ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GS10455 · 2005-03-10 00:00:00 — Interpellation 2004/05:455 av () till statsrådet om åtgärder för arbetshandikappade Ett av målen för handikappolitiken är att människor med funktionshinder ska bli fullt delaktiga i arbetslivet. Att få ha ett arbete är en viktig del av det som vi benämner livskvalitet. Det handlar om rätten att försörja sig själv och att få uppleva delaktighet och gemenskap på en arbetsplats. Det försämrade arbetsmarknadsläget ger utslag även för personer med olika former av arbetshandikapp och åtgärder för att minska arbetslösheten för dem har inte gett påtagliga resultat. Färre personer med funktionshinder har heltidsarbete och fler är arbetslösa jämfört med totalbefolkningen. De som trots allt ändå har ett arbete har svårigheter att få det stöd och de anpassningar av arbetsmiljön som de behöver för att kunna utföra arbetet på bästa sätt. Det finns dock goda exempel på företag som visat sig vara framgångsrika när det gäller att integrera grupper som länge har stått utanför arbetsmarknaden. Det är främst de sociala företagen som på olika sätt verkar för att människor med arbetshandikapp ska bli fullt delaktiga i arbets- och samhällslivet. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande frågor till statsrådet: 1.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att underlätta för arbetshandikappades inträde i arbetslivet? 2.Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att ytterligare stödja de sociala företagens verksamhet?
ip · GS10456 · 2005-03-11 00:00:00 — Interpellation 2004/05:456 av () till statsrådet om anhöriginvandring Den förändring av anhörigbegreppet i utlänningslagen som gjordes 1997 innebär en inskränkning i jämförelse med tidigare bestämmelser. Ändringarna innebar bland annat att åldersgränsen sänktes från till . Även den så kallade sista länken-bestämmelsen, som gav till exempel gamla föräldrar med barn i möjlighet att återförenas, togs bort. motsatte sig beslutet och anser att sista länken-bestämmelsen bör återinföras. kan man endast få uppehållstillstånd som anhörig om man ingått i samma hushållsgemenskap och bott tillsammans till dess att barnet eller barnen lämnade hemlandet. Vidare får det inte gå från det att barnet eller barnen fick uppehållstillstånd och det bör ha funnits ett beroendeförhållande mellan barn och föräldrar under den tiden. Vi anser att det ligger i sakens natur att om vuxna barn har flyttat eller flytt till är det ingen självklarhet att deras föräldrar har anledning eller möjlighet att göra detsamma. Med stigande ålder och tilltagande oförmåga eller sjukdom ökar behovet av närhet till anhöriga. Att uppfylla alla de nämnda kraven är i de flesta fall omöjligt, alltså är det praktiskt taget omöjligt för nya svenskar att få ett närmare umgänge med eller ta hand om gamla, sjuka föräldrar. I västerländska samhällen lever föräldrar normalt inte tillsammans med sina barn efter att dessa blivit vuxna och eventuellt bildat egen familj. Bilden ser emellertid annorlunda ut i andra delar av världen. Familjen är i många kulturer inte begränsad till kärnfamiljen utan det är brukligt att man till exempel tar ansvar för sina föräldrar när de blir äldre. utgångspunkt är att man i större mån ska kunna ta hänsyn till att andra kulturers familjegemenskap och därmed ibland beroendebild skiljer sig från den svenska. Reglerna om anhöriginvandring bör ändras och familjebegreppet till viss del utvidgas. presenterade sitt delbetänkande Vår anhöriginvandring SOU 2002:13 . Flera förslag i betänkandet tar i beaktande bland annat situationen för äldre föräldrar och ett vidgat familjebegrepp. Någon proposition med anledning av utredningen har inte lämnats till . Avser statsrådet att återinföra sista länken-bestämmelsen? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta så att familjebegreppet avseende anhöriginvandring i större mån tar hänsyn till andra kulturers familjegemenskap? Avser statsrådet att vidta några åtgärder med anledning av betänkande?
ip · GS10457 · 2005-03-11 00:00:00 — Interpellation 2004/05:457 av () till statsrådet om helikoptrar inom De neddragningar som försvaret drabbats av påverkar inte enbart anställda på respektive regementsort utan även befolkningen i övrigt i de berörda orterna. Trygghet som man fått genom närvaron av regementens existens försvinner . I försvarsbeslutet ingår att antalet helikoptrar i försvaret i princip halveras. De tunga helikoptrar med sjöoperativ förmåga baseras i i , medan övriga baseras i . I övrigt så baseras helikoptrar för militär räddningstjänst i respektive medan nuvarande baseringar på respektive avvecklas. Detta leder till att det kommer att ta för en militär räddningshelikopter att ta sig från till skärgården i och till . Detta är ohållbart. visar i en utredning att det kommer att bli en försämring gällande sjöräddningskapaciteten när den militära beredskapen försvinner på och . har av denna anledning fått i uppdrag att handla upp helikopterresurser så att räddningsberedskapen inte försämras i förhållande till nuläget. finns det kompetens och resurser inom försvaret för sjöräddning. Det borde då vara det mest naturliga att bevara och utnyttja denna. Även kommer försvaret att utnyttja helikoptrar för mark- och sjöoperativa uppgifter. Den utbildning och utrustning som krävs för dessa uppgifter omfattar även sjöräddning. Statsrådet har varit av meningen att man ska söka kostnadseffektiva lösningar där samhällets samlade resurser utnyttjas effektivt. Detta verkar tydligen inte vara aktuellt längre då lösningen med att köpa in kompletterande sjöräddningskapacitet av civila entreprenörer som försvarets kapacitet avvecklas är inget annat än resursslöseri. Någon samordning av de resurser som finns existerar inte och något samarbete departementen emellan tycks inte heller finnas. De som blir lidande av denna ineffektivitet är de bofasta skärgårdsborna, de hundratusentals sommarbesökare och inte minst färjepassagerare som får sin trygghet hotad och de anställda inom försvaret som besitter värdefull kompetens vilken regeringen vägrar ta till vara eller ännu värre förnekar. Mot bakgrund av detta vill jag fråga statsrådet: Vilka åtgärder tänker statsrådet vidta för att på bästa möjliga sätt ta till vara redan existerande resurser för sjöräddning som finns inom försvaret? Vilka åtgärder tänker statsrådet vidta för att säkerställa att samordningen fungerar på bästa sätt departementen emellan?
ip · GS10458 · 2005-03-14 00:00:00 — Interpellation 2004/05:458 av () till justitieminister om krigsförbrytare i har uppgett sig tro att 50@100 krigsförbrytare finns i . , som är den ende polis som arbetar med att få krigsförbrytare till rannsakning, uppskattar att 1000 krigsförbrytare uppehåller sig i . och avsätter betydligt större resurser för att beivra krigsförbrytelser. Enligt Amnestys generalsekreterare gör Svenska myndigheter för lite för att sätta fast krigsförbrytare i . Av 42 ärenden, där klassade den asylsökande som krigsförbrytare, anmäldes endast en till polisen, trots att verket enligt de egna reglerna är skyldigt att polisanmäla personer som misstänks ha begått krigsförbrytelser. härbärgerar krigsförbrytare men utvisar apatiska flyktingbarn. Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att svenska myndigheter ska ställa misstänkta krigsförbrytare inför rätta?
ip · GS10460 · 2005-03-14 00:00:00 — Interpellation 2004/05:460 av () till statsrådet om amnesti i asylprocessen Kristna Råd har tagit initiativ till ett påskupprop om att genomföra en "amnesti" för alla gömda flyktingar och för asylsökande som väntar i den nuvarande rättsosäkra asylprocessen. Detta i anslutning till införandet av en ny instans- och processordning i asylärenden . Bland annat Muslimska Råd har ställt sig bakom uppropet. En orsak både till att människor gått under jorden och till att asylsökande får vänta så länge på besked i asylprocessen är att inte lever upp till om flyktingars rättsliga ställning. läggs ned är det viktigt att tillse att den nya ordningen med domstolsprövning inte havererar genom att stora ärendebalanser nedärvs från det gamla systemet. "måste ta människors behov av skydd på allvar! Ingen förälder utsätter frivilligt sitt barn för det trauma det innebär att gömma sig undan myndigheters agerande @ om inte hotet mot familjens säkerhet är överhängande. Det är fråga om barn som har svåra krigsupplevelser eller andra traumatiska upplevelser med sig i bagaget. Barns behov av trygghet och kontinuitet i sina liv måste komma först @ i enlighet med portalparagraf om att barnets bästa ska stå i centrum. kommer ett nytt system för asylprövning att införas som är bättre än det nuvarande @ men det räcker inte. På bord ligger ca 10000 överklagade ärenden. Merparten av dessa ärenden kommer troligen inte hinna bli behandlade före . tillkommer dessutom nya ärenden. Asylprövning kan vara en fråga om liv eller död! måste därför redan nu ta ansvar för alla dem som väntat på ett besked som kan rädda deras liv. En amnesti ger myndigheterna möjlighet att påbörja arbetet utan att ärva en tung ryggsäck av obehandlade ärenden. Om vi inte förmår räcka ut handen till dem som lever i rädsla, är det svårt att skapa ett gott samhälle för någon som lever i . Låt oss nu gemensamt skapa de bästa förutsättningarna för en rättvis, säker och etiskt försvarbar asylprocess som sätter den enskilda människans skyddsbehov i centrum." Mot denna bakgrund vill jag ställa följande frågor till statsrådet : 1.Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att den nya instans- och processordningen inte ska få bära alltför många ouppklarade ärenden från den gamla? 2.Är statsrådet beredd att genomföra "amnesti" i enlighet med de förslag som Kristna Råd ställer i påskuppropet?
ip · GS10461 · 2005-03-14 00:00:00 — Interpellation 2004/05:461 av () till socialminister om handläggningen och bemötandet i handikappomsorgen Årets upplaga av rörande handikappomsorgen i visar på ett flertal brister. Bland annat påtalas @ återigen @ brister i handläggning och bemötande. Många brukare uttrycker svårighet att få information om vilka insatser som finns att få. Att få förståelse hos handläggare för sina behov anser också många vara svårt. I rapporten beskrivs situationen som en förhandling mellan den funktionshindrade, dennes anhöriga och . Rättigheter som beslutat om ska berörda medborgare självklart inte behöva förhandla om för att få del av. Det är absurt! kritik formuleras enligt följande: "Det ligger en risk i att handläggare och brukare förhandlar som motparter i stället för att utveckla en dialog om brukarens behov. Ett system där de som bäst lyckas förhandla också blir de som får sina rättigheter bäst tillgodosedda är inte vad lagen avsett." rapporter har visat liknande resultat. Senast frågan berördes var förra årets lägesrapport, där framför allt föräldrar till funktionshindrade barn beskrev sin vardag med många tiotals kontakter och krav på att känna till minst nio olika lagar. Handikappreformen 1994 och den nationella handlingsplanen har båda tydligt angivit målet att människor med funktionshinder ska kunna leva ett liv med levnadsförhållanden som är jämlika med andra medborgares. ser vi att det finns skillnader i levnadsvillkor mellan personer med funktionshinder och befolkningen i övrigt. Dessa skillnader finns på många områden. medverkade i Europeiska . I en interpellationsdebatt uttryckte statsrådet att detta år skulle ge tillfälle till att säkra de kraftfulla steg som krävs för att ska leva upp till de mål som satts upp i den nationella handlingsplanen. När vi nu ser att lägesrapporterna från fortsätter att beskriva brister på i stort sett samma områden som tidigare måste frågan ställas om Europeiska blev det avstamp mot måluppfyllelse som personer med funktionshinder i utlovades. Det finns således fortfarande ett flertal områden där måluppfyllelse gentemot den nationella handlingsplanen saknas. I denna interpellation har jag lyft vissa av bristerna i handläggning och bemötande. Mina frågor är: 1.Vilka konkreta åtgärder avser socialministern att vidta för att personer med funktionshinder inte ska behöva förhandla om de rättigheter som har givit dem? 2.Vilka åtgärder har socialministern vidtagit efter det Europeiska för att åstadkomma måluppfyllelsen i den nationella handlingsplanen?
ip · GS10468 · 2005-03-15 00:00:00 — Interpellation 2004/05:468 av () till statsrådet om den svenska asylpolitiken Tilltron till den asylpolitik är svag. Alltfler ifrågasätter såväl dess humanitet som rättssäkerhet. Regeringen visar upprepade prov på handlingsförlamning och okänslighet på detta politikområde. Trots ett enigt riksdagsbeslut kommer en ny instans- och processordning att införas först . De apatiska flyktingbarnens utsatta situation hänvisas till en nationell samordnare i en situation där mer än 100 barn svävar i uppenbar livsfara i vårt land. uppskattar krigsbrottskommission att ca 1500 krigsförbrytare lever i . Det är oacceptabelt att skickar ut apatiska flyktingbarn men härbärgerar krigsförbrytare. Ansvaret för de ensamkommande barnen är föremål för årslånga överväganden av regeringen. Kristna konvertiter avvisas till länder med sharia-lagstiftning där de hotas av dödsstraff. Kritiken mot tillämpningen av svensk asylpolitik är stark från såväl internationella som svenska människorättsorganisationer. för barnets rättigheter har i sin rapport detta år riktat allvarlig kritik av barnens situation i den svenska asylpolitiken. Exemplen på ifrågasättanden kan mångfaldigas. har tillbakavisat ett antal av regeringens förslag som ytterligare skulle ha förstärkt bilden av en hårdnande flyktingpolitik. Det är anmärkningsvärt att den socialdemokratiska regeringen lägger upprepade förslag i medvetande om att dessa saknar stöd av en riksdagsmajoritet. Det formella riksdagsbeslutet om en ny instans- och processordning kommer i bästa fall att fattas så sent som före ikraftträdandet . Det ansvariga statsrådet har avvisat varje förslag till hur de stora ärendebalanserna ska hanteras i övergången från till förvaltningsdomstolar. Den efterlängtade reformen riskerar därmed att få sämsta tänkbara start. Ett aktuellt uttryck för en växande folkopinion på området är de kristna samfundens upprop för en humanare flyktingpolitik och "nollställning" för att ge den nya instansordningen en chans att fungera. Detta upprop har även muslimska råd ställt sig bakom. Den bristande tilltron till asylpolitikens tillämpning inger starka farhågor . Inte minst för att misstroendet utgör grogrund för främlingsfientliga stämningar i samhället. Knappast något annat politikområde väcker så starka känslor hos människor. Detta förhållande borde leda till strävanden från regeringen och partier om en bred nationell uppslutning kring bärande humana och rättssäkra principer. saknas initiativ från regeringen till en sådan bred samling. Min fråga till statsrådet är: Vilka omedelbara åtgärder avser statsrådet att vidta med anledning av den allvarliga förtroendekris som drabbat svensk asylpolitik?
ip · GS10470 · 2005-03-15 00:00:00 — Interpellation 2004/05:470 av () till statsrådet om nya tåg till och är ett mörkt år för län. Relativt sett kanske sydöstra är den del av vårt land som haft det tuffaste arbetsmarknadsläget . Trots detta tvingas vi konstatera att län har minst antal statliga jobb i hela landet. Och ingen ändring på den punkten verkar vara i sikte. Olika aktörer i länet har arbetat intensivt för att vända utvecklingen. , länets tolv kommuner, och Länstrafikbolaget har alla på olika sätt agerat, bland annat för bättre kommunikationer till vårt län. Det finns en ambition att arbeta för en regionförstoring och därför är bra kommunikationer viktiga. Viktiga beslut om trafikfrågorna är tagna i och i månad 2004. Överläggningar har också förts med företrädare för där det finns tydliga besked om att de två landstingen är beredda att stå för sin del av investeringar i nya tåg och driftskostnader för dessa. Men det finns ett avgörande hinder för att denna satsning ska kunna påbörjas. ledning i län är inte beredd att spekulera med skattebetalarnas pengar och budget genom att påbörja inköp av nya tåg innan staten och regeringen "visat sina kort". Detta anser jag är en rimlig hållning. Allt annat vore att visa förakt för länets skattebetalare och dessutom ett hån mot såväl patienter som vårdpersonal. Det som behövs nu är att regeringens vilja blir tydlig genom besked att investera i en förbättrad infrastruktur, bidrag till investeringarna i nya tåg och slutligen långsiktigt besked om samma anslag som från staten via Rikstrafiken för driftskostnaderna. Beslut om investeringar i omfattningen flera måste föregås av tydliga och bindande besked från staten. Det finns tyvärr inte några sådana besked från något ansvarigt statsråd . deltar statsrådet i ett transportpolitiskt möte i där bjudit in företrädare för landsting, kommuner och regionförbund. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande frågor till : Avser statsrådet att vidta åtgärder för att satsa på infrastrukturen i län? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att skapa förutsättningar för att nya tåg ska kunna beställas till Stångådalsbanan och Tjustbanan? Avser statsrådet att vidta åtgärder för att statliga jobb ska förläggas till län?
ip · GS10472 · 2005-03-16 00:00:00 — Interpellation 2004/05:472 av () till statsrådet om politiska ungdomsförbund har kantats av skandaler kring de politiska ungdomsförbunden. Både SSU () och Ung Vänster () har blivit ifrågasatta av granskande medier för att uppge felaktiga medlemsantal. Diskussionen om moderna reformer av bidragsutdelning till de politiska ungdomsförbunden har därför åter tagit fart. De politiska ungdomsförbunden är en fantastisk plattform för att samla, skola och slussa framtida generationer till aktivt politiskt ansvar. De behövs i ett vitalt politiskt klimat för att stimulera diskussion, debatt och dispyter mellan olika åsiktslinjer i svensk idéutveckling. Tillsammans med olika gräsrotsgrupper, frivilligorganisationer och enskilda människors kraft utgör de kuggen för att skapa en hållbar demokrati. Vill vi ha en levande demokrati behöver vi satsa på politisk mångfald inom demokratins ramar. Offentligt stöd till politiska partier och ungdomsorganisationer är därför en förutsättning för att de ska ha chans att verka på jämlika villkor. De politiska ungdomsförbunden har två huvudfunktioner. Den ena är att vara partiernas länk till ungdomar. Den andra är att utgöra ett forum för unga människor som vill engagera sig politiskt i samhällsdebatten. ges det nuvarande stödet till de politiska ungdomsorganisationerna utifrån hur många medlemmar de har, vilket skapat en grogrund för fusk som kulminerade i bidragsskandalerna . Ju fler medlemmar, desto mer bidrag som samhället med rätta aldrig kan kolla medlemsregistrens trovärdighet utifrån grundlagens anonymitetsskydd att inte registrera människors politiska åsikter. I har liberalerna verkat för att reformera systemet. I stället för medlemsantal borde stödet till de politiska ungdomsförbunden utgå från den mandatfördelning som partierna har i . Så sent som diskuterade de politiska ungdomsförbunden en reform av system men det gav dessvärre inget konkret resultat. har redan ett sådant system. Genom att införa ett sådant system i skulle det stoppa bidragsfusket som senast uppmärksammats hos bland annat SSU och Ung Vänster. Med anledning av ovanstående vill jag fråga ministern följande: Är statsrådet beredd att lägga fram ett förslag om att reformera bidragssystemet till de politiska ungdomsförbunden och övergå till ett mandatbaserat bidragssystem? Avser statsrådet att tillsätta en fristående kommission med uppdrag att utreda fusket med bidrag hos politiska ungdomsförbund? Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att ska intensifiera kontrollen av de statsbidrag som utbetalas till de politiska ungdomsförbunden?
ip · GS10473 · 2005-03-16 00:00:00 — Interpellation 2004/05:473 av () till statsrådet om Mälartunneln Många av oss väntar ivrigt på att Mälartunneln ska börja byggas. Mälartunneln är väldigt viktig för att öka spårkapaciteten genom den så kallade getingmidjan i . Bristen på järnvägsspår i hindrar utvecklingen av tågtrafiken i och . Enligt statsrådet så ska "den för hela så viktiga Mälartunneln genom centrala påbörjas så snart som det är praktiskt möjligt". Men så fort allt är klart så ska bygget påbörjas. Regeringen har ju avsatt medel i budgeten och en koordinator är tillsatt för att se till att bygget kan påbörjas. Därför undrar vän av ordning när spaden sätts i marken för Mälartunneln. Mot bakgrund av vad som ovan anförs vill jag fråga om statsrådet avser att verka för byggstart för Mälartunneln och, i så fall, när kommer den äga rum.
ip · GS10475 · 2005-03-16 00:00:00 — Interpellation 2004/05:475 av () till statsrådet om låssystem för äldreboenden går omvårdnadspersonal på olika äldreboenden till jobbet och känner att de arbetar på gränsen till det lagliga. På många äldreboenden hålls nämligen de boende i praktiken inlåsta, med till exempel kodlås, eller genom att personalen inte släpper ut en svårt förvirrad människa på gatan. Skydd mot frihetsberövande är grundlagsfäst i RF2 kap.8§ och inskränkningar i detta skydd kräver stöd av lag på det sätt som föreskrivs i 2kap. I (senast i SOSFS 1997:16) heter det, omskyddsåtgärder för personer med åldersdemens i särskilda boendeformer för service och omvårdnad: "Inlåsning får inte ske. Boendeenhetens ytterdörr kan vara låst, så som det är brukligt i de flesta hem. Låset måste vara av sådan beskaffenhet att de boende själva kan låsa upp. Att använda alltför komplicerade lås, som förhindrar den äldre att öppna dörren och gå ut, är att betrakta som inlåsning. Däremot kan dörren ha ett lås som det tar att öppna. Om låset är kombinerat med larm uppnås en större säkerhet." Om dessa larm, som tipsar om, finns får alltså ingen boende nekas att gå ut som vill detta. Personalen får då i stället följa med den demente ut. Men såvitt jag vet finns inget demensboende som har en personal per boende. Vad det betyder är att ifall personalen lämnar boendet för att ta hand om den som vill gå ut, lämnas andra boende utan tillsyn och de kan råka ut för olyckor. Vart och vartannat äldreboende, i såväl som privat regi, har dock olika former av kodlås, som måste användas av både inkommande och utgående personer. Så hindras äldre dementa, men även övriga boende, att promenera ut från sitt boende, något som inte kan anses tillåtet enligt vare sig RF eller socialtjänstlagens §19 som stadgar att äldre personers integritet och självbestämmande i det särskilda boendet ska respekteras. Såvitt jag blivit korrekt informerad har ännu inget fall prövats huruvida olika former av låsanordningar i högre eller lägre grad är att betrakta som olaga frihetsberövande. Det har ännu ej prövats var gränsen går mot det brottsliga frihetsberövandet. Att lämna vårdpersonalen och kommunpolitiker i ett sådant osäkert rättsläge kan inte vara moraliskt riktigt. Glappet mellan vad menar är olaga inlåsning och hur låsanordningarna är beskaffade ute i verkligheten är oroväckande stort och att bara stillatigande avvakta praxis på området skapar en obehaglig psykisk press för de omvårdnadsansvariga. Jag har tidigare ställt samma interpellation till dåvarande statsrådet och jag är nu intresserad av att veta vilka krafttag nuvarande minister tänker ta. Med anledning av ovanstående vill jag därför fråga statsrådet: 1.Avser statsrådet att låta undersöka närmare hur utbrett det är med "lagtrots" genom låsanordningar, kodkortssystem, kodsystem, nycklar med mera på olika äldreboenden? 2.Kommer statsrådet att lägga fram något lagförslag till eller på annat sätt vidta åtgärder för att tydliggöra gränsdragningen mellan olaga frihetsberövande och skyddsbehovet av till exempel dementa i särskilt boende?