frsrdg · GS04JO1 · 2005-01-01 00:00:00 — Om- ständigheterna får emellertid anses vara sådana att gärningen är att be- döma som ringa och således inte straffbar. Det finns därför inte längre anledning till förundersökningens fullföljande. Som framgått har jag mot bakgrund av vad som kommit fram under utredning- en funnit att C.S.E. av oaktsamhet lämnat ut en sekretessbelagd handling och därigenom gjort sig skyldig till brott mot tystnadsplikt. Vid bedömningen av om oaktsamheten varit straffbar har jag beaktat främst följande omständigheter. får visserligen genom sin relativt långa anställningstid vid upphand- lingsenheten betraktas som en erfaren upphandlare. Hon har dock i formellt avseende endast varit handläggare utan några beslutsbehörigheter. Vidare har, såvitt framkommit, de handläggningsåtgärder som vidtagits skett enligt de rutiner som fastlagts av chefen för enheten. Det kan heller inte uteslutas att arbetsläget och C.S.E:s personliga situation bidragit till det inträffade. Vid en samlad bedömning av omständigheterna i ärendet har jag således funnit att C.S.E:s oaktsamhet kan betraktas som ringa. kan emellertid inte undgå allvarlig kritik. Vad som förekommit ger mig i övrigt anledning till följande uttalanden. Erfarenheterna från detta ärende bör enligt min uppfattning föranleda kon- torsledningen att överväga sina rutiner vad gäller handhavandet av handlingar i upphandlingsärenden som innehåller sekretessbelagda uppgifter. Det är således oacceptabelt att, såsom skett, en hos enheten förvarad sådan handling av misstag lämnas ut. Ansvaret för att arbetet inom enheten bedrivs enligt de bestämmelser som reglerar verksamheten åvilar i första hand T.K. Jag noterar med viss förvåning att han inte i anslutning till mitt tidigare beslut vidtagit några särskilda åtgärder för att säkerställa sekretessen i upphand- lingsärenden. 2 004 /0 5:JO1 Ett kommunalt bolags avgiftsdebitering vid utlämnande av kopior av allmänna handlingar (Dnr 1823-2002) meddelade JO ett beslut med följande inne- håll. Efter en anmälan från mot det kommunala bolaget gjorde jag i ett beslut (ärende dnr 3452-2000) uttalan- den rörande bolagets handläggning av frågor om handlingsutlämnande. Bland annat ifrågasatte jag bolagets uttag av avgift för kopior av allmänna handling- ar. Av utredningen i ärendet framgick att bolaget med stöd av ett beslut av dess styrelse tog ut avgift med per kopia och att denna avgift även in- kluderade kostnad för arbetet. I en ny anmälan, som kom in till JO , anmälde på nytt . Han framförde bl.a. att bolaget inte hade ändrat sitt beslut om avgift för kopior av allmänna handlingar och begärde att JO på nytt skulle granska bolagets uttag av avgift. Vid telefonkontakt med en tjänsteman hos bolaget upplystes att bolaget inte hade några planer att ändra avgiften för kopior av allmänna handlingar. Bolaget anmodades att yttra sig angående dess uttag av avgift för kopior av allmänna handlingar och grunderna för avgiften. I yttrandet, som kom in till JO , anförde styrelseordföranden följande (bilagan utesluten här). Avgiften beslutades av bolagets styrelse (bifogar pro- tokoll). Till grund för beslutet låg ingen särskild beräkning utan avgiften fastställdes till vad styrelsen ansåg skäligt. Det har inte heller i efterhand gjorts någon beräkning av vad en kopia inklusive arbete kostar. I fråga om avgifter för kopior av allmänna handlingar hos bl.a. myn- digheter under regeringen framgår av 16 § avgiftsförordningen (1992:191) följande. Om en beställning omfattar tio sidor eller mer, skall avgift tas ut för kopiorna av allmänna handlingar och för utskrifter av upptagningar för automatisk databehandling. Avgiften för en beställning av tio sidor är . För varje sida därutöver är avgiften . Myndigheten får besluta om undantag från första och andra styckena om det finns särskil- da skäl. Dessa föreskrifter är inte formellt tillämpliga på kommunala bolags uttag av avgifter för kopior av allmänna handlingar. Min tolkning av av- giftsförordningen blir således att Växjöhem inte formellt omfattas av denna förordning och således själva får fastställa de avgifter som skall tas ut. En viktig skillnad mellan å ena sidan staten och kommunen och å andra sidan kommunala bostadsföretag som Växjöhem är att de första är skattefinansierade medan Växjöhems intäkter utgörs av hyror från en- 2 004 /0 5:JO1 En annan skillnad är att bostadsbolagen verkar på en konkurrensutsatt marknad vilket innebär att bostadsbolagen för att kon- kurrensen inte skall bli rubbad bör ha rätt att ta ut ersättning för sina kostnader. Mot denna bakgrund är det inte bara rimligt utan även önskvärt att kostnaden för en kopia åsätts sitt verkliga värde inklusive kostnad för ar- betet. Med en realistisk kostnadsberäkning torde per sida fram- stå som en låg avgift. Styrelsens beslut i Växjöhem om avgiften för en kopia av en allmän handling är fortfarande . I mitt beslut (dnr 3452-2000, JO:s ämbetsberättelse 2002/03 s. 501)) rörande anförde jag beträffande frågan om bolagets uttag av avgift för kopior av allmänna handlingar bl.a. följande. Av utredningen framgår att det för bolaget finns en giltig taxa, som har beslutats av bolagets styrelse, enligt vilken avgift skall tas ut med per kopia. Bolaget har i remissyttrandet anfört att man inte har gjort nå- gon särskild beräkning av avgiften utan fastställt den till ett belopp som ansågs skäligt. Enligt bolagets uppfattning är det rimligt att kostnaden för kopior även inkluderar kostnaden för arbetet. För statliga myndigheter är avgifterna för kopior av allmänna hand- lingar fastställda i avgiftsförordningen (1992:191). Enligt 16 § förord- ningen skall avgift tas ut om en beställning omfattar tio sidor eller mer. Avgiften för en beställning av tio sidor är och för varje sida därut- över är avgiften . För myndigheter på det kommunala området saknas särskilda regler motsvarande bestämmelserna i avgiftsförordningen. Var- je kommun får därför själv fastställa de avgifter som skall tas ut. Inget hinder möter dock mot att avgiftsförordningens regler får tjäna till väg- ledning vid avgiftssättningen. Att det finns en beslutad taxa är en för- utsättning för att avgift skall kunna tas ut (se JO 1989/90 s. 392). Om en kommun tar ut avgifter för kopior av allmänna handlingar är den bunden av den inom kommunalrätten gällande självkostnadsprincipen enligt 8 kap. 3 c § kommunallagen (1991:900). Även kommunala bolag måste beakta allmänna kommunalrättsliga grundsatser t.ex. självkostnadsprincipen (se , Kommunalrättens grunder, 3 u. 2000, s. 62 f.). Det ligger också i sakens natur att kommu- nala bolag, liksom myndigheter, vid bestämmande av avgifter för kopior av allmänna handlingar tar hänsyn till syftet med handlingsoffentligheten som är en del av offentlighetsprincipen och till den rättspraxis som finns på området. I 2 kap. 1 § TF anges att handlingsoffentligheten är avsedd att främja ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. Den har stor betydelse från bl.a. rättssäkerhetssynpunkt; genom att myndigheternas åtgärder är föremål för allmän insyn får allmänheten möjligheter att kontrollera deras handläggningsrutiner och effektivitet m.m., vilket skapar vissa garantier för att myndigheterna inte missbrukar sin makt. Det är enligt min mening uppenbart att en avgift för kopior av allmänna handlingar inte bör sättas alltför högt. En för hög avgift medför att enskilda avhåller sig från att be- ställa kopior av allmänna handlingar vilket direkt motverkar syftet med offentlighetsprincipen. Till grund för bestämmandet av avgifter för kopior av allmänna hand- lingar får dessutom läggas endast vissa typer av kostnader, nämligen ma- skin- och papperskostnader. Hänsyn får således inte tas till kostnader för 2 004 /0 5:JO1 handlingens framtagande och återställande (se RÅ85 2:9). JO har i an- slutning till det avgörandet uttalat att de överväganden som lett fram till denna praxis har relevans även för de kommunala bolag som har att till- lämpa om rätten att ta del av allmänna handlingar (JO 1996/97 s. 497). Mot bakgrund av det anförda kan jag konstatera att bolaget i avgiften för kopiorna inte borde ha inkluderat kostnaden för arbetet. Av utredningen i det nu aktuella ärendet framgår att bolaget inte har ändrat sin avgift för kopior av allmänna handlingar. Vad bolaget har anfört i remiss- svaret är också i allt väsentligt detsamma som det som bolaget framförde i det förra ärendet. Som jag med hänvisning till det där beskrivna rättsläget uttalade i mitt beslut i det ärendet bör bolaget i sin avgift för kopior av all- männa handlingar inte inkludera kostnaden för arbetet (se JO:s ämbetsberät- telse 1996/97 s. 497). Vad bolaget nu har anfört ger mig inte anledning till någon annan bedöm- ning. Härtill kan läggas följande. Vad gäller storleken av bolagets avgift för kopior av allmänna handlingar, per kopia, kan vid en jämförelse med de bestämmelser om sådan avgift som gäller för myndigheter under regeringen konstateras följande. Om någon begär kopior av 50 handlingar, vilket inte kan anses vara en anmärkningsvärd mängd handlingar för den som t.ex. vill granska hela materialet i ett ärende, blir avgiften hos en myndighet under regeringen ; för de första tio handlingarna plus (40 x ) för resterande handlingar. Avgiften för samma antal handlingar blir hos bolaget (50 x ). Det rör sig såle- des om en påfallande skillnad i storleken på avgifterna. Enligt min mening är under nuvarande förhållanden en avgift på per handling så hög att det finns en uppenbar risk att avgiften motverkar syftet med offentlighetsprinci- pen. Av det sagda framgår att jag är mycket kritisk till bolagets handläggning av de berörda avgiftsfrågorna. Jag översänder ett exemplar av detta beslut till Kommunfullmäktige i kommun för kännedom. Radiotjänst i Kiruna AB:s (RIKAB) handläggning av en framställning om att få ta del av handlingar. Fråga bl.a. om handlingarna har varit hänförliga till den i bilagan till sekretesslagen (1980:100) omnämnda verksamheten rörande ärenden om TV-avgifter (Dnr 3839-2002) I en anmälan till JO framförde J.A. klagomål mot Radiotjänst i () angående handläggningen av en framställning om att få ta del av handlingar. Han uppgav bl.a. följande. ringde han till den marknadsansvarige på RIKAB och begärde att få ta del av de skriftliga instruktioner som RIKAB ger till sina frilansande TV-avgiftskontrollanter. 2 004 /0 5:JO1 Han fick beskedet att handlingarna inte kunde lämnas ut eftersom de inte var offentliga. Han begärde då att få ett skriftligt beslut med överklagandehänvis- ning. Den marknadsansvarige uppgav att RIKAB:s jurist skulle sända honom ett sådant. fick han ett beslut som saknade överklagan- dehänvisning. Han ringde RIKAB:s jurist för att få en överklagandehänvis- ning. Han fick då beskedet att någon sådan inte kunde utfärdas eftersom ären- det inte hörde till den del av RIKAB:s verksamhet som är offentlig. Till anmälan hade fogats en kopia av det beslut J.A. fick från RIKAB. Anmälan remitterades till RIKAB för yttrande avseende vad som anförts i anmälan angående avsaknad av överklagandehänvisning. RIKAB anförde i sitt remissvar följande. Principen om allmänna handlingars offentlighet ska tillämpas hos Radio- tjänst i i bolagets ärenden om tv-avgifter, påminnelser och tilläggsavgifter enligt lag om tv-avgift (1989:41) se proposition 88/89:18 s. 7071. Enligt bilagan till 1 kap. 8 § sekretesslagen föreskrivs att rätt att ta del av handlingar hos myndighet enligt TF även gäller för handlingar hos Radiotjänst gällande tv-avgiftsärenden. Övriga handlingar som hanteras inom aktiebolaget omfat- tas inte av offentlighetsprincipen, enbart handlingar som gäller tv- avgifter, påminnelser och tilläggsavgifter. Materialet som J.A. önskat utlämnat är handlingar som inte rör tv- avgifter, påminnelser eller tilläggsavgifter enligt lag om tv-avgift. Mate- rialet är sådant som aktiebolaget internt använder vid utbild- ning av kontrollanter och således inte allmänna handlingar. Radiotjänst delegerar inte myndighetsutövning till frilansande kontrol- lanter. Samtliga beslut om påförande av tv-avgift fattas av tillsvidarean- ställd personal på i . Eftersom de handlingar som begärts utlämnade inte omfattas av prin- cipen om handlingars offentlighet kan inte heller en överklagan- de/besvärshänvisning lämnas ut. yttrade sig över remissvaret och vidhöll sin kritik. I beslut anförde JO följande. Inledningsvis vill jag framhålla att min granskning av ärendet endast omfattar RIKAB:s formella handläggning av J.A:s framställning om att få ta del av handlingar. Enligt 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen (1980:100) och den till lagen fogade bilagan skall vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos en myndighet i tillämpliga delar gälla också hos RIKAB förvarade handlingar som hör till dess verksamhet rörande ärenden om TV-avgifter. 2 004 /0 5:JO1 RIKAB har således att följa reglerna i 2 kap. tryckfrihetsförordningen när någon begär att få ta del av en handling som hör till ovan nämnda verksam- het. En handling är enligt 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen allmän om den förvaras hos en myndighet och är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndigheten. Enligt 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen skall en allmän handling som får lämnas ut som alltså inte omfattas av någon sekretessbe- stämmelse på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av den. Av 2 kap. 13 § tryckfri- hetsförordningen framgår att den som önskar ta del av en allmän handling även har rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. Av 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen följer vidare att de i bilagan an- givna organen vid tillämpningen av sekretesslagen skall jämställas med myn- dighet. RIKAB skall således vid prövning av framställningar om att få ta del av allmänna handlingar följa bl.a. bestämmelserna i 15 kap. 6 och 7 §§ sekre- tesslagen. Av 15 kap. 6 § sekretesslagen framgår att om en begäran om att få ta del av en handling helt eller delvis inte kan tillmötesgås skall den som har gjort framställningen underrättas om detta. Han skall också underrättas om att han kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att ett beslut av myndigheten krävs för att avgörandet skall kunna överklagas. Myndighetens avslagsbeslut får enligt 15 kap. 7 § sekretesslagen överklagas hos kammarrätt. Om ett beslut har meddelats av organ som avses i 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen tillämpas bestämmelserna i 2325 §§ och 30 § första meningen förvaltningslagen (1986:223) om överklagande. RIKAB:s handläggning av den aktuella framställningen begärde att få ta del av de skriftliga instruktioner som RIKAB ger till sina frilansande TV-avgiftskontrollanter. RIKAB upplyste honom skriftligen om att arbetsföreskrifter eller utbildningsmaterial inte är att betrakta som allmänna handlingar hos RIKAB. återkom och begärde överklagande- hänvisning för att kunna överklaga beslutet och därigenom få bedömningen prövad av en annan instans. Han fick då beskedet att någon sådan inte kunde ges eftersom ärendet inte hörde till den del av RIKAB:s verksamhet som är offentlig. För att en handling som förvaras hos RIKAB skall omfattas av tryckfri- hetsförordningens bestämmelser om rätt att ta del av en allmän handling krävs att handlingen hör till RIKAB:s verksamhet rörande ärenden om TV-avgifter. Vid prövningen av en framställning om att få ta del av en handling skall RIKAB, som framgår av 1 kap. 8 § sekretesslagen, vid tillämpningen av den- na lag jämställas med myndighet. Det innebär att sekretesslagens regler skall följas. Fråga uppstår då hur RIKAB skall förfara om en handling, som i före- varande fall, av myndigheten inte anses höra till det i bilagan till sekretessla- gen angivna området. Kan den efterfrågade handlingen inte i någon rimlig mening relateras till den verksamhet som anges i bilagan till sekretesslagen, måste RIKAB vad gäller både förfarande och bedömning kunna agera med samma frihet som 2 004 /0 5:JO1 andra privaträttsliga subjekt. Om handlingen däremot är av sådan karaktär att det inte framstår som uteslutet att hänföra den till det angivna verksamhets- området, bör ett formligt avslagsbeslut enligt sekretesslagens regler meddelas även om handlingen enligt RIKAB:s mening inte är allmän. Detta gör det möjligt för förvaltningsdomstolarna att ytterst dra upp gränserna för vilka handlingar som skall anses höra till det angivna verksamhetsområdet (jfr JO:s ämbetsberättelse 1991/92 s. 427). Av remissvaret framgår att RIKAB:s tolkning av det i bilagan till sekre- tesslagen angivna verksamhetsområdet är att med detta avses handlingar som gäller TV-avgifter, påminnelser och tilläggsavgifter. Däremot anser RIKAB att handlingar angående intern utbildning av TV-avgiftskontrollanter, till vilket den aktuella handlingen ansågs hänförlig, inte hör till det angivna om- rådet. Med den utgångspunkten var således inte tryckfrihetsförordningens bestämmelser tillämpliga och det förelåg inte heller någon skyldighet för RIKAB att behandla J.A:s framställning enligt de redovisade bestämmelserna i sekretesslagen. Eftersom RIKAB och J.A. emellertid hade olika uppfattning i frågan om de begärda handlingarna hörde till det i sekretesslagens bilaga angivna verksamhetsområdet, hade det enligt min mening dock varit lämpligt att RIKAB meddelat ett överklagbart avslagsbeslut. Huruvida den odaterade skrivelsen, som J.A. fick , är ett sådant beslut av myn- digheten som krävs för att det skall kunna överklagas har inte utretts. I det föregående har jag redogjort för vilka av förvaltningslagens bestäm- melser om ärendehandläggning som gjorts tillämpliga beträffande ärenden om handlingsutlämnande hos de organ som anges i bilagan till 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen. Av redogörelsen följer att det för dessa organ inte finns någon författningsbestämd skyldighet att lämna fullföljdshänvisning till ett beslut att avslå en begäran om utlämnande av en allmän handling (jfr 21 § andra stycket förvaltningslagen). Enligt min mening bör dock de organ som anges i bilagan ändå lämpligen lämna en sådan hänvisning. En sådan ordning ligger i linje med en av utgångspunkterna för lagstiftningen på området, näm- ligen att det ligger nära till hands att enskilda organ som har offentliga för- valtningsuppgifter analogt tillämpar förvaltningslagens bestämmelser (se prop. 1988/89:66 s. Ett kommunalt bolag har uppdragit åt en advokat att handlägga framställningar om handlingsutlämnande. Fråga om de uppgifter som överlämnats till advokaten innefattar myndighetsutövning. Också fråga om handläggningen följt tryckfrihetsförordningens och sekretesslagens regler (Dnr 3871-2002) I skrivelser till JO anmälde det kommunala bolaget kraft AB. Han kritiserade bolagets handläggning av framställningar från ho- 2 004 /0 5:JO1 nom om att få ta del av handlingar och framförde bl.a. följande. Han hade i flera brev till bolaget begärt att få ta del av bl.a. alla protokoll rörande en fråga om påstådd övertalighet och arbetsbrist hos bolaget omkring . Han hade också efterfrågat skriftliga besked huruvida bolaget lämnade ut handlingarna eller inte. Bolaget hade inte lämnat ut samtliga begärda hand- lingar och i vissa fall inte besvarat hans framställningar. Till skrivelser fogades handlingar av vilka framgick bl.a. att han i brev , och till bola- get hade begärt att få ta del av handlingar. Efter muntlig kontakt inkom bolaget med skriftliga upplysningar rörande handläggningen av framställningar om handlingsutlämnande. Bolaget anmodades härefter att göra en utredning och yttra sig över hand- läggningen av framställningar , och . I yttrande anförde bolaget, genom ombudet advokaten , föl- jande (bilagorna uteslutna här). Bilagt översänds korrespondens och handlingar i ärendet . Av handlingarna framgår att erhållit de handlingar han efterfrågar. Med an- ledning av hans brev av meddelades han att ÖKAB hade avslutat skriftväxlingen med honom samt att det inte var menings- fullt att han fortsatte skriva till ÖKAB. brev av har med anledning av sagda besked inte besvarats av ÖKAB. Hans brev av besvarades av undertecknad . Mina svar finns bilagda. Hans brev av har inte besvarats. Anledningen till att ÖKAB inte har besvarat två av breven är följande: har tillskrivit ÖKAB [om] i allt väsentligt samma saker vid ca 50 tillfällen. Han har fått det begärda materialet ett antal gånger. I brev till honom från undertecknad av meddelades han att det inte var meningsfullt att fortsätta skriva till ÖKAB då bolaget hade avslutat skriftväxlingen. Han fortsatte trots detta med skriftväxling- en, vilket föranledde ÖKAB att åter tillskriva honom . Det är ÖKAB:s bedömning att bolaget dels utgivit de begärda hand- lingarna vid upprepade tillfällen, dels uppfyllt de övriga rimliga krav man kan ställa i en situation som den förevarande . kommenterade remissvaret samt gav in ytterligare skrivelser. I en hos JO upprättad promemoria anfördes bl.a. följande. Av utredningen i ärendet framgår att framställningarna har handlagts av en advokat för bolagets räkning. Enligt 11 kap. 6 § tredje stycket regeringsformen kan en förvaltnings- uppgift överlämnas till bl.a. ett bolag eller en enskild individ. Innefattar uppgiften myndighetsutövning, skall det ske med stöd av lag. Av 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100) framgår att vad som före- skrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos 2 004 /0 5:JO1 myndighet skall i tillämpliga delar också gälla handlingar hos aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande. Sådana bolag, fö- reningar och stiftelser skall vid tillämpningen av denna lag jämställas med myndighet. Prövningen av frågor om utlämnande av allmänna handlingar i de kommunala bolagen innefattar myndighetsutövning (se prop. 1993/94:48 s. 22). Bolaget anmodades att yttra sig över huruvida handläggningen hade inneburit ett åsidosättande av föreskrifterna om överlämnande av myndighetsutövning. I yttrande anförde bolaget bl.a. följande. En genomgång av handlingarna i ärendet ger enligt Öresundskraft vid handen att inte har fattat något beslut i frågan om utläm- nande eller ej av de handlingar har efterfrågat. I stort har enbart meddelat att han redan vid flera till- fällen har erhållit de begärda handlingarna, samt framfört önskemålet om att skriftväxlingen skulle upphöra. Öresundskraft kan svårligen se att dessa åtgärder är att betrakta som myndighetsutövning. Bolaget menar att det i alla avseenden och har tillmötesgått begäran så som den rimligen kan förstås om att få del av handlingar, och att de besluten har fattats av bolaget. I beslut anförde JO följande. Av 1 kap. 9 § första stycket sekretesslagen (1980:100) framgår att vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen (TF) om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i tillämpliga delar också skall gälla handlingar hos bl.a. aktiebolag där kommuner utövar ett rättsligt bestämmande inflytande. Sådana bolag skall vid tillämpningen av sekretesslagen jämställas med myndigheter. Enligt 2 kap. 12 § TF skall en allmän handling som får lämnas ut som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Av 2 kap. 13 § TF framgår vidare att den som önskar ta del av en allmän handling även har rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En sådan begäran skall behandlas skyndsamt. Om en framställning om att få ta del av en handling inte kan tillmötesgås fullt ut, skall den som begär handlingen underrättas om detta. Han skall också enligt 15 kap. 6 § andra stycket sekretesslagen underrättas om att han kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att ett formligt beslut av myndigheten krävs för att ett avgörande skall kunna överklagas.