ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GS10654 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:654 av () till samhällsbyggnadsminister om basindustrins energivillkor i skrev 61 socialdemokratiska kommunal- och oppositionsråd på under rubriken . Artikeln belyste betydelsen av en trygg och säker eltillförsel. Kommunalråden bakom artikeln kommer alla från orter med elintensiv industri. För dessa orter är energipolitiken en ödesfråga. Näringslivets utveckling är av stor betydelse för hela @ inte minst i glesbygd och små orter där industrin står för en stor andel av jobben. Ska det även fortsättningsvis finnas framtidstro i dessa regioner, en framtidstro som leder till nyinvesteringar och utveckling så krävs energitillförsel till konkurrenskraftiga priser. I är basindustrin av stor betydelse för den regionala utvecklingen. Företag så som , Stainless och Tubes bidrar med arbetstillfällen och till skatteinkomster som gör att välfärden kan försvaras och byggas ut. Utan dessa företag kommer skatteintäkterna att minska, vilket slår hårt på trygghet och välfärd. Den svenska basindustrin lever i en hård internationell konkurrens. För att klara denna har antalet direkt anställda i basindustrin minskat . har produktiviteten ökat. Trots dessa förändringar är konkurrensen hård och ska svensk industri stå sig i en internationell jämförelse krävs också fortsättningsvis relativt hyggliga elpriser. Höjningar av elpriset kan leda till att produktionen i måste stängas ned. Ett exempel är aluminiumtillverkaren i som på grund av beräknade ökade elkostnader tvingats ta beslut om investeringsstopp som förberedelse för en total stängning . Säkerligen pågår motsvarande räkneövningar på många av våra elintensiva företag. De socialdemokratiska kommunalråden framhöll på att den svenska basindustrin internationellt sett är mycket energieffektiv och att det därmed är viktigt för den globala miljön att ge basindustrin goda förutsättningar att fortsätta investera i . Det är således viktigt att basindustrin har en långsiktigt stabil och internationellt konkurrenskraftig elförsörjning. De socialdemokratiska kommunalråden frågar sig hur detta avspeglar sig i den energipolitik som regeringen driver och som går ut på att avveckla kärnkraften. Det är tydligt att regeringens politik leder till stor oro i många av kommuner @ även socialdemokratiskt styrda. Med anledning av detta vill jag ställa följande frågor till samhällsbyggnadsministern: Vad avser ministern att göra för att stilla den oro som kommunalråden gett uttryck för i artikeln? På vad sätt tar ministern hänsyn till att såväl basindustrin, fackliga organisationer och som 61 socialdemokratiska kommunalråd påtalar de stora ekonomiska och sysselsättningsmässiga farorna med att stänga fungerande elproduktion utan att fullgod ersättning finns att tillgå? Vad avser ministern att göra för att i energipolitiken ta hänsyn till kopplingen mellan minskad eltillförsel och högre elpriser? På vad sätt agerar ministern för att tillförsäkra företag såsom , Stainless och Tubes med flera energiintensiva företag en trygg eltillförsel till rimliga priser?
ip · GS10656 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:656 av () till försvarsminister om diskriminering inom Försvarsmakten Diskriminerande och kränkande behandling har blivit en uppmärksammad fråga inom Försvarsmakten. Trots olika centrala och lokala satsningar som genomförts förekommer dock alltjämt kränkningar och otillåtna bestraffningar inom Försvarsmakten, såväl bland anställda som värnpliktiga. Detta har bekräftats genom årliga attitydundersökningar och studier om förekomsten av sexuella trakasserier. Bilden har också förstärkts genom undersökningar och . Den medlemsundersökning som genomförde visade att ungefär två av tio upplevde att de diskriminerats eller behandlats nedlåtande på sin arbetsplats. Bland kvinnliga officerare var siffran mycket högre. av kvinnorna uppgav att de diskriminerats eller behandlats nedlåtande. Kön och grad var vanligaste orsaken till diskriminering och nedlåtande behandling, och det är officerare som oftast utför den diskriminerande handlingen. Undersökningar visar också att sju av tio homosexuella i Försvarsmakten inte vågar komma ut med sin sexualitet, vilket är en betydligt högre än i övriga samhället. Åtta av tio kvinnor anmäler inte kränkningar på grund av rädsla för repressalier. För att komma till rätta med den diskriminering som förekommer @ på grund av kön, sexuell läggning och könsidentitet, etnicitet, religion eller funktionshinder @ måste arbetet inrikta sig inte enbart på de incidenter som inträffar. Man måste också synliggöra och konfrontera de värderingar som möjliggör att diskriminerande och kränkande behandling kan förekomma och tolereras. Som Officersförbundets vice ordförande uttrycker saken i en nyhetsnotis från förbundet : "Försvarsmakten har länge försökt klara sig genom att skylla på att det bara handlar om enskilda rötägg som gör fel. Från har vi mer och mer fått klart för oss att problemet ligger djupare än så. Det handlar om att det finns en kultur inom försvaret som gör det möjligt att vi aldrig kommer till rätta med övergrepp och diskriminering. Det är helt oacceptabelt." Försvarsmakten befinner sig i en dramatisk förändringsprocess, på alla nivåer. Från flera håll har det uttryckts stor oro för att det systematiska och samordnade arbetet mot diskriminering kommer att nedprioriteras som ett resultat av strukturförändringen. Farhågor finns för att det arbete som påbörjats för att bryta diskrimineringen riskerar att tappa tempo eller helt åsidosättas. Jag vill därför fråga försvarsministern: När kommer försvarsministern att säkerställa att Försvarsmakten agerar med full kraft för att bryta diskrimineringen på grund av kön, sexuell läggning eller könsidentitet, etnicitet, religion eller funktionshinder?
ip · GS10657 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:657 av () till statsrådet om diskriminering i arbetslivet på grund av ålder antog Europeiska unionens råd ett direktiv om inrättandet av en allmän ram för likabehandling (dir. 2000/78/EG). Syftet med direktivet var att fastställa en allmän ram för bekämpning av diskriminering i arbetslivet på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning för att kunna genomföra principen om likabehandling i alla medlemsstater. Medlemsländerna fick som längst på sig att genomföra direktivets bestämmelser om diskriminering på grund av ålder och funktionshinder. måste regeringen ha implementerat direktivet fullt ut i svensk lagstiftning. tillsattes en kommitté som skulle se över ett utvidgat skydd för diskriminering. När uppdraget redovisades 2002 hade frågan om diskriminering på grund av ålder plockats ut ur utredningen för att i stället hamna i den så kallade . Kommittén har sedan den tillsattes 2002 fått två tilläggsdirektiv och lämnat ett delbetänkande angående diskriminering i arbetslivet på grund av kön. Slutbetänkandet ska lämnas , lite innan tidsfristen går ut för då likabehandlingsdirektivet ska var implementerat. I dagens ungdomsfixerade samhälle händer det alltför ofta att äldres kunskaper och erfarenheter inte tas till vara. Detta trots att vi kommer att behöva arbeta allt längre. Sett ur detta perspektiv är det ytterst märkligt att regeringen drar ut på att implementera ett EU-direktiv som syftar till att skydda äldre mot diskriminering i arbetslivet. Jag ser en överhängande risk i att inte kommer att klara EU:s tidsfrist när det gäller att få fram en lagstiftning i denna oerhört viktiga fråga. Behovet av åtgärder mot diskriminering mot äldre i arbetslivet är ytterst angelägna. Min fråga till statsrådet är: Vad avser statsrådet att göra för att en lagstiftning om diskriminering i arbetslivet på grund av ålder ska komma till stånd ?
ip · GS10658 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:658 av Axel Darvik (fp) till utbildnings- och kulturminister om europeiskt forskningsuniversitet Kostnaden för att en gång , som en resande cirkus, åker till är . Detta är ett resursslöseri av stora mått som måste få ett slut. Det är viktigt särskilt för oss som månar om Europatanken att visa att denna typ av byråkratiska missbildningar inte får fortsätta. Dessa pengar skulle i stället kunna investeras i framtid. Länderna i den europeiska unionen har kommit överens om en strategi för att göra till den rikaste och mest framåtsträvande kontinenten på vårt klot. Satsningar på forskning och utveckling är en hörnsten i denna strategi som fått namnet Lissabonstrategin. Symboliskt skulle det vara en viktig markering att EU nu kan tänka sig att minska på onödig byråkrati och i stället satsa på att göra till världens mest konkurrenskraftiga ekonomi. Förslaget går ut på att omvandla till ett SIT, . Förebilden är () i som är i världens absoluta toppklass. i ligger mitt i hjärta och är den perfekta miljön för ett universitet som ska vara föregångare inom forskning och utveckling. Forskning är ett område som verkligen spänner över nationsgränser. har influenser från hela och alla chanser att erbjuda en stark forskningsmiljö. Förslaget att inrätta ett SIT har även förts fram av representant i reformgrupp, . EU-komissionens ordförande sade i sitt tal om den reviderade Lissabonstrategin att det borde finnas en europeisk motsvarighet till MIT, . MIT är ett av världens mest framstående universitet inom forskning och skulle behöva en liknande katalysator för att driva på forskning och utveckling. Ett av reformgruppens främsta mål är att enbart ska ha ett säte, i . På så sätt sparas skattebetalarnas pengar och genom detta säkras även effektiviteten, öppenheten och trovärdighet. Detta är ett utmärkt tillfälle att förändra, nu när det finns ett bra förslag på en annan användning av parlamentsbyggnaden i . För att förändringen ska bli möjlig krävs stats- och regeringschefernas stöd. borde tydligt driva inrättandet av ett på kommande möten med det . Min fråga till utbildnings- och forskningsminister är om han kommer arbeta för att göra om i till ett forskningsuniversitet av högsta klass som en markering för minskad byråkrati och omställning mot en konkurrenskraftig kunskapsekonomi.
ip · GS10659 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:659 av () till statsminister om kunskap om EU:s utveckling är en dramatisk tid för relationer med resten av Europeiska unionen. Folkomröstningarna om den nya konstitutionen pågår i andra länder och den svenska nej-rörelsen passar på för att hetsa upp alla unionens motståndare till nya angrepp på detta projekt. etableras de nya medlemsstaterna allt djupare in i samarbetet och de näst intill godkända kandidatländerna gör sig redo för att komma in i samfundet. Det som mest förvånar är den tystnad som råder på den sida av det politiska fältet där dagens ansvariga för relationerna med unionen befinner sig @ det vill säga hos regeringen. Medan nej-rörelsen kommer med olika initiativ för att få till stånd en folkomröstning, nöjer regeringen sig med att envist upprepa sin vägran att acceptera en sådan lösning. Vi ser och hör nästan ingenting om innehållet i konstitutionen, om de olika principiella frågor som väcks om detta förslag faller, om balansen mellan grundlag och det förslagna nya fördraget. Inte heller får vi veta vad regeringen planerar strategiskt med tanke på unionens långsiktiga framtid. Denna passivitet kan förvåna till och med politisk intresserade medborgare som vet att socialdemokratin är splittrad när det gäller relationerna med EU. Att studera en ny konstitution är inte en lätt uppgift för människor som inte hanterar statsvetenskapliga texter och internationella lagar. Den tid som vi just upplever erbjuder alltså tusen tillfällen för en kampanj som ökar medborgarnas kunskap om EU på alla nivåer. Var finns de lätt lästa broschyrerna och de attraktiva förklaringstexter som behövs om vi verkligen vill att folk ska inta en välgenomtänkt ställning till de problem som EU:s utveckling väcker? Hur kommer det sig att landets politiska partier och andra starka organisationer inte uppmuntras av regeringen att ofta engagera sig i debatter? Varför får vi läsa och höra så lite om studiecirklar och föreläsningar som ökar befolkningens kompetens i EU-frågor? Under kampanjen inför folkomröstningen om euron och valkampanjen till har jag personligen tagit del av obegripligt förenklade och farligt aggressiva påståenden om EU. Jag fick höra att jag som ville införa euron i var på väg att sälja till hänsynslösa utländska kapitalister och att jag arbetade för att etablera en allomfattande diktatur i hela EU. Den våldsamma hatpropagandan försökte ta den största delen av den politiska debatten och den var i sig ett hot mot både den nationella och den internationella demokratin; hat ger alltid upphov till ett destruktivt politiskt klimat. Det vore oerhört farligt att än en gång låta det politiska rummet fyllas av hatiska och våldsamma känslor. Med bakgrund i de presenterade fakta frågar jag statsministern vad han avser att göra för att sprida kunskap om EU:s utveckling och för att skapa förutsättningar för en debatt styrd av förnuft och kompetenta analytiska ställningstaganden.
ip · GS10661 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:661 av () till statsminister om värnandet av den svenska tryck- och yttrandefriheten har en lång tradition av starkt värn för yttrande- och tryckfriheten. infördes den första svenska tryckfrihetsförordningen. Tryckfrihetens grundbult är att slå vakt om det fria ordet i tryckt form. Var och en ska ha rätt att framföra sina åsikter och att sprida dem utan att utsättas för förhandscensur. Tryckfrihetsförordningens portalparagraf (TF 1:1, första stycket) anger: "Med tryckfrihet förstås varje svensk medborgares rätt att, utan några av myndighet eller annat allmänt organ i förväg lagda hinder, utgiva skrifter, att sedermera endast inför laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att icke i annat fall kunna straffas därför, än om detta innehåll strider mot tydlig lag, given att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän upplysning." Men det fria ordet utsätts ständigt för nya hot. I samband med ett tal till Socialdemokratiska kvinnoförbundets kongress i öppnade statsminister för lagstiftning i syfte att komma åt det som han betecknade som sexualisering i medierna och det offentliga rummet. En utredning ska, enligt statsministern, få i uppdrag att se över hur en sådan ny lagstiftning ska se ut (DN ). Om en ny lagstiftning i enlighet med vad statsministern har antytt infördes skulle det innebära en allvarlig inskränkning av den grundlagsfästa tryckfriheten. Staten skulle i realiteten ägna sig åt att genomföra en mycket långtgående reglering av innehållet i tryckta skrifter. Statsministerns utspel är mycket anmärkningsvärt. Det är iögonenfallande i sak; kring värdet av en vidsträckt tryckfrihet har det rått stor politisk enighet i . Men det är också häpnadsväckande eftersom det sker samma vecka som konstitutionsutskott, KU, i full enighet riktar kritik mot vissa delar av så kallade Flickakampanj utifrån yttrande- och tryckfrihetsrättsliga aspekter (bet. 2004/05:KU20). Utspelet väcker viktiga principiella frågor om hur regeringen värnar den svenska yttrande- och tryckfriheten. Jag vill därför fråga statsministern vilka åtgärder han avser att vidta i syfte att värna den svenska yttrande- och tryckfriheten.
ip · GS10662 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:662 av () till statsrådet om likhet inför lagen vid miljöbrott Då näringsidkare begår smärre förseelser mot miljöregler, till exempel inte lämnar in en köldmedierapport för sina frysanläggningar, kan de drabbas av miljösanktionsavgifter på . När offentliga organ, till exempel en kriminalvårdsanstalt eller ett sjukhus, gör samma fel slipper de undan därför att de inte räknas som näringsidkare. Ett exempel på detta är , som sluppit undan dryga miljösanktionsavgifter på när de underlät att begära tillstånd för att schakta bort stora jordmassor i samband med ett vägbygge. Berörd kommuns miljökontor jämställde med näringsidkare och belade verket med sanktionsavgift motsvarande den en enskild näringsidkare hade fått. Det tyckte dock inte Miljödomstolen som friade med hänvisning till att de är en offentlig aktör. Det är inte rimligt att offentliga aktörer och företag behandlas olika av domstolarna. Principen om likhet inför lagen bör gälla även här. Det är ingen skillnad i miljöpåverkan om ett miljöbrott sker av en privat eller offentligt ägd aktör. Inte heller finns något särskilt skäl att offentliga aktörer borde ha större rätt att smutsa ned miljön. Därför borde också bedömningen i lagens mening vara lika. I vissa fall har kommunala miljönämnder valt att vara pragmatiska och hellre se till bra fungerande lösningar i stället för blint paragrafrytteri. Då visar det sig att om miljönämnden väljer att bortse från smärre formaliafel kan ledamöterna i nämnden dömas för tjänstefel. Så har också skett i till exempel , , och . Det finns fall där företag inte ens haft rimlig möjlighet att följa miljöbestämmelserna eller där en senare hantering av olika problem saknat betydelse för miljöpåverkan. Ändå tvingas kommunens miljönämnd att agera, annars riskerar de att dras inför domstol om någon överklagar deras beslut. Detta är inte rimligt, det måste finnas utrymme för sunt förnuft och skälighetsbedömningar även i dessa fall, särskilt om det inte leder till någon som helst miljöpåverkan. Den möjligheten till skälighetsbedömningar finns till exempel hos olika statliga tillsynsmyndigheter. Det finns också anledning att se över vissa av reglerna som uppfattas som alltför krångliga eller detaljerade. Syftet med reglerna är att förhindra miljöförstöring, inte att skapa en enorm byråkrati. Det finns också många företagare som har svårt att känna till alla regler och därför bryter mot dem utan att veta om det. Det finns anledning att ställa sig frågan om det inte finns för många regler. Mina frågor till miljöministern är därför: 1.Hur avser statsrådet att agera för att införa principen om likhet inför lagen även inom miljöområdet, så att inte offentliga verksamhetsutövare behandlas annorlunda än privata näringsidkare? 2.Hur avser statsrådet att agera för att ge kommunala miljönämnder utrymme att göra skälighetsbedömningar och använda sunt förnuft på samma sätt som många statliga tillsynsmyndigheter har? 3.Hur avser statsrådet att agera för att minska antalet byråkratiska regler för miljötillsyn?
ip · GS10663 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:663 av () till utbildnings- och kulturminister om starka forskningsmiljöer () medverkade till inrättandet av fyra tvärvetenskapliga forskningsinstitutioner (SoRAD) vid ojämlikhet i hälsa (CHESS) vid , gemensamt med ARC) vid , gemensamt med Tema äldre vid . Dessa institutioner är alla sådana starka forskningsmiljöer, som beskrivs i regeringens forskningsproposition (prop. 2004/05:80, s. De inrättades av SFR inom ramen för rådets uppdrag och de fick sin basfinansiering genom de särskilda medel som rådet hade fått för ändamålet. De arbetar också alla inom forskningsområden som har prioriterats av statsmakterna. Enighet rådde bland alla parter om att de berörda lärosätena skulle ta över det fulla ansvaret för institutionerna , under förutsättning att en oberoende utvärdering var positiv, och att motsvarande medel då skulle överföras från forskningsrådet till respektive lärosäte. Såvitt bekant har denna uppfattning sedermera bekräftats av för arbetsliv och socialvetenskap (FAS), som har övertagit SFR:s uppgifter. Alla de fyra institutionerna har numera utvärderats med hjälp av internationell expertis, och resultatet är mycket positivt. Framgången bekräftas av att till exempel SoRAD har visat sig kunna attrahera kvalificerade internationella sökande till sina professurer. Det är alltså dags att överföra finansieringsansvaret till de berörda lärosätena. Det är angeläget att detta sker snabbt, så att institutionerna får den något större trygghet som det innebär att tillhöra ett universitets fasta organisation, jämfört med att år finansieras av ett forskningsråd. Detta är särskilt viktigt om man, som är fallet, vill dra till sig internationella forskare till sina fasta tjänster. Detta sagt även i medvetande om att det ligger i forskningsfinansieringens natur att en stor del av verksamheten är beroende av projektbidrag och liknande från forskningsråd med flera. Det är ändå viktigt att ha en fast basfinansiering från det lärosäte som institutionen tillhör. Mot bakgrund av det anförda vill jag fråga statsrådet om han kommer att medverka till att de fyra nämnda institutionernas basfinansiering överförs från FAS till de berörda universiteten.
ip · GS10667 · 2005-05-24 00:00:00 — Interpellation 2004/05:667 av () till samhällsbyggnadsminister om EU och kärnkraft I det fördrag som gäller för EU finns inte energi som särskild rättslig grund för eget politikområde. Detta har ändrats i det nya förslaget till konstitution. Artikel 111@256 i förslaget till det konstitutionella fördraget innebär att en särskild rättslig grund skapas för åtgärder på energiområdet. Målet med detta är att unionens energipolitik ska garantera att energimarknaden och energiförsörjningen fungerar och att energieffektivitet och förnybara energikällor främjas. Enligt artikeln ska åtgärder på unionsnivå inte påverka medlemsstaternas rätt att besluta om villkoren för utnyttjande av resurser eller val mellan olika energikällor eller hur energiförsörjningen planeras. Det motsägelsefulla är att Euratomfördraget som har till syfte att främja kärnkraft trots detta fortfarande finns kvar i förslaget till konstitution. Med detta befästs en fortsatt och ökad satsning på kärnkraft. EU:s planerade ramprogram för forskning 2007@2013 ger ökade anslag till forskning om kärnkraft. Exempel är till fusionsenergi, till fissionsenergi och strålskydd samt anslagna till nukleära aktiviteter. Det utgör sammantaget en summa på . I förhållande till den senaste budgeten för Euratom är det en ökning . Detta ger kärnkraften en ekonomisk gräddfil på energimarknaden.Det är tio gånger mer än vad som föreslås satsas på förnyelsebar energi. I praktiken hindrar Euratom utvecklingen och etableringen av förnyelsebara energikällor i EU. I när förnybara energislag efterfrågas och elmarknaderna avregleras runtom i bibehålls en konstitutionell särställning för kärnkraften, med syftet att skynda på tillväxten av kärnkraftsindustrin. menar att kärnkraften är både ekonomiskt och ekologiskt ohållbar och omodern. Den tillhör gårdagens energikällor tillsammans med bland annat den fossila kolkraften. , , och har moderna idéer om hur framtidens ekologiskt hållbara energiförsörjning ska se ut utan kärnkraft. Mina två konkreta frågor till ministern är följande och berör hur resonerat när de ställt sig bakom förslaget till konstitution. 1.Avser ministern att vidta åtgärder för att Euratom stryks ur fördraget? 2.Avser ministern att vidta åtgärder gällande det finansiella stöd som visa skattebetalarna går till atomindustrin i EU?