ip · GS10599 · 2005-05-17 00:00:00 — Interpellation 2004/05:599 av () till justitieminister om domares oberoende och självständighet Den enskilde domarens självständighet i dömandet är grundlagsfäst och ytterst viktigt för upprätthållande av det konstitutionella kravet på en oavhängig rättskipning. I såväl utredningen och domstolsledning (SOU 2000:99) som i utredningen öppen domarrekrytering (SOU 2003:102) och i tidigare utredningar om domare har domares självständighet och oberoende varit vägledande och mycket viktiga beståndsdelar i vår rättsstat. har anslutit sig till flera internationella åtaganden, däribland den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (), som är gällande svensk lag, samt FN:s konvention om civila och politiska rättigheter och FN:s Basic Principles on the Independence of the Judiciary. har också att beakta rekommendation 1994 om domares oberoende, skicklighet och roll. har tidigare följt sina åtaganden och värnat om domares oberoende och självständighet. har dock framkommit omständigheter som gör att man numera kan ifrågasätta om regeringen verkligen fortsätter traditionen att värna om domares oberoende och självständighet. Regeringens beslut om förändrad handläggning av administrativa ärenden i domstol på så vis att sådana viktigare administrativa ärenden, som tidigare beslutats av domstolen i plenum eller kollegium, överflyttades till domstolschefen ensam, innebar otvivelaktigt att domarnas självständighet minskades och domstolschefens ställning stärktes. Även om regeringen formellt ägde rätt att besluta om förändringarna borde dessa principiella frågor ha underställts , i all synnerhet som förändringarna hade föregåtts av omfattande mycket principiella överväganden i till exempel utredningen och domstolsledning (SOU 2000:99). har framkommit att driver en fråga om individuell lönesättning av domare. Vid en första tanke kanske detta kan synas eftersträvansvärt och modernt. kommer dock klarheten i att detta i själva verket blir en fråga om införande av ett belöningssystem i den dömande verksamheten, som i högsta grad kolliderar med domares oberoende och självständighet. Tanken bakom förslaget är väl att premiera "skickliga" domare men hur ska detta kunna förenas med oberoendet och självständigheten? Och vem ska lönesätta justitierådens och regeringsrådens insatser? Den alldeles uppenbara slutsatsen måste bli att införandet av prestationslöner för domare ytterligare beskär domarnas självständighet och ger regeringen ytterligare ett instrument att styra domstolsväsendet. Domarkåren är alldeles uppenbart emot en individuell och prestationsrelaterad lön. Domarnas fackliga organisation protesterar liksom . Till detta kommer den avgivna resolutionen från , som hänvisar till de internationella konventionerna och rekommendationerna. Det kan också konstateras att ett sådant lönesystem, som förespråkar, inte finns någon annanstans i . Med anledning av ovanstående vill jag fråga justitieministern: 1.Är justitieministern beredd att låta införa ett system med prestationsbaserade individuella löner för domare? 2.Vilka åtgärder är justitieministern beredd att vidta för att klart och tydligt bibehålla och säkerställa principerna om domares oberoende och självständighet?