ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GS10641 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:641 av () till justitieminister om åtgärder mot ungdomsbrottslingar Ungdomar som begår brott, till och med upprepade sådana, har en gång begått sin första brottsliga gärning. Det första brottet borde ha varit det sista men många ungdomar fastnar i ett kriminellt liv. Det finns en växande oro i bland allmänheten och inte minst bland unga och föräldrar för ett hårdare samhällsklimat och en allt råare vardag. Oron har underbyggts av medierna som rapporterat om våld bland ungdomar. En uppenbar risk är att ungdomar som oroar sig för att bli utsatta för brott själva vidtar olagliga @ och farliga @ åtgärder för att kunna freda sig. Unga brottsoffer kan själva bli gärningsmän. Samhället måste tidigare än markera att vissa beteenden och kriminella gärningar inte kan accepteras och måste därför ge ett bättre stöd till dem som drabbas av ungdomsvåldet. När en ung person gör sig skyldig till upprepade förseelser eller en allvarligare gärning, som skulle ha varit straffbar om han eller hon varit , måste det finnas konkreta åtgärder som ger den unge signaler om att detta beteende är oacceptabelt. Samhället måste agera innan den unges brottslighet hamnar hos åklagare. Det hemska är att det meningslösa våldet och annan grov brottslighet kryper allt längre ned i åldrarna. Regeringen har låtit en utredare utvärdera samhällets insatser mot unga med risk för en kriminell utveckling och föreslå åtgärder för att stävja ungdomsbrottsligheten. I betänkandet som lades fram saknas dock förslag till tidiga åtgärder i den unges utveckling. Föräldrarnas förmåga till stora insatser, skolans kunskap om riskbeteenden hos den unga och möjligheter till snabbare ingripanden borde ha fått väsentligt större utrymme. Samhället måste tydligare än visa att kriminella gärningar inte kan accepteras oavsett ålder på gärningsmannen. Rättsväsendet måste reagera snabbare, tidigare och tydligare mot ungdomar som är på väg in i brottsligheten. Min fråga till justitieministern är följande: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att ge föräldrar stöd samt ge skolan och verktyg, för att förhindra unga att utveckla kriminella karriärer?
ip · GS10642 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:642 av () till statsrådet om läroplanens mål om nationella minoriteter I enlighet med beslut ska de nationella minoriteterna och minoritetsspråken stödjas genom rikstäckande åtgärder. Med tanke på det långvariga osynliggörandet av minoriteterna och minoritetsspråken är det viktigt att vårt lands mångkulturella karaktär tydliggöras. Genom ökad kunskap ökar förståelsen och toleransen för språkliga och kulturella olikheter. är dock kunskapen om de nationella minoriteterna bristfällig. Det är viktigt att fördomarna minskar och att kunskapen om de nationella minoriteternas situation ökar. Här har skolan en viktig roll att fylla. Därför är det särskilt angeläget att skolan lever upp till läroplanens mål beträffande nationella minoriteter. Enligt läroplanen för framgår att, eleverna ska ges kunskaper om de nationella minoriteternas kultur, språk, religion och historia. , vid , har kartlagt hur och i vilken omfattning till exempel samer förekommer i samhällsorienterade läromedel riktade mot skolungdomar i årskurserna 4@9. Förhållandena är alarmerande eftersom 30 av 63 undersökta böcker inte behandlar samiska frågor över huvud taget. De skildringar som återfinns i litteraturen är kortfattade. Den bild som förmedlas är ofta en stereotyp, romantiserande bild av samerna med betoning på rennäring. Övriga nationella minoriteter omnämns knappast alls. Om kunskaper om de nationella minoriteterna ska förmedlas till dagens skolelever är en förutsättning att det finns eldsjälar inom lärarkåren som brinner för ämnet, eftersom kurslitteraturen i det närmaste lämnar ämnet därhän. Mina frågor till statsrådet är därför: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att tillse att skolan lever upp till läroplanens mål om nationella minoriteter? Vilken typ av initiativ avser statsrådet att vidta för att stärka lärarnas möjligheter att förmedla kunskaper om de nationella minoriteterna?
ip · GS10643 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:643 av () till försvarsminister om förutsättningarna för försvarsbeslutet försvarsbeslut bygger på ett antal förutsättningar. Den avgjort största delen av besparingarna ska tas hem på så kallad försvarsbyråkrati. Det ska bli färre hövdingar och fler indianer genom reduktion av antalet anställda inom totalförsvarsmyndigheterna, högkvarteret och militärdistriktsorganisationen. Därtill ska Försvarsmakten genom allmänna volymminskningar skapa utrymme för en större internationell förmåga. Ansvaret för själva genomförandet vilar till stor del på regeringen, som har att utreda och lägga fram förslag om hur övriga myndigheter inom utgiftsområdet ska spara mer än 2 miljarder . Regeringen har naturligtvis också det yttersta ansvaret för att övriga rationaliseringar inom Försvarsmakten verkligen kommer till stånd. I sistnämnda del framstår det som tydligt att arbetsbristen bland officerare och civilanställda nu blir väsentligt mindre än vad som antogs i samband med behandlingen av försvarspropositionen. I den del av budgetunderlaget som myndigheten presenterade framgår det att antalet uppsägningar av officerare blir knappt hälften av vad som angavs . Även antalet anställda officerare totalt har justerats upp för . Bland högre officerare, överstes grad och uppåt, antas någon arbetsbrist över huvud taget inte uppstå. Med hänsyn till den förhållandevis kraftiga minskningen av grundutbildningen leder utvecklingen sammantaget till att det kan bli uppemot två anställda officerare per värnpliktig. Mot bakgrund av vad som anförts vill jag rikta följande fråga till försvarsministern: Vilka ytterligare åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att garantera att förutsättningarna för försvarsbeslutet blir uppfyllda?
ip · GS10644 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:644 av () till försvarsminister om försvarets beställningar har utkommit med skriften Flyg- och rymdindustrin @ En del av det innovativa . Bakgrunden är att regeringen tillsatte en arbetsgrupp med företrädare från olika departement, myndigheter och större aktörer inom försvarsindustrin. Skriften, som är arbetsgruppens rapport (Ds 2004:36), innehåller en rad viktiga avvägningar som synes ha långtgående betydelse för det framtida militära försvaret och kostnadsavvägningar mellan stat och industri. När det gäller militära beställningar anförs till exempel:"Minskningen av försvarsutgifterna gör det svårt att basera industrins långsiktiga utveckling enbart på militära beställningar. I sådana fall då valet står mellan direktanskaffning och utveckling i internationella samarbeten bör vi välja de alternativ som medför störst positiv betydelse för den i verksamma industrins kompetens och utvecklingsförmåga, när det är godtagbart ur kostnadseffektivitets- och andra perspektiv". Vidare anger den handlingsplan som finns i skriften att staten i offentligt finansierade program bland annat ska ställa krav på huvudleverantören att en viss andel upphandlas av svenska små eller mellanstora företag. I visionsdelen anförs också att "kraven på insatser i ett gemensamt europeiskt perspektiv lämpar sig ett större inslag av mobila, till stor del flygburna, och satellitassisterade system". Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande frågor till försvarsministern: Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att klargöra huruvida den aktuella visionen och handlingsplanen ska vara styrande för den svenska försvarsmaktens framtida beställningar? Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att förtydliga att försvars- och säkerhetspolitiken ska vara överordnad andra intressen när försvarsanslaget tas i anspråk?
ip · GS10645 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:645 av () till statsrådet om Huvudstaleden trafiksituation blir alltmer besvärande. Framkomligheten minskar och restiderna ökar. Förklaringen kan sökas dels i bristande planering och finansiering för ny infrastruktur, dels att infrastrukturen inte på något sätt förstärkts i takt med den omfattande inflyttningen. Huvudstaleden ingår i den parlamentariska Stockholmsberedningens uppräkning av de mest angelägna investeringarna i regionens infrastruktur (bet. SOU 2002:11) och skulle lösa upp en av de värsta trafikpropparna i hela : den bristfälliga kopplingen mellan nordvästsektorn och . Leden är tänkt att binda samman E4 vid och riksväg279 i , anslutande norrut till , via en lång tunnel under och en ny bro över . Huvudstaleden var planerad att byggas redan vid Essingeledens utbyggnad. Att förverkliga den skulle inte bara ge stora trafikmiljövinster för tiotusentals invånare i främst och utan också ge förutsättningar för byggandet av ca 4000 nya bostäder @ bostäder som är omöjliga att bygga på grund av den oacceptabla trafiksituationen. Sist men inte minst skulle leden medföra en betydande förstärkning av trafikkapaciteten till och från norra . Som framgår av Stockholmsberedningens betänkande behövs Huvudstaleden för att klara den framtida kapaciteten mellan nordvästsektor och innerstad. Den skulle alltså spela en central roll i den övergripande vägstrukturen för som helhet. Av detta skäl kan Huvudstaleden inte ses som en fråga där de berörda kommunerna får lösa finansieringen på egen hand. Jag vill därför fråga statsrådet: Kommer statsrådet att vidta åtgärder för att staten aktivt ska medverka till byggandet av Huvudstaleden, och när i så fall?
ip · GS10646 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:646 av () till statsrådet om EU-regler vid utbyggnad av kommunala stadsnät meddelade att man godkänt offentlig finansiering av bredbandsutbyggnad i och som icke varande statsstöd. Kommissionen ansåg att viss utbyggnad av bredbandsnät är av sådan karaktär att offentlig finansiering kan anses berättigad. Det förutsätter dock att ett antal kriterier är uppfyllda för att inte snedvrida konkurrensen på området: Utbyggnaden av bredbandsnätet får endast ske i glesbygdsområden. Det offentliga stödet ska finansiera en öppen struktur och inte gå till att erbjuda slutkunderna olika former av tjänster. Konkurrerande operatörer måste erbjudas möjlighet att hyra svartfiber för att kunna erbjuda slutkunderna alternativ. Bredbandsnätet får inte favorisera en särskild teknologi framför en annan @ detta för att så många operatörer som möjligt ska kunna hyra svartfiber. Jag konstaterar att kommissionen är förhållandevis tydlig i vad man anser vara "Service of General " och vad som därmed motiverar en offentlig finansiering av bredband. Det finns tydliga paralleller mellan beslut och den pågående debatten i kring den subventionerade utbyggnaden av kommunala stadsnät. Dessa stadsnät byggs inte sällan parallellt med befintliga nät i tätorter. Man kan dessutom se en trend mot en ökad vilja hos stadsnätsbolagen att klättra längre upp i värdekedjan och erbjuda slutkunderna tjänster av olika slag. Stadsnätens val av teknik kan också få effekten att konkurrerande operatörer utestängs. Som exempel kan nämnas att det inte är tekniskt möjligt för flera operatörer att distribuera så kallad till ett och samma hushåll. Dessa förhållanden kan knappast anses stå i överensstämmelse med kriterier för godkännande av offentligt finansierad bredbandsutbyggnad. Jag ser en risk i att olika kommuner aktivt tar plats på en marknad som redan är under utveckling och där ett antal kommersiella aktörer konkurrerar om att få leverera bredbandstjänster. Det finns också kommuner med kommunala elnätsbolag som använder dessa bolag för att också etablera televerksamhet med utgångspunkt i de monopol som finns inom elnätsområdet. Jag ifrågasätter om det verkligen ligger i det kommunala uppdraget att bygga parallella bredbandsnät och med hjälp av subventioner konkurrera med de kommersiella aktörerna. Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande frågor till statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att utbyggnaden av kommunala stadsnät i ska uppfylla kriterier om konkurrensregler enligt SGEI? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att garantera en konkurrensneutral utbyggnad av bredbandsnätet i ?
ip · GS10647 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:647 av () till statsrådet om infrastruktursatsningar för nordöstra befolkning fortsätter att växa, i första hand till följd av regionens egen befolkningssammansättning. Enligt de senaste prognoserna från beräknas länet ha en genomsnittlig årlig befolkningstillväxt på nästan 20000 personer, varav merparten beror på högt födelseöverskott samt inflyttning från utlandet. En stor del av befolkningsökningen beräknas för de sex kommunerna i nordostsektorn, från i söder till i norr. Dessa kommuner med en samlad folkmängd på 220000 personer @ ett antal som ökar till minst 350000 @ har också potential att växa som den storstadsnära naturen värnas. Hela nordostsektorn saknar dock helt anslutning till det nationella järnvägsnätet, och är också i avsaknad av en fullständig motorvägsförbindelse till landets övriga vägnät. I vilken annan landsdel som helst hade det setts som otänkbart att en befolkning motsvarande ett mindre län hade ställts utan järnvägsförbindelse. Bristerna i kommunikationerna påverkar inte bara kommunernas egna invånare utan också exempelvis den tunga godstrafiken till och från den expansiva hamnen i eller pappersbruket i . Det står klart att den otillräckliga infrastrukturen är det främsta hindret för att kommunerna i nordöstra ska kunna utvecklas och växa i enlighet med invånarnas behov. Efter färdigställandet av Norrortsleden krävs ytterligare ett antal strategiska satsningar för att ge dessa kommuner tillfredsställande förbindelser med Stockholm@Mälardalsregionen och landet i övrigt. Europaväg18 från till har svåra kapacitetsproblem. Hela sträckan bör förstärkas och byggas ut till motorvägsstandard. Den tunga lasttrafiken till och från Holmens Bruk i liksom färjorna i gör även en utbyggnad av riksvägarna76 och 77 angelägen. Enligt gällande länsplan för den regionala infrastrukturen, fastställd av , kommer omläggningen av väg76 förbi , förbifart , att påbörjas först . potential som hamn betonas av Godstransportdelegationen, som i sitt slutbetänkande (SOU 2004:76) lyfter fram den starka utvecklingen av rorotrafiken över hamnen i . I samband med satsning på "havets motorvägar" kommer ökad vikt att läggas vid utbyggnad av tillfartsvägarna till viktiga hamnar. Planeringen för en utbyggnad av den spårbundna kollektivtrafiken i nordostsektorn måste drivas vidare. Det är långsiktigt orimligt att 220000 invånare står utanför det nationella järnvägsnätet. utredning av en ny järnvägsgren från norra stambanan till Arninge, med potential till ytterligare förlängning, behöver fullföljas . Jag vill därför fråga statsrådet: När kommer statsrådet att vidta åtgärder för att nordöstra ska erhålla de nödvändiga förstärkningarna i infrastrukturen för kollektivtrafik och vägtrafik?
ip · GS10650 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:650 av () till justitieminister om brottslighet riktad mot företag har köpmannen färgbutik i utanför drabbats av fyra inbrott. tog sig gärningsmännen in i butiken genom att slå sönder en fönsterruta på affärens baksida. Deras byte då blev varor till ett värde av . besökte jag Per Catoni i hans butik. Han berättade att det blir alltmer påfrestande att göra i ordning, beräkna förlusten, beställa nya varor och ha kontakt med försäkringsbolaget. Per Catoni funderade på om han skulle kämpa vidare; det kändes allt svårare efter varje inbrott. "Men ska man verkligen behöva ge upp för brottsligheten?" undrade Per Catoni (). Tyvärr är Per Catoni inte ensam. har utsatts för en våg av inbrott, till synes riktade inte minst mot butiker och företag på mindre orter. Och Brottsförebyggande rådets statistik visar att antalet anmälda brott inom kategorin stöld och snatteri i butik, varuhus och kommersiell utställningslokal har ökat . Varor för stora belopp stjäls, tryggheten minskar; samhället står, ter det sig, maktlöst. Utvecklingen inger stor oro. Ytterst handlar det naturligtvis om människors säkerhet till liv och lem. Men den tilltagande brottsligheten mot företag framstår i allt högre utsträckning också som ett hinder för tillväxt, jobb och välfärd. Många företagare överväger om de ska fortsätta med sin verksamhet; många drabbas av stigande försäkringskostnader och ökade utgifter för larm och bevakning. De ekonomiska marginalerna sjunker; utrymmet för utveckling och expansion minskar. På många mindre orter hotas den tillgänglighet och service som det ligger i att ha ett livaktigt lokalt företagande med exempelvis affärer. Inför denna utveckling står den socialdemokratiska regeringen passiv. Satsningarna på nya poliser är helt otillräckliga; polisbristen på många håll är skrämmande. Någon större initiativkraft när det gäller förändringar i lagstiftningen som gör det lättare att effektivt bekämpa brottsligheten mot företag kan inte heller skönjas. I årets regleringsbrev till polisen nämns inte brottslighet som riktas mot näringsidkare med ett enda ord. I den offentliga debatten är företagare som brottsoffer närmast bortglömda. I stället framställs företagare inte sällan som potentiella brottslingar, exempelvis som skattesmitare. Det är dags för ett skifte av perspektiv. Verkligheten talar sitt tydliga språk. Företagen utsätts för alltfler brott. Enligt uppgår det brottsliga svinnet i genomsnitt till av detaljhandelns omsättning. Det motsvarar 30000@40000 heltidsjobb. Per Catonis fråga får inte bli hängande i luften. Han och många andra affärsidkare och företagare runtom inte bara i utan i hela måste få ett klart och entydigt politiskt besked. Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta i syfte att bekämpa brottslighet riktad mot företagen?
ip · GS10651 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:651 av () till justitieminister om polisens etiska råd Regeringen inrättade det inom polisen och utsåg förre justitiekanslern till dess ordförande. Det har inte tydligt framgått vad detta råd har för befogenheter: hur frågor väcks i rådet, vem som kan väcka en fråga eller hur rådets ställningstaganden ska användas i polisorganisationen. Det har över huvud taget varit svårt att få kunskap om vad rådet har behandlat för ärenden och hur dessa sedan har kommunicerats ut i verksamheten. Under en interpellationsdebatt i (2003/04:441) anförde justitieministern att det var brådskande att ta tag i frågorna. Ministern framhöll särskilt att polisens val av ammunition skulle analyseras ur en juridisk, folkrättslig, humanistisk och etisk synvinkel. har polisens ammunition ånyo varit föremål för diskussioner i samband med att polisen tvingats skjuta i tjänsten. När det nu gått ett drygt år sedan dessa frågor debatterades i känns det angeläget att det blir en förnyad diskussion och återrapportering från justitieministern om polisens arbetsmetoder, vapen och förhållningssätt. Det vore i sammanhanget intressant att veta vilka frågor behandlat och vad detta resulterat i: Har rådet till exempel tagit ställning till ammunitionsfrågan, distraktionsgranater, behovet av prickskyttar inom polismyndigheterna, elpistoler och andra utrustningsfrågor? Vilka åtgärder avser justitieministern att vidta för att säkerställa att uppfyller sin funktion?
ip · GS10652 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:652 av () till justitieminister om brottsoffers rättigheter Våldbrotten ökar i ; offren för meningslöst och grovt våld ökar. Rädslan att utsättas för brott begränsar människors frihet och kan ofta innebära att man avstår från att göra det man skulle vilja. Värst utsatta är de som redan lever under svåra omständigheter: Människor som befinner sig i ett utanförskap och saknar fast förankring i samhället. Våldets orsaker är många och måste angripas på bred front. Människor behöver känna sig behövda och sedda. som justitieministern i alla sammanhang berättar om satsningar och hävdar att antalet poliser har ökat fortsätter det meningslösa våldet att breda ut sig. Ingenting har förändrats. När någon blivit utsatt för ett brott ska samhällets skyddsnät vara starkt och gediget. Oavsett var i landet ett brott inträffar och oavsett vem brottsoffret är ska bemötandet vara professionellt. Så är det inte . Har ett brottsoffer tur att möta en polis som har tid, engagemang, empati och kunskap blir bemötandet ofta väldigt bra. Gott bemötande och hög kompetens ökar möjligheten till att brottet kan upp. Men dessvärre är det bara ett fåtal brott som leder till en fällande dom. En stärkande åtgärd för ett brottsoffer är möjligheten att få ett eget juridiskt biträde @ målsägandebiträde @ under förundersökning och rättegång. Det har sedan lagen infördes varit av avgörande betydelse för att stärka brottsoffrens ställning. Det ökar möjligheten att få hjälp och stöd, samt att få juridiskt biträde i skadeståndstalan. Successivt har möjligheten till målsägandebiträde kommit att utökas till att gälla alla brott på vilka fängelse kan följa, om det finns ett behov av det utifrån målsägarens förhållanden. Detta vill nu regeringen ändra på. Regeringen har tillsatt en utredning i syfte att göra en översyn av lagen (1988:609) om målsägandebiträde. Regeringen menar i utredningsdirektiven att uppgiften att ge stöd till brottsoffret även åvilar stödperson och att skadeståndsprocessen även åvilar åklagaren. Regeringen menar också att målsägaren vid huvudförhandling i stället kan åtföljas av en stödperson. Det är svårt att tolka detta på annat sätt än att regeringen nu vill inskränka rätten för målsägare att få ett målsägandebiträde. Utredaren har ett tydligt uppdrag, nämligen att lagens tillämpning inte ska utökas. Vilka åtgärder ämnar justitieministern vidta för att stärka brottsoffers rättigheter samt tillgodose deras behov av kurativa insatser i rättsprocessen även framgent?
ip · GS10653 · 2005-05-23 00:00:00 — Interpellation 2004/05:653 av Axel Darvik (fp) till statsrådet om arbete åt ungdomar Arbetslösheten bland ungdomar är den högsta enligt statistik från Ams. Denna statistik har flera brister eftersom det är den siffra som blir kvar när regeringen på flera olika sätt försöker gömma undan de arbetslösa i olika åtgärder. Till och med förtidspension för unga människor ses numera som ett legitimt medel för att frisera till siffrorna över antalet arbetslösa. Sanningen verkar dock vara på väg att hinna i fatt Socialdemokraterna. Situationen är djupt allvarlig. Bristen på jobb är uppenbar även för dem som har en akademisk examen. Bristen på flexibilitet på arbetsmarknaden stänger ut ungdomar som saknar tidigare yrkeserfarenhet. Framför allt måste det startas betydligt fler företag än det görs för att fler ska få jobb. De företag som finns i växer alltför sällan och för långsamt. Regeringen har dessutom i flera omgångar lagt pålagor på företagen som ökar riskerna med att anställa personer som ingen tidigare "testat". Företagens ansvar för att betala sjukskrivningskostnader är ett exempel på förändringar som gjort att det blivit allt svårare för ungdomar att ta steget in på arbetsmarknaden. De tio åtgärder som presenterade på för sedan är några fåfänga slag i luften. Det är svårt att se hur ytterligare en "nationell koordinator", förtydligande av kommunalt informationsansvar samt 500 platser på folkhögskolor ska kunna göra något för de mellan 100000 och 200000 arbetslösa ungdomarna. Min fråga till är när hon är beredd att komma med förslag som verkligen ökar utbudet av arbetstillfällen för ungdomar. Vilka förslag ämnar statsrådet ta upp i en sådan strategi?