frsrdg · GT04RS3d2 · 2005-12-14 00:00:00 — Den teoretiska utvecklingen inom området visar dock att det blivit mindre givande att göra dessa indelningar. Genom att vidhålla åtskillnaden mellan kön/natur, biologiskt givet, och genus/kultur, socialt konstruerat, riskerar man att fastna i egna kategoriseringar i stället för att granska och kritisera dem. Av detta skäl talar alltfler forskare om genus som allt som rör relationen mellan kvinnor och män. Många nordiska forskare föredrar ändå begreppet kön. Man menar till exempel att det är onödigt att översätta engelskans gender med genus, eftersom det svenska ordet kön redan betyder både det som sex och det som gender betyder på engelska. Andra menar att maktaspekten eller den politiska sprängkraften försvinner om begreppet genus ersätter mer vardagliga och politiskt mer förståeliga begrepp som kvinna eller kön. Vissa menar att genusbegreppet, tillsammans med uttrycket mainstreaming, alltmer kommit att användas i den etablerade politiken och därmed delvis förlorat sin kritiska potential. Förskjutningen från s.k. kvinnofrågor till s.k. genusfrågor kan leda till att maktperspektivet förblir i bakgrunden.173 Genussystem, genusordning, genuskontrakt Historikern talar om genussystem som bygger på två grundläggande principer eller logiker: isärhållandets princip och den manliga primat.174 Principen om isärhållande går ut på att relationen mellan män och kvinnor dikotomiseras. Män och kvinnor betraktas som två olika varelser, som hör hemma i olika sfärer och som skall beblanda sig så lite som möjligt med varandra. Detta resulterar i en könssegregering som bland annat tar sig uttryck i en arbetsfördelning i där kvinnor engagerar sig i familje-, barn-, skol- och vårdfrågor och män i ekonomi, försvars- och trafikfrågor.175 I symbios med den första principen finns den andra, principen om den manliga . Den innebär att det som uppfattas som manliga egenskaper och sysslor värderas högre än de egenskaper och sysslor som faller inom den kvinnliga sfären, vilket leder till en hierarkisering. talar även om genuskontrakt för att visa på variationer och rum och systemens föränderlighet. I sin analys av LO och genusordningen , 19461986, delar in det historiska skedet i tre delar: Det första kontraktet hushållskontraktet kännetecknar perioden 19461961, som präglades av en syn på kvinnor och män som skapade för olika arbeten, vilket motiverade särskilda kvinnolöner. Det var också då hushållsarbetet skulle rationaliseras så att yrkesarbetande husmödrar skulle kunna sköta båda arbetena lika effektivt. Det andra kontraktet jämlikhetskontraktet var könsrollernas tid . Det var då hemmafrurollen (eller vuxna mäns rätt till personlig hushållerska, som skriver176) började ifrågasättas och då kvinnor efterfråga- 173Rönnblom (2002), (2000). 174Hirdman (1990). 175Hirdman (1985, s. 11). 176Abrahamsson (2000). UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 des som arbetskraft i industrin. dominerade en syn enligt vilken kvinnor och män kunde göra samma sorts arbete. Under det tredje kontraktet jämställdhetskontraktet som kännetecknar perioden 1986, byggdes barnomsorgen ut och den offentliga sektorn utvecklades till kvinnornas arbetsmarknad. och in ansågs kvinnor och män återigen vara skapade för olika sorters arbete. Enligt kan 1990-talets karakteriseras av en genusordning där män dominerar och har tolkningsföreträde. Ordningen upprätthålls genom att genuskategorierna hålls isär och görs olika. Tidskriften för kritiska studier ägnade ett helt nummer åt genussystem. Hennes periodisering av genussystem i tre kontrakt kritiserades för att vara alltför snäv och kategorisk och för att befinna sig på en alltför diskursiv nivå. och har därför föreslagit ytterligare en logik: rangordningens logik.177 De anser att det inom vartdera könet finns en inbördes rangordning, till exempel mellan gift och ogift i äldre tider, och att denna rangordning är beroende av förhållandet till det andra könet. Om man kan vinna rangordning inom sitt eget kön via det andra könet är man inte intresserad av att utmana rådande hierarkier mellan könen, menar de. Feminism och genusperspektiv samma sak? Genusforskning och forskning ur ett genusperspektiv handlar om att rikta blickfånget mot genusförhållandena, att beskriva och förklara dem. Feministisk forskning kan i detta sammanhang ses om en kritisk ansats som explicit riktar blickfånget mot den hierarkiska ordningen mellan könen, där män som grupp överordnas och kvinnor som grupp underordnas, och upprätthållandet av ojämlika maktförhållanden. Feministisk forskning har således ett särskilt fokus på maktförhållandet mellan kvinnor och män i syfte att kritisera och förändra dessa förhållanden.178 Att forska om genus behöver därför inte explicit innebära att anta ett feministiskt perspektiv. I praktiken är dock genusforskningen också feministisk, även om denna ansats kan vara mer eller mindre tydlig. Feminism och jämställdhet samma sak? Begreppet jämställdhet kan definieras som relationen mellan kvinnor och män i termer av lika tillgång till utbildning, arbete, politisk representation etc. Jämställdhetsforskning tar fasta på den numerära obalansen mellan kvinnor och män på olika positioner i samhället, en obalans man anser bör rättas till. 177Hagemann och (2000). 178Feminism som ideologisystem kan i sin tur delas in i flera olika grupper, bland annat liberalfeminism, radikalfeminism, marxistisk/socialistisk feminism samt socialistisk radikalfeminism. Andra indelningar kan göras utgående bland annat från epistemologiska och ontologiska aspekter (dvs. grundläggande antaganden om den sociala verklighetens karaktär och om hur man skall utveckla en kvalificerad förståelse av den), men även från partipolitiska perspektiv. För vidare läsning, se till exempel , (2002), Feminism, : Bilda förlag. 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV Det anses till exempel vara en demokratisk rättighet för både kvinnor och män att få lika tillgång till utbildning, arbete, deltagande i politiskt beslutsfattande etc. Ett annat skäl är att samhället går miste om värdefull kompetens om endast hälften av den tillgängliga resursen används. Ett renodlat jämställdhetsperspektiv tar därför fasta på att komma till rätta med den numerära obalansen mellan kvinnor och män genom att understryka att kvinnor och män skall ha lika villkor i samhället. Kvinnor och män skall ha samma tillgång till tävlingsbanan. Det innebär att balansen mellan enskilda kvinnor och män bör förändras, ofta till kvinnors förmån. Ett jämställdhetsperspektiv belyser därmed inte med automatik maktrelationen mellan könen på en strukturell nivå. En av de viktigaste teoretiska och analytiska utmaningarna som aktualiserats i feministisk forskning är hur skapandet av kön sker i interaktion med andra sociala relationer, som etnicitet, nationalitet, ras, sexualitet, och klass. Intersektionalitet fokuserar skärningspunkten mellan olika samhälleliga maktordningar och är därmed ett brett vetenskapligt begrepp. Teoretiskt hör det hemma i traditioner som feministisk teori, postkolonial teori, queer teori och black feminism. Begreppet riktar blickfånget mot hur olika maktordningar samverkar. I likhet med flera andra begrepp som börjar på inter, som interaktion och intertextualitet, handlar det om något annat och mer än att bara lägga den ena komponenten till den andra. Poängen är att maktordningar inte kan isoleras från varandra utan att något väsentligt går förlorat. Olika maktordningar konstruerar varandra ömsesidigt. De kan försvaga eller förstärka varandra, komplettera eller konkurrera med varandra. Det handlar om ett komplext och dynamiskt samspel.179 Nedan kommer kort de mest centrala begreppen att sammanfattas.180 Genusforskning är den övergripande termen på fältet. som tidigare gick under namnet kvinnoforskning men anger att området också 179För vidare läsning, se till exempel de los , och , (2002), Maktens (o)lika förklädnader: kön, klass & etnicitet i det postkoloniala : en festskrift till , : . 180För vidare läsning, se till exempel (2002), Feminism, : Bilda Förlag, och , red. (1996), Kvinnopolitiska nyckeltexter, (2001), om det stabilas föränderliga former, : Liber, samt (2002), Förbjuden handling. Om kvinnors organisering och feministisk teori, : Liber. För en introduktion till feminism och politiskt tänkande, se till exempel och (1996), Politikens paradoxer, : samt och red. (1995), Feministisk bruksansvisning, : . Se även (1999), En riktig kvinna, /Bokförlaget , som är en argumentation mot ett biologiskt synsätt på kön samt (1996), Under det rosa täcket, : och , som behandlar konstruktion av kvinnlighet. (2002), Feministisk queerteoretisk agenda, : ger en introduktion till queerteori. UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 handlar om män. Inom detta kunskapsområde finns flera specifika inriktningar: kvinnoforskning (med särskilt fokus på kvinnor och kvinnlighet), mansforskning (särskilt fokus på män och manlighet), queerforskning (särskilt fokus på sexuell orientering), jämställdhetsforskning (särskilt fokus på det som uppfattas som orättvisor och/eller på de åtgärder som vidtas för att rätta till det som definieras som orättvisor), samt intersektionalitetsforskning (särskilt fokus på hur genus skapas i interaktion med etnicitet, nationalitet, ras, sexualitet och klass). Alla dessa typer av forskning kan ha ett feministiskt perspektiv men behöver inte ha det. Feminism kan definieras utifrån två grundläggande principer: för det första att det finns en genusordning där män överordnas kvinnor men att denna ordning inte är oföränderlig och för det andra att man vill ändra denna ordning. I ett feministiskt perspektiv förnekas inte att kvinnor som enskilda individer kan ha makt och inflytande i vissa situationer. Feminismen utgår däremot från att kvinnor generellt har mindre makt och inflytande än män och att det därmed finns en struktur av ojämlikhet mellan kvinnor och män inom alla samhällsområden. Kön är för många synonymt med genus, men för andra betyder det det biologiskt givna till skillnad från det socialt konstruerade. Andra ser det som en praktisk term snarare än ett vetenskapligt begrepp. Könsroll, socialt kön, sociokulturellt kön är äldre och snävare termer som ersatts med genus. Begreppet genussystem används bland annat för att beteckna hela genusaspekten i ett visst samhälle . Många föredrar beteckningen genusordning för att visa på att ordningen är öppen och därmed möjlig att förändra, till skillnad från den mer slutna beteckningen system. Normalt talar man om system när det är tal om interagerande delar. De som använder ordet kön (som synonym till genus) talar om könsmaktsordning, alternativt könsordning. Patriarkat som begrepp används generellt för att visa på en genusordning där män i allmänhet har mer makt och inflytande än kvinnor i allmänhet. Begreppet patriarkat kan med denna definition generellt antas motsvara begreppet könsmaktsordning.181 Sammanfattningsvis kan det konstateras att genus är ett mångfasetterat begrepp och att det bland forskare råder olika åsikter kring termen genus och andra relaterade begrepp. En minsta gemensam nämnare är emellertid att genus är socialt och kulturellt skapat och att det är genusforskningens uppgift att undersöka hur det ser ut och vad det innebär. Att forska ur ett genusperspektiv innebär huvudsakligen att problematisera genus. 181 Det bör emellertid påpekas att begreppet könsmaktsordning är svenskt och förhållandevis svårt att översätta till engelska. 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV Bakgrund kvinnor och män i riksdag Kvinnor och män i riksdag Den svenska har jämfört med andra parlament i världen en mycket hög andel kvinnliga ledamöter. kvinnor vid valet skall jämföras med ett internationellt genomsnitt på cirka 15 procent.182 En- dast , som vid valet valde in kvinnor i parlamentet, har en högre kvinnorepresentation än den svenska.183 Generellt skiljer sig och de övriga nordiska länderna stort från övriga världen när det gäller kvinnors politiska representation och har därmed setts som föredömen i denna fråga.184 Till exempel utropades av FN till världens mest jämställda land, bland annat med avseende på den höga kvinnorepresentationen i . Enligt FN:s Gender Empowerment Measure, som är en sammanvägning av andelen kvinnor i parlamentet, andelen kvinnliga administratörer och chefer samt andelen kvinnliga yrkesutbildade i olika länder, hamnar på tredje plats efter och Island.185 Interparlamentariska unionen (IPU) har i sin statistik över kvinnorepresentationen i världens alla nationella parlament uppgifter om det internationella genomsnittet både inklusive och exklusive de nordiska länderna, för att visa på regionala skillnader. Efter valet blev fem kvinnor invalda i . blev invald av liberaler och socialdemokrater till första kammaren och anslöt sig där till Liberala samlingspartiet (lib.s). (Lantmanna och borgarepartiet), (), () och (lib.s) valdes in i den andra kammaren. Kvinnorepresentationen efter det första demokratiska valet i var . Kvinnorepresentationen i ökade långsamt . Un- der översteg andelen kvinnliga ledamöter aldrig . De flesta av dessa kvinnor var socialdemokrater. Den dominerande synen var att kvinnor, trots sin valbarhet, bara var intressanta som väljare.186 Kvinnorepresentationen steg särskilt långsamt i den första kammaren, långa mandatperiod, indirekta valförfarande och lägre antal riksdagsplatser. Det dröjde till innan ytterligare en kvinna 183Rwanda lagstiftade 2003 om könskvotering till sitt nationella parlament. 184De nordiska länderna har i ett historiskt perspektiv haft en högre kvinnorepresentation i sina nationella parlament än övriga länder. Utvecklingen , där alltfler länder kommit att implementera könskvotering vid allmänna val, tyder på att de nordiska ländernas position kan vara utmanad. Se även Freidenvall, Dahlerup & Skjeie, The Nordic countries: an incremental model i Drude Dahlerup red. (kommande), Women in Politics: Electoral Quotas, Equality and Democracy. 185Human Development Report 2000:165. 186Östberg (2001). UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 valdes in i första kammaren. Kvinnorepresentationen ökade snabbare i den andra kammaren, långa mandatperiod, direkta valsätt och fler antal riksdagsplatser att fördela. Vid valet ökade antalet kvinnliga ledamöter från fem till tio, en effekt som sannolikt kan tillskrivas Fredrika- Bremer-Förbundets kampanjer för en ökad kvinnorepresentation. Både och riksdagsgrupper representerades därmed också av kvinnor. Vid valet ökade kvinnorepresentationen ytterligare, från . Då var det socialdemokratiska kvinnor som stod för ökningen. kunde en viss stagnation skönjas. utgjorde kvinnor av ledamöterna i den första kammaren och av den andra kammarens ledamöter. Andelen kvinnor i riksdagsgrupp steg emellertid kraftigt vid valet , men det kunde främst förklaras av valframgång.187 Mellan valet och valet var kvinnorepresentationen mellan . Fördelningen av kvinnliga ledamöter på de politiska partierna var förhållandevis stabil. Inom Socialdemokraterna var ungefär en femtedel av ledamöterna kvinnor. och var avsevärt mindre partier och hade ett fåtal kvinnliga ledamöter. Medan hade en enstaka kvinnlig ledamot saknade kvinnliga ledamöter. fick sina första kvinnliga riksdagsledamöter vid valet . bestod den första kammaren av kvinnor, medan den andra bestod av kvinnor. Efter det första valet till enkammarriksdagen bestod av kvinnor. Valet 1973 kan ses som ett genombrott då andelen kvinnliga ledamöter ökade från . Kvinnorepresentationen ökade kraftigt i alla partier. Allra högst var den i som ökade andelen kvinnliga riksdagsledamöter till . Därefter ökade representationen kontinuerligt till en toppnotering på vid valet . Vid valet sjönk kvinnorepresentationen . Tillbakagången kan framför allt förklaras av partisammansättningen i . Socialdemokraterna gick tillbaka vid valet, medan ökade. har kontinuerligt haft en lägre kvinnorepresentation än Socialdemokraterna. , med en hög kvinnorepresentation, åkte ur och ersattes att Ny demokrati, som dominerades av män. Inför valet hotade det feministiska att bilda ett kvinnoparti om inte partierna placerade fler kvinnor på valbara platser. De politiska kvinnoförbunden utnyttjade detta tillfälle till att driva igenom principer om en jämnare könsfördelning på partilistorna, och regelverket skärptes inom de flesta partier.188 Bland annat introducerade Socialdemokraterna principen om varannan damernas. Vid valet ökade kvinnornas andel i till , och vid valet steg kvinnorepresentationen 187Wängnerud (1999). Kvinnliga kandidater var ofta placerade längre ned på partilistorna. När ett parti har stora valframgångar, innebär det att kvinnors möjligheter att bli invalda ökar. 188Freidenvall (2003), Wängnerud (2001). 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV Vid valet kunde en ny toppnotering noteras kvinnliga riksdagsledamöter. Samtliga partier har kvinnliga ledamöter med undantag av . Förklaringsfaktorer bakom den höga representationen av kvinnor i Det finns flera olika förklaringsfaktorer bakom den höga andelen kvinnor i . Internationell forskning om kvinnors politiska representation har i stor utsträckning inriktats mot tre kontextuella förklaringar: institutionella, socioekonomiska respektive kulturella förklaringsmodeller.189 En institutionell förklaringsmodell, för det första, fokuserar generellt på de villkor som valsystem och partisystem erbjuder, till exempel majoritetsval eller proportionella val, enmansvalkretsar eller flermansvalkretsar, antal och typ av partier.190 Det socioekonomiska perspektivet, för det andra, ser till kvinnors ekonomiska och sociala kapital som bestämmande för deras politiska möjligheter till inflytande.191 Med kulturella förklaringsmodeller, för det tredje, åsyftas till exempel religiositet och den värderingsstruktur vad gäller kön, kunskap och kompetens som stater upprätthåller.192 Dessa förklaringsmodeller har explicit betonat faktorer på en övergripande strukturnivå. De kan därför samlas under benämningen strukturella förklaringsmodeller. Bland de faktorer som påverkat den svenska utvecklingen när det gäller kvinnors politiska representation brukar, förutom fördelarna med ett proportionellt valsystem, kvinnors ökade möjligheter till utbildning och förvärvsarbete, tillgång till barnomsorg samt låga födelsetal lyftas fram. Nya familjemönster har gjort kvinnor mer självständiga i förhållande till familjen.193 Den offentliga sektorn har erbjudit många kvinnor en arbetsmarknad och därmed en möjlighet till att yrkesarbeta utanför hemmet. Den har också varit ett villkor för många kvinnor genom att erbjuda social service, som till exempel barnomsorg.194 I forskningen har även en diskussion förts huruvida det finns något särskilt nordiskt som inverkar. Argument har framförts om att det finns en jämlikhetskultur i som underlättar karriären för kvinnliga politiker.195 har drivit tesen att det är den välfärdsstatliga utvecklingen som är förklaringen till den höga andelen kvinnor i nordiska parlament.196 Forskare har till exempel pekat på betydelsen av den långa perioden av socialdemokratiskt styre genom vilken kvinnans ställning blivit en uttalad 189Rule (1981), (1985), Oakes & (1993), Lovenduski & red. (1993), (1996), Raaum (1995), (1996), Paxton (1997), Matland (1995, 1998), Kenworthy & Malami (1999), (1999), (2001), Studlar & MacAllister (2002). 190Duverger (1955), Karvonen & (1995), Matland (1995, 1998), Rule & (1994). 191Randall (1982), Togeby (1994). 192Sapiro (1983). 193Hernes (1987). 194Bergqvist (1994), (1987), Kuusipalo (1992). 195Dahlerup (1989). 196Hernes (1987). UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 offentlig angelägenhet.197 Vad som är gemensamt för dessa förklaringsfaktorer är att effekterna avseende andelen kvinnor i parlamenten är indirekta. Det handlar inte om några särskilda mål eller medel som utarbetats. Att kvinnorna blivit fler i beslutsfattande ställning är ett resultat som följt med på köpet när annat förändrats. Forskningen om kvinnors politiska representation har anmärkt att de strukturella förklaringsmodellerna är otillräckliga.198 Enligt dessa finns det ingen automatik enligt vilken kvinnor intar fler politiska beslutsfattande positioner. forskning har därför lagt tonvikt på att undersöka de aktörer som arbetar för att öka andelen kvinnor på politiska maktpositioner. Här åsyftas explicit de strategier som de politiska partierna har tagit i bruk för att främja en ökad kvinnorepresentation och de insatser som kvinnoorganisationerna (både partibundna och fristående) bidragit med. Kartläggning av forskning om som institution i ett genusperspektiv I det här avsnittet redovisas kartläggningen av den befintliga forskningen om som institution ur ett genusperspektiv. Beskrivningarna är översiktliga och sammanfattande och antyder tendenser utgående från både enskilda forskares och forskarlags projekt. Den svenska forskningen om som institution ur ett genusperspektiv snävt definierad är förhållandevis liten. Det kan tyckas vara anmärkningsvärt särskilt med hänseende på den framskjutna position som har i ett internationellt, komparativt perspektiv avseende kvinnors politiska representation. Den statsvetenskapliga forskningen uppvisar förhållandevis få studier om ur ett genusperspektiv. I traditionell statsvetenskap har frågor om betydelsen av riksdagsledamöternas kön haft ett mycket begränsat utrymme.199 Rösträttsrörelsen och kvinnors organisering Ett första tema i den befintliga forskningen om ur ett genusperspektiv handlar om rösträttsrörelsen och kvinnors organisering både före och efter genomförandet av allmän och lika rösträtt. Inom den svenska historieforskningen om ur ett genusperspektiv finns flera exempel på studier som riktat blickfånget mot kvinnors politiska rösträtt och rätten att väljas in i riksdagen.200 avhandling 197Hernes (1987), (1992). 198Beckwith (1992), Caul (1999, 2001), (2001), Lovenduski & red. (1993), Matland & Studlar (1996), (1993, 1996), Wisler (1998), Wängnerud (1998, 2000). 199Eduards (1988), Wängnerud (1997b). 200Se till exempel (1982), Kvinnokrav i manssamhälle. Rösträttskvinnorna och deras metoder som opinionsbildare och påtryckargrupp i 19021921, . (2001), Gamla och nya 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV Politikens genusgränser belyser, som ett exempel, hur rösträttskvinnornas kamp för att erhålla rösträtt och valbarhet såg ut, vilka genusgränser som fanns i politiken och hur rösträttskvinnorna utmanade och överskred dem samt hur det gick till när svenska kvinnor inlemmades på den politiska arenan.201 Avhandlingen bidrar med en nytolkning av ett viktigt skede i svensk 1900-talshistoria och visar hur det politiska livet strukturerats efter föreställningar om kön. Forskning har även studerat kvinnors organisering och kvinnoorganisationernas politiska inriktning.202 I avhandling frigörelsen skildras den borgerliga kvinnorörelsens idéutveckling 1921 genom en studie av Fredrika-Bremer-Förbundet, som var den största föreningen i den borgerliga kvinnorörelsen.203 I avhandlingen studeras Fredri- ka-Bremer-Förbundets syn på hur, varför och på vilket sätt kvinnors underordning skulle upphävas. Avhandlingen fokuserar därmed på de attityder till kön och medbestämmande som rådde i sekelskiftets . Den visar att som kravet på kvinnors frigörelse blev mindre kontroversiellt genom att könens komplementära roller betonades, erkändes kvinnor som politiska aktörer. Viss forskning berör de politiska partiernas kamp för och emot kvinnlig rösträtt.204 Kvinnorörelsens betydelse för representationen av kvinnor i efter det demokratiska genombrottet har också belysts i en serie forskningsprojekt.205 rum i politiken. Kvinnorösträttsrörelsen som bildningsprojekt i Rösträtten forskarantologi, red. (2001), : , Jo- sefin (2000), Rösträttsrörelsens kvinnor konflikt och i samförstånd i Kvinnovetenskaplig , 2000:4, s. 2950, (2004), Dubbla strategier med och utan män i kampen för kvinnors rösträtt i Än män då? Kön och feminism i under , red.