ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GS10403 · 2005-02-18 00:00:00 — Interpellation 2004/05:403 av Axel Darvik (fp) till statsrådet om arbetsro i skolan En jämförelse som genomfördes av visade att inget annat land har lika mycket skadegörelse, stölder, skolk och sena ankomster som . Grovt språkbruk är också vanligast i svenska klassrum. En sådan oordning lägger grunden till än större problem: kränkningar av elever och att elever som inte kan koncentrera sig när det är stökigt i klassrummet hamnar efter kunskapsmässigt. Jag tror att en viktig förklaring till att det blivit så här är att lärarnas disciplinära befogenheter har monterats ned. Därmed har lärarnas auktoritet tillåtits sjunka. I , som ligger bäst till i flera avseenden i de internationella jämförelser som publicerats , har lärarna betydligt mer långtgående befogenheter för att upprätthålla arbetsron. Skolministern har gett till känna att han vill dröja ytterligare med en proposition om en ny skollag. Det innebär att de viktiga besluten om befogenheter till lärarna dröjer. Regeringen kan inte hävda att den behöver ytterligare underlag för att kunna fatta beslut. Det är dags att ge lärarna de verktyg som krävs för att skapa en trygg arbetsmiljö. Alla skolor ska ha tydliga ordningsregler som är väl förankrade hos elever, föräldrar och lärare. Förebyggande åtgärder som en väl fungerande elevvård ska finnas men för dem som inte följer reglerna ska sanktioner vidtas i olika steg. Det ska alltid finnas möjlighet att bättra sig, men elever och föräldrar ska veta att om ingen förbättring sker så vidtas nästa åtgärd i sanktionsstegen. Skriftlig varning, obligatoriska föräldrasamtal och en kortare tids avstängning är några exempel på åtgärder som kan användas som sista utväg. Allvarliga kränkningar och brott ska polisanmälas. vet de elever som tagit över det informella ledarskapet på en skola genom våld och trakasserier, att de inte har något att frukta. De kan fortsätta förstöra utan att vuxenvärlden har verktyg att stoppa dem. Alla elever ska ha rätten att känna sig trygga i sin skolmiljö. Det är en självklarhet i sig men också ett fundament för att skolan ska kunna lyckas med sin uppgift, att ge eleverna kunskap. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsrådet vilka åtgärder han är beredd att vidta för att komma till rätta med ordningsproblemen i den svenska skolan.
ip · GS10406 · 2005-02-21 00:00:00 — Interpellation 2004/05:406 av () till socialminister om bidragsfusket har ett generöst transfereringssystem som är utformat för att täcka inkomstbortfall i händelse av sjukdom, arbetslöshet, föräldraledighet och så vidare. Systemet har ett stort förtroende hos människor. För att bibehålla detta förtroende är det viktig att fusket med bidragen begränsas och motarbetas på ett kraftfullt sätt. När det gäller bidrag och förmåner från våra gemensamt finansierade socialförsäkringssystem måste beslut om utbetalningar grundas på riktiga uppgifter och dessa måste kunna kontrolleras. Ökade kontroller kan genomföras på flera sätt till exempel genom en mer omfattande granskning av ansökningarna. Men mest aktuellt i debatten är samkörning av olika myndigheters register. Med hänsyn till den enskildes rätt att bestämma över vilka registeruppgifter om honom eller henne hamnar i måste man emellertid vara försiktig när det gäller samkörning av register så att kontrollerna inte innebär stora integritetsintrång eller kartläggningar av enskilda människors liv. Transfereringssystemet utgör en stor del av den offentliga ekonomin och omsätter stora belopp. betalar ut nästan i olika former av bidrag, hur mycket som försvinner i fusk är dock okänt. har det funnits ett motstånd från regeringen att erkänna att fusk kan vara ett problem och därför är den senaste tillgängliga undersökning . Den talade då om att fem@sju miljarder kronor försvann i fusk . För att kunna täta till luckorna i systemet är det nödvändigt att känna till omfattningen, vilka bidragsformer som är mest utsatta och vilka metoder de som fuskar använder. Det skulle vara önskvärt med ökade insatser från regeringens sida för att klargöra hur utbrett bidragsfusket är och hur mycket det kostar skattebetalarna som finansierar bidragssystemen. Att människor fuskar med uppgifter och information för att tillskansa sig extra bidrag eller ersättningar utan att ha rätt till dem är detsamma som att stjäla pengar från skattebetalare och sjuka. Trots att det är brottsligt är det få människor som fällts av en domstol. Stödet för att se över sanktionerna för bedrägerier med bidrag är stort. Åtta av tio svenskar stöder förslag om strängare straff för bidragsfusk enligt en undersökning. Med tanke på den lilla risken att straffas måste man fundera kring vilken effekt straffen har för att avskräcka människor när de väljer mellan att fuska eller inte. 1.Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att stärka möjligheterna att stoppa fusket på sätt som inte kränker människors integritet? 2.Vilka åtgärder avser socialministern att vidta för att klarlägga omfattningen av bidragsfusket?
ip · GS10407 · 2005-02-21 00:00:00 — Interpellation 2004/05:407 av i (m) till utrikesminister om övergrepp mot civilbefolkningen i i västra Det är konflikten mellan , den regeringstrogna arabiska och rebellgrupper bröt ut och den humanitära situationen är fortsatt mycket allvarlig. Därtill kommer att våldet och övergreppen mot den redan hårt drabbade civilbefolkningen i har trappats upp . Det internationella samfundet står alltjämt handfallet inför uppgiften att få ett stopp på övergreppen i det konfliktdrabbade Darfurområdet i västra . Att inte har uppfyllt kraven i FN:s säkerhetsråds resolution från är oacceptabelt och har medfört försämrade förutsättningar för en fredlig utveckling i denna del av landet. måste förmås att avväpna , stoppa övergreppen mot civilbefolkningen i och upprätthålla avtalet om vapenstillestånd. Häri är Afrikanska unionens förmåga och ett ökat engagemang från EU och övriga internationella samfundet avgörande. FN:s generalsekreterare har pekat på det akuta behovet av ytterligare konkreta åtgärder från det internationella samfundet för att få tillstånd en fredlig utveckling i och konstaterade att "additional measures are urgently required.Those organisations with real capacity @ and NATO as well as Union are well represented in this room @ must give serious consideration to what, in practical terms, they can do to help end this tragedy." Det ger därför upphov till frågor när utrikesminister vid den utrikespolitiska debatten hävdade att Afrikanska unionen inte vill ha hjälp i form av ytterligare åtgärder såsom fredsfrämjande insatser. 1.På vilket sätt avser utrikesministern att verka för att EU ska infria generalsekreterare begäran om ytterligare och praktiska åtgärder för att få ett stopp på övergreppen mot civilbefolkningen i ? 2.På vilket sätt avser utrikesministern att verka för att EU konkret och på plats ska engagera sig för att civilbefolkningen i ska garanteras mot fortsatta övergrepp och våldsamheter?
ip · GS10408 · 2005-02-21 00:00:00 — Interpellation 2004/05:408 av () till statsrådet om individuella programmet Slutrapporten i svensk skola och förskola 2000@2004, från Rådet för skolans måluppfyllelse och fortsatta utveckling, har publicerats. Rapporten slår fast de brister som pekat , men som skolminister efter skolminister inte ansett tillräckligt svåra för att kräva åtgärder. Nästan en fjärdedel (24,) av eleverna uppnår inte målen för . Det är en ökning . Var tionde elev blir inte behörig till gymnasiestudier. Andelen elever som avslutar sina gymnasiestudier har minskat från för dem som inledde studierna för dem som inledde studierna . En tiondel av dem som lämnar är alltså obehöriga till gymnasiet och därmed hänvisade till det individuella programmet. Förutom dessa elever deltar elever som hoppat av nationella program och elever som genomgår introduktionsutbildning för invandrare i det individuella programmet. Rådet konstaterar att det faktum att elever som på grund av att de inte erhållit godkända betyg i svenska, engelska och matematik tvingas gå individuella programmet innebär en kostnad på för hela landet. För den kostnaden per elev skulle en kommun med 60 sådana elever kunna anställa 21 heltidslärare i . Det motsvarar tre elever per lärare. Detta räkneexempel ger en bild av vad som skulle kunna åstadkommas om det individuella programmet till stora delar flyttades över till . har länge krävt att det individuella programmet ska läggas ned. Pengarna ska i stället satsas så att de som behöver det ska få mer stöd tidigt i . Omställningen ska ske successivt så att de som går individuella programmet inte blir utan stöd. Ett nationellt prov bör också införas i årskurs tre för att kontrollera att ingen går vidare utan att kunna läsa och skriva. Detta är avgörande för om eleven ska lyckas eller misslyckas i skolan. Regeringen har inte reagerat på de negativa rapporterna om skolans resultat. Brister har förstärkts och skolan har steg för steg försämrats, när kunskaperna vid varje skolreform hamnat mer och mer i skymundan för annan verksamhet. De alarmerande resultat som presenterats väcker frågan om det äntligen är dags för regeringen att ompröva sin hållning och lägga ned det individuella programmet till förmån för ökade stödinsatser i . Det är ingen lösning i längden att skjuta skolproblemen högre upp i utbildningssystemet. Avser skolministern att vidta några åtgärder med anledning av rapporterna om det individuella programmets misslyckade resultat? Avser skolministern att vidta några åtgärder med anledningen av rapporterna om bristande stöd i ?
ip · GS10410 · 2005-02-21 00:00:00 — Interpellation 2004/05:410 av () till samhällsbyggnadsminister om äldres rätt att välja boende Det finns flera exempel på att rätten för vuxna människor att välja sin bostad inte gäller för äldre som behöver byta boendeform och där även omsorgsbehov måste beaktas. Placeringssynsättet råder och kommuner placerar ut äldre på de boenden som de finner lämpligt. Hänsyn saknas till önskemål från den äldre och de anhöriga. Äldreboende är inte enbart en fråga om vård och omsorg. Det är minst lika mycket en fråga om boende, då den äldre i vissa fall kommer att tillbringa resten av livet där. Det borde vara lika självklart att äldre kan påverka valet av boende, precis såsom övriga vuxna kan påverka sitt. Särskilda boendeformer för äldre har på många håll varit ett lokalt monopol. Även äldres möjligheter att själva @ eller genom ombud @ kunna välja boende, service och vård kan och bör ökas. Det behövs alltså en förbättrad valfrihet. Det finns alldeles för mycket av den gamla handfasta metoden att den som tiger, samtycker och är nöjd med det som erbjuds flyttas ned i kön. En sådan förbättring blir möjlig om valfrihetsprincipen skrivs in i socialtjänstlagen, för både boende och hemtjänst. I det särskilda boendet för äldre ska det finnas valfrihet. När kommunen fastslagit att en person har behov av särskilt boende bör den äldre och dennes anhöriga kunna välja även en annan hyresvärd för det särskilda boendet, och det även utanför hemkommunen. I särskilt boende för äldre ska eget rum vara en rättighet för den som vill det, och ingen ska tvingas att dela bostad med personer som inte är släktingar och som det inte finns önskemål om att få bo tillsammans med. Det måste vara möjligt att flytta, för att till exempel komma närmare anhöriga. Valfrihet handlar om människors egenmakt. Äldre människor är vuxna nog att bestämma själva. Vi människor blir inte mer lika varandra för att vi blir äldre, snarare tvärtom. Under livets gång skapar vi vanor och livsmönster som vi ska ha rätt att behålla. Valfriheten är också viktig för den som har sina rötter i en annan kultur än den svenska. Med anledning av detta vill jag fråga vad statsrådet avser att göra för att möjliggöra äldres rätt till valfrihet i boendet.
ip · GS10411 · 2005-02-22 00:00:00 — Interpellation 2004/05:411 av () till utbildnings- och kulturminister om nationellt forskningsprogram om säkerhet Den senaste tidens tragiska händelser, alltsedan den 11 september, och den senaste svåra stormen i Syd- och , visar på ett tydligt sätt vikten av att ta ett helhetsgrepp på civil samhällssäkerhet och försvar, som mer och mer blir överlappande i sina uppgifter. Inte minst är det viktigt ur ett nationellt perspektiv att effektivt utnyttja våra resurser i en pressad ekonomi. Försvarsindustrin kan bidra då industrin traditionellt har vana att utveckla system för försvar och säkerhet. På samma sätt kan den civila och militära forskningen samverka inom säkerhet och försvar för att få ut mesta möjliga av investeringar i forskning. Vikten av detta har framgått i flera utredningar och projekt som genomförts. Bland annat Ivas, , Teknisk framsyn och framför allt projektet för tillväxt som presenterade sina resultat . Det är mycket angeläget att det kommer i gång ett nationellt forskningsprogram om säkerhet. Detta borde markeras i forskningspropositionen. Forskning inom området skulle lägga grunden till och möjlighet att utveckla bra och effektiva säkerhetssystem i landet. Det skulle också ge en utmärkt plattform för att svenska forskare i industri och akademi skulle bli konkurrenskraftiga inom EU:s kommande forskningsprogram Security inom sjunde ramprogrammet. Det är viktigt att ha ett nationellt program på de områden där vi vill deltaga inom EU. De nationella programmen inom Flyg och Fordon har visat detta. Ett nationellt forskningsprogram inom Säkerhet skulle komma rätt i tiden om det kom in . I nästa proposition är det för sent för att möta både behoven och för EU-satsningen. Den "myndighetsarbetsgrupp" som arbetat under ledning har lämnat sitt förslag. Det innehåller förslag att starta ett nationellt forskningsprogram på 150@200 miljoner kronor . En satsning på forskning tar till vara den kompetens som finns och räddar arbeten inom försvarsindustrin exempelvis på /som annars kan gå en dyster framtid till mötes. Mina frågor till statsrådet är: Avser statsrådet att ta till vara på befintlig kompetens inom försvar och säkerhet exempelvis vid /och därmed förhindra att kompetent arbetskraft i förloras? Avser statsrådet att markera i forskningspropositionen och tillgodose det nationella behovet genom att starta ett nationellt forskningsprogram om säkerhet? Avser statsrådet att skapa nationella förutsättningar och konkurrenskraft inom EU:s kommande forskningsprogram Security?
ip · GS10413 · 2005-02-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:413 av () till statsrådet om blyhagel vid sportskytte är en framgångsrik nation i , men det kommer tyvärr med stor sannolikhet vara svårt att behålla denna position . Från är det förbjudet att använda blyhagel vid sportskytte. skyttar kan nationellt tävla med stålhagel, men kommer inte att ha samma förutsättningar vid internationella tävlingar. tvingas svenska skyttar använda stålhagel för träning i medan andra nationaliteter använder blyhagel. För vissa skyttar kan stålhagel vara ett fullgott alternativ. Detta beroende på vilken skyttegren som är aktuell. För andra är det svårare att hävda sig internationellt beroende på att denna gren kräver användande av blyhagel. Ett ytterligare stort problem uppstår när ska arrangera landskamper och GP med övriga länder i de olympiska grenarna trap, dubbeltrap och skeet. Utländska gäster tävlar och tränar med blyhagel, men i och med den nya svenska lagstiftningen kommer många internationella skyttar sannolikt att avstå från att tävla i . regelsystem förbjuder våra utländska gäster att deltaga i svenska tävlingar om de inte skjuter med stålhagel. Även många svenska skyttar är diskriminerade om de satsar på en internationell karriär och vill försöka erövra guldmedaljer i stora tävlingar såsom och . Mot denna bakgrund vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Avser statsrådet att omgående arbeta för att dispenser för detta införs i syfte att rädda internationellt i och möjligheten för framtida framgångar i de olympiska lerduvegrenarna?
ip · GS10416 · 2005-02-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:416 av () till samhällsbyggnadsminister om risken för en prisbubbla på bostadsfastigheter Tiden har kommit för regeringen att ge sin bedömning av risken för en fastighetsbubbla i , med dess risker för samhällsekonomin och enskilda hushålls överbelåning av sina hus. Räntor och inflation är låga i och har varit så . En alltmera uppmärksammad risk med den låga räntan är att det byggs upp en prisbubbla på bostadsfastigheter i befolkningstäta och expansiva delar av landet. Alla vet att ett omslag i de låga marknadsräntorna kommer att inträffa, men inte när dessa räntor kommer att stiga, eller hur snabb ränteuppgången då blir. Priserna på bostadsfastigheter kan dock komma att falla snabbt från höga nivåer. Huspriserna i har sålunda stigit från index 100 till ca 180 , och med . Fastighetsindex på Stockholmsbörsen är nu tillbaka på den nivå som rådde strax före fastighetsbubblans sista ödesdigra fas . Den höga värderingen beror inte på att fastighetsbolagen kunnat notera stora hyreshöjningar utan kan bara härledas till en stadigt ökad spekulation i stigande fastighetspriser. Prisutvecklingen på kommersiella fastigheter har dock varit måttlig. Hushåll som beslutar sig för en allt högre belåning @ på grund av lockelsen att vilja exploatera dagens låga räntor och en tro att nivån är långsiktig @ kan råka illa ut när omslaget kommer, med i värsta fall mer eller mindre tvångsmässiga försäljningar till fallande priser. Situationen blir, i ett riktigt dåligt scenario, också allvarlig för kreditinstitut och banker genom stigande kreditförluster. I ett sådant scenario sprids problemen och riskerna till hela samhällsekonomin och potentiellt även till staten. I har fastighetspriserna stigit snabbt och har höjt styrräntan av detta skäl, och den ligger nu på . I har chefekonom varnat: "Hushållens upplåning fortsätter att öka, bostadsinstitutens utlåning till hushållen ökar med på årsbasis. Med fortsatt låga räntor och ökad köpkraft är det svårt att se vad som skulle kunna dämpa expansionen." Även oroas inför risken av en bubbla på bostadsmarknaden: "Penningpolitiken i är redan expansiv, realräntan är låg, hushållens upplåning ökar snabbt och huspriserna stiger @ och har gjort det . Ännu lägre räntor skulle kunna spä på viljan att låna pengar ytterligare och medföra risker i form av en växande fastighetsprisbubbla" (v. riksbankschef ). Vad är statsrådets bedömning beträffande risken för att vi nu upplever en växande prisbubbla på bostadsfastigheter i ? Vilka åtgärder, för att värna enskilda hushåll, samhällsekonomin och fastighetsmarknaden mot en mera allmän kris vid det ofrånkomliga lågränteomslaget, har statsrådet i beredskap?
ip · GS10418 · 2005-02-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:418 av () till statsrådet om finlandssvenskarnas status finns runt 100000 finlandssvenskar, det vill säga svenskspråkiga finländare i . Det gör dem till vårt lands näst största minoritetsgrupp, efter sverigefinnarna. När 1999 fattade beslut om att ratificera ramkonvention om skydd för nationella minoriteter föll frågan om finlandssvenskarna mellan stolarna, då endast sverigefinnarna, det vill säga de finskspråkiga finländarna i kom att räknas som nationell minoritet. Detta trots att finlandssvenskarna uppfyller de kriterier för minoritetsstatus som ramkonvention för skydd av nationella minoriteter ställer: Finlandssvenskarna har en uttalad samhörighet. De är till antalet inte i en dominerande ställning till resten av befolkningen. De har en traditionell och kulturell särart. De har historiska band till . De har en självidentifikation där både individerna och finlandssvenskarna som grupp vill behålla sin finlandssvenska identitet. Finlandssvenskarnas oklara status har fått till följd att , med ca 4000 medlemmar är berättigade till verksamhetsbidrag från , eftersom de inte räknas som invandrare. De är inte heller berättigade till bidrag från eftersom de inte räknas som nationell minoritet. Följden av detta blir att finlandssvenskarnas möjligheter att bevara den finlandssvenska kulturen i stort sett blivit obefintlig. Mot bakgrund av ovanstående står det klart att finlandssvenskarnas status en gång för alla måste klargöras. Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder för att klarlägga finlandssvenskarnas status?
ip · GS10420 · 2005-02-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:420 av () till utbildnings- och kulturminister om att värna våra svenska bokstäver å, ä och ö Känns det inte onödigt att på datorn knappa in , när man lika gärna skulle kunna skriva , vilket rimligtvis borde kännas naturligare för en svenskspråkig? Eller annorlundare uttryckt, vem vill bo i , när det trevligare alternativet finns? Exempel på konstiga stavningar av ortnamn och myndigheter finns i överflöd: Nykoping, eller varför inte . finns det inget hinder för inte ha svenska bokstäver i domännamn. Av denna enkla anledning bör man ej därför fortsätta med o och a, där å, ä och ö är det korrekta. Uttalet blir genom de svenska uttalsreglerna helt annorlunda om felaktig bokstav används, och låter otympligt eller komiskt med den felaktiga stavningen. Våra svenska bokstäver är dessutom en del av vår identitet, både språkligt och kulturellt, och bör värnas. Man kan också fråga sig på vilket sätt språket påverkas i ett längre perspektiv. Därför känns det naturligt att staten, kommuner och landsting med tillhörande myndigheter använder svenska adresser på nätet och går i täten med att låta våra å, ä och ö inta sina rättmätiga platser. En omlänkning från de nuvarande adresserna utan de svenska bokstäverna kan ske automatiskt, det vill säga de gamla nätadresserna kan finnas kvar, vilket kan vara användbart i internationella sammanhang. Vad avser ministern att göra för att rädda de svenska bokstäverna å, ä och ö?
ip · GS10421 · 2005-02-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:421 av () till utrikesminister om EU-information finns det 17 EU-informationskontor i . De heter antingen eller Info Point. Finansieringen av dessa kontor kommer till större delen från kommuner och regionala myndigheter och organ. Någon regelbunden nationell finansiering förekommer inte. Jag finner det anmärkningsvärt eftersom det är en nationell angelägenhet att våra medborgare har god och nära tillgång till information om vårt medlemskap i unionen. EU-upplysning är värdefull, men den når inte folket på samma sätt som de lokala kontoren ute i landet. och Info Point finns lokalt och regionalt och har en direkt förankring hos befolkningen. De samtalar direkt med såväl unga som vuxna. De besöker skolor och arbetar med lokala nätverk, företagsorganisationer samt även med förtroendevalda och myndigheter. I anordnades för sedan en träff där EU-frågorna diskuterades. Även kommissionär deltog och hon framförde det viktiga i att alla nås av aktuell och korrekt information om EU. Vid en direkt förfrågan om finansiering av de lokala EU-kontoren bekräftade hon att förhandlingar inletts. I valet till samt vid EMU-omröstningen var intresset att delta i valen katastrofalt dåligt. Ett av skälen människor anförde som skäl till att inte delta i valen var att de inte hade tillräcklig kunskap i EU-frågorna. Vi måste på nationell nivå arbeta intensivare med att se till så att människor får kunskap om EU samt att vi även får en öppnare och sakligare debatt kring vad EU är och vad EU gör. Tillgången till informationskontor ute i landet är en viktig insats i strävan att ge alla människor en möjlighet att skaffa sig denna sakliga information. Vi måste få folk att förstå att vi är européer och därmed ansvariga även för den politik som förs i . Min fråga till utrikesministern är därför: På vilket sätt avser ministern att se till så att de lokala EU-kontoren ges förutsättningar att fortsätta sitt viktiga arbete att föra ut en saklig och korrekt information om EU-frågorna till folket?