ip · GS10474 · 2005-03-16 00:00:00 — Interpellation 2004/05:474 av () till utbildnings- och kulturminister om vapen- och fredsforskning Världens samlade militärutgifter minskade med en tredjedel efter . Därefter har kostnaderna åter börjat stiga. Ändå hävdades ofta att genomförde en kraftig nedrustning. I själva verket gav de minskade militära utgifterna fullt utslag först då utgifterna förutsågs ligga års nivå, det vill säga en måttlig neddragning jämfört med andra västländer. Orsaken till detta står att finna i viljan att stödja svensk krigsmaterielindustri och att vi låst oss i stora och dyrbara vapenprojekt. En högre nivå kan inte motiveras med överhängande militära hot. En omstrukturering av försvaret är både nödvändig och naturlig när traditionella invasionshot ersätts av konflikter som inte längre har karaktären av mellanstatliga krig eller krigsoperationer. Denna förändring kan dock knappast sägas ha fått genomslag på forskningens område. Statliga anslag till militär forskning och utveckling ingår i statsbudgetens utgiftsområde 6, under anslag 6:2. har anslagits för forskning och teknikutveckling. Anslaget omfattar bland annat ett antal tekniska demonstratorprojekt för till exempel NBC-ledningssystem, luftmålsraketen , syntetisk aperturradar () och simuleringsdemonstrator för informations- och ledningskrigföring. Vidare ingår forskning och teknikutveckling rörande ledningsförmåga i det nätverksbaserade insatsförsvaret, tekniker för samband och kommunikation, informationskrigföring, vapen- och sensorteknik och forskning inom det nationella flygtekniska forskningsprogrammet (NFFP). En stor del av svensk försvarsmaterielforskning och -utveckling bekostas dock av försvarsindustrin. Det är svårt att få fram exakta och tillförlitliga uppgifter på hur mycket pengar industrin lägger ned på forskning och utveckling. Ett problem i sammanhanget är att nästan alla företag i försvarsindustribranschen även har civil produktion, och att gränsen mellan krigsmateriel, produkter med dubbla användningsområden och civila produkter är svår att dra. Som ett riktmärke kan anges att AB:s investeringar i forskning och utveckling uppgick till av dess omsättning, och att motsvarande siffra för den europeiska rymd- och flygindustrin var . Svensk försvarsindustri (medlemsföretagen i ) hade 2003 en sammanlagd omsättning på , försvarsmateriel svarade för av omsättningen. Enligt en sammanställning från mottog svenska företag sammanlagt för forskning och utveckling av försvarsmateriel från militära myndigheter . I statsbudgeten finns också särskild post för forskning, utredningar och andra insatser som rör säkerhetspolitik och nedrustning. Anslaget finansierar verksamhet som främjar svensk utrikespolitik, framför allt vad avser nedrustnings-, ickespridnings- och säkerhetspolitik. Syftet är dels att ge stöd till organisationer för att främja nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor (ett exempel på en organisation som får sådant stöd är ), dels att finansiera särskilda forskningsaktiviteter vid , och . Stöd för information och studier om säkerhetspolitik och fredsfrämjande utveckling kommer att disponeras och handläggas av . Det totala anslaget på området (5:6) är . Ett separat anslag bidrar till verksamheten vid internationella fredsforskningsinstitut (). Syftet med forskningen är att bidra till förståelsen av förutsättningarna för fredliga lösningar av konflikter och för en stabil fred. uppgår anslaget (område 5:7) till . Dessutom tillkommer sådan forskning som bedrivs vid universitet och högskolor, till exempel vid vid . Storleken på de sammanlagda anslagen är dock svår att uppskatta, eftersom den exakta fördelningen sker vid respektive universitet och högskola. Forskning utgör själva grunden för kunskapsutvecklingen i samhället. Forskningen delar ideal och grundläggande värderingar med det demokratiska samhället. Forskning kan liknas vid en process som genom systematiskt arbete frambringar nya kunskaper och ett ökat vetande, säger regeringen på sin hemsida. Behovet av ökad kunskap för att lösa konflikter med demokratiska medel och med ett minimum av våldsanvändning framstår allt tydligare i en globaliserad värld men våra värderingar styr inte forskningsanslagen fullt ut. De resurser som tilldelas freds- och konfliktforskningen är fortfarande små i jämförelse med vad som kommer vapen- och försvarsindustrin till del och proportionellt står de knappast i överensstämmelse med de förhoppningar om en fredlig utveckling av den internationella konflikthanteringen de flesta av oss när och bär. Gör statsrådet bedömningen att nuvarande fördelning av resurser på vapen- respektive fredsforskning är rimlig? Vilka åtgärder vill statsrådet vidta för att öka användningen av fredsforskningens resultat när arbetar med konfliktlösning i EU och FN?