mot · GT02MJ532 · 2005-10-05 00:00:00 — Enligt federalismens principer vill vi bygga ett samhälle, där beslut fattas på lägsta möjliga effektiva nivå. Detta synsätt innebär att beslut som rör t.ex. bör delegeras uppåt från statsnivån för att kunna nå största effekt. Det handlar inte om att springa ifrån sitt ansvar utan om att ta ett gemensamt ansvar. är så allvarligt hotad att berörda länder bör inrätta en särskild Östersjöregering med kraftfull beslutskompetens. En modell är att utvecklas och stärks. Denna form av ett beslutsfattande organ skulle vara ett helt nytt verktyg för internationellt miljöarbete. En Östersjöregering kräver att nationerna samt EU ger upp en del av sitt beslutsfattande till förmån för en Östersjöregering. Den nya beslutsnivån får mandat att fatta beslut inom områden som berör aktiviteter som påverkar , t.ex. transporter, sjöfart, gränsvärden för utsläpp av kemikalier och fiske. Östersjöregeringen bör inledningsvis utarbeta en krishanteringsplan för hela ekologiska situation med utgångspunkt från bl.a. slutsatser. Vad som ovan anförts om att ska verka för att inrätta en Östersjöregering med kraftfull beslutskompetens bör ges regeringen till känna. För att besluten ska efterlevas krävs även att en särskild miljödomstol inrättas för . Domstolen ska tillse att alla miljöbrott mot ekosystem blir straffade. Vad som ovan anförts om att ska verka för att införa en särskild miljödomstol för bör ges regeringen till känna. Straffen måste stå i relation till effekterna av brottet. Det är orimligt att miljöbrott som får stora konsekvenser både för miljön och för ekonomin endast bestraffas med låga bötesbelopp. Trots lagstiftning som förbjuder oljeutsläpp och dumpning av annat slag, drabbas svenska vatten av många skadliga utsläpp. Miljöbrott till havs begås inte för att man vill skada miljön, utan för att man vill minska sina kostnader. Brotten föregås därför ofta av kalkyler där kostnaderna för eventuellt straff vägs mot vinsten av att bryta mot reglerna. Det är därför mycket viktigt att de straffrättsliga sanktionerna fungerar. Likaså ska det vara kännbart att överträda reglerna. Samhällets budskap måste otvetydigt vara att brott mot miljöreglerna aldrig ska löna sig. , som också har haft stora problem med oljeutsläpp, femdubblade bötesbeloppet till motsvarande och tillsatte en specialstyrka vid och det gav bra resultat. Redare och fartyg som dömts namnges vilket tillsammans med bötesbeloppet har visat sig vara så avskräckande att oljeutsläppen längs har minskat. Vad som ovan anförts om att straffen för miljöbrott mot ekosystem måste stå i relation till skadan bör ges regeringen till känna. Situationen för fisken, fisket och havsmiljön i är allvarlig. Detta bekräftas förutom av havsmiljöforskare också av yrkesfiskare som utifrån den egna vardagen ser och drabbas av de förändringar som sker. Sannolikt är miljöförstöringen ett väl så stort skäl till den kraftiga minskningen av torskbeståndet som fisket i sig. Övergödningen av har exempelvis bidragit till att stora bottenområden är syrefattiga och i princip döda, lägg till detta att vattengenomrinningen i är mycket långsam (det tar 25 till för vattnet att bytas ut i vilket är att anses som extremt långsamt) vilket påverkar vattnets återhämtningstid. Detta har även påverkat beståndet av torsk eftersom goda syreförhållanden är en förutsättning för torskens reproduktion. Oavsett hur ansvarsförhållandet ser ut mellan förändringar i havsmiljön och fisket, är dagens fisketryck totalt sett för hårt. Den gemensamma fiskepolitiken och därmed fisket i måste bedrivas på ett långsiktigt hållbart sätt i fråga om utnyttjandet av fiskeresurserna. I annat fall har varken fiskbestånden eller fiskarna någon framtid. Vad som ovan anförts om att fisket i måste bedrivas på ett mer långsiktigt hållbart sätt bör ges regeringen till känna. I fiskereformen som har presenterat finns inga tydliga tidtabeller eller åtgärdsplaner för att minska fiskekapaciteten. De genomförda nedskärningarna har enbart utgått från fiskeflottans tonnage. som tonnaget minskat har fartygens fångstkapacitet ökat genom effektivare fångstmetoder och utrustning, vilket bl.a. stimulerats av subventionerna till nya högeffektiva fiskebåtar. Det är inte rimligt att EU har mål och medel som går i helt motsatt riktning. Därför är det viktigt att dels upphöra med subventionerna till nya högeffektiva fiskebåtar, dels komplettera fiskereform med tydliga tidtabeller eller aktionsplaner för att minska fiskeflottans kapacitet. För att uppsatta mål om att minska fiskeflottans kapacitet verkligen ska fullföljas av respektive land, krävs också att det finns ett fungerande sanktionssystem. Yrkesfiskarna förlorar arbetstillfällen och den allt svårare situationen för dem som har havet som sitt levebröd är en tydlig effekt av försämrade vattenmiljö. Det är en stor rikedom att ha sjöar och hav som kan ge oss sunda och säkra livsmedel, som inte har transporterats över halva jordklotet innan vi dukar upp den på våra matbord. Svenska yrkesfiskare fyller här en viktig funktion. Fiskerinäringen måste, liksom andra näringar, ges tydliga regler och konkurrensvillkor. De miljöproblem som drabbar yrkesfiskets utkomstmöjligheter måste samhället ta ansvar för, såväl som tidigare politiska beslut om utsläppsnivåer och fiskekvoter, som orsakar miljöeffekter och hotar fiskbestånd. Transporterna på har ökat kraftigt under det senaste årtiondet, på grund av bl.a. den ökande handeln i och , inte minst vad gäller ökande oljeexport. väntas den totala fartygstrafiken öka . Det betyder att de transporter som i en strid ström flyter fram över kommer att få det allt trängre, som transporternas miljöpåverkan kommer att öka. har nästan hälften av fartygen som trafikerar säkerhetsbrister. , , angörs en svensk hamn av ett undermåligt fartyg, fartyg som i princip är sjöodugliga och som finns på organisationen svarta lista. Sjöfarten är ett bra transportslag ur miljö- och samhällsekonomisk synvinkel men då gäller det också att den är säker. När olyckan väl är framme är katastrofen ett faktum, speciellt i ett så känsligt innanhav som . Dessa transporter medför effekter på av flera anledningar. Oljehaltigt avfall, olycksrisk, luft- och vattenföroreningar av bränslet, införsel av främmande växt- och djurarter är några exempel. registrerar den svenska ca 400 illegala oljeutsläpp, utsläpp som är medvetna och sker vid fartygens normala drift, som vid rengöring av tankar. Även måttliga oljemängder kan under olyckliga omständigheter vålla omfattande skador på badstränder och inte minst skada sjöfågelbestånd. Dessa utsläpp sker trots att det finns ett väl utvecklat system av internationella regler som förbjuder utsläpp av detta slag och trots att kapaciteten att ta hand om förorenat vatten i svenska hamnar ständigt ökar. Det är uppenbart att risken att åka fast är för liten. De medvetna oljeutsläppen och olycksriskerna med de omfattande oljetransporterna på utgör ett ständigt miljöhot. anser att alla oljetankrar som trafikerar bör använda isklassförstärkt tanktonnage. För samtliga fartyg måste det gälla höga krav på kontinuerlig tillsyn och ett bra underhåll. För att stärka kunskaperna kring miljöfrågorna vill vi även se krav på miljökompetens hos personalen på samtliga fartyg som trafikerar , en typ av Östersjökörkort. Krav på färdskrivare är också nödvändigt eftersom myndigheter etc. då kan se om ett fartyg otillåtet passerat ett marint reservat eller befunnit sig i ett område där det skett ett oljeutsläpp. För att dessa krav ska kunna genomdrivas krävs de att den bedriver påtryckningar i både EU och IMO (). Vad som ovan anförts om att ställa högre krav på de fartyg och besättningar som trafikerar bör ges regeringen till känna. Det är inte bara transportfartyg och färjor som påverkar miljön i . Även det rörliga friluftslivet medför negativa miljöeffekter i form av bl.a. avgasutsläpp från båtmotorer, utsläpp av närsalter vid tömning av septiktankar, spridning av kemikalier från t.ex. båtens bottenfärg och spridning av avfall i skärgården. Man förvånas ofta över att de som njuter kanske allra mest av inte tar ansvar för att också värna dess miljö. Det är tydligt att regler för att minska friluftslivets miljöpåverkan behövs och inser att reglerna i vissa fall kan komma att behöva skärpas ytterligare. När det gäller utsläpp av miljögifter lider mycket av gamla synder, inte minst på grund av den långsamma hastighet som vattenutbytet sker i vårt innanhav. Även om de stora punktutsläppen från industrier i är åtgärdade, har gifterna som tidigare släpptes ut inte försvunnit. De finns kvar i bottensediment och kan därmed göra skada om sedimentet rörs upp. Dagens utsläpp av miljögifter är inte punktvisa på samma sätt som tidigare utan mer diffusa. Ett tydligt exempel på detta är dioxin, som bl.a. släpps ut i små mängder vid förbränning och nedbrytning av PVC. Utsläpp av dioxin och andra miljögifter är ofta relativt små och svåra att få kontroll på. Många små utsläpp får dock sammanlagt stora effekter särskilt de ämnen som är mycket giftiga och dessutom inte bryts ned i naturen utan istället lagras i djur och människor. Det är viktigt att vi fortsätter arbetet med miljömålet om en giftfri miljö i men det krävs ett betydligt starkare internationellt arbetet i den här frågan, som är ytterst global. Kemikaliehanteringen och en utredning om hur ekosystem är påverkat av miljögifter bör ingå som en bit i en krishanteringsplan för . En förstärkt, förtydligad och förenklad kemikaliepolitik är en viktig del för att få en hållbar tillväxt i . Kommissionens liggande förslag ger en bra grund. Det består av flera delar: registrering, utvärdering, tillståndsgivning och begränsning av tillverkning av ämnen. presenterades en undersökning om REACH-förslagets effekter på europeisk industri. Studien tog död på de skräckscenarier som exempelvis kemiindustrin hade utmålat. Grunderna för REACH håller. Men undersökningen visade också att småföretag som producerar låga volymer kan få problem med kostnaderna och att kostnaderna kan komma att uppgå till av omsättningen. har därför föreslagit ett förenklat system för lågvolymämnen. Där det inte finns någon misstanke om att ämnet är farligt ska det räcka med att registrera grundläggande information. För de ämnen som kan innebära en risk så kräver vi i förslaget mer information kring exponering och toxicitet än i kommissionens förslag. Ansvaret för att kemikalier används på ett säkert sätt ska ligga på företagen och utbytesprincipen bör alltid gälla. Detta är en mycket viktig skillnad mot dagens situation och vi skulle vilja förtydliga och förstärka företagens ansvar. För att vi konsumenter ska ha möjlighet att välja bort farliga kemikalier och därmed kunna göra hållbara val i vår konsumtion är det viktigt att information om farliga kemikalier når ända ner till konsumenten. vill ha ett REACH som sätter försiktighetsprincipen och utbytesprincipen i första rummet. Kemikalier som påverkar vår arvsmassa, vår fortplantningsförmåga eller ger oss cancer samt är långlivade och kan bioackumuleras i näringskedjan ska ha hårdare restriktioner eller i många fall helt förbjudas. 5.8Miljögifter leder till skadliga livsmedel Fet fisk från insjöar och innehåller höga halter av dioxin och andra typer av organiska miljöföroreningar. har därför utfärdat kostråd för hur ofta man bör äta sådan typ av fisk. Råden varierar för olika grupper av människor. har förhandlat sig till undantag för EU:s dioxingränser i fisk för människoföda med anledning av att fisken trots allt är en viktig del av vår allsidiga kost samt att kontrollerna av dioxin inte sker på samma sätt inom hela EU. vill i detta sammanhang också framhålla vikten av likvärdiga kontroller inom EU med avseende på teknik och tidsintervall. Kärnpunkten är dock att vi måste gå till botten med problemet och minska utsläppen av organiska miljögifter som dioxiner, eftersom många av fiskarterna i insjöar och innehåller så höga halter av miljögifter att vi kan äta dem, i den utsträckning vi vill. Det är angeläget att få bättre kontroll på och kunna åtgärda alla små utsläppskällor av dioxin. Förbränningsanläggningar, deponier, allt måste kartläggas och åtgärdas! Larmen om dioxin i vår mat gäller inte bara fisk och skaldjur. I och har det även förekommit skandaler med dioxin i mjölk. Därför bör inom EU ta initiativ till ett brett åtgärdsprogram för att minska dioxinutsläppen och därmed minska risken för dioxin i maten. Att de flesta kemikalier på ett eller annat sätt är skadliga för miljön är känt och allmänt vedertaget. Att även läkemedel som är till för att göra oss friska skadar ekosystemen och i förlängningen också oss själva är däremot inte lika vedertaget. Det är framför allt hormoner och antibiotika som pekas ut som tickande miljöbomber. Hormoner som härrör från p-piller och andra preventivmedel läcker förr eller senare ut i vattnet och kan då medföra sterilitet hos fiskar och andra vattenlevande organismer. De effekter som biologer kunnat påvisa av antibiotika är att den leder till antibiotikaresistens hos bl.a. bakterier, varvid även bakterier som orsakar sjukdomsepidemier kan bli antibiotikaresistenta. För att kartlägga läkemedelsrester i miljön pågår en rad olika kartläggningar och forskningsprojekt inom EU och i . På grund av läkemedlens inverkan på miljön krävs en tydlig lagstiftning på det området. anser dock att det vore olyckligt om debatten kom att handla om att stoppa vissa läkemedel med hjälp av förbud. Istället vill vi se en debatt om hur man ska komma tillrätta med problemet och om den uppnådda hälsoeffekten av läkemedlet står i proportion till miljöriskerna. Det finns t.ex. experter som menar att genom kraftiga oxidationsprocesser skulle de flesta läkemedelsrester kunna oskadliggöras i avloppsreningsverken. En annan metod är att samla upp problemet redan vid källan genom att urin från patienter som får starka mediciner på sjukhus separeras från övrigt avloppsvatten. Relativt har två nya typer av preventivmedel släppts i EU-länderna. Dels är det ett p-plåster, dels en vaginalring, som skall vara alternativ till p-piller. Gemensamt för de båda produkterna är att den största mängden östrogen inte tas upp av kroppen och därför kan medföra betydande miljörisker om de inte hanteras på rätt sätt. Det är inte svårt att tänka sig hur man kan råka tappa sitt plåster i duschen eller i vågorna i badviken. Detta exemplifierar vår ståndpunkt att en form av miljökonsekvensbeskrivning ska genomföras innan nya läkemedel släpps ut på marknaden. Efter en sådan kan man belägga läkemedlet med restriktioner/skyddsåtgärder och skyldighet till information för användaren för att minimera den negativa miljöpåverkan. Utvecklingen av nya läkemedel borde även ske med en större miljöhänsyn. För är det angeläget att öka kunskapen och kontrollen av läkemedel ur miljösynpunkt. Regeringen bör därför återkomma med ett åtgärdsprogram om läkemedel ur miljösynpunkt. 5.10Åtgärder för minskad övergödning Åtgärderna för att minska övergödningen måste fortsätta och intensifieras för att vi ska kunna se resultat. Det är viktigt att tar ett stort ansvar för att fortsätta arbetet med att minska utsläpp av närsalter inte minst från vårt jordbruk. Inriktningen bör vara att stimulera användning av fånggrödor samt minska kvävegivarna genom rådgivning och ökad användning av växtnäringsbalanser. För att minska näringsläckaget krävs också en annan regional fördelning av djurhållningen för att få en mer effektiv recirkulering av växtnäring. Det är viktigt att hela det svenska jordbruket deltar i att genomföra insatser för att rädda , för det krävs framförallt ett större kunskapsutbyte mellan myndigheter och företagare. Miljöarbetet går ofta ut på att genomföra beordrade insatser och kantas av byråkratiskt krångel, detta leder inte till det konstruktiva miljöarbetet vi behöver. Vi måste bygga bort känslan av att miljöarbete blir ett hinder för den övriga verksamheten, både och pengar, och vi måste öka delaktigheten. Att arbeta utifrån ett helhetsperspektiv och ett större systemskifte i miljöarbetet inom de gröna näringarna är bättre än att täta till med mera byråkrati i ett hål i taget. Jordbruket på andra sidan , i , och , måste också systematiskt förändras och miljöanpassas för att reducera utsläppen av miljögifter och närsalter. Detta kan genomföras genom en ökad samverkan och ett utbyte av teknik och kunskap länderna emellan. avsätter medel i vårt Östersjöanslag för att öka forskningen, utvecklingen och kunskapssamverkan inom lantbruket, för att minska näringsläckaget, det är en mycket viktig del i arbetet med att rädda . Vad som ovan anförts om vikten av åtgärder för att minska näringsläckaget från det svenska jordbruket bör ges regeringen till känna. har vi bra och effektiva reningsverk, men långt ifrån alla är uppkopplade mot ett reningsverk. antar att utsläppen av fosfor från enskilda avlopp överstiger de från allmänna avloppsreningsverk. Utsläppen från de enskilda avloppen måste ses över. Många kommuner arbetar med att ta fram åtgärdsstrategier, öka kunskapen kring och se över de enskilda avloppen, ett mycket stort och viktigt arbete, framförallt då andelen fritidshus som byggs om till permanentboende ökar, vilket i vissa områden kan leda till ett ökat tryck på den allmänna avloppshanteringen eller en försämrad vattenkvalitet, då det gamla ledningsnätet ofta rinner ut i närmaste vattendrag utan rening. Problematiken kring de enskilda avloppen beror oftast på en kunskapsbrist och inte en ovilja. Miljöstyrande insatser med informationskampanjer och riktade åtgärder är ett sätt att hantera detta problem. Transportsektorn står för av totala kväveoxidutsläpp i luften. Trots att utsläppen har minskat i och med kraven på katalytisk avgasrening på nya bensindrivna bilar, är de fortfarande betydande från dieseldrivna bilar och även från bilar med alternativbränsle. Därför behöver arbetet med att förminska utsläppen från biltrafiken fortsätta. Det svenska system som finns för NOx-avgifter har visat sig effektivt och uppskattat av branschen. vill vi gå vidare med ett system för utsläpp av kväve- och fosforföreningar till vatten från kända punktkällor. Tanken är att krav på rening av fosfor i processvatten från en svensk industri antingen kan genomföras som en investering på den aktuella industrin eller att motsvarande investeringsbelopp läggs i en miljöfond. Dessa pengar kan sedan användas mer kostnadseffektivt på andra sidan . Detta kan ses som en utvecklad Polluters Pay Principle, där förorenaren betalar för rening av sina utsläpp, men där åtgärderna skulle hamna där de medför störst utsläppsreducering. Även rening av avloppsvatten från kommuner bör kunna ingå i detta samarbete. Vad som ovan anförts om en miljöfond för kostnadseffektiva investeringar, gällande utsläpp av närsalter till vatten, bör ges regeringen till känna. Klimatfrågan är en avgörande framtidsfråga för livet på jorden. Att stoppa utsläppen av växthusgaser är en enorm global utmaning. Klimatförändringar sker trögt och effekterna av de utsläpp som redan skett har bara till viss del börjat märkas. Med ett förändrat klimat ska vi inte bara räkna med vattenhöjningar, temperaturhöjningar och extremare väder, med dessa förändringar följer även nya spridningsvägar för sjukdomar, förändrade odlingsgränser och brist på färskvatten. De länder och områden som kommer att drabbas hårdast av klimatförändringarna är utvecklingsländerna, där många ekosystem redan är hårt ansträngda och där det dessutom finns en stor bräcklighet i de ekonomiska systemen. Det är vårt ansvar att ta klimatfrågan på allvar och agera med alla tillgängliga medel för att motverka klimatförändringar. Nya forskarrön menar att växthuseffekten går fortare än vad som förut har antagits, ser vi inte den minskningen av växthusgaser som skulle behövas, snarare blir vi allt mer varse om klimatproblemets komplexitet. krävs det snabbare och effektivare politiska beslut och insatser världen över. ska vara ett föregångsland och ett föredöme i EU:s klimatarbete. Därför satsar vi ännu mer på att förverkliga miljömål om halverade utsläpp av växthusgaser . 6.1Teknikskifte behövs för att minska växthuseffekten Att förbättra klimatet kräver teknikskifte och det i sin tur kräver långsiktiga spelregler med tydliga tidsramar, något dagens miljö- och energipolitik saknar. Ett utbyte av teknik fungerar bara om privatpersoner, företag och det offentliga vågar investera och blir uppmuntrade att göra det. Det måste helt enkelt löna sig att satsa på miljöförbättrande investeringar. Teknikskiftet kräver också kunskap, information och utveckling, kunskap och informationsspridning om vad en miljöinvestering i mitt hem eller i min fabrik kan leda till i form av långsiktiga ekonomiska vinster. mål om att det efter 2015 ska vara förbjudet att sälja nytillverkade fordon som enbart kan drivas av fossila bränslen blir allt viktigare. Genom att sätta upp en tydlig slutgräns ger vi ett kraftigt incitament till fordonsindustrin att producera och utveckla miljöbilar. För att lyckas genomföra en sådan stor omställning behövs det en ökad satsning på alternativa drivmedel. En produktion av inhemsk etanol går att förverkliga och kan generera många nya jobb och en ökad tillväxt i . Vi kan jämföra med det brasilianska etanolprogrammet som sysselsatte nära 700 000 personer 2003, vilket ledde till att landets oljeimport minskade med totalt , vilket gav mer än tio gånger investeringarna och 50 gånger subventionerna. väljer att behålla vårt förslag om ett nytt anslag för alternativa drivmedel från föregående år, som tillsammans med regeringens energiforskningsanslag innebär en total satsning på . Vi anser att tiden runnit ut och att vi nu måste agera snabbare och kraftfullare för att driva på teknikskiftet som är nödvändigt. Den viktigaste frågan för ett förbättrat miljöarbete är att sikta in sig på att använda bästa möjliga teknik. Vi måste bygga in resurssnålheten i vårt sätt att tänka. För klimatets del är dagens ökade transporter det största problemet. Det handlar inte nödvändigtvis bara om att byta drivmedel, utan vi måste ta fram ny teknik som kan minska drivmedelsberoendet överlag. Bränsleförbrukningen på en gammal bil är så pass stor att vi skulle kunna tjäna in kostnaden för en ny bränslesnålare bil på bara . Teknikskiftet handlar alltså om mer än att bara byta till inhemsk etanol och köra vidare i dagens transportsystem. Därför måste vi fortsätta att satsa på forskning och utveckling, en forskning som behöver vara tvärvetenskaplig och öppen för nytänkande. De alternativa fordonsbränslena och tekniken ligger fortfarande bara i startgroparna. Marknaden är enorm för förnyelsebara fordonsbränslen. För att hänga med i utvecklingen och också visa vägen i omställningen till ett grönt transportsystem krävs att vi satsar på forskning och utveckling. När det t.ex. gäller den första generationens biobränsle ligger redan långt framme och den positionen vill vi bibehålla. Satsningarna handlar om såväl traditionell forskning som stöttning av näringslivet i dess teknikutveckling. Det är viktigt att satsningarna inte ger förtur åt något särskilt bränsle eller någon särskild teknik. Det är slutresultatet, effektiva och förnyelsebara fordonsbränslen, som vi efterfrågar. I pågår ett flertal intressanta forskningsprojekt kring den andra generationens biodrivmedel. Som exempel kan nämnas forskning kring svartlutsförgasning i , Biofuel region i och , pilotanläggning för syntetisk diesel i och utvecklingen av biogasproduktion och biogasnät i för att nämna några. För att den innovationskraft som finns runt om i ska kunna bli en del av teknikskiftet krävs det att politiken sätter långsiktiga och teknikneutrala spelregler. Miljöpolitiken har alltför länge präglats av detaljstyrning utan en tydlig koppling till marknaden.