frsrdg · GS04JO1 · 2005-01-01 00:00:00 — ser allvarligt på det inträffade och berörd personal har påmints om vilka rutiner som gäller för att undvika att detta misstag be- gås igen. Av yttrande framgår att de brister som jag noterade vid inspektionen berodde på att gällande rutiner inte hade följts. Jag är naturligt- vis kritisk till hur kassan handlagt de aktuella ärendena. Kassan har vidtagit åtgärder för att förebygga ett upprepande. Det behövs därför inte något ytter- ligare uttalande från min sida. 2 004 /0 5:JO1 Fråga om inskränkning av offentliganställdas yttrande- och meddelarfrihet (Dnr 4513-2002) anförde i en anmälan i huvudsak följande. När hon försökte ta kontakt med en av () tjänstemän visade det sig att detta inte var möjligt. Hon blev i stället i enlighet med verkets informationspolicy hänvisad till informationsenheten. Policyn innehåller nämligen formuleringar om att den medarbetare som blir kontaktad av medier i första hand skall vän- da sig till informationsenheten. FMV anmodades att yttra sig över det som S.A. framfört i sin anmälan. I sitt remissvar anförde FMV , genom handläggaren , i huvudsak följande. I sin anmälan till JO har S.A. bifogat ett utdrag på två sidor ur FMV:s broschyr om information och kommunikation. FMV bifogar broschyren i dess helhet (bilaga 1). Broschyren tar sin utgångspunkt i FMV:s informationspolicy, som återges på sidan tre i broschyren. Broschyren avser att åskådliggöra vik- ten av att FMV:s officiella framtoning och ståndpunkt i olika samman- hang är klar, tydlig och enhetlig. Detta gäller såväl intern information som extern information. Broschyren ger även råd hur man kan gå tillväga för att tillhandahålla klar, tydlig och enhetlig information. Det är viktigt att myndigheten kan ge en tydlig och enhetlig bild av FMV:s verksamhet i syfte att förstärka intrycket av en kompetent och professionell myndighet. Det är också viktigt att FMV tillhandahåller god service till allmänheten. Till god service hör att på ett snabbt och profes- sionellt sätt ge korrekt information om FMV:s verksamhet eller FMV:s officiella ståndpunkt i viss fråga. Broschyren om information och kom- munikation utgör ett verktyg för organisationen och medarbetarna i strä- van att tillhandahålla den servicen. Vid sidan av informationsbroschyren skall FMV informera sina medarbetare om samtliga aspekter av offentlighetsprincipen. Den infor- mationen tillhandahålls i en kurs i ärendehantering. Kursen är obligato- risk för samtliga nyanställda. Dessutom är det inte ovanligt att gamla medarbetare går kursen igen för att friska upp sina kunskaper. Kursen in- leds med att en jurist vid myndigheten undervisar om och diskuterar all- männa handlingars offentlighet, yttrandefriheten, meddelarfriheten, för- handlingsoffentligheten och sekretess. FMV:s strävan att som myndighet tillhandahålla den service till all- mänheten som nämns ovan förtar naturligtvis inte den enskilde medarbe- tarens rätt till och möjlighet att nyttja yttrandefriheten och meddelarfrihe- ten. Fråga är då huruvida den text i den broschyr där riktlinjer ges för hur man skall säkerställa att FMV:s officiella ståndpunkter lämnas på ett pro- fessionellt sätt, kan ge intryck av att den enskilde medarbetaren betas sin 2 004 /0 5:JO1 rätt att själv kontakta massmedia för att uttrycka sina personliga uppfatt- ningar. FMV anser härvidlag att det framgår av broschyren i dess helhet samt även av sidorna 12 och 13, oaktat tagna ur sitt sammanhang, att vad man önskar hantera i skriften är bilden av FMV och ansvaret för FMV:s offi- ciella ståndpunkt i olika frågor. Frågor kring yttrandefrihet och meddelar- frihet tas upp i ett annat sammanhang, dvs. Broschyren kom ut . Informationsenheten, som utfor- mat broschyren, har uppfattat att den mottagits positivt bland medarbe- tarna vilka har upplevt broschyren som ett stöd och vägledning i kontak- ten med massmedia. Fråga huruvida skriften inskränker den enskilde medarbetarens yttrandefrihet och meddelarfrihet har tidigare inte upp- kommit. Eftersom det är av yttersta vikt att en anställd vid en statlig myndighet inte ges intrycket av att han eller hon är betagen sin rätt att använda sig av yttrandefriheten och meddelarfriheten, ser dock FMV enbart positivt på att frågan har uppkommit. FMV avser därför överväga att vid nytryck av aktuell broschyr införa en skrivning som ytterligare förtydligar bro- schyrens syfte eller att på annat sätt informera om detta. FMV har som bilaga till sitt remissvar fogat broschyren Information & kommunikation. Denna innehåller bl.a. FMV:s informationspolicy, som antogs av 1998. Under rubriken i kontakt med pressen uttalas bl.a. följande. Förtroliga samtal med journalister av typ off the record eller det här kan du inte skriva om vid såväl inofficiella som offentliga sammanhang skall du inte ha. Om du pratar med någon som inte har utgett sig för att vara journalist, men som visar sig vara detta, kontakta informationsenheten och berätta om vem du har talat med och vad du har sagt, så att det kan finnas en be- redskap för massmedias eventuella frågor. Under rubriken uttalas bl.a. följande. Blir du kontaktad av media: -i första hand hänvisa journalisten till informationsenheten; -i andra hand be om journalistens namn och telefonnummer, ta reda på vad sakfrågan gäller och be att få ringa upp. Lämna sedan över uppgifterna till informationsenheten. Vill du informera massmedia om ditt projekt: - kontakta alltid informationsenheten för stöd att lägga upp en informationsplan. I beslut anförde JO följande. I 2 kap. 1 § regeringsformen föreskrivs att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild 2 004 /0 5:JO1 eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Yttrandefriheten får begränsas endast i den utsträckning och på det sätt som framgår av 2 kap. 1213 §§. I 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen behandlas den s.k. meddelarfriheten. Denna innebär att det står envar fritt att, med vissa här inte aktuella undantag, meddela uppgifter och underrättelser i vad ämne som helst för offentliggörande i tryckt skrift till författare eller annan som är att anse som upphovsman till framställning i skriften, till skriftens utgivare eller, om för skriften finns särskild redaktion, till denna eller till företag för yrkesmäs- sig förmedling av nyheter eller andra meddelanden till periodiska skrifter. En reglering motsvarande den i tryckfrihetsförordningen finns för lämnande av uppgifter till bl.a. radio och TV i yttrandefrihetsgrundlagen. Det skydd för yttrande- och meddelarfriheten som regeringsformen och tryckfrihetsförordningen respektive yttrandefrihetsgrundlagen ger är ett skydd gentemot det allmänna. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa vare sig formellt eller informellt mot en tjänsteman hos myndigheten för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att yttra sig i massmedier eller på annat sätt ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättig- heter. En arbetsgivare får således inte genom generella uttalanden eller genom kritik i enskilda fall söka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket friheterna kan användas. Undantag gäller bara för det fall att ingripandet har stöd i lag (se t.ex. JO:s ämbetsberättelse 2003/04 s. 442). Jag anser att de aktuella avsnitten i FMV:s informationspolicy ger intryck av att de anställda mer eller mindre förbjuds att på egen hand ha kontakt med medier. De anställda har också otvetydigt uppmanats att anmäla sina mass- mediekontakter till informationsenheten i fall då de från början inte har varit medvetna om att de har talat med en journalist och då de vill informera om ett projekt. Det som sägs i dessa avsnitt kan enligt min mening inte uppfattas på annat sätt än som inskränkningar i de anställdas rätt till massmediekontakter. Av FMV:s remissvar framgår att vad verket har önskat behandla i sin in- formationspolicy är bilden av FMV och ansvaret för FMV:s officiella stånd- punkt i olika frågor och att avsikten inte har varit att inskränka de anställdas rätt att använda sig av yttrandefriheten och meddelarfriheten. Oberoende av syftet med de aktuella formuleringarna har de enligt min mening getts ett med hänsyn till de anställdas grundlagsfästa rättigheter an- märkningsvärt innehåll. Jag förutsätter att om så inte redan har skett for- muleringarna omarbetas. Någon ytterligare åtgärd från min sida är emellertid inte påkallad. Tilläggas kan att det självfallet inte är något som hindrar att en myndighet utser en särskild person eller enhet att svara gentemot medierna och allmän- heten för myndighetens officiella policy. Det är givetvis inte heller fel att myndigheten upplyser sina anställda om den policy som har utarbetats av myndigheten och meddelar de anställda att de alltid har möjlighet att hänvisa medierna till den person eller enhet som har utsetts. 2 004 /0 5:JO1 Ett uttalande av en rektor om att det var olagligt att dela ut flygblad på en skola har ansetts stå i strid med det i 1 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen uppställda förbudet mot spridnings- hinder (Dnr 2112-2002) I en anmälan till JO framförde O.G., som företrädare för Revolutionär Kom- munistisk Ungdom (RKU), klagomål mot rektorn för i angående hindrande av elevs spridning av flygblad, m.m. Han anförde huvudsakligen följande. (såvitt framgår av andra ingivna handlingar skall det rätteligen vara april månad; JO:s anm.) 2002 delade en elev, , på No- sabyskolan ut flygblad som uppmanade till bojkott av israeliska varor. Flyg- bladen var från början tryckta av RKU och (r), men O. var partipolitiskt obunden. Vid en morgonsamling tog rektorn upp flygbladet och kallade det för propaganda vars språkbruk liknar de högerex- tremas. Rektorn sade också att flygbladet hörde hemma i papperskorgen och uppgav att det var olagligt att dela ut sådant på skolan. O. och flera invandrade elever kände sig kränkta varför O. kontaktade RKU. tog i anmälan även upp en annan händelse. Han anförde i den delen bl.a. följande. gjorde RKU en aktion på Nosaby- skolan. När eleverna anlände till skolan stod RKU utanför huvudentrén och delade ut flygbladen (se ovan) med en artikel från tidningen tryckt på baksidan. Rektorn kom ut för att hindra utdelningen. RKU tolkade rektorns agerande som ett brott mot grundlagen. Till anmälan var fogat bl.a. en kopia av det aktuella flygbladet med en oda- terad artikel ur tidningen på baksidan samt en artikel ur Kristian- stadsbladet som angavs vara publicerad . I sistnämnda artikel anförs bl.a. att rektorn på Nosabyskolan i har stoppat en elevs spridning av flygblad om bojkottning av och att eleven sedan någon vecka spritt och klistrat upp flygblad om bojkott av på Nosabys- kolan. Anmälan remitterades till i för utredning och yttrande. Som sitt remissvar lämnade nämnden ett av förvaltningschefen upprättat yttrande. I yttrandet anför- des bl.a. följande. Rektorn har i samtal med förvaltningschefen förklarat att han har reagerat på formen av spridande av information, dvs. flygblad, samt reagerat på det språkbruk som förekommer i flygbladets text. Avsikten har dessutom varit enligt rektorn att i skolans planering skapa utrymme för en saklig och allsidigt belyst diskussion kring budskapet i flygbladet där båda sidor 2 004 /0 5:JO1 (i det här fallet den israeliska och den palestinska) kan komma till tals jämbördigt. Rektorn föreslår bl.a. en paneldebatt inför eleverna. finner det svårt att i sitt yttrande till JO bortse ifrån risken att rektorn genom sitt agerande har reagerat på flyg- bladet och dess innehåll på ett sådant sätt som kan innebära ett antastande av tryckfriheten och ett försök till att hindra spridande av tryckt material. Likväl har rektorns ambition varit att ta ansvar för den uppkomna situa- tionen, och försöka integrera frågan i skolans arbete och i de värderingar som där råder. Rektorn menar att hans handlande har haft sin utgångs- punkt i att skapa ordning och ge de bästa förutsättningar för frågans allsi- diga belysning i skolans olika pedagogiska sammanhang. Han anförde bl.a. följande. Rektorns på- stådda tanke att bjuda in båda sidor i hade ännu inte förverkligats. ifrågasatte om nämndens utta- lande om ordning och säkerhet innebar att eleverna skall skyddas från tankar som inte godkändes av respektive rektor och hur detta överensstämde med yttrandefriheten. I beslut anförde JO följande. Enligt 2 kap. 1 § 1 p. regeringsformen (RF) är varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet. Med yttrandefrihet avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Det skydd för yttrandefriheten som RF garanterar innebär att en myndighet inte får ingripa vare sig formellt eller informellt mot någon för att han eller hon använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att ge uttryck för sin uppfattning. Beträffande tryckfriheten ges särskilda grundlagsföreskrifter i 1 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen (TF). Av den bestämmelsen framgår att myndighet, eller annat allmänt organ, inte på grund av skrifts innehåll får hindra dess spridning bland allmänheten genom åtgärd som saknar stöd i TF. Spridning av tryckt skrift inom en skola, liksom uppsättning av t.ex. en affisch på en anslagstavla där, anses enligt praxis utgöra spridning bland allmänheten. Begränsningar i denna spridningsrätt får således inte utan stöd i TF ställas upp på grund av skriftens innehåll. Däremot är det, likaledes enligt praxis, tillåtet med sådana ingripanden mot spridning som dikteras av ordningsskäl. Ledningen för en skola får alltså hindra att tryckta skrifter sprids eller an- slås där, men bara om det sker av ordningsskäl. Såvitt framgår av ingivna handlingar är ifrågavarande flygblad en sådan tryckt skrift som omfattas av bestämmelserna i . I anmälan tas två olika händelser upp. Den första händelsen gäller att rek- torn vid en morgonsamling tagit upp frågan om ett flygblad som delades ut av en elev vid skolan. Rektorn uppges ha uttalat att det rört sig om propaganda vars språkbruk liknar de högerextremas och att det var olagligt att dela ut flygbladet på skolan. Han uppges också ha uppmanat eleverna att kasta flyg- bladet i papperskorgen. Den andra händelsen gäller att medlemmar i 2 004 /0 5:JO1 kommit till skolans huvudentré och delat ut flygblad varvid rektorn kommit ut och stoppat utdelningen. Det förefaller ostridigt att de ovan beskrivna händelserna har ägt rum. Jag utgår således från O.G:s beskrivning av det inträffade. Jag tar först ställning till rektorns agerande beträffande det flygblad som eleven delade ut på skolan. Av utredningen framgår inte närmare under vilken period som O. delade ut flygbladet och inte heller vilken dag som rek- torn tog upp aktuell fråga vid en morgonsamling. Mot bakgrund av uppgifter- na i de tidningsartiklar som fogats till anmälan anser jag mig dock kunna utgå från att ifrågavarande morgonsamling ägde rum som flyg- bladet delades ut. Den fråga som jag har att pröva är om rektorn genom sina åtgärder har agerat i strid med det i 1 kap. 2 § andra stycket TF uppställda förbudet mot spridningshinder. Av detta grundlagsstadgande följer att t.ex. en rektor inte har befogenhet att på grund av ett flygblads innehåll hindra dess spridning. Det förhållandet att skolan inte är att anse som allmän plats saknar i detta hänseende betydelse. Som framgår av det ovan anförda förbjuder inte bestämmelsen hindrande åtgärder om dessa enbart dikteras av ordningshänsyn. Det skall dock framhål- las att ett beslut om inskränkning i spridningsrätten strikt måste baseras på bedömningen att skriftens spridning inte kan förenas med ordningens upprätt- hållande. Av intresse i sammanhanget är att hänsyn till ordningen ansetts väga något tyngre när det är fråga om en spridning av skrifter inom ett av myndighet disponerat område till vilket allmänheten inte har tillträde. Vad gäller sprid- ning inom en skola uttalade sålunda Justitiekanslern () i ett beslut att det bl.a. med hänsyn till skolans arbetsformer och dess fostrande uppgift kan göras gällande att begreppet ordning har ett något vida- re innehåll inom skolor för barn och ungdom än i allmänhet och att inom sådana skolors område spridningsförbud således kan vara tillåtna i större utsträckning än som vanligen är fallet. I ett i ämbetsberättelsen 1970 s. 294 refererat beslut kom JO till en liknande slutsats i ett fall som gällde spridning av tryckta affischer genom uppsättning på skolans anslagstavlor. JO anförde bl.a. följande (se även JO:s ämbetsberättelse 1991/92 s. 346). Jag delar JK:s uppfattning att spridning av tryckt skrift inom en skola är att anse som spridning bland allmänheten och att spridningsförbud re- gelmässigt får meddelas endast på grund av hänsyn till ordningen. Jag in- stämmer också i att begreppet ordning inom en skola knappast kan undgå att ta intryck av de betingelser, under vilka skolan verkar, och alltså kan antas ha en något vidare innebörd än det har t.ex. när det är fråga om en allmän plats. Såsom JK också framhållit är det emellertid väsentligt att hålla i minnet det syfte som ligger bakom förbudet mot spridningshinder i 1:2 TF. Detta syfte är i enlighet med 1:1 TF att säkerställa ett fritt me- ningsutbyte och en allsidig upplysning. Det kan därför under inga andra förhållanden och på inga andra vägar än dem TF anger komma i fråga att hindra spridning av tryckt skrift, om syftet med hindrandet är att inskrän- ka ett meningsutbyte eller en allsidig upplysning. Ordningsskäl, praktiska skäl och liknande skäl får inte användas som svepskäl till kringgående av förbudet mot spridningshinder. 2 004 /0 5:JO1 Det anförda innebär således att en hänvisning till ordningsskäl är godtagbart, men att en sådan genomförd begränsning av spridningsrätten blir förenlig med TF:s förbud mot spridningshinder endast om det sker enligt kriterier som inte har något som helst, vare sig indirekt eller direkt, samband med det tryck- ta materialets innehåll. Av remissvaret framgår att rektorn har förklarat sitt agerande med att han har reagerat på formen av spridande av information, dvs. flygblad, samt på språkbruket i flygbladets text. har i remiss- svaret anfört att den finner det svårt att bortse från risken att rektorn genom sitt agerande har reagerat på flygbladet och dess innehåll på ett sådant sätt som kan innebära ett antastande av tryckfriheten och ett försök till att hindra spridande av tryckt material. De uppgifter som lämnats i remissvaret visar att innehållet i det aktuella flygbladet har haft betydelse för de åtgärder som rektorn vidtagit i saken. Det förhållandet att rektorn uppges ha menat att hans handlande har haft sin ut- gångspunkt i att skapa ordning och ge de bästa förutsättningar för frågans allsidiga belysning i skolans olika pedagogiska sammanhang ändrar inte den bedömningen. Rektorn har vid morgonsamlingen bl.a. uttalat att det var olagligt att dela ut flygbladet på skolan. Även om rektorn inte har hotat med någon påföljd måste ingripandet bedömas som ett hinder för flygbladets spridning bland allmänheten. Sammanfattningsvis finner jag således att rektorns agerande vid det första här aktuella tillfället stått i strid med det i 1 kap. 2 § TF uppställda förbudet mot spridningshinder. Den andra delen av anmälan gäller en händelse där medlemmar i kom till Nosabyskolan och delade ut flygblad utanför skolans huvudentré. Rektorn kom ut och stoppade utdelningen. Jag utgår i det följande från att ifrågava- rande händelse ägde rum inom skolans område. Tillämpningsområdet för stadgandet om bl.a. yttrandefrihet i 2 kap. 1 § RF är inte obegränsat. Yttrandefriheten enligt RF innefattar ingen rätt för med- borgarna eller en sammanslutning av sådana att få tillträde till en viss institution eller sluten miljö, t.ex. en skola, för att där sprida ett budskap. På motsvarande sätt förhåller det sig med den i TF garanterade rätten att sprida tryckta skrifter. JO har i ett tidigare beslut (JO:s ämbetsberättelse 1995/96 s. 394) uttalat bl.a. följande. En skola är inte en plats dit allmänheten har fritt tillträde. Militieom- budsmannen, , har uttalat sig om utomståendes rätt att få tillträde för att sprida tryckta skrifter inom ett område eller en anläggning vartill all- mänheten inte äger tillträde. En person, som icke av annan anledning äger erhålla tillträde till sådant område eller sådan anläggning, kan uppenbarligen icke påford- ra att få dit inkomma för att bliva i tillfälle att där sprida tryckta skrif- ter. Vägran av tillträde för sådant ändamål torde även om motiver- ingen för vägran icke är hänsyn till ordningen eller annat liknande skäl 2 004 /0 5:JO1 icke vara att anse som ett i tryckfrihetsförordningens mening förbju- det hinder för spridning av tryckt skrift. Någon skyldighet torde icke föreligga för vederbörande myndighet att för ifrågavarande ändamål bevilja särskilda förmåner i fråga om tillträdesrätt. Därest tillträde medges, får emellertid icke uppställas något villkor härför, som inne- bär att viss eller vissa skrifter på grund av sitt innehåll bliva uteslutna från distribuering. (MO 1950 s. 276, ssk s. 297 f.) Jag delar denna uppfattning, och anser alltså att det ligger i skolledning- ens hand att avgöra om en begäran att få tillträde till en skola för att där sprida tryckta skrifter skall bifallas. Vid sitt ställningstagande har skol- ledningen rätt att ta hänsyn till även annat än rena ordningsskäl. Den övergripande bestämmelsen i 1 kap. 9 § regeringsformen, , måste emellertid ändå beaktas: Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen skall i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opar- tiskhet. Jag har konstaterat att en skolas ledning även av andra skäl än ord- ningsskäl kan avslå en utomståendes begäran att vistas inom skolans om- råde. Härav följer att skolledningen även har befogenhet att på samma grunder avvisa en utomstående som utan medgivande tagit sig in på skolområdet. Det förhållandet att den utomståendes syfte är att inom sko- lans område sprida tryckta skrifter och att syftet rent faktiskt inte kan fullföljas om han avvisas saknar i och för sig betydelse härvidlag. Att skolledningen eller skolans representanter hindrar sådan olovande verk- samhet kan vidare inte anses vara oförenligt med den ovan återgivna tryckfrihetsrättsliga princip som ger skolledningen möjlighet att av ord- ningsskäl ingripa mot spridning av tryckt skrift inom en skola. När det gäller den aktuella händelsen kan det konstateras att medlemmarna i RKU kom till Nosabyskolan för att sprida flygblad. Såvitt framkommit hade de inte i förväg tagit kontakt med skolledningen för att efterhöra vilken in- ställning den hade till deras önskan om att få komma in på skolans område för detta ändamål. Jag finner, med hänvisning till vad som anförts i ovan refere- rade beslut, inte skäl att rikta kritik mot att rektorn i förevarande situation stoppade RKU:s utdelning av flygblad. Med de delvis kritiska uttalanden som har gjorts avslutas ärendet. Kritik mot en skatterevisor för att ha lämnat ut sekretesskyddade uppgifter (Dnr 1076-2002) I en anmälan, som kom in till JO , ifrågasatte A.F. om skat- terevisorn brutit mot bestämmelserna i sekretesslagen ge- nom en skrivelse till en konkursförvaltare . Han bifo- gade bl.a. en kopia av skrivelsen. 2 004 /0 5:JO1 Advokaten var förvaltare i Regawor AB:s konkurs. anmodades att yttra sig över vad A.F. anfört i sin an- anförde i ett yttrande daterat , genom regionskattechefen , i huvudsak följande. (De bilagor som myndigheten hade fogat till remissvaret har uteslutits här.) Det framgår av brev från konkursförvaltare , Advokat- firman , daterat , (bilaga 3 i remissen) att revisionspro- memorior avseende (bilaga A) och /(bilaga B) överlämnats till förvaltaren i samband med att räkenska- perna för konkursboet inlämnades av bolaget.