ip · GS10317 · 2005-01-20 00:00:00 — Sålunda skriver man: "Utskottet kan nu [] konstatera att regeringen väl hörsammat utskottets tillkännagivande i denna fråga." Med tanke på fortsättningen förefaller det som om regeringen för att få det godkännandet måste ha fört bakom ljuset beträffande sina egna åtgärder. 3.2.4 motion och borgerliga reservation om krishantering i . liberalerna upprepade i sin motion kritiken mot svagt ledarskap från regeringens sida när det gällde frågor om krisberedskap, och återigen på en tydlig oförmåga i regeringen att bemästra de revirstrider som präglat frågorna om krishantering och krisberedskap. "[liberalerna] beklagar med skärpa att revirtänkande från berörda myndigheter och inom gjort att regeringen inte haft handlingskraft att förelägga erforderliga förslag till beslut på ett tidigare stadium. fattas en rad pusselbitar, trots att ett fullgott beslutsunderlag funnits hos regeringen. Det är svårt att inte uppfatta ständigt nya utredningsuppdrag [inom området krishantering och krisberedskap] som återkommande förhalningsprocedurer inför de krav som en enig riksdag så ställt till regeringen." (Fp-motion 2001/02:Fö20.) Fp upprepade sitt krav att Styrelsen för Psykologiskt Försvar (SPF) och också i tillämpliga delar skulle inkluderas i den nya . "Det är av stor vikt att den kommande får hela den bredd som Sårbarhets- och säkerhetsutredningen förutsatte. Det är olyckligt att steget nu inte tas fullt ut och inte bara ÖCB [Över styrelsen för Civil Beredskap] utan även SPF och avvecklas för att i tillämpliga delar ersättas med den nya . Det skulle minska revirtänkande och revirbevakande och leda till förbättrad kostnadseffektivitet." I fråga om roll hade , och gemensam kritik och förslag: "En allvarlig kris blir . en fråga för regeringen. . Det fordras också en funktionell beredskap i som kan bygga upp det för varje situation unika nätverk som erfordras för att regeringen skall få erforderlig information för att kunna hantera frågan. För att kunna bygga upp adekvata nätverk behöver regelbundna övningar och seminarier genomföras. Vi anser det vara ytterst angeläget att denna funktionella förmåga i kommer till stånd. Det är endast genom övningar som en tillräcklig beredskap för en samordnad ledning mellan kommuner, länsstyrelser och regeringskansli kan åstadkommas. Mot bakgrund av vad som ovan anförts bör därför en särskild krishanteringsfunktion inrättas i ". (M-, fp-, kd-res.8 till 2001/02:FöU10.) Genomförandet av regeringens åtaganden gentemot rörande krisberedskap i . Av de medieuppgifter som framkommit (medio ) finns föga som tyder på att övningar med centrala nyckelpersoner skulle ha ägt rum efter 1995/1996, eller att övningsverksamheten skulle ha fått väsentligt ökad frekvens, som det bland annat talas om i riksdagsbeslutet. Statsrådsberedningens roll och engagemang har varit svag, perifer och passiv. Viss utbildning, men inte övningar, har genomförts. generaldirektör beklagar offentligt brist på medverkan: "Jag har under hand efterlyst en tydligare medverkan från de olika departementen i i krisberedskapsarbetet . Det räcker inte med samverkan ad hoc i det akuta läget. För att krishanteringen verkligen ska fungera måste det ske en löpande samverkan och ett löpande kunskapsutbyte. Myndigheterna måste veta i förväg vilka kontaktvägar som ska användas och vilket slags information regeringen har nytta av. Och inom måste kunskapen öka om hur myndigheter, kommuner och landsting samverkar i det dagliga krisberedskapsarbetet." (DN .) I ljuset av i uttalade statsministern i regeringsförklaringen senare att krisberedskapen skulle ses över. : "Trots att de centrala svenska samhällsfunktionerna verkar ha fungerat väl som följde på [], finns det skäl att närmare granska hur vårt samhälle är rustat i kampen mot den internationella terrorismen. Regeringen kommer att ta initiativ till sådana insatser." (Regeringsförklaringen .) Av talet om "initiativ" blev dock föga. Enligt uppgift överfördes från andra myndigheter till Statsrådsberedningen för viss utbildning och träning i . Det är från flera källor bekräftat att detta slags uppgifter var mycket lågt prioriterade, att arbetet fortskred mycket trögt och att det har varit svårt, som också KBM:s generaldirektör bekräftat, att få det att fungera på grund av bristande intresse. Särskilt Statsrådsberedningen under tid, men även UD, har varit direkt avvisat till erbjudna övningar, krisspel med mera med centrala regeringsfunktioner och beslutsfattare. Dessa spel innebär övning av krishantering under tidspress, stora krav från medierna med mera. Avslutningsvis vill jag citera , den senaste krisutredaren, som skriver: "Grundfrågan är om i längden kan [fortsätta att] undvara en professionell krishanteringsfunktion i som stöd vid svåra påfrestningar. Kaoset kring och den förtroendekris som uppstod med anhöriga gav ett starkt motiv för en nationell krishanteringsfunktion som ger stöd åt regeringen och i dess samlade arbete. Därefter har 11 september-katastrofen inträffat i och , liksom terrorattentaten i , , och Beslan. Många naturkatastrofer har inträffat, också i , låt vara av mindre omfattning. Sars-epidemin i främst , och , liksom mul- och klövsjuke-epizootin i är situationer som krävt en särskild nationell krishanteringsförmåga. Alla dessa erfarenheter visar att beredskapen för komplexa nationella och internationella kriser måste motsvaras också av en väl övad organisatorisk beredskap för att höja krishanteringsförmågan." (DI .) Plan och regeringsbeslut för utbildnings- och övningsverksamheten. fick generaldirektören i uppdrag av Försvarsdepartementet att utarbeta en plan för utbildnings- och övningsverksamheten inom . överlämnade sitt förslag till departementschefen genom Redovisning av plan för utbildnings- och övningsverksamheten inom (Fö2002/185/). Det ska också finnas ett regeringsbeslut. I planen finns beskrivet olika typer av övnings- och utbildningsverksamhet som ska bedrivas inom . De organisatoriska frågorna finns berörda och en tidsplan för hur genomförande ska ske redovisas. Såvitt känt har regeringen inte genomfört de förslag som lämnats. Enligt denna plan bör "ha en långsiktig plan för utbildnings- och övningsverksamheten med ett planeringsperspektiv på i vart fall . Planen skall uppdateras ." En "gemensam stödresurs" inrättas i Försvarsdepartementet. Till Statsrådsberedningen ska redovisas "resultatet av genomförd utbildnings- och övningsverksamhet." Antingen regeringen eller Statsrådsberedningen bör fastställa planen (s. 3). Uppbackning krävs av Statsrådsberedningen och departementscheferna. Fullskaliga övningar ska genomföras etcetera. "Den mera detaljerade ambitionsnivån torde framgå av kommande beslut avseende utbildnings- och övningsverksamheten. Naturligtvis är en tydlig markering från ledning om vikten av deltagande i utbildnings- och övningsverksamheten en förutsättning för att den skall kunna genomföras." Referenser till offentligt tryck: SOU (1995), Ett säkrare samhälle. Hot- och riskutredningen. Huvudbetänkande, SOU 1995:19, 434 sidor. SOU (1999), Lära av Estonia, SOU 1999:48, 225 sidor. SOU (2001a), Sårbarhets- och , SOU 2001:41, 438 sidor. SOU (2001b), Förordning om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap, SOU 2003:86, 83 sidor. Regeringen (2001), Fortsatt förnyelse av totalförsvaret, Prop. 2001/02:10, . (2001), Försvarsbeslut för 2002@2004, betänkande 2001/02:FöU2, , . Regeringen (2002), Samhällets säkerhet och beredskap, Prop. 2001/02:158, . (2002), Samhällets säkerhet och beredskap, betänkande 2001/02:FöU10, , . SOU (2003), Vår beredskap efter . 11 september-utredningen, SOU 2003:32, 345 sidor. Vilka åtgärder vidtog statsministern beträffande roller och arbetsuppgifter för statsministern, och för förbättrad krisberedskap och krishantering åren 2002@2004 med anledning av, för det första, åtagandena i regeringens proposition 2001/02:158, och för det andra, till följd av beslut /02:FöU10 ? I ljuset av erfarenheterna av tsunamikatastrofen och stormkatastrofen i samt de förlamade revirstrider med mera som länge präglat politikområdet krisberedskap, vilka generella och specifika åtgärder avser statsministern nu att genomdriva för snabbt höjd krisberedskap, även i , vintern@våren 2005? Med tanke på förslagen i de många utredningar som redan lagts fram och i ljuset av dagens två katastrofer, vilka mera långsiktiga slutsatser för statens och särskilt Statsrådsberedningens och krisberedskap anser statsministern redan nu bör redovisas? Vad har enligt statsministerns uppfattning dels den handlingsplan, dels tillhörande regeringsbeslut "för utbildning och övning inom " (Fö2002/185/), som överlämnades , resulterat i, främst vad avser den föreslagna "gemensamma stödresursen", årlig periodicitet i fullskaliga övningar, samordning och utbildning, uppbackning av Statsrådsberedningen och departementscheferna för krisberedskapsinsatser, samt önskemålet om en särskild i ?