ip · GS10349 · 2005-02-02 00:00:00 — Interpellation 2004/05:349 av i (m) till utrikesminister om och relationerna med Det finns anledning att vara mycket kritisk mot att den ställer sig bakom en mjukare EU-linje mot . utfärdade de kubanska myndigheterna massdomar och långa fängelsestraff mot 75 regimkritiker, enbart på grund av deras politiska åsikter och partitillhörighet. Ännu sitter 61 personer av dessa fängslade. Därtill kommer att den kubanska regimen hävt sitt tidigare moratorium för verkställande av dödsstraff. Kombinationen av de kubanska myndigheternas grova åsidosättande och brott mot de mänskliga rättigheterna och den i övrigt allvarliga människorättssituationen föranledde EU och andra länder att hårt kritisera och vidta ett antal åtgärder mot . I EU:s fall vidtog man de så kallade juniåtgärderna. Bland annat bjöds kubanska dissidenter in till ambassaderna i till firandet av nationella högtidsdagar i EU-länderna. Andra åtgärder bestod i att begränsa bilaterala regeringsbesök på hög nivå samt att inleda en omvärdering av EU:s gemensamma ståndpunkt om . Fram tills alldeles var även de diplomatiska förbindelserna mellan och frysta, efter kubanskt initiativ. Vid genomläsning av om mänskliga rättigheter på 2004 bekräftas gängse bild om det kraftigt försämrade människorättsläget 2003 med massdomar mot oppositionella och avrättningar. Läser man vidare i står att "har inte uppvisat beredvillighet att normalisera förbindelserna med EU." beskrivs rätteligen som en auktoritärt styrd enpartistat under och . Det finns varken yttrande- tryck- eller föreningsfrihet och oliktänkande som journalister och personer från den kubanska oppositionen kränks av den egna regimen. Kränkningarna består i allt från långa fängelsestraff till tillfälliga frihetsberövanden, förtal och vräkning. Det är därför både motsägelsefullt och oacceptabelt att regeringen gav stöd till ett EU-beslut om en mjukare EU-linje mot . Lägg till att grova kränkningar mot de mänskliga rättigheterna fortsatt tillhör vardagen, att människorättssituationen inte kommer att förbättras så länge och enväldigt kontrollerar landet samt att EU:s tidigare krav om att samtliga 75 regimkritiker ska friges inte har uppfyllts, så blir bilden mycket dyster. Regeringen och även EU framstår som undfallande och inkonsekventa gentemot en av världens kvarvarande kommunistdiktaturer. Av det vi vet bygger EU:s nya och mjuka linje mot på att kubanska dissidenter inte längre ska bjudas in till nationella högtidsdagar samt att EU-kretsen nu återupptar dialogen med den kubanska regimen. Möjligheterna för en fortsatt dialog mellan EU och den demokratiska oppositionen i ter sig dock mycket osäkra. Inte minst i och med att den kubanska regimen tydligt signalerat att den inte kan acceptera regelbunden och synlig dialog med oppositionen. Det inbjuder till oro och ställer en del frågetecken kring och EU:s möjligheter att främja de mänskliga rättigheterna och stödja en demokratisk utveckling i landet. 1.Hur avser utrikesministern att verka för att EU:s beslut att normalisera relationerna till inte ska permanentas om de kubanska myndigheterna inte genomför reella och genomgripande åtgärder på människorättsområdet, såsom att släppa samtliga politiska fångar fria? 2.Hur avser statsrådet att verka för att oppositionen ska kunna delta vid olika evenemang som äger rum på svenska ambassaden i ?