för demokrati). Det som i huvudsak varit riktningsgivande har varit om de politiska förhållandena i andra länder varit sådana att de gynnat amerikanska företags intressen eller inte. Det visar inblandning i andra länder och folks angelägenheter i latinamerikanska länder, där militärkupper och bräckliga, lättmanipulerade demokratier avlöst varandra, i där och andra västländer och deras säkerhetstjänster understött odemokratiska regimer och störtat nationella regeringar, i , där man fört omfattande och blodiga krig och i där transnationella företag söker lägga under sig olika länders naturtillgångar och slå ut spirande inhemsk industri. Efter har privatiseringarna med åtföljande ägarkoncentration av stora delar av landets ekonomiska tillgångar inneburit att nya råvaru- och konsumtionsmarknader öppnats för västvärldens transnationella företag, vilket medfört att de sociala skyddsnät av olika slag som i bl.a. det sovjetiska systemet var knutna till företagen utraderades. I syfte att bevara och stärka sin militära maktställning har byggt upp ett världsomspännande nät av militärbaser. utvecklar man allt dyrare och alltmer avancerade vapen. Vidmakthållandet av denna kostsamma militära överlägsenhet i och övriga västvärlden har utgjort en av förutsättningarna för exploateringen av övriga världen och är i sig ett gigantiskt resursslöseri. 4Ryssland revolution, ekonomisk uppbyggnad, bristande demokrati och stagnation Den ryska revolutionen var ett resultat av de motsättningar som vuxit fram under det tsaristiska självhärskardömets tid i det ryska samhället. Dessa motsättningar fördjupades snabbt under . En inkompetent statsledning som var oförmögen att inse nödvändigheten av fred, jordreformer, ekonomisk och politisk modernisering gav bolsjevikerna chansen att gripa makten. Den förändring av det ryska samhället som sedan följde var en modernisering, som med ytterligt brutala metoder framtvingades uppifrån. En stark övertro på effektiviteten i ett centralistiskt styre i kampen mot imperialismens och kolonialismens fasor fick långtgående och förödande konsekvenser. Denna övertro lade på ett tidigt stadium en hämsko på den demokratiska utvecklingen och senare också på den ekonomiska. Den sovjetiska moderniseringen genomfördes utan respekt för mänskliga rättigheter och till ett oerhört pris i människoliv. Målet var att i ekonomiskt avseende hinna ifatt västvärlden. Resultatet blev emellertid att arvet från självhärskardömets tid korruption, nepotism, byråkratism och andra missförhållanden kunde leva vidare om än i nya former. Det ekonomiska och politiska trycket och den isolering som utsattes för av omvärlden förvärrade dessa missförhållanden. Den s.k. kommandoekonomin, korruptionen, uppkomsten av en styrande nomenklatura, bristen på demokratiska rättigheter och beslutsprocesser ledde till ekonomisk stagnation och till ett politiskt sammanbrott. Tron på att den våldsamma och snabba industrialiseringen och tvångskollektiviseringen av jordbruket skulle lösa ekonomiska problem visade sig felaktig. I kombination med bristen på demokratisk insyn och kontroll ledde snabbindustrialiseringen och tvångskollektiviseringen till en omfattande miljöförstöring. Efter framträdde ett nytt , som brottades med alla de problem som vuxit fram under självhärskardömet och den sovjetiska tiden. Det nya framträdde som en starkt försvagad stormakt. Den demokratisering som inleddes glasnost har avstannat. Den har senare uppvisat en skrämmande oförmåga att hantera situationen i och sätta stopp för de omfattande brott mot mänskliga rättigheter som ryska trupper gjort sig skyldiga till i området. Glasnostperioden under har följts av en utveckling i alltmer auktoritär riktning. Makten koncentreras alltmer till president . har statsförvaltningen blivit effektivare men alltmer centralistisk. stöder diktaturer inom Oberoende Staters Samvälde (OSS). Parlamentets ställning har försvagats och partierna är omvittnat korrupta. Den ekonomiska utvecklingen är positiv om man ser till BNP men statens intressen går före medborgarnas. Den demokratiska utvecklingen har avstannat som inkomstskillnaderna i landet växer. Det växer fram en medelklass som 20 miljoner ryska medborgare lever under fattigdomsgränsen. Det pågår en modernisering och omorganisering av den ryska militärapparaten. Försvarsbudgeten har ökat kraftigt . En stor del av försvarsbudgeten består dock av löner, vilket inneburit att modernisering av krigsmateriel gått långsammare än man beräknat. Krigsmaterielexporten till är dock omfattande. Det finns tecken som tyder på att det finns olika strävanden inom den ryska krigsmakten en isolationistisk tendens och en som söker en öppning mot Nato. Det är dock tydligt att den ryska ledningen inte för gott kommer att finna sig i en andraplansroll utan eftersträvar att stärka sin position som en stormakt i världen. En viss öppning mot kan uppfattas som positivt men vidgade klassklyftor, sviktande demokratiska förhållanden och krig i med omfattande brott mot mänskliga rättigheter ger anledning till oro. Efter slut skedde en uppdelning av världen mellan de västliga segrarmakterna och i inflytelsesfärer. Motsättningarna mellan segrarmakterna växte. I väst efterträdde som dominerande stormakt. hamnade inom den sovjetiska inflytelsesfären, där oppositionsrörelser slogs ned med vapenmakt, som exempelvis i , eller kritik av regimen ledde till fängelsestraff eller grova trakasserier. Även stats- och partiledningars försök till en självständig socialistisk politik, vilket skedde i , slogs ned. I och med försvagningen av de gamla kolonialmakterna, , och , inleddes en period av politisk avkolonisering en avkolonisering som på flera håll tog sig våldsamma uttryck i och . I flera länder utkämpades nationella befrielsekrig såsom i , , och de portugisiska kolonierna. Flera av dem leddes av partier och organisationer som i ideologiskt avseende inte sällan bar socialistiska förtecken. som kolonialmakternas politiska överhöghet upphörde försvann dock inte de gamla kolonialmakternas ekonomiska inflytande i de nya politiskt självständiga staterna. I många fall efterträddes också de gamla kolonialmakternas ekonomiska inflytande av en ny ekonomisk makt , ofta företrädda av USA-baserade transnationella företag. Det stormaktskonflikt hade en starkt ideologisk prägel. Den kom att prägla viktiga delar av den nationella befrielsekampen i kolonierna. Den framställdes som en kamp mellan kapitalism och socialism. I västvärlden och i den sovjetiska inflytelsesfären tog sig denna ideologiska krigföring olika uttryck i maccarthyism i och politiska utrensningar i . Det tog sig också uttryck i ekonomisk krigföring. På det militära planet bildade och västeuropeiska länder militärpakten . Inom den sovjetiska inflytelsesfären svarade man med att bilda . gjorde att nationella intressen, säkerhetsintressen och kampen för vidgade inflytelsesfärer blandades samman med ideologiska motiv som socialism och internationell solidaritet. gav det vietnamesiska folket sitt solidariska stöd i kampen mot USA-imperialismen, medan det knappast kan sägas att ingripande i skedde på det afghanska folkets villkor utan var ett uttryck för sovjetiska nationella intressen och säkerhetsintressen och ett led i strävandena efter en utvidgad sovjetisk inflytelsesfär. Efterkrigseuropa var en av skärningspunkterna i stormaktskonflikten mellan öst och väst. Ofta var det i som konflikten blev som skarpast. Det var där muren mellan öst och väst byggdes. I skapades vid sidan av det militära samarbetet i Nato också EEC, senare EG, EU. I kompletterades med skapandet av Comecon. Efter upplöstes och Comecon. är flera länder i medlemmar av EU, andra söker medlemskap. är inte längre en delad stat. De ändrade maktförhållandena i världen har medfört genomgripande förändringar av förhållandena i ekonomiskt, politiskt, socialt och kulturellt. Nato kom emellertid inte att upplösas. Efter det slut uppstod dock svårigheter för Nato att rättfärdiga sin existens och sin militära närvaro i . Nato sökte presentera sig som en fredsbevarande och fredsframtvingande organisation. Den framställde sig så i samband med belägringen av , då utan beslut i och sålunda i strid med folkrätten bombade belägrarnas ställningar utanför staden, vilket ledde till att belägringen hävdes och det urskiljningslösa mördandet upphörde. Brytandet av belägringen av kom att bli legitim även om det ur folkrättslig synpunkt var en illegal åtgärd. Ingripandet betraktades av de flesta folk och stater som ett undantag. Föga anade man att det skulle bli till något som och en del andra stater skulle komma att använda som ett prejudikat ett prejudikat som också kom att underminera FN:s ställning och auktoritet. Natos ingripande kom att användas som en modell och för att rättfärdiga andra s.k. humanitära interventioner, vars resultat varit betydligt mer diskutabla än bombningarna av belägrare. Dessa senare ingripanden har inneburit mer uppenbara folkrättsbrott och har åtföljts av nya stridigheter, nya brott mot mänskliga rättigheter och krig. Natos ingripande i Bosnien och sedermera också i Kosovo har även använts för att rättfärdiga Natos fortsatta existens och närvaro i . Utvecklingen i f.d. medförde att frågan om militära resurser för krishantering inklusive snabbinsatsstyrka inom EU aktualiserades. En sådan håller också på att skapas. Det har även beslutats i att skall delta i denna styrka. Denna militärstyrka måste dock klart skiljas från frågan om en Europaarmé, som är något helt annat ett stormaktsprojekt. EU:s snabbinsatsstyrka eller andra militära resurser skall, enligt mening, inte kunna användas på annat sätt än som fredsbefrämjande och fredsframtvingande vid internationella konflikter och då alltid kopplade till ett FN-mandat. 10Kampen för respekt för folkrätten Folkrätten förbjuder en stat att anfalla en annan. Militära ingripanden får enligt folkrätten endast ske i självförsvar eller efter beslut av . Likafullt händer det dock att stater inleder anfallskrig mot andra stater. Så skedde när Nato inledde sina bombanfall mot republiken . Så skedde också när gick till angrepp mot . I dessa båda fall bröt Nato och mot folkrätten. Det fanns inget beslut i som gav rätt att gå till angrepp mot . Bombningarna inleddes efter det att Nato i ett ultimatum till i ställt krav som var omöjliga för varje annan stat att anta (att i praktiken självmant låta sig ockuperas av Nato). Det var först efter att bombningarna inletts som den jugoslaviska regeringen och president fick en förevändning att låta reguljära militära styrkor och fascistiska frikårer kasta sig över Kosovo, varvid brotten mot mänskliga rättigheter snabbt ökade i omfattning något som många varnat för. Den s.k. humanitära interventionen fick ett inhumant resultat. Ett annat aktuellt folkrättsbrott är USA-alliansens krig mot . Det fanns inget beslut i om att anfalla . Bushadministrationen försökte att med fabricerade bevis och falska påståenden övertyga världssamfundet om att den irakiska regimen innehade massförstörelsevapen. Det kan dock finnas undantagsfall, då mänskliga rättigheter måste ges företräde framför folkrätten, som i fallet med det belägrade , då en medlem i säkerhetsrådet () av maktpolitiska och prestigeskäl motsatte sig ett FN-ingripande. Till dessa undantagsfall hör dock inte ingreppen i Kosovo, som utlöste omfattande brott mot mänskliga rättigheter eller och , där det fortfarande råder krigsförhållanden. bör följaktligen i klarspråk fördöma USA-alliansens ockupation av och bekämpa en världsordning i vilken tar sig rätten att sätta sig över folkrätt, mänskliga rättigheter och internationell lag. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. bör också verka för att och dess allierade lämnar och för en internationell närvaro under FN-mandat, där ingen av ockupationsmakterna är företrädd. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. bör i FN, EU och andra internationella organisationer och sammanhang verka för ett sekulärt, demokratiskt och federalt och i dessa strävanden stödja organisationer inom arbetarrörelsen och kvinnorörelsen i . Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. bör verka för att FN utför en sanering av irakiskt territorium från minor, utarmat uran och annat kontaminerat material. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. När det gäller situationen i och övriga hänvisas till motionerna 2004/05:U268, 2005/06:U312. försvarar folkrätten och fördömer brott mot den. Partiet gör det utifrån den principiella utgångspunkten att stormakter måste förhindras från att utnyttja sin militära överlägsenhet för att i eget intresse försvara en världsordning som endast gynnar deras internationella maktposition och möjligheter att exploatera andra folks naturtillgångar och arbetskraft. har i strid med folkrätten använt sin militära överlägsenhet för att bevara sin ställning i världen, för att behärska och exploatera andra länders naturtillgångar i fall den viktiga oljan och för att garantera den samhällsordning som gynnar de härskande klasserna i det egna landet. bör i FN, EU och i andra internationella sammanhang verka för att återlämnar de ekonomiska tillgångar som företag från och de stater som ingick i den allians som angrep lade under sig i under och efter angreppet. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. Kampen för ökad respekt för folkrätten handlar dock inte bara om stormakter med globala intressen. Folkrätten gäller också mindre stater, vilka kan ha lokala stormaktsambitioner. Så har exempelvis den marockanska regeringen förvägrat det västsahariska folket dess rätt till självbestämmande och saboterat förverkligandet av FN-beslutade folkomröstningar. bör fördöma även denna typ av brott mot folkrätten och försvara folkens rätt till självbestämmande. För en utförligare beskrivning av den aktuella utvecklingen i hänvisas till särskilda motioner 2004/05:U246 och 2005/06:U310. Andra typer av folkrättsbrott har följt i spåren av de enorma förbrytelser som begicks mot de mänskliga rättigheterna under . För att kompensera judar för att västvärldens demokratier inte ingrep mot förföljelserna tilldelade segrarmakter judar ett område som de i egenskap av kolonialmakter behärskade. Man överlämnade till judar utan att ta hänsyn till de människor som redan levde där. För att släta över en begången oförrätt mot judar begick segrarmakter en ny oförrätt mot palestinierna. I spåren av staten tillkomst har krig, folkrättsbrott och brott mot mänskliga rättigheter följt. Den israeliska ockupationen av palestinska områden, de israeliska bosättningarna, skapandet av israeliska företag på ockuperad mark och export av varor producerade på palestinska områden under israelisk beteckning är några av brotten mot folkrätten. Alla dessa folkrättsbrott har i sin tur givit upphov till israeliska brott mot mänskliga rättigheter i form av diskriminering och tortyr av palestinier. De israeliska folkrättsbrotten och de talrika trakasserierna av palestinierna har slutligen givit upphov till inte enbart uppror utan också till palestinska terrorhandlingar. Det senaste årets avveckling av de israeliska bosättningarna i uppfattas i en del politiska kretsar som ett första steg mot bildandet av en palestinsk stat. Men det är fortfarande den israeliska staten som kontrollerar luftrummet, farvattnen och gränserna kring . Det enda som skett är att blivit en hårdbevakad inhägnad kontrollerad av israelisk militär. som rest en mur mot på palestinsk mark har bosättningarna ökat. För att en varaktig fred skall kunna uppnås måste lämna de ockuperade palestinska områdena. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. Palestinierna har rätt till en egen stat med östra som huvudstad. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. Palestinier som fördrivits från sitt hemland skall ha rätt att återvända. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. Uppkomsten av en självständig palestinsk stat skulle förändra den politiska situationen i hela regionen på ett positivt sätt, då behandlingen av palestinierna uppfattas som förödmjukande för folken i hela . Mänskliga rättigheter och internationell rätt måste vara den övergripande och överordnade målsättningen för agerande i den israelisk-palestinska konflikten. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. Alla typer av militärt samarbete oavsett om det handlar om import eller export eller annat utbyte av krigsmateriel till eller samarbetet på det militära området med måste upphöra. Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. skall på alla områden och i alla internationella forum agera för en icke-våldslösning av . Detta vill vi att som sin mening skall ge regeringen till känna. måste som enda kärnvapenmakt i avveckla sina kärnvapen.