ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GS10422 · 2005-02-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:422 av () till statsrådet om ska bli en tunnel genom där pendeltrafiken får ett eget dubbelspår . Detta ger bättre plats för rikstrafik, regiontrafik och godstrafik på redan befintliga spår förbi . är därför inte bara en angelägenhet för , utan för hela landet. Bristen på spårkapacitet genom centrala är ett hinder för en fortsatt positiv utveckling av tågtrafiken i . Den södra infarten till består av två spår, samma antal som vid invigningen 1871. Spåren trafikeras av drygt 500 tåg och kapaciteten är maximalt utnyttjad i rusningstrafik. pendeltåg och regiontåg konkurrerar med långväga fjärrtåg och godståg om plats på spåren. Efterfrågan på tätare trafik är betydligt större än vad kapaciteten på den så kallade getingmidjan är. Det är stor risk att den planerade pendeltågstunneln genom nu blir försenad. lämnade en rapport till regeringen om hur planeringsarbetet för fortskrider. Där kan man läsa att "det är risk för att sluttiden förskjuts framåt". Anledningen till förseningen är framför allt att och inte kan komma överens med om hur kostnaderna ska fördelas. Förhandlingarna skulle ha varit avslutade , men har försenats. En annan kritisk punkt för att programmet ska hålla är regeringens tillståndsprövning. Även på den punkten är tidsplaneringen osäker. Planering för bättre spårkapacitet genom har pågått . är ett prioriterat projekt för , och hela . I regeringsförklaringen framhöll statsministern att "var ett synnerligen angeläget projekt". Mot bakgrund av att planeringsprocessen nu ser ut att förskjutas framåt i tiden och därmed också byggandet av vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att undvika förseningar i byggandet av den oerhört viktiga genom ?
ip · GS10423 · 2005-02-24 00:00:00 — Interpellation 2004/05:423 av () till statsrådet om förskrivning av antidepressiva medel till barn ställde jag en fråga till statsrådet angående förskrivning av antidepressiva läkemedel till barn. Motivet till min fråga då var en dokumenterad ökning av självskadligt beteende och även självmord bland barn med sådan medicinering. Min fråga var även föranledd av att det då blivit mer allmänt känt att inga av de antidepressiva läkemedel som förskrivs till barn är godkända för användning på barn. I statsrådets svar kan man läsa att regeringen överväger att ge i uppdrag att analysera problemet med förskrivning och användning av antidepressiva läkemedel till unga. Den engelska läkemedelsmyndigheten (MHRA) har förbjudit förskrivning av alla antidepressiva medel utom ett för användning på barn och ungdom. Den amerikanska läkemedelsmyndigheten har inte gått lika långt. Man har där nöjt sig med att kräva att alla antidepressiva läkemedel förses med kraftigaste tänkbara varningstext om ökad självmordsrisk. Dessa länders åtgärder grundar sig på en genomgång av läkemedelsbolagens egna kliniska studier. Oron är stor och många undrar om uppdraget till är på gång. Avser ministern att verka för ett sådant uppdrag till ? Och i så fall, när? Avser ministern att på andra sätt verka för att problemet med förskrivning av antidepressiva läkemedel till barn minskar?
ip · GS10424 · 2005-02-24 00:00:00 — Interpellation 2004/05:424 av () till utbildnings- och kulturminister om anställningsvillkor för forskare För ett modernt välfärdssamhälle är det avgörande att framgångsrikt kunna konkurrera med tillverkning av varor och tjänster med ett högt kunskapsinnehåll. Akademisk forskning av hög kvalitet bidrar både direkt och indirekt till ett innovativt och utvecklande samhällsklimat. Den socialdemokratiska regeringen har visserligen länge haft som mål att ska vara en ledande forskningsnation, men med tanke på anställningsförhållanden och arbetsförhållanden vid universitet och högskolor är det svårt att se hur det målet ska kunna uppnås. Starka forskningsmiljöer kräver utrymme för en viss trygghet och kontinuitet för att forskningen ska kunna bedrivas långsiktigt. Svenska forskningsmiljöer borde attrahera fler utländska forskare och erbjuda fler begåvade svenska forskare utvecklingsmöjligheter. I stället blir framstående svenska disputerade forskare beroende av ansökta tidsbegränsade medel, tidsbegränsade anställningar, vikariat och projektanställningar. Enligt uppgift från () saknar av forskare och lärare tillsvidareanställning. Dessutom har alltfler doktorander inte någon doktorandtjänst med tillhörande sociala förmåner utan studerar på stipendier. För dem som har doktorerat är genomsnittstiden innan en fast anställning blir aktuell. Enligt tillgänglig statistik drabbas särskilt kvinnliga forskare av de otrygga anställningsvillkoren. Vid en grundlig genomgång av anställningarna vid av SULF visade det sig att enligt statistik var 1249 av 3165 anställda forskare och lärare utan tillsvidareanställning. Endast drygt hälften av de kvinnliga forskarna och lärarna innehade tillsvidareanställning. Inom stora delar av arbetslivet vore det otänkbart med så otrygga anställningsformer som erbjuds många av högskolans forskare och lärare. Det säger sig självt att långsiktig planering inte är möjlig för forskare som har tidsbegränsad anställning. De har inte heller möjlighet att ansöka om befordran till lektor eller professor. En huvudorsak till problemen är att regeringen minskat andelen fasta basresurser till starka forskarmiljöer. En viktig uppgift borde därför vara att i budgeten öka andelen fasta resurser, det vill säga höja fakultetsanslagen. Dessutom borde regeringen redovisa varför huvudregeln för svensk arbetsmarknad om tillsvidareanställning kan åsidosättas så kraftigt som inom högskolevärlden. Avser ministern att vidta några åtgärder för att öka anställningstryggheten i forskningsmiljöerna?
ip · GS10426 · 2005-02-25 00:00:00 — Interpellation 2004/05:426 av () till statsrådet om resursbrist på den svenska arbetsmarknaden Det är en märklig tid vi lever i. som ett lettiskt byggföretag lämnar landet på grund av svenska fackliga protester levererar Ams en prognos som pekar på att det kommer att fattas arbetskraft när konjunkturuppgången slår igenom på byggsektorn. Som känt är har regeringen haft en negativ syn på tjänstedirektivet. Statsministern har varnat för en arbetskraftsinvandring med bidragsutnyttjande som följd. Han fortsätter varna även om det fortfarande inte finns någon trend som pekar på att han skulle haft rätt. Snarare är det tvärtom. Risken med det sätt den svenska fackföreningsrörelsen arbetar är att den svarta marknaden kommer att gynnas ännu mer. Det finns redan gott om svart arbetskraft inom byggsektorn och det kan vara svårt att som enskild få tag i hantverkare som gör ett jobb mot betalning med kvitto. En reglering av hur utländska företag ska tas emot är därför oerhört viktig. Det finns ett utstationeringsdirektiv i EU och det måste börja tillämpas för att tillgodose svenska behov av bland annat billiga bostäder. När det gällde tekoindustrin och montering av elektronik var man inte lika blödig. Då gällde det kvinnliga låglönejobb och då var det viktigare att konsumenterna fick billiga kläder än att man behöll jobb i . Samma sak när det gäller jordbruket. Konsumenternas krav på billig mat tar över både jobb, företagande, kvalitet på varor och förhållandet till naturresurser i . Med ryggen vänd mot och den arbetsmarknad och de tillväxtmöjligheter som ligger där säger arbetsmarknadsministern "ja och amen" till att andra stängs ute från den svenska marknaden som Ams efterfrågar mer resurser för att se till att svenskar ska utbildas till det arbete som ska utföras i . Det kommer att ta innan de kommer ut på marknaden och kommer kostnaderna att stiga ytterligare på en redan överhettad byggmarknad. I budgetpropositionen sade regeringen nej till att människor ska kunna spara på ett skattemässigt gynnat sätt för att själva ta ansvar för sin vidareutbildning. På nytt syns det på den svenska arbetsmarknaden att det behövs fler möjligheter än via en direkt skattefinansiering att ändra inriktning på sitt arbetsliv. Med anledning av ovanstående vill jag fråga arbetsmarknadsministern: 1.Vilka insatser vill statsrådet vidta för att minska trycket mot den svenska arbetsmarknaden från så kallade svartjobb? 2.Hur avser statsrådet att underlätta för utländska företag att ta jobb i när det inte finns tillräckligt med svenska resurser att möta behoven på bland annat byggmarknaden? 3.Vad avser statsrådet att göra för att underlätta för människor att ta ansvar för att vara anställningsbara under hela sitt arbetsliv?
ip · GS10427 · 2005-02-25 00:00:00 — Interpellation 2004/05:427 av () till finansminister om uppskov med fastighetsskatten Enligt ett inslag i TV4 har en person i råkat illa ut bland annat på grund av fastighetsskatten. Det finns all anledning att tro att fler personer har drabbats på samma vis och kommer att fortsätta att göra det om inget görs. Personen i fråga sålde för sedan sitt radhus för att kunna köpa en tomt i och bebygga den med ett hus. Efterhand visade det sig emellertid att den byggfirma personen anlitade inte var seriös. Byggfirman valde att gå under jorden och den blivande husägaren stod plötsligt med ett ofärdigt hus och utan pengar att betala för att kunna färdigställa huset. Enligt gällande regler får nybyggda hus uppskov med fastighetsbeskattning och därefter nedsatt fastighetsskatt . Detta gäller från det datum när huset ska vara färdigställt. har ägaren till det ofärdiga huset hört av sig till för att få datumet för färdigställandet av huset framflyttat. har inte tillåtit någon framflyttning då gällande regler inte tillåter detta. Oavsett vad man anser om fastighetsskattens konstruktion och legitimitet måste det förhållande som beskrivs ovan vara oacceptabelt i en rättsstat. Det är orimligt att en person ska drabbas av indrivning av en skatt innan tillgången som skatten gäller har uppstått. I detta fall beror det alltså på andras verifierade skojeri. Naturligtvis måste möjlighet till förlängt uppskov kunna ges vid särskilda omständigheter. Reglerna för förlängt uppskov måste ändras. Min fråga till finansministern är därför: Avser finansministern att ändra reglerna för uppskov med fastighetsskatt så att orimliga situationer inte ska kunna uppstå?
ip · GS10428 · 2005-02-28 00:00:00 — Interpellation 2004/05:428 av () till utbildnings- och kulturminister om läsning i olika samhällsgrupper visar att sänkningen av bokmomsen på många sätt varit lyckosam. Skattesänkningen har slagit igenom i konsumentledet. har kommissionen inte kunnat visa att momssänkningen påverkat läsvanorna i så motto att läsandet breddats. Det är fortfarande samma skillnader vad gäller till exempel kön och utbildningsnivå. "Några förändringar i de sociala och könsmässiga mönstren i läsandet har inte kunnat avläsas", konstaterar kommissionen. är det ungefär en sjundedel av befolkningen som aldrig läser en bok. Man konstaterar dessutom att den statistik som finns tillgänglig snarare pekar på att skillnaderna ökar. Bland manliga LO-medlemmar där det redan tidigare är en hög andel som aldrig öppnar en bok, ser utvecklingen ut att innebära att färre och färre läser. Denna statistik ska naturligtvis betraktas som preliminär. Likväl finns det anledning att fundera över vilka ytterligare steg som kan tas för att stärka läsandet och höja bokens status hos hela befolkningen. Enligt hjärnforskaren tycks de som ofta läser böcker ha bättre minne, bättre uppmärksamhet, bättre faktaförståelse och bättre förmåga till kritiskt tänkande. I boken ska läsa och varför skriver den brittiske litteraturvetaren : "Ska den enskilda människan kunna bevara förmågan att bilda sig egna åsikter och omdömen är det inte utan betydelse att hon fortsätter att läsa på egen hand." har haft som utgångspunkt att deras direktiv rymmer ett "kulturpolitiskt önskemål om att i princip alla skall kunna få de fördelar för den personliga utvecklingen som läsning antas ge". är det ju så att man knappast kan tvinga någon människa att läsa. Likväl måste man fundera kring vilka insatser som kan göras och som är rimliga för att främja läsandet. Skolans arbete med läsning har en helt avgörande roll i en politik för att sprida läsningen. Den som i skolåldern får god kunskap i läsning och dessutom uppslukas av glädjen att läsa, har större benägenhet att fortsätta vara läsare än den som inte lärt sig läsa ordentligt. Därför är det mycket allvarligt när undersökningar visar att resultaten på läsproven visar en minskande läsförmåga jämfört med liknande studier och 1995. noterar också en större spridning av resultaten på läsförståelsen. Det är fler elever än tidigare som har riktigt svaga resultat. Skillnaderna ökar och killarna har större problem med läsförståelsen än tjejerna. Om det är så att forskningsresultat är riktiga och om det är så att har rätt i att den som läser har större förmåga att bilda egna uppfattningar och omdömen, då är det ett stort bekymmer att läsförståelsen bland grundskoleeleverna försämras. Om denna utveckling inte bryts riskerar vi att få en växande klyfta mellan ett ökande antal som aldrig läser och den delen av befolkningen som är läsare. En sådan utveckling kan inte ens en fortsatt nedsättning av bokmomsen bryta. Vilka initiativ avser ministern att vidta för att stärka och bredda läsningen och ytterligare stärka bokens ställning i olika samhällsgrupper?
ip · GS10432 · 2005-03-01 00:00:00 — Interpellation 2004/05:432 av (m) till justitieminister om i Enligt rikspolischefen diskuteras just nu en eventuell nedläggning av i . Orsaken är att man kommer att ha utbildat det antal poliser som justitieministern och regeringen har bestämt att ska ha. Socialdemokraternas strategi för polisen har länge präglats av kortsiktighet. Man stängde ned polisutbildningen , för att sedan öppna och öka antagningen när medborgarnas upprördhet över brottsligheten blev en politisk belastning. Trots detta råder en skriande brist på poliser när människor behöver hjälp. talar man alltså igen om att minska utbildningen. Regeringen har inget lärt av sina misstag. I takt med att nya poliser utbildas går gamla i pension. Poliser lämnar också yrket för att arbeta med annat. Det har dessutom framkommit att ett stort antal poliser riskerar förtidspension enkom för att nya poliser ska kunna anställas. Detta kommer ytterligare att urholka nettotillskottet av poliser, samt innebära förlust av såväl arbetskraft som kompetens. Det måste finnas en fortsatt beredskap för att försörja med poliser även efter 2008. Brottsligheten kommer sannolikt inte att minska @ då kan man inte minska på poliserna. i är en bra bas för att rekrytera nya poliser till ; det är en nog så viktig fråga i sammanhanget. Flera polishögskolor, utplacerade på olika ställen i landet, för mångfald och lokal förankring. Utan detta minskar förtroendet för polisen. i är relativt nystartad och håller på att bygga upp kompetens, med goda resultat. Att ens diskutera en nedläggning i detta skede är att underkänna det arbete som läggs ned på och att riskera att kompetens och erfarenhet går förlorad. Vilka åtgärder är justitieministern beredd att vidta för att säkra att polisutbildningen även fortsättningsvis kommer att bedrivas i ?
ip · GS10433 · 2005-03-01 00:00:00 — Interpellation 2004/05:433 av () till justitieminister om i Enligt rikspolischefen diskuteras just nu en eventuell nedläggning av i . Orsaken är att man kommer att ha utbildat det antal poliser som justitieministern och regeringen har bestämt att ska ha. Socialdemokraternas strategi för polisen har länge präglats av kortsiktighet. Man stängde ned polisutbildningen , för att sedan öppna och öka antagningen när medborgarnas upprördhet över brottsligheten blev en politisk belastning. Trots detta råder en skriande brist på poliser när människor behöver hjälp. Detta är allra mest tydligt i glesbygden. talar man alltså igen om att minska utbildningen. Regeringen har inget lärt av sina misstag. I takt med att nya poliser utbildas går gamla i pension. Poliser lämnar också yrket för att arbeta med annat. Det har dessutom framkommit att ett stort antal poliser riskerar förtidspension enkom för att nya poliser ska kunna anställas. Detta kommer ytterligare att urholka nettotillskottet av poliser, samt innebära förlust av såväl arbetskraft som kompetens. Det måste finnas en fortsatt beredskap för att försörja med poliser även efter 2008. Brottsligheten kommer sannolikt inte att minska @ då kan man inte minska på poliserna. i är en bra bas för att rekrytera nya poliser till de norra länen, en nog så viktig fråga i sammanhanget. Flera polishögskolor, utplacerade på olika ställen i landet, för mångfald och lokal förankring. Utan detta minskar förtroendet för polisen. i är relativt nystartad och håller på att bygga upp kompetens, med goda resultat. Att ens diskutera en nedläggning i detta skede är att underkänna det arbete som läggs ned på och att riskera att kompetens och erfarenhet går förlorad. Vilka åtgärder är justitieministern beredd att vidta för att säkra att polisutbildningen även fortsättningsvis kommer att bedrivas i ?
ip · GS10434 · 2005-03-02 00:00:00 — Interpellation 2004/05:434 av () till jordbruksminister om ursprungsmärkning av kött Återigen kan vi i medierna läsa om att salmonellasmittat kött hittats i , är det kycklingfiléer. Varifrån det smittade köttpartiet ursprungligen har kommit är ännu inte klarlagt. Importen var från , men köttet kan mycket väl vara från eller kanske från . Med vetskap om fågelinfluensans härjningar i och den oro som finns för smittat kött från , även salmonellasmittat kött från övriga länder, så behövs nu en utökad ursprungsmärkning av våra livsmedel. EU:s medlemsländer måste nu agera gemensamt för säkra livsmedel och kräva en fullständig dokumentation varifrån köttet kommer och vilka som varit så kallade mellanhänder med ansvar för det levererade köttet inom EU. Från finns krav på obligatorisk märkning av nötkött. Det är nu dags för regeringen att kraftfullt agera inom EU med mål om att ursprungsmärkning ska införas även för svin @ och fågelkött. Med anledning av ovan vill jag fråga: Vilka åtgärder avser jordbruksministern att vidta för att konsumenterna ska få en fullständig information om köttets ursprung?
ip · GS10435 · 2005-03-02 00:00:00 — Interpellation 2004/05:435 av () till justitieminister om rättsväsendet i väckte jag frågan när utredningen om rättsväsendet i skulle sjösättas. Justitieministern bekräftade då att det skulle ske ett särskilt utredningsförfarande för att klargöra rättsväsendets organisation i och att hur frågan bör utredas bereds i . Det är gott och väl att justitieministern står fast vid sitt ord, men det var faktiskt som justitieministern utlovade utredningen. har det snart gått och utredningen har fortfarande inte kommit i gång. Departementet funderar på direktiven och något svar på frågan när utredningen ska tillsättas har inte kommit. Frågan gäller nu inte enbart hur tingsrättsorganisationen kommer att se ut . Den är faktiskt mycket större än så och berör hela rättsväsendets funktion. Så länge som justitieministern inte kommer med några besked kommer osäkerheten att vara stor. står helt utan åklagare. Där finns utrymme och även behov av tre åklagare. Tingsrättsförhandlingar i kan inte påbörjas förrän åklagare rest upp från , ibland inte förrän . Dessutom är det helt orimligt att åklagare ska använda sin dyrbara arbetstid till bilkörning. Tillsättandet av en åklagare i prioriteras inte på grund av osäkerheterna med tingsrätten och vilken ung jurist skulle för övrigt vilja ta plats på en ort där det råder osäkerhet om tingsrätten kommer att bli kvar. Oro uttalas även från polisens sida. Därifrån klagar man på att avståndet till åklagare i vissa fall leder till undermåliga utredningar. Kommunikation via e-post och telefon är inte det mest effektiva i sådana här sammanhang. Regeringens senfärdighet att fatta beslut om tingsrättsorganisationen påverkar således hela rättsapparaten. Vilka konkreta åtgärder avser justitieministern att vidta för att hela rättsväsendet i ska fungera?
ip · GS10438 · 2005-03-04 00:00:00 — Interpellation 2004/05:438 av () till finansminister om fastighetstaxeringen För att ett samhälle ska kunna klassas som rättssäkert finns det ett antal anständighetskrav, varav ett flertal rör området för beskattning. Medborgare har rätt att veta varför beskattning sker, hur mycket skatten är och hur mycket den kommer att öka. Vidare ska systemet vara begripligt, bygga på objektiva variabler och vid oklarheter ska det finnas möjlighet att få beslutet prövat av högre instanser. Det svenska systemet för taxering av fastigheter är tack vare dess nuvarande konstruktion en manual för hur man kan göra ett skattesystem rättsosäkert, med godtyckliga beslut som en vital princip. Den nuvarande ordningen med fastigheter indelade i värdeområden som nivåsätts från ett medelvärde av genomförda förvärv är ohållbar. Systemet bygger på att ska gallra ut de förvärv som inte anses representativa. I praktiken leder förfaringssättet till att taxeringsvärden ökar kraftigt, framför allt i vissa attraktiva lägen. Systemet bygger dessutom på ett godtyckligt förfarande vid bedömningen om ett förvärv ska anses som representativt eller ej. Det stora antalet värdeområden gör att det i varje område inte kommer att finnas ett tillräckligt stort antal förvärv för att få till stånd ett rättvisande statistiskt underlag. Jag menar att en minskning av antalet värdeområden skulle kunna vara ett första steg till att minska godtycket inom fastighetstaxeringen. Ett av de senaste exemplen i raden av orimliga bedömningar är fastighetstaxeringen på i som har varit föremål för rättslig prövning. En fastighet med boyta och en lika stor tomt med som byggnadsår utan sjöutsikt fick ett taxeringsvärde på hisnande , vilket gör att inbillar sig att marknadsvärdet är då taxeringsvärdet ska utgöra av saluvärdet! Efter överklagan har sänkt taxeringsvärdet till . Denna historia är långt ifrån unik och är ett tecken på att systemet behöver reformeras i grunden, i syfte att skapa en fastighetstaxering som upplevs som rimlig, rättvis och förutsägbar. Med anledning av ovanstående vill jag fråga finansministern: 1.Är finansministern beredd att överväga en minskning av antalet värdeområden inom fastighetstaxeringen för att göra systemet mindre godtyckligt? 2.Vilka andra åtgärder avser finansministern att vidta för att öka rättssäkerheten och minska godtycket inom fastighetstaxeringen?