frsrdg · GS04JO1 · 2005-01-01 00:00:00 — , som i myndighetsutövning åsidosatt vad som gällt för uppgiften, har handlat uppsåtligen eller av oaktsamhet. Lagrum: 20 kap. 1 § jämfört med 11 kap. 2 § andra stycket och 12 kap. 8 § andra stycket samt 16 kap. 1 § . (K 20260-02) Gärning: Med kännedom om att penningbeloppet var ett lån från A.K., född , till sina föräldrar tillika förmyndare, H.K. och A.O., har i egenskap av ledamot i (Överförmyndaren) i med förnyelse lämnat samtycke till att förmyndarna fick ta ut lånebeloppet från A.K:s konto med överförmyndarkon- troll i . har lämnat sitt samtycke utan att han , in- för långivningen, tillsett att det förordnats sådan god man för A.K. som avses i 11 kap. 2 § andra stycket . Han har vidare lämnat sitt samtycke utan att lånehandling upprättats och utan att varken ränta, säkerhet eller amorteringsplan avtalats för lånet. Förutsättningar för samtycke har således inte förelegat. , som i myndighetsutövning åsidosatt vad som gällt för uppgiften, har handlat uppsåtligen eller av oaktsamhet. Lagrum: 20 kap. 1 § jämfört med 11 kap. 2 § andra stycket och 12 kap. 8 § första stycket samt 16 kap. 1 § . uppdrog åt chefsåklagaren att ansöka om stäm- ning samt utföra åtalet. dömde (mål nr B 11786-02) för tjänstefel till 60 dagsböter. Domen har vunnit laga kraft. I beslut anförde bl.a. följande. Genom tingsrättens lagakraftvunna dom är den straffrättsliga prövningen avslutad. Mot bakgrund härav och då den verkställda utredningen inte ger anledning till några ytterligare uttalanden från min sida avslutar jag ärendet. 2 004 /0 5:JO1 Handläggning hos en valnämnd av ett lokalt partis förfrågan om att dels få ta del av uppgifter om vilka personer som ansvarade för vallokalerna i en kommun under , dels få ta del av handlingar innehållande samma uppgifter (Dnr 3120-2002) I en anmälan, som kom in till JO , klagade , som representant för Linköpingspartiet, på i . Klagomålen rörde bl.a. att nämnden, trots begäran härom ett flertal gånger muntligen och därefter i en e-postskrivelse , inte lämnat ut uppgift om namn och telefonnummer för de personer som ansvarade för vallokalerna i under . Han hade inte fått något skriftligt beslut med motivering och överklagande- hänvisning, trots att han begärt detta. Till anmälan var fogade bl.a. kopior av e-postskrivelsen ställd till stadsjuristen i kommunen, tillika valnämndens sekreterare, S.L., och hans svar på skrivelsen. Skrivelsen har följande lydelse. Vi vill ha namnen och tel. nr till ansvarig för resp. vallokal/valdistrikt valdagen innan den 15/9 2002. Så vitt jag vet är alla personer i kommunens tjänst offentliga. Om Du/Ni ändå vägrar att lämna ut dessa namn vill jag omgående ha ett svar som inkluderar en tydlig motivering till ert avslag och därtill en tydlig besvärshänvisning. Med vänliga hälsningar R.D. Svaret från S.L. till R.D. har följande lydelse. Hej R.! Du får diskutera den frågan med valnämndens ordförande , tel . har tagit beslut om att namnen på valdistriktsordfö- randena inte lämnas ut. Anmälan remitterades till yttrande. Valnämn- den anförde i remissvar bl.a. följande. uppdrog åt sin ordförande, vice ordförande och sekreterare att påbörja rekryteringen av ordförande och vice ordfö- rande till kommunens 90 valdistrikt och att boka vallokaler inför höstens val. 2 004 /0 5:JO1 Det huvudsakliga arbetet med rekryteringen sköttes av valnämndens ordförande, som tog kontakt med tidigare ordföranden och andra som kunde vara lämpliga för uppdragen. Dessa fick i sin tur i uppdrag att rekrytera övriga valförrättare och rösträknare till sina respektive valdistrikt. Uppgifter om namn, adresser m. m. till alla dessa valförrättare (ordfö- randen, vice, deputeranden och rösträknare) skulle respektive valdi- striktsordförande lämna in till valnämndens sekreterare, som, vartefter de kom in, sammanställde dessa i en förteckning. Sammanställningen blev klar först , för behandling vid valnämndens sammanträde , då rekryteringarna godkändes genom att valnämnden fastställde förteckningen. är ytterst noga med att behandla alla politiska partier lika. Uppgifter om vilka som är valförrättare brukar normalt inte vara ef- terfrågade och är ingenting som valnämnden brukar sprida information om. Däremot får den som så önskar uppgift om vilka vallokaler som kommer att användas, så snart de är bokade, vilket brukar vara klart un- der . har aldrig åtagit sig att tillhandahålla något partis namn- valsedlar i anslutning till vallokalerna. Stöd i detta finns i Riksskattever- kets information angående Sarajevolistans och Fria EU-kritikers önskemål om distribution och bevakning av deras valsedlar. Däremot åtog sig valnämnden att vid årets s k institutionsröstning, särskild röstmottagning på vårdinrättningar m. m., tillhandahålla även namnvalsedlarna på institutionerna, eftersom partiföreträdare inte skulle bli insläppta på samtliga institutioner, bl a kriminalvårdsanstalten i kom- munen. Detta var dock ett åtagande som gick att överblicka och ta ansvar för och kom samtliga partier till del. vill först komplettera R.D:s beskrivning av händelseförlop- pet enligt följande: Den 21 eller begärde R.D. per telefon av valnämndens sek- reterare att få del av valnämndens beslut om vallokaler och lista med namn och telefonnummer till ordförandena i respektive valdistrikt. vidarebefordrade sekreteraren frågan till valnämndens ordförande och vice ordförande för samråd. skickade sekreteraren en lista över vallokalerna samt valnämndens protokoll till R.D. per e-post, med besked att namnen på valdistriktens ordförande inte lämnas ut och att frågor om detta hänvisas till valnämndens ordförande. svarade R.D. per e-post att han ville ha namn på lo- kalansvariga, ansvarig till de olika vallokalerna med adress och tele- fonnummer. begärde sekreteraren per e-post ett förtydligande, om R.D. nu avsåg skolvaktmästare eller motsvarande, eftersom han fått besked att ordförandenas namn inte lämnades ut. tog valnämnden upp R.D:s begäran och godkände att distriktsordförandenas namn inte lämnas ut. Anledningen till beslutet var att förteckningen inte var färdig och att ordförandena måste hinna infor- meras om sina skyldigheter innan de blev kontaktade av R.D. uppsökte valnämndens ordförande och delgav honom valnämndens beslut samt förklarade motiven för detsamma. R.D. hade då inga invändningar och begärde inte att få någon besvärshänvis- ning. 2 004 /0 5:JO1 begärde R.D. per e-post att få namn och telefonnum- mer till ansvariga för respektive valdistrikt, med motivering till ev. av- slag och besvärshänvisning. hänvisade sekreteraren per e-post R.D. att diskutera frå- gan med valnämndens ordförande, med hänvisning till valnämndens tidi- gare meddelade beslut. begärde R.D. per e-post att få en lista över valloka- ler som, liksom i tidigare val, skulle ha förtida öppethållande för utlägg- ning av valsedlar. frågade sekreteraren per e-post vilka vallokaler som skul- le ha haft sådant öppethållande, eftersom det inte förekommit. R.D. sva- rade inte. svarade sekreteraren per e-post, efter samråd med ordföranden, att något förtida öppethållande inte förekommer. fick R.D. beskedet att förteckningen över valförrättare väntades bli kom- plett och fastställd av valnämnden samt att han därefter kunde få del av den. kl. 9.00 sammanträdde valnämnden och godkände rekryteringarna genom att fastställa förteckningen. hämtade R.D. en förteckning över vallokaler och valdistriktsordförande. Förteckningen innehöll då inga uppgifter om tele- fonnummer, eftersom flera av dessa var hemliga eller att ordförandena ändå begärt att dessa inte skulle lämnas ut. R.D. gjorde då inga invänd- ningar mot förteckningen eller begärde någon besvärshänvisning. R.D:s påståenden kommenteras här i den ordning de framförs i hans an- mälan: R.D. påstår att det var fråga om offentliga handlingar. Det är en missuppfattning. När hans begäran inkom fanns ingen upp- rättad handling med uppgifter om valförrättarna. Det som fanns var en icke komplett förteckning, som var att betrakta som arbetsmaterial, efter- som insamlingen och sammanställningen av uppgifterna pågick. Insam- lingen var färdig först och sammanställningen först på lörda- gen före valdagen. Alltså fanns ingen allmän handling och därmed inga offentliga uppgifter. R.D. säger att han inte fick skriftligt beslut med motivering. Som framgår av den kronologiska sammanställningen fick R.D. först besked genom det medium han själv använt, e-post. Därefter tog val- nämnden upp frågan för beslut. Det är riktigt att R.D. därefter inte fick något skriftligt beslut med motivering. I stället uppsökte valnämndens ordförande och informerade honom om valnämndens beslut och motiven för detta. R.D. begärde då inte att få något skriftligt besked eller besvärshänvisning, varför valnämnden hade anledning att förmoda att han inte längre önskade någon sådan. R.D. hävdar att S.L. förhalat ärendet genom att missförstå vår begä- ran. Eftersom R.D. inte fått ut uppgifter om valdistriktsordförandena sökte S.L. utröna om R.D. nu med begreppet lokalansvariga avsåg en annan personalkategori. Vaktmästare m fl kunde då vara en grupp som skulle kunna tänkas vara behjälpliga. R.D. säger att tidningens journalist erbjöds ta del av handlingarna. Journalisten fick, på förfrågan, beskedet att han kunde få del av upp- gifter om han så önskade, med förbehåll om att inte sprida dessa. Det är enligt reglerna om meddelarfrihet tillåtet för offentligt anställda att lämna uppgifter till massmedia. 2 004 /0 5:JO1 R.D. menar att grunden för avslagsbeslutet var en tveksam sekretess- regel. Grunden för valnämndens beslut att inte lämna ut ordförandenas namn var inte den tveksamma sekretessregeln. Grunden var, som framgår ovan, att det inte fanns någon allmän handling med de begärda uppgifterna och att det inte fanns skäl att ändå lämna ut de efterfrågade uppgifterna. Det svar om sekretessgrund, som återges i tidningsartikeln, är ett svar på journalistens fråga om sekretesslagen innehåller någon regel som kun- de vara tillämplig på allmänna handlingar i ett fall som detta. R.D. påstår att valnämnden förhalat handläggningen. har inte förhalat genom att hänvisa till sekretesslagen. Grunden för avslag framgår ovan. R.D. har inte, när han fått besked i ärendet, begärt något ytterligare. R.D. funderar över varför S.L. inledningsvis skött kontakterna med honom. S.L. skötte inledningsvis kontakterna med R.D. eftersom R.D. vänt sig till honom. Det ingår också i uppdraget som valnämndens sekreterare. R.D. fick redan med vändande post beskedet att vidare frågor om valdistriktsordförandena fick ställas till valnämndens ordfö- rande. R.D. efterlyser skriftligt svar. Som framgått ovan uppsökte valnämndens ordförande R.D. och delgav honom muntligen valnämndens beslut samt förklarade motiven för detsamma. R.D. hade då inga invändningar och begärde inte att få någon besvärs- hänvisning. hade därför anledning att förmoda att han inte längre önskade någon sådan. R.D. hävdar att politiska motståndare och kommunens jurist använder sin ställning i ett politiskt rävspel för att försvåra för ett litet parti. R.D. tycks, liksom vid tidigare val, ha uppfattningen att alla andra par- tier ringer runt till valdistriktsordförandena och får tillstånd att komma och lägga ut valsedlar i vallokalerna före valet. Så är inte fallet. Inte heller behöver man veta vare sig telefonnummer eller namn på ordföranden om det uppstår problem i någon vallokal (som R.D. anför i 5 st). Man kan vända sig till vem som helst av valförrättarna, så det är inte det egentliga skälet till R.D:s begäran. Det råder ingen tve- kan om R.D:s avsikter. Han har nämligen vid de senaste valen haft sam- ma önskemål och då varit tydligare om hur han skulle använda uppgifter- na, för att be valdistriktsordförandena att ta ansvar för hans valsedlar. Visserligen skulle valnämnden ha kunnat lämna ut uppgifter om många ordföranden, fastän någon färdig förteckning inte fanns. Men R.D:s önskemål innebar att Linköpingspartiet skulle kunna få en fördel som övriga partier inte får. Det hade valnämnden inte anledning att medverka till. Dessutom skulle det ha kunnat uppstå mycket allvarliga ansvarsfrågor om valdistriktsordförande hade blivit övertalad att ta ansvar för Linkö- pingspartiets valsedlar i vallokalen. Hur skulle partiet ha reagerat om val- sedlarna, trots en sådan överenskommelse, inte fanns i lokalen? Sålunda har varken valnämndens ordförande eller nämndens sekrete- rare inlåtit sig i politiskt rävspel för att försvåra för ett litet parti, inte hel- ler för att ge något parti särskilda fördelar. 2 004 /0 5:JO1 har inte vägrat R.D. att ta del av allmänna handlingar, efter- som de uppgifter han sökte inte fanns i någon allmän handling, endast i ett ofullständigt arbetsmaterial. har inte lämnat R.D. något skriftligt besked eller be- svärshänvisning, vilket är en brist i handläggningen. Men valnämnden har sammanträffat med R.D. och muntligen informerat om avslagsbeslu- tet, varvid R.D. inte framfört några önskemål om skriftlighet eller be- svärshänvisning. Nämnden hade därför anledning att tro att han inte läng- re begärde något sådant. Om han vidhållit sin begäran hade han natur- ligtvis fått både skriftligt besked och besvärshänvisning. R.D. kommenterade remissvaret och vidhöll sin kritik. Han anförde bl.a. följande. Av valnämndens protokoll från § 26 under rubriken valförrättare framgår att Ordförande är rekryterade till samtliga distrikt. för partiets förfrågan saknades således ingen person, vilket valnämnden hävdat i sitt yttrande till JO. Där sägs: Det som fanns var en icke komplett förteckning . Vidare överlämnades listorna till Länssty- relsen i där de fanns tillgängliga den 9 sep- tember 2002. Det stämmer inte att valnämndens ordförande . delgav ho- nom valnämndens beslut muntligen vid ett besök . Besö- ket ägde rum och ingen förklaring gavs till beslutet . I beslut anförde JO följande. Grundläggande regler om handlingars offentlighet finns i 2 kap. tryckfrihets- förordningen (TF). Där regleras även primärt frågan om utlämnande av all- männa handlingar. Enligt 2 kap. 3 § första stycket är en handling allmän om den förvaras hos en myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkom- men till eller upprättad hos myndigheten. Med upprättad avses i princip att handlingen skall finnas i sitt definitiva skick (se t.ex. , Offentlighets- principen, 6:e u. 2001 s. 71). Enligt 2 kap. 12 § TF skall en allmän handling som får lämnas ut och som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället utan avgift tillhandahållas den som öns- kar ta del av den. Av 2 kap. 13 § TF framgår vidare att den som önskar ta del av en allmän handling även har rätt att mot fastställd avgift få en avskrift eller en kopia av handlingen. En sådan begäran skall behandlas skyndsamt. JO har i ett flertal beslut uttalat att besked i en utlämnandefråga normalt bör lämnas som begäran gjorts. Någon eller några dagars fördröjning kan dock godtas om en sådan fördröjning är nödvändig för att myndigheten skall kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Härtill kommer att ett visst dröjsmål är ofrånkomligt om framställ- ningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material. Om en framställning om att få ta del av en handling inte kan tillmötesgås fullt ut, skall den som begär handlingen underrättas om detta. Han skall också enligt 15 kap. 6 § andra stycket sekretesslagen (1980:100) underrättas om att 2 004 /0 5:JO1 han kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att ett beslut av myndigheten krävs för att ett avgörande skall kunna överklagas. Mot myn- dighetens avslagsbeslut får sökanden enligt 15 kap. 7 § sekretesslagen föra talan. Bestämmelserna om handlingsoffentlighet innefattar inte någon skyldighet för en myndighet att med anledning av en begäran om utlämnande upprätta en handling, som skulle innehålla t.ex. en sammanställning av uppgifter. En begäran om handlingsutlämnande skall inte förväxlas med en begäran om att få uppgift ur allmän handling. Förfarandet vid en begäran av sistnämn- da slag regleras i 15 kap. 4 § första stycket sekretesslagen. Enligt detta lagrum skall en myndighet på begäran av en enskild lämna uppgift ur en allmän handling som förvaras hos myndigheten i den mån hinder inte möter på grund av bestämmelse om sekretess eller av hänsyn till arbetets behöriga gång. Ett beslut att inte lämna ut uppgifter kan inte överklagas. Som framgått skiljer sig regleringen åt när det gäller utlämnande av allmänna handlingar respektive lämnande av uppgifter ur handlingar. Vilket regelsy- stem som skall tillämpas får avgöras utifrån den framställning som den en- skilde gjort. Vid oklarhet skall myndigheten söka ta reda på vad som avses. Om frågan inte kan utredas, skall en begäran presumeras innefatta ett önske- mål att få ta del av en allmän handling. Varken i anmälan eller i remissvaret har den nämnda distinktionen närmare berörts. Utredningen i ärendet ger ändock enligt min mening underlag för följande bedömning. Nämnden har hävdat att förteckningen över valdistriktens ordförande ut- gjorde arbetsmaterial som inte var allmän handling och att eftersom R.D. inte framförde något önskemål om skriftligt besked med överklagandehänvisning har detta inte lämnats. borde dock i vart fall av lydelsen på det e- postmeddelande som togs emot ha förstått att R.D. öns- kade ett skriftligt beslut med överklagandehänvisning i utlämnandefrågan. Nämnden eller den tjänsteman som var behörig att fatta beslut på nämndens vägnar borde således skyndsamt ha meddelat ett avslagsbeslut med överkla- gandehänvisning. Ett sådant beslut hade kunnat innefatta nämndens bedöm- ning att handlingen inte var allmän. På det sättet hade R.D. kunnat få överin- stansens prövning av denna nämndens bedömning. Av den lämnade redogörelsen för den rättsliga regleringen framgår bl.a. att en myndighet inte utan stöd av någon bestämmelse i tryckfrihetsför- ordningen eller sekretesslagen får vägra att lämna ut en allmän handling. Mot den bakgrunden framstår nämndens remissyttrande, främst under avsnitt 9 st, som anmärkningsvärt och tydande på mycket allvarliga brister när det gäller tillämpningen av offentlighetsprincipen. Jag har också med förvåning tagit del av nämndens kommentarer i remissyttrandet under avsnitt 3 st när det gäller innebörden av den s.k. meddelarfriheten. Med meddelarfrihet avses det komplex av regler som finns i tryckfrihetsförordningen och yttrandefri- hetsgrundlagen och som innebär att det i viss utsträckning är möjligt att straffritt lämna normalt sekretessbelagda uppgifter för publicering i bl.a. 2 004 /0 5:JO1 Nämndens yttrande ger uttryck för uppfattningen att myndig- heterna som sådana skall kunna tillämpa olika regler när det gäller handlings- utlämnande till exempelvis journalister eller till andra enskilda. Denna upp- fattning är naturligtvis felaktig. Jag är sammanfattningsvis mycket kritisk till nämndens handläggning. Förvaltningslagens bestämmelser om rätt att anlita ombud eller biträde har ansetts tillämpliga beträffande den som hörs i ett granskningsärende hos en kommuns revisorer (Dnr 1133-2003) begärde att JO skulle granska det sätt på vilket kommunens revisorer i kommun hade agerat i ett ärende och uppgav bl.a. följande. Han var fram till chef för administrationen vid Kommunhäl- san, som är en enhet inom kommun under kommunstyrelsens förvalt- ning. Med anledning av kritik mot företagshälsovården fick kommunens revi- sionskontor i uppdrag att granska den interna kontrol- len vid Kommunhälsan. I ett utkast till en omfattande revisionsrapport på- stods att verksamheten vid Kommunhälsan uppvisade flera mycket allvarliga brister och han utpekades som misstänkt för en rad oegentligheter. Enligt rapporten hade han gjort sig skyldig till brott av förmögenhetsrättslig karak- tär. Revisorerna anmärkte även på brister i arbetsledningen och de administra- tiva rutinerna. Sedan han tagit del av rapporten och konstaterat en lång rad felaktigheter och missförstånd kontaktade han omgående kommunen för att få till stånd ett möte med kommunens revisorer. Det överenskoms att han vid ett möte skulle få möjlighet att i sak bemöta de anklagelser som riktades mot honom. Med hänsyn till de allvarliga anklagelserna, den känslomässigt pressade situationen och att han kände sig osäker på om han behärskade att själv bemöta revisorernas påståenden bad han sin advokat att biträda honom vid mötet. Avsikten var att advokaten skulle föredra ett skriftligt yttrande över utkastet till rapport och annars vara C.-L.G. behjälplig när han besvarade revisorskollegiets frågor. efter det att mötet hade inletts beordrade dock ett enigt kollegium i bryska ordalag hans advokat att lämna möteslokalen. Kollegiet uppma- nade i stället honom att själv föra sin talan. De skäl som angavs till stöd för att advokaten inte fick närvara var att mötet var internt och att sammankoms- ten inte utgjorde någon domstol. När han och hans advokat opponerade sig mot kollegiets ställningstagande och upplyste om att kollegiets åtgärd skulle underställas JO:s prövning bemöttes detta med allmänt skratt. Den kränkande och hånfulla behandlingen av honom och hans ombud ledde till att mötet avslutades och han gick miste om möjligheten att muntligen bemöta anklagel- serna i revisionsrapporten. offentliggjordes den slutliga revi- sionsrapporten, och underrättades C.-L.G. om att han var av- 2 004 /0 5:JO1 stängd från sitt arbete i avvaktan på polisutredning. Kommunen lämnade in en polisanmälan . ifrågasatte om revisorskollegiets agerande var förenligt med före- skrifter och grundläggande principer om rätten att biträdas av en advokat. Av handlingar som C.-L.G. gav in senare framgick att åklagarmyndigheten hade beslutat att inte inleda förundersökning med anledning av kommunens polisanmälan. Kommunens revisorer i kommun anmodades, med hänvisning till före- skrifterna i 9 § förvaltningslagen (1986:223), att yttra sig över anmälan. I yttrande anförde ordföranden och revisions- chefen bl.a. följande. Förvaltningslagen (1986:223) § 9 angående ombud och biträde: Den som för talan i ett ärende får anlita ombud eller biträde. Den som har ombud skall dock medverka personligen, om myndigheten begär det. Visar ett ombud eller biträde oskicklighet eller oförstånd eller är han olämplig på något annat sätt, får myndigheten avvisa honom som ombud eller biträde i ärendet. En myndighets beslut att avvisa ett ombud eller biträde får överklagas särskilt och då i samma ordning som det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet. Vi vill anföra följande: Eftersom varje revisor är en myndighet i förvaltningslagens mening blir lagen tillämplig för verksamheten utifrån det tillämpningsområde som anges i 13 §§ FL [förvaltningslagen; JO:s anmärkning]. Utgångspunkten för att lagen skall vara fullt ut tillämplig är att det rör sig om handlägg- ning av ärenden. För annan förvaltningsverksamhet blir endast de all- männa bestämmelserna om serviceskyldighet m.m. i 46 §§ tillämpliga. Revisorernas uppgifter framgår av 9 kap. 9 § kommunallagen. Där framgår att revisorerna , i den omfattning som följer av god revi- sionssed, granskar all verksamhet som bedrivs inom nämndernas verk- samhetsområden. En av dessa är en särskild granskning av kommunsty- relsen och den interna kontrollen vid Kommunhälsan. Granskningsarbe- tet har således primärt avsett en kontroll av berörd nämnd dvs. När revisorerna fann misstanke om brott av förmögenhets- rättslig karaktär föreligga, anmäldes detta i enlighet med 9 kap. 9 § KL till kommunstyrelsen för vidtagande av åtgärder. Vi anser mot bakgrund av ovanstående att det inte föreligger någon handläggning av ärende i förvaltningslagens mening och att FL därför inte är tillämplig fullt ut vid den granskning som revisorerna genomfört. Även om det skulle anses gälla handläggning av ärende så är det inte ett ärende där C.-L.G. haft egentlig partsställning, eller som det uttrycks i 9 §, fört talan i ärendet.