frsrdg · GS04RB1 · 2005-01-01 00:00:00 — Den huvudsakliga motiveringen till de räntesänkningar som ändå genomfördes mellan var i stället att konjunkturutsikterna hade försämrats. Den mer svårprognostiserade delen av inflationsnedgången kan i korthet beskrivas som ett resultat av en kombination av ett oväntat lågt inhemskt kostnadstryck och en överraskande svag utveckling av priserna på importerade produkter. Det låga inhemska kostnadstrycket berodde dock inte på att ekonomin utvecklades oväntat svagt. BNP-tillväxten visade sig i stället bli starkare än vad förutsett. Sysselsättningen ökade dock inte lika snabbt som den brukat göra i motsvarande konjunkturläge. Detta innebar att företagens kostnader hölls nere, dels av en hög produktivitetstillväxt, dels av det svaga arbetsmarknadsläget som bidrog till att löneökningarna blev däm Orsakerna till den låga importerade inflationen är flera. En förklaring är att kronkursen har stärkts , men sannolikt har även faktorer som exempelvis en hårdnande internationell konkurrens spelat en roll. Såväl som andra bedömare misslyckades med att förutsäga att dessa faktorer skulle pressa ner inflationen 2004 så mycket som de gjorde. Att inflationen 2004 blev så låg var således till en del en utveckling som förutsåg men valde att inte försöka motverka, vilket sammanhängde med att inflationen svängde kraftigt på grund av tillfälliga störningar. Till en del var det också ett resultat av en oväntad utveckling på ekonomins utbudssida som avvek från den prognostiserade. Det är värt att poängtera att den överraskande låga inflationen till stor del berodde på faktorer som i grunden är gynnsamma för svensk ekonomi och som också bidrog till att tillväxten blev starkare än väntat. När det väl stod klart att den låga inflationen inte enbart berodde på svängningarna i energipriserna ledde detta till en omvärdering av det underliggande inflationstrycket i ekonomin. Penningpolitiken lättades därför ytterligare , trots att konjunkturutsikterna framstod som mycket gynnsamma. Det fanns flera faktorer som gjorde att ställdes inför svåra överväganden. En faktor var det kraftigt stigande oljepriset och frågan hur konjunkturen och inflationen skulle komma att påverkas av detta. Trots att detta föranledde vissa revideringar av den internationella utvecklingen gjorde bedömningen att effekterna av oljeprisuppgången ändå skulle bli så pass begränsade att de inte behövde få någon avgörande betydelse för uppläggningen av penningpolitiken. Kombinationen av en allt tydligare konjunkturuppgång, ett lågt ränteläge och ett svagt inflationstryck gav också upphov till frågor om vilken politik som var lämplig. blev tecknen tydligare på att de räntesänkningar som genomförts hade fyllt sin funktion och bidragit till att få igång den inhemska efterfrågan. Konsumtionen växte stabilt och investeringarna ökade igen efter av negativa tillväxttal. De ytterligare räntesänkningarna genomfördes alltså i ett läge där efterfrågan redan var god, något som komplicerade de penningpolitiska övervägandena. Räntan sänktes ändå, som diskuterats ovan, med motiveringen att en svagare arbetsmarknadsutveckling och högre produktivitetstillväxt än väntat höll tillbaka kostnadstrycket. Den importerade inflationen blev dessutom överraskande låg. Även detta motiverade en viss eftertanke eftersom det i en del situationer kan vara riskfyllt att med penningpolitikens hjälp kompensera en låg importerad inflation med en högre inhemsk inflation. Det kan då inträffa att ett alltför högt inhemskt pristryck etableras som det importerade inflationstrycket snabbt ökar igen. Ytterligare en faktor som diskuterades var riskerna med att det låga ränteläget bidragit till en omfattande skulduppbyggnad hos hushållen och till att bostadspriserna ökat snabbt. Även om detta inte var något avgörande skäl bakom de penningpolitiska besluten har det ändå talat för en viss försiktighet med ytterligare penningpolitisk stimulans. Ett säkert och effektivt betalningsväsende - finansiell stabilitet ska enligt riksbankslagen främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Utöver löpande övervakning och krishantering består detta uppdrag även av ett lagfäst ansvar för försörjningen av sedlar och mynt samt ett operativt ansvar för det system som gör det möjligt för bankerna att säkert genomföra stora betalningar mellan varandra. I detta avsnitt beskrivs först arbete med att förebygga och hantera finansiella kriser. Därefter beskrivs operativa funktioner inom betalningssystemet och kontantförsörjningen. arbete för att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende har, mot bakgrund av sin centrala roll i betalningssystemet, fått i uppdrag av att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Detta uppdrag har också en tydlig koppling till mål att upprätthålla ett fast penningvärde; om inte betalningsväsendet fungerar väl kan det vara svårt att säkra ett fast penningvärde. traditionella roll i betalningssystemet består i att ansvara för försörjningen av sedlar och mynt samt att tillhandahålla konton som gör det möjligt för bankerna att säkert genomföra betalningar mellan varandra. och marknader är emellertid allt viktigare för att betalningsväsendet ska fungera. tolkning är därför att det i uppdraget ingår att verka för stabilitet och effektivitet i hela det finansiella systemet. Det finansiella systemets uppgifter består i att omvandla sparande till investeringar, göra det möjligt att genomföra betalningar och att hantera finansiella risker. Om det finansiella systemet fungerar dåligt, uppstår stora samhällsekonomiska kostnader. Därför har staten ett starkt motiv att på olika sätt värna stabiliteten och främja effektiviteten i det finansiella systemet, t.ex. genom att utforma regelverk och övervaka de företag som verkar inom systemet. Banksystemets betydelse för betalningsväsendet Betalningsväsendet är särskilt viktigt eftersom all ekonomisk verksamhet förutsätter att betalningar kan genomföras. Elektroniskt överförda betalningar mellan transaktionskonton i bankerna är numer det viktigaste betalningsmedlet. Banksystemet har därför en central roll för betalningsväsendet. Om hela banksystemet fallerar kan de betalningstjänster bankerna tillhandahåller inte utföras av andra aktörer. Den stora volymen betalningar mellan bankerna gör att det finns en risk att en kris i en bank kan sprida sig till hela banksystemet via betalningssystemet. Andra skäl till att problem lätt kan spridas mellan bankerna är att de lånar av varandra, att de är exponerade mot samma låntagarkategorier och finansierar sig på samma marknader. Bankerna har en inbyggd instabilitet beroende på att såväl deras inlåning från allmänheten som lån från andra banker i en krissituation snabbt skulle kunna dras undan, medan det tar att realisera bankernas tillgångar. Övervakning av det finansiella systemet Uppdraget att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende innebär att har en övervakningsroll av det finansiella systemet i sin helhet. Bankernas särskilda roll gör att främst koncentrerar sig på dessa, särskilt de större bankerna, samt den för betalningsfunktionen viktiga infra strukturen i sin övervakning. Till infrastrukturen räknas de tekniska system samt de regler och rutiner som gäller för betalning av värdepapper, valutor, varor och tjänster. Detta övervakningsarbete syftar framför allt till att förebygga finansiella kriser. övervakning av det finansiella systemet har många beröringspunkter med verksamhet då det är som har huvudansvaret för tillsynen av de enskilda finansiella företagen. De båda myndigheterna har därför i en överenskommelse tydliggjort samarbetet. Om en kris skulle uppstå trots det förebyggande arbetet ska agera så att de samhällsekonomiska kostnaderna begränsas. För att skapa beredskap för en effektiv krishantering organiserar och deltar i krisövningar med deltagare från svenska och utländska myndigheter. I en krissituation kan ge tillfälligt likviditetsstöd till en bank eller ett finansiellt företag under tillsyn som hamnar i betalningsproblem. Kraven för att en bank ska få låna av utan normal säkerhet är dels att banken är solvent, dels att det annars finns risk för att det finansiella systemet ska drabbas av så allvarliga störningar att de funktioner som det finansiella systemet levererar inte kan upprätthållas utan likviditetsstöd. Att en bank är stor utgör i sig inte tillräcklig grund för stöd från . Det förebyggande övervakningsarbetet är en förutsättning för att kunna göra dessa bedömningar i en krissituation. Arbetsprocess för rapporten finansiell stabilitet möjlighet att förebygga störningar i banksystemet och i infrastrukturen bygger i huvudsak på bankens förmåga att i sin analys identifiera risker samt att påverka de aktörer som är viktiga för stabiliteten i det finansiella systemet. Till aktörerna hör banker, den systemviktiga infrastrukturen, lagstiftare och internationella institutioner. Hög trovärdighet för är en förutsättning för att kunna påverka. Detta kräver bl.a. god kompetens och stor öppenhet hos . I den finansiella stabilitetsrapport som ges ut , redovisar direktion sin bedömning av stabiliteten i det finansiella systemet. Rapporten syftar bl.a. till att skapa debatt om stabilitetsfrågorna och att påverka de för stabiliteten viktiga aktörerna. I de återkommande kapitlen redovisas bedömningar av risker i omvärlden som kan påverka banksystemet, låntagarkategoriernas betalningsförmåga samt motståndskraften i bankerna. De för infrastrukturen viktiga systemen utvärderas löpande. I rapporterna publiceras också artiklar som behandlar ämnen som har relevans för stabiliteten och effektiviteten i det finansiella systemet. Internationellt arbete, forskning och remisser Betalningsströmmarna över gränserna har ökat påtagligt och det internationella finansiella systemet har därmed blivit alltmer sammanlänkat. Gränsöverskridande bankverksamhet och samägd infrastruktur har blivit vanligare. För att skapa gemensamma regelverk och rutiner och därigenom säkra stabiliteten i de finansiella systemen förekommer ett omfattande internationellt samarbete. För del är samarbetet inom EU och () av särskild betydelse. samarbetar även med centralbanker och tillsynsmyndigheter i framför allt de nordiska länderna där samma banker och infrastruktur är systemviktiga. ställning som svenskt kontaktorgan gentemot () medför goda möjligheter att följa utvecklingen av den finansiella stabiliteten i andra länder och i det internationella monetära och finansiella systemet. För att öka kompetensen och upprätthålla hög analytisk nivå bedriver även forskning inom områden som har relevans för finansiell stabilitet. Som remissinstans påverkar utformningen av regelverken för de svenska finansiella företagen. De två finansiella stabilitetsrapporter som gavs ut tecknade en förhållandevis ljus bild av utvecklingen i banksystemet. De svenska storbankerna förbättrade sin lönsamhet och därmed sin förmåga att klara oväntade förluster. Bankernas primärkapital, som utgör en buffert om stora förluster skulle realiseras, växte . bedömning var att den gynnsamma konjunkturbilden minskade risken för att bankernas låntagare skulle åsamka bankerna stora kreditförluster under den närmaste framtiden. Den bilden gäller bankernas kunder i såväl som övriga . Hushållens fortsatt starka skulduppbyggnad var i fokus och gjorde därför i flera sammanhang fördjupade analyser av denna fråga. Hushållens lån tycktes främst ha använts för köp av bostäder, vilket återspeglades i att småhuspriserna ökade i takt med hushållsupplåningen. Drivkrafterna bakom den höga efterfrågan på lån och bostäder antogs främst ha varit stigande inkomster och låga räntor. Hushållens skulder uppgick i slutet av av deras disponibla inkomster, vilket sett i ett historiskt perspektiv var högt men lägre än . Den låga räntenivån innebar emellertid att hushållens ränteutgifter efter skatt utgjorde en förhållandevis liten andel, , av deras disponibla inkomster. Hushållens skuldsättning har inte heller ökat i förhållande till hushållens reala och finansiella förmögenhet. som skulderna stiger ökar också hushållens tillgångar, huvudsakligen till följd av prisutvecklingen på bostäder. Hushållens betalningsförmåga bedömdes vara god till följd av såväl låga räntekostnader som hög real och finansiell förmögenhet. En studie baserad på ett urval av hushåll bekräftade att denna bild också gällde när enbart de skuldsatta hushållen studerades. De hushåll som hade stora skulder hade enligt denna studie väl tilltagna marginaler och inte ens rejält stigande räntenivåer eller arbetslöshet bedömdes allvarligt öka riskerna i banksystemet. andra rapport diskuterades konsekvenserna av bankernas trendmässigt ökande beroende av finansiering på de internationella kapitalmarknaderna i takt med att allmänhetens bankinlåning minskar. Utvecklingen, som pågått , har lett till att bankerna diversifierat sin finansiering, vilket i sig kan ha minskat deras sårbarhet. Men möjligheten att erhålla lån från den internationella kapitalmarknaden kan snabbt försvinna om misstro mot en bank uppstår, vilket bl.a. erfarenheterna från den svenska bankkrisen visar. Om en sådan misstro från utländska långivares sida skulle uppstå mot en specifik svensk bank kan det få återverkningar på hela banksystemet. Resultat före kreditförluster samt kreditförluster (netto) i storbankerna Summerat över fyra kvartal, miljarder kronor, priser Källor: Bankernas resultatrapporter och Hushållens skulder och räntebetalningar i förhållande till disponibel inkomst Källor: SCB och fortsatte utvärderingen av den finansiella infrastrukturen. En grundlig utvärdering av Stockholmsbörsen genomfördes . Slutsatsen var att regelverk och tekniska system i allt väsentligt uppfyllde de internationellt överenskomna kraven. Efter de utvärderingar som har gjorts av betalningssystem , Bankgirocentralen och Värdepapperscentralen har samtliga centrala system i den finansiella infrastrukturen utvärderats en första gång. Avsikten är att löpande göra uppföljningar av utvärderingarna. En utvärdering av kronans första år som deltagare i Continuous Linked Settlement (CLS) redovisades andra stabilitetsrapport. CLS är ett system för avveckling av valutatransaktioner. Utvärderingen visade att vissa risker hade ökat efter införandet av CLS, t.ex. att snäva inbetalningsscheman ställer höga krav på deltagarnas likviditetsplanering samt hanteringen av operativa risker. De nya riskerna är dock små jämfört med de betydande säkerhetsvinster som det nya avvecklingssystemet medfört. genomfördes en krisövning tillsammans med för att identifiera problem som uppstår när en bank med gränsöverskridande verksamhet drabbas av störningar. Övningen bidrog till att tydliggöra och olika roller vid en akut kris. Internationellt arbete, forskning och remisser Efter många års förberedelser nåddes en principöverenskommelse om nya kapitaltäckningsregler för banker ("II") som godkändes av centralbankscheferna och cheferna för banktillsynsmyndigheterna i G10-länderna. Avsikten är att de nya reglerna ska tillämpas från utgången av 2006. II kommer att lägga större ansvar på bankerna att utarbeta och införa omfattande system för att mäta och hantera risker och kapital. De nya reglerna kommer att öka kraven på såväl banker som centralbanker och tillsynsmyndigheter. har deltagit i olika fora inom EU som diskuterat de problem centralbanker och tillsynsmyndigheter kan komma att ställas inför när bankverksamhet och ägandet av infrastrukturen blir allt mer gränsöverskridande. En representant från leder en arbetsgrupp som arbetar med frågor kring hanteringen av finansiella kriser i banker med gränsöverskridande verksamhet. Inom ramen för samarbetet i BIS och G10 leder representanter från arbetsgrupper med fokus på olika länders sätt att finansiera bostäder, övervakning av den finansiella strukturen samt översyn av standarder för banktillsyn. bedriver även praktiskt inriktad forskning om effektiviteten i betalningssystemen. En forskningsstudie rörande svenska bankers kostnader i samband med produktionen av betalningstjänster visar att de avgifter bankerna tillämpar inte fullt ut avspeglar produktionskostnaderna. Därmed sätts en av prismekanismens viktigaste uppgifter ur funktion, det vill säga att ge konsumenterna den information de behöver för att göra rationella val. Resultatet tyder på att bankernas prissättning kan ha gynnat användningen av bl.a. kontanter på bekostnad av betalningar med bankkort. Denna analys presenterades i årets andra stabilitetsrapport. arrangerade en internationell forskningskonferens på temat . Syftet var att få frågeställningar om samspelet mellan det finansiella systemet och penningpolitiken belysta. har kopplingen mellan banksektorn och makroekonomin samt konsekvenser för den finansiella stabiliteten fått ökad uppmärksamhet i den akademiska litteraturen. har avgivit 18 remissvar och dess medarbetare har deltagit i sex statliga utredningar inom områden relaterade till finansiell stabilitet och effektivitet. Se remissyttranden på s. 89-93. Uppföljning av arbete för att främja finansiell stabilitet Det finns inget enkelt sätt att bedöma om har fullföljt sitt uppdrag inom stabilitetsområdet eller inte. Det finansiella systemet är stabilt så länge det kan upprätthålla sina samhällsekonomiskt viktiga funktioner. Först om det uppstår en allvarlig störning går det att konstatera att uppdraget inte kunnat fullföljas. Frånvaro av allvarliga kriser kan dock inte självklart tolkas som att har fullföljt sitt uppdrag eftersom det kan ta mycket innan systemrisker resulterar i en kris. Därför måste även en värdering göras om stabilitetsanalysen fokuserat på rätt frågor och dragit rätt slutsatser, om kommunikationen varit tillräckligt god och om beredskapen kan anses tillräcklig för att hantera en finansiell kris effektivt. tog hjälp utifrån för en utvärdering av rapporten om finansiell stabilitet. En grupp av externa experter, bestående av en professor från , en erfaren IMF-tjänsteman och en chef från en svensk affärsbank, har redovisat sina synpunkter i en rapport. Deras bedömning var att stabilitetsarbete är relevant och att det fokuserar på rätt frågor. Enligt expertrapporten uppgav de stora svenska bankerna att de tagit intryck av den analys som publicerats i stabilitetsrapporterna. De förslag till förbättringar som expertgruppen lagt fram har diskuterats och vissa förslag beaktades andra stabilitetsrapport. Dit hör en tydligare beskrivning av mål inom området finansiell stabilitet samt gränsdragningen gentemot arbete. Den rekommendation som expertgruppen ansåg vara den viktigaste var att bör introducera ett återkommande kapitel om aktuella frågor av mer politisk karaktär som påverkar stabiliteten i det finansiella systemet. delar den uppfattningen och överväger att framöver redovisa ett sådant kapitel i stabilitetsrapporten . En annan rekommendation var att borde vidga sin ansats i övervakningen och ägna mer uppmärksamhet åt andra delar av det finansiella systemet än enbart storbankerna och den centrala infrastrukturen. Det är något som har för avsikt att göra om det är relevant för stabilitetsanalysen. Bankerna måste dock även fortsättningsvis stå i fokus för analysen av den finansiella stabiliteten. Ökad internationell bevakning var en annan rekommendation som stämmer väl överens med det utvecklingsarbete som ser framför sig. Den krisövning som genomfördes tydliggjorde och olika roller vid en akut kris. Krisövningen visade också på de oklarheter om rollfördelningen mellan olika länders myndigheter som kan uppstå till följd av att bankernas verksamhet är gränsöverskridande. De lärdomar som drogs av övningen har därför bidragit till att förbättra krisberedskapen. system för avveckling av betalningar, RIX-systemet, kan sägas vara knutpunkten i det svenska betalningssystemet. Samtliga betalningar mellan banker och andra aktörer hanteras slutligen genom . har 19 deltagare. RIX-systemet består av två parallella system, ett för avveckling av betalningar i svenska kronor (K-RIX) och ett för avveckling av betalningar i euro (E-RIX). E-RIX-systemet är anslutet till det europiska centralbankssystemets betalningssystem TARGET, vilket möjliggör betalningar mellan banker i hela EU. Avveckling av betalningar i sker enligt principen om bruttoavveckling i realtid (real time gross settlement, RTGS). har formulerat följande mål för RIX-systemet: Systemet ska under ett kalenderår vara tillgängligt under öppettid. Kundnöjdheten ska ligga över genomsnittet för statliga myndigheter. K-RIX ska uppnå kostnadstäckning genom avgifter från deltagarna. Den dagliga omslutningen var i genomsnitt i K-RIX och Omslutningen i K-RIX minskade därmed något i förhållande till föregående år, vilket huvudsakligen beror på ändrade betalningsmönster till följd av att den svenska kronan inkluderats i Continuous Linked Settlement (CLS) för avveckling av valutatransaktioner. slutfördes ett projekt för att införa ny teknik för kommunikation via SWIFT i betalningssystemet. SWIFT är ett internationellt överenskommet format för elektroniskt överförda betalningsmeddelanden. RIX-systemet togs i drift 1990 och behöver ersättas med ett modernare system. påbörjades därför ett projekt som syftar till att ersätta det nuvarande systemet för betalningar i kronor (K-RIX). Det nya systemet ska bättre motsvara användarnas krav och ska också vara långsiktigt mer kostnadseffektivt som det ska ha minst samma säkerhetsnivå som nuvarande system. Arbetet med att ta fram krav på systemet bedrivs i nära samarbete med de institutioner som är anslutna till RIX-systemet. deltog även i ett projekt inom det europeiska centralbankssystemet som syftar till att ersätta det nuvarande TARGET-systemet för avveckling av betalningar i euro med ett nytt centralt avvecklingssystem för EU-ländernas centralbanker. Uppföljning av verksamhet inom betalningssystem Tillgängligheten i RIX-systemet uppgick till , vilket är något lägre än det uppsatta målet . Det beror främst på vissa störningar i anslutning till införandet av ny teknik, bl.a. för kommunikation via SWIFT. Den senaste mätningen av kundnöjdheten gjordes 2003 och visade ett resultat väsentligt högre än det uppsatta målet. Målet om full kostnadstäckning för K-RIX uppnåddes . Enligt riksbankslagen ska svara för landets försörjning av sedlar och mynt. har ensamrätt på att ge ut sedlar och mynt och bestämma utformningen av dessa. Under har kontanthanteringsmarknaden i genomgått stora förändringar. I enlighet med strategi att fokusera på kärnverksamheterna, och i syfte att bidra till en effektivisering av kontanthanteringen i samhället, har successivt minskat sitt engagemang i den operativa verksamheten. fattade beslut om ytterligare effektivisering av kontantförsörjningen och en renodling av roll. En intern utredning fastställde principer som ska vara vägledande för roll i kontanthanteringen. Beslut fattades i enlighet med utredningens rekommendationer att ska begränsa sitt ansvar till att tillhandahålla ett kontoföringssystem (bankernas konton i ) utveckla och designa sedlar och mynt upphandla sedlar och mynt hålla lager av sedlar och mynt utföra transporter från leverantör till lager kontrollera äktheten framför allt i samband med makulering av sedlar lösa in defekta och ogiltiga sedlar och mynt makulera uttjänta sedlar. överfördes verksamheten i bolag () till för att samordnas med egen verksamhet inom kontantförsörjningsområdet. För mer information om bolag, se s. 59-60. Från att ha haft kontor i nästan samtliga län, och på elva orter, har antalet riksbankskontor med operativ kontanthantering nu reducerats till fyra: /, , och . I enlighet med utredningens förslag fattades ett inriktningsbeslut om att även avveckla kontoren i och . slutade att erbjuda bankerna möjlighet att etablera privata depåer för in- och utlämning av kontanter. Bankerna har föreslagits få räntekompensation från för de kontanter som hålls i dessa privata depåer.