ip · GS10479 · 2005-03-17 00:00:00 — Interpellation 2004/05:479 av () till näringsminister om konkurrenslagen Konkurrenslagens syfte är att slå vakt om de samhällsekonomiska och konsumentpolitiska intressena av effektiv konkurrens. Dagligvaruhandeln är ett område där särskilt fokus har riktats mot bristande konkurrens och den höga prisnivån jämfört med övriga EU-länder. uppmärksammade jag att Vivo med drygt 80 livsmedelsbutiker skulle lämna ett mångårigt samarbete med och i stället anlita som grossist. Händelsen väckte stor uppmärksamhet och många som jag talat med betraktar vad som skett som den största förändringen i svensk dagligvaruhandel . Genom Vivo beslut uppstod ett fjärde, fritt block i svensk dagligvaruhandel. Anledningen till handlarnas beslut visade sig vara ett långvarigt missnöje med den service och de kommersiella villkor som erbjöd. har uttalat att de har som mål att ha egen detaljhandel och att av sortimentet i deras butiker till ska bestå av egna märkesvaror (EMV). Vi-handlarna, som de forna Vivo-handlarna nu heter, strävar efter lokal anpassning och har därför för kundernas skull valt att helt avstå från egna märkesvaror. Namnbytet till Vi-handlarna beror på att äger varumärket och att de förbjöd utbrytarna att nyttja det. Svensk dagligvaruhandel fungerar så att grossisterna genom olika IT-system i realiteten låser fast detaljhandlarna och kan utöva stark kontroll och makt i stort och smått. Det är mycket svårt att byta grossist eftersom det kräver stora investeringar i nya informationssystem. I realiteten kan grossisterna i minsta detalj påverka såväl prissättning som val av sortiment. har utnyttjat sin dominerande ställning gentemot Vi-handlarna genom att vid ett flertal tillfällen höja priserna utan att ens bry sig om att förhandla. satsning på egna varumärken har också inneburit att de varor som Vi-handlarna velat ha i sina butiker antingen strukits ur sortimentet eller blivit föremål för kraftiga prishöjningar. Utöver den kontroll som grossisten kan utöva genom IT-system finns också en riklig flora av samarbetsavtal i branschen där handlarna förbinder sig att ha grossisten som huvudleverantör under förutsättning att det erbjuds "konkurrenskraftiga villkor". är dessutom i många fall kontraktsinnehavare i de hyresavtal som handlarna ytterst är beroende av. har offentligt hotat Vi-handlarna med rättsliga åtgärder om de inte ger upp sin kamp och går tillbaka till som grossist. I tidningsartiklar har ledning gjort gällande att samarbetsavtalen gör det möjligt för att närsomhelst kunna tvångsköpa . blev också ett antal handlare uppsagda av från sina hyreskontrakt som straff för att man valt en annan grossist. Enligt uppsägningen ska starta egen detaljhandelsverksamhet i lokalerna. aggressiva beteende har skapat oro i handlarleden och skulle om planerna fullföljs förstärka dagligvaruhandelns koncentration till tre grossistledda handelsblock. Detta trots tillkomsten av Lidl. I teorin kan man säga att Vi-handlarna när man fattade beslut att byta grossist kunde välja att köpa från ICA (av den rapporterade omsättningen), Coop (), (), () eller ett antal mindre grossister. Teoretiskt skulle således inte anses ha en dominerande ställning. I realiteten har dock en dominerande ställning på den marknad som är möjlig för Vi-handlarna, den så kallade relevanta marknaden. Coop säljer nämligen inte till fria handlare och ICA ställer för leveranser krav på att Vivo-handlarna för att kunna bli kunder skulle tvingas ge upp sin frihet och inordna sig i något av ICA:s butikskoncept. Vi-handlarna hade egentligen bara att välja mellan och . På den för Vi-handlarna relevanta marknaden @ av den svenska dagligvarumarknaden @ har därför en dominerande ställning. Vi-handlarna har anmält till . I anmälan framhålls att missbrukar sin dominerande ställning genom att hänvisa till samarbetsavtal som tecknats under andra förutsättningar och för andra syften. Dessa avtal har för övrigt i andra sammanhang ogiltigförklarats av konkurrensverket. Dessutom vill Vi-handlarna att hindrar att säga upp Vi-handlare för avflyttning från butikslägen med motiveringen att man brutit mot de så kallade samarbetsavtalen. Vi-handlarna anser kort sagt att agerande förhindrar en fri konkurrens, en uppfattning som jag delar. Vi-handlarnas agerande innebär försök att komma ifrån nuvarande blockbildning och öka konkurrensen på den svenska dagligvarumarknaden. Det fria block som bildats har inneburit att det för konsumenterna skapats alternativ till de tre gamla blocken och deras ambitioner att profitera på egna varumärken. finns ett alternativ för handlare som inte vill inordna sig i en hård central styrning utan hellre anpassar priser och sortiment till den lokala marknaden, till gagn både för konsumenter och inhemsk livsmedelsindustri. Att näringsministern uppskattar en utveckling som leder till ökad konkurrens och valfrihet på den svenska dagligvarumarknaden tar jag för givet. Man kan dock befara att konkurrenslagstiftningen och dess tillämpning i hög grad går i otakt med den faktiska utvecklingen på den svenska dagligvarumarknaden. Med hänvisning till ovanstående undrar jag om näringsministern avser att se över konkurrenslagstiftningen så att: det blir enklare att definiera vad som kan anses vara en så kallad relevant marknad för svenska livsmedelshandlare och att grossisternas möjlighet att utnyttja sin dominerande ställning förhindras, grossistföretagens möjlighet att kontrollera handlarnas sortiment, varubeställning och prissättning genom olika IT-system starkt begränsas, det blir lättare för enskilda handlare att fritt välja huvudleverantör samt gamla samarbets- och hyresavtal tillkomna i syfte att stärka småföretagande och skapa tillväxt inte i andra och senare sammanhang kan nyttjas för konkurrensbegränsande handlingar och direkt maktmissbruk.