frsrdg · GT04RS3 · 2005-12-14 00:00:00 — De beslut som omtalas i artikeln tar när det gäller ministerrådet sikte på unionens rättsakter enligt artikel I-33 i det nya fördraget: europeiska lagar, europeiska ramlagar, europeiska förordning- ar, europeiska beslut samt rekommendationer och yttranden. Motsvarande beslut enligt gällande fördrag inbegrips i den föreslagna lydelsen. I den ut- sträckning ministerrådet fattar andra typer av beslut inbegrips även de. I och med att utskotten skall överlägga med regeringen om EU-frågor (10 kap. 3 § RO) begränsas verksamheten i . Så länge som frågorna behandlas i andra forum än själva ministerrådet är utskotten ansvariga för frågorna. Det gäller således när frågorna hanteras i rådets arbetsgrupper och Coreper och motsvarande, t.ex. KUSP inom den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Vidare ansvarar utskotten för frågorna även om de be- handlas på ministerrådsnivå men utan att beslut skall fattas. Vidare förändras regeringens samrådsskyldighet. Enligt den gällande re- gleringen skall samråd ske inför beslut som regeringen bedömer som bety- delsefulla och andra frågor som nämnden bestämmer. Här föreslås att sam- råd skall ske inför besluten i rådet. Eftersom samrådsskyldigheten blir heltäckande inom det aktuella området bortfaller behovet av minoritetsskydd. sker enligt praxis samråd i inför möten i Europe- iska rådet, och här föreslås en reglering av detta. Mot bakgrund av nya, mer begränsade, roll kan gällande be- stämmelse om informationsskyldighet för andra myndigheter än regeringen utgå. Överläggningarna sker enbart med regeringen inför beslut i ministerrå- det. 2005/06:RS3 9 FÖRFATTNINGSKOMMENTAR Ändringen av bestämmelsen har motiverats i avsnitt 3.3.4. Med gällande reglering kan ha offentliga utfrågningar i syfte att inhämta upplysningar. Den nya lydelsen innebär att alla sammanträden i , inklusive samrådet, kan ske offentligt. Grön- och vitböcker och andra strategiska EU-dokument (avsnitt 3.2) (s) och (båda s) anser: Den politiska processen och dess procedurer bör vara tydliga. Beslut och voteringar i kammaren skall förbehållas reella beslut, inte opinionsyttringar och remissvar. Grön- och vitböcker samt övriga EU-dokument som hanteras i detta sammanhang är ju av karaktären utredningar eller preliminära förslag som kan likställas med SoU och Ds. Vi menar att det vore olyckligt om riks- dagen binder sig för ståndpunkter genom uttalanden som voteras fram i kam- maren. majoritet har ställt sig bakom skrivningar i bröd- texten som gör det otydligt vad menar med sin behandling av EU- dokument. Med den föreslagna lagtexten blir det bindande ställningstaganden. Vi menar att syftet med behandlingen av EU-dokument inte är att på ett tidigt stadium binda regeringen vid en viss ståndpunkt utan att skapa utrymme för en debatt som visar på olika synsätt på de aktuella frågorna. Vi föreslår därefter att utskottets utlåtande anmäls i kammaren av talmannen, och när denna anmälan sker kan den ledamot som så önskar begära ordet. Med ordet anmälan markeras, enligt vår mening, att själva arbetet med dokumentet utförs i utskottet, medan kammaren blott debatterar frågan. Mino- riteten kan reservera sig till förmån för en annan skrivning i betänkandet men kan inte, och föreslås inte heller kunna, föreslå ett tillkännagivande. Problemet som vi ser det är att majoritetsförslag ger möjlighet att votera om skrivningen i ett utskottsutlåtande över ett EU- dokument. En sådan votering ger ett ställningstagande som både är och kom- mer att uppfattas som bindande för regeringen trots att motsatsen påstås i brödtexten. Genom Riksdagskommittémajoritetens förslag till lagtext behand- las också EU-dokumenten som ett vanligt riksdagsärende. Regeringen kommer att bindas genom beslutet kring utskottsutlåtandet och enbart i plenum kan upphäva ett sådant beslut. EU:s beslutsprocess kan inte delas upp i en tidig sakbehandlingsfas och en senare realförhandlingsfas. Sakbehandling och förhandling griper ofta in i varandra, saker tillkommer och tas bort under processen. Situationer och personer vid rådsmötena påverkar hur snabbt diskussioner och idéer omvand- las till konkreta beslut. Att förhandla utifrån vissa ramar är rimligt, däremot skapar bundna mandat i alla sammanhang stora svårigheter. En minister kom- mer att ställas inför valet att antingen vara bromskloss i EU:s beslutsfattande, eftersom denne är bakbunden av olika riksdagsbeslut kring de EU-dokument som förhandlas, eller att bli anmäld till () om denne inte följer , kanske , framvoterade ställningstagan- den. 2005/06:RS3 RESERVATIONER Sammanfattningsvis menar vi på denna punkt att hanteringen i kammaren av EU-dokumenten borde avslutas med att kammaren lade utlåtandet till hand- lingarna utan ställningstagande och att lagtexten i 10 kap. 4 § RO ges följande lydelse: På det sätt som anges i denna pa- ragraf skall behandla de grönböcker och vitböcker som skall tillställas enligt protokol- let om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen. Talman- nen får efter samråd med de särskil- da företrädarna för partigrupperna bestämma att även andra dokument från Europeiska unionen, med un- dantag för förslag från Europeiska gemenskapernas kommission, skall behandlas på samma sätt. Kammaren skall med tillämpning av 4 kap. 1 och 7 §§ för granskning hänvisa ett sådant dokument till berört utskott enligt bestämmelserna i 4 kap. 46 §§ med tillhörande till- äggsbestämmelser. Vid utskottets granskning av do- kumentet är 4 kap. 8 § tillämplig. Utskottet skall inhämta behövliga upplysningar från regeringen. Utskottet skall redovisa sin gransk- ning i ett utlåtande till kammaren. Kammaren lägger utlåtandet till handlingarna utan ställningstagan- de. Beträffande regeringens och andra statliga myndigheters skyldighet att lämna upplysningar i EU-frågor till utskotten finns bestämmelser i 4 kap. 11 §. Samråd mellan regering och riksdag (avsnitt 3.3) (s) och (båda s) anser: Enligt Riksdagskommitténs majoritetsförslag skall partigrupperna ha rätt att ersätta en ledamot i nämnden med en ledamot av det utskott vars område berörs av de frågor som nämndens överläggningar med regeringen rör. 2005/06:RS3 RESERVATIONER eftersom saksamrådet i enlighet med huvudlinje skall ske i fackutskotten så finns, enligt vår mening, inget behov av extra sakkun- niga i . Det kommer också att kräva stora insatser för planläggningen av nämndens sammanträden av såväl partigrupper som , vilket även i hög grad påverkar statsråden. Denna planläggning kombinerat med systemet med tillfälliga ersättare kommer sannolikt att innebära att såväl handlägg- nings- som sammanträdestider kommer att öka. Vissa rådsdagordningar berör också flera utskotts sakområden, varför le- damöter får komma och gå allteftersom dagordningspunkterna kommer upp. Vissa dagordningspunkter på en och samma rådsdagordning berör också flera utskott, vilket medför att det inför varje sådan fråga måste avgöras vilket utskott som är huvudansvarigt. Rådsdagordningarna är också föränderliga dokument. Ett annat problem med ett system av tillfälliga ersättare gäller delgivning- en av handlingar som innehåller uppgifter för vilka sekretess råder samt förfa- rande vid brådskande ärenden som kanske måste hanteras genom skriftliga samråd. bygger på att en regering kan ha ett förtroendefullt samarbete med en fast krets av utskottsledamöter. En större och i personuppsättning skiftande kommer snarare att minska inflytande via . Helheten går förlorad när olika ledamöter deltar beroende på ärende, och vad en regering behöver stöd i är just övergripande helhetsbe- dömningar för nationens bästa. majoritetsförslag om tillfälligt inhoppande ersättare i motverkar kontinuitet i och sammanhållning av nämndens arbete. Det står i strid mot all vedertagen föreningspraxis och parlamentarisk praxis där ersättare och deras inträde alltid är noga definierade och förutsäg- bara. Sammanfattningsvis menar vi på denna punkt att tillfälliga ersättare inte skall finnas i och att ingen förändring skall göras av 10 kap. 5 § RO. Samråd mellan regering och riksdag (avsnitt 3.3) (mp) () anser: De frågor EU behandlar omfattar, i varierande grad, de flesta politiska områ- den. I behandlas alla dessa områden. som EU- nämndens ansvarsområde är brett är frågorna som behandlas komplexa och kräver detaljerade sakkunskaper från ledamöternas sida för att ett menings- fullt samråd skall kunna äga rum. Således faller det på sin egen orimlighet att ett organ skall behandla dem alla. EU står långt från sina medborgare. För att dessa skall få bättre insyn i och ytterst möjligheter att påverka EU-frågorna krävs en fördjupad och förstärkt parlamentarisk förankring av EU-frågorna. Detta innebär att riksda- gen måste få ett större inflytande över EU-politiken. För att detta skall kunna 2005/06:RS3 RESERVATIONER ske krävs att läggs ned och att de olika fackutskotten i riksda- gen, med den specialkompetens dessa besitter om de olika sakområdena, i stället skall bli ansvariga för respektive samråd med regeringen. Så länge finns kvar menar jag att dess möten bör vara öppna. Visserligen finns det en möjlighet att hålla öppna möten, men det hand- lar om undantag från regeln. anser att förhållandet borde vara det omvända öppenhet skall vara regel. Detta skulle medföra ökad insyn och möjligheter till demokratisk kontroll. Kontakter med andra parlament (avsnitt 3.6) (fp) () anser: I saknas en bred och öppen debatt om EU-frågorna. Inte sällan diskuteras de europeiska frågorna utifrån en snäv nationell nyttosynpunkt i stället för att diskuteras utifrån gemensamma europeiska värderingar. Möjlig- heten för den enskilda medborgaren att aktivt delta i Europadebatten är be- gränsad. Det beklagansvärt låga valdeltagandet i valen till är i mångt och mycket ett resultat av detta. De demokratiska reformerna av EU måste fortsätta. EU-politiken måste fö- ras närmare medborgarna, och politiker i måste göra Europapolitiken mer vardaglig. Ett steg i denna riktning vore att ge Europaparlamentarikerna ett eget formaliserat och öppet forum för återrapportering. På så sätt skulle Europaparlamentarikernas roll bli mer tydlig och Europadebatten föras när- mare medborgarna. I har de holländska Europaparlamen- tarikerna möjlighet att delta i särskilda debatter i det egna nationella parla- mentet. Erfarenheter därifrån visar att allmänhetens intresse för debatterna varit stort. Enligt liberalernas uppfattning bör de svenska Europa- parlamentarikerna ges möjlighet att delta i särskilt anordnade EU-debatter i den svenska . bör således besluta om de ändringar som kan krävas i riksdagsordningen och i regeringsformen för att detta skall kunna förverkligas. Det konstitutionella fördraget (avsnitt 3.7) (fp och kd) () och () anser: Det är viktigt att arbetar aktivt med subsidiaritetsfrågorna även om det konstitutionella fördraget inte träder i kraft som planerat. bör således redan nu besluta om de ändringar av riksdagsordningen som är nöd- vändiga för att en subsidiaritetskontroll enligt det konstitutionella fördragets tankegångar skall kunna förverkligas. kan själv besluta om detta oberoende av det konstitutionella fördragets öde. En aktiv granskning av EU- förslag från subsidiarietssynpunkt stärker . I t.ex. har parlamentet beslutat att börja arbeta med en subsidiaritetskontroll enligt pro- tokollet om subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Även den svenska bör göra så. 2005/06:RS3 RESERVATIONER Kommittén bör således föreslå att besluta om de ändringar som krävs i riksdagsordningen för att en subsidiaritetskontroll enligt vad som här redovisats skall kunna förverkligas oberoende av det nya fördraget. Dessa beslut bör fattas redan i samband med att beslut fattas med anledning av övri- ga förslag i detta betänkande. Utskottsindelningen och ärendefördelningen mellan utskotten (avsnitt 5.2.10) (s) och (båda s) anser: Som det beskrivs i förslag är det självklart att utskotts- organisationen behöver ses över med jämna mellanrum. Det finns också flera mål med hur arbetet skall organiseras som kan få genomslag i den slutgiltiga organisationen. Exempel på sådana mål är effektivt utnyttjande av expertkunskaper en politisk värdering av sakfrågornas betydelse hos allmänheten och den därmed sammanhängande organisationen. De tre första punkterna är väl belysta av kommittén. Den senare punkten däremot saknas, trots att den bör tillmätas viss betydelse. Förslaget att slå samman lag- och bostadsutskotten uppfyller inte de mål som anges ovan. Det finns ingen logisk koppling mellan de frågor som behandlas i nuvarande lagutskott och bostadsutskott som kan utgöra underlag för en så genomgripande åtgärd som sammanslagning. Av samma skäl finns det inga samordningsvinster att göra kring olika typer av expertkunskaper. Det skapas ingen kreativ miljö som skiljer sig från den som råder när utskotten arbetar åtskilda. Det är oklart om förslaget kan ge en jämnare ärendehantering utskotten emellan. Det som dock är helt klart är att detta förslag inte skapar det utrym- me för att arbeta med EU-frågor i utskotten som vi menar är av stor vikt. Risken finns att de frågor som rent formellt måste behandlas av utskotten med färre utskott tar så mycket utrymme att EU-frågorna prioriteras ned. Vi vet också att ärendebelastningen skiftar över åren beroende på vilka politikområ- den som står i fokus för det parlamentariska arbetet. Här kan vi instämma i vad KU uttalade i sitt betänkande 2003: Målen att ärendena får en sakligt sett logisk placering och hålls samman i ämnesområden kan behöva priorite- ras högre än målet att nå en volymmässigt helt jämn arbetsbelastning. För många är bostaden det centrala navet i livet. Genom att lyfta fram bo- stadsfrågan som en viktig politisk fråga genom att ha den i ett eget utskott ger man den en politisk status som inte skall underskattas. Det finns hos allmän- heten heller ingen, eller en mycket svag, koppling mellan de olika verksamhe- ter som bedrivs inom lag- och bostadsutskotten, t.ex. mellan försäkringsavtal och villkor för bostadsbyggande. 2005/06:RS3 RESERVATIONER I slutskedet av kommitténs arbete har frågan om små partiers representa- tion kommit att i efterhand motivera minskningen av antalet utskott. Skulle en sådan princip införas, att alla partier av egen kraft skall representeras i utskot- ten, krävs att antalet ordinarie ledamöter utökas från dagens 1517 till 25 ledamöter, vilket i sin tur skulle kräva betydligt färre utskott än som majo- riteten förordar. Vi anser att det är av stor vikt att partierna kan delta i ut- skottsarbetet, men det måste också framgent lösas genom förhandlingar mel- lan partierna när ett valresultat föreligger. Kommitténs förslag som går igenom de rent tekniska förutsättningarna för en sammanslagning av lag- och bostadsutskotten svarar inte nöjaktigt på frågan varför detta skall göras. Att det finns negativa organisatoriska konse- kvenser av den utskottsförändring som föreslås är klart, men var är vinsten? Förslaget bör inte genomföras. Sammanfattningsvis menar vi på denna punkt att någon sammanslagning av lagutskottet och bostadsutskottet inte skall ske och att därmed antalet utskott i förblir oförändrat. De föreslagna förändringarna i 4 kap. RO röran- de lagutskottet och bostadsutskottet genomförs inte. (avsnitt 5.3.4) (m och fp) () och () anser: Den största fördelen med två allmänna motionstider är enligt vår uppfattning att ledamöternas och partigruppernas motionsarbete kan fördelas jämnare över riksdagsåret. Dagens totala koncentration på två av årets veckor bryts, som rimliga möjligheter till arbetsplanering för utskotts- och kam- markanslierna bibehålls. Den av oss förslagna ordningen ger också förutsätt- ningar för en naturlig uppdelning av motionsskrivandet på de två motionspe- rioderna. Det är således naturligt att tänka sig att höstens motionsperiod skulle komma att koncentreras på partiernas budgetmotioner och på budgetrelatera- de frågor. Mer principiellt inriktade förslag från partigrupper, kommittéer och enskilda ledamöter skulle sannolikt i stället komma att väckas under den allmänna motionstiden . Ett genomförande av vårt förslag förutsätter en ändring av 3 kap. 10 § RO. Vi föreslår att bestämmelsen får följande lydelse: Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Motioner får en gång Motioner får två gånger under ett väckas i fråga om allt som kan kom- väckas i fråga om allt som ma under prövning (all- kan komma under pröv- män motionstid). ning (allmänna motionstider). Den allmänna motionstiden pågår, Den första allmänna motionstiden om inte på förslag av tal- pågår, om inte på förslag mannen bestämmer annat, från bör- av talmannen bestämmer annat, från jan av som inleds under början av som inleds under Motioner får när som helst under väckas i fråga om allt som kan komma under prövning. 2005/06:RS3 RESERVATIONER Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse augusti, september eller oktober och augusti, september eller oktober och så länge som motioner får lämnas så länge som motioner får lämnas med anledning av budgetpropositio- med anledning av budgetpropositio- Den andra allmänna motionsti- bestämmer på förslag av (avsnitt 5.3.4) (kd, c och mp) (), () och () anser: Enligt vår uppfattning är det en brist i arbetsformer att partier och ledamöter inte kan väcka motioner då en fråga är aktuell eller då ett väl un- derbyggt och genomarbetat förslag föreligger utan bara vid inledning. Denna ordning leder till konsekvensen att motio- ner inte sällan väcks därför att det löper allmän motionstid, inte därför att man vill uppmärksamma ett samhällsproblem som man anser sig ha en bra lösning på. Vi anser därför att tiden är mogen för att skall övergå till en ord- ning där motioner får väckas när som helst , även när kammaren inte sammanträder. Detta är för övrigt den ordning som tillämpas i våra nor- diska grannländers parlament. Vi tror inte att en sådan ordning skulle medföra någon ökning av motionerna. Vi vill hänvisa till att när motionstiden för s.k. hemställningsmotioner i den finska (som ungefär motsvarar våra motioner med förslag om tillkännagivande till regeringen) avskaffades och ersattes med en fri motionsrätt ledde inte detta till någon ökning av antalet motioner. Fri motionsrätt får inte påverka följdmotionsinstitutet. Därför måste det slås fast i RO att endast motioner som väcks inom den föreskrivna tiden efter det att initiativet anmäldes i kammaren behandlas i samband med initiativet. Institutet motioner med anledning av händelse av större vikt (3 kap. 13 § RO) kan avskaffas. Ett genomförande av förslaget med fri motionsrätt kräver ändringar i 3 kap. 1013 §§ RO enligt följande: 10 § Motioner får en gång väckas i fråga om allt som kan kom- ma under prövning (all- män motionstid). Den allmänna motionstiden pågår, 2005/06:RS3 RESERVATIONER 10 § om inte på förslag av talmannen bestämmer annat, från början av som inleds , september eller oktober och så länge som motioner får lämnas med anledning av budgetpropositio- nen. Motioner med anledning av en pro- position, en skrivelse, en framställning eller en redogörelse får väckas från den dag då proposi- tionen, skrivelsen, framställningen anmäldes i kammaren. Om en proposi- tion eller en framställning måste be- handlas skyndsamt, får , om den anser att det finns synnerliga skäl, på förslag av regeringen eller det riks- dagsorgan som lämnat framställningen besluta om kortare motionstid. Om det finns särskilda skäl får på förslag av talmannen besluta att för- länga motionstiden. Motioner med anledning av en pro- position, en skrivelse, en framställning eller en redogörelse måste, för att kunna behandlas tillsammans med propositionen, skrivelsen, framställ- ningen eller redogörelsen, väckas från den dag då proposi- tionen, skrivelsen, framställningen anmäldes i kammaren. Om en proposi- tion eller en framställning måste be- handlas skyndsamt, får , om den anser att det finns synnerliga skäl, på förslag av regeringen eller det riks- dagsorgan som lämnat framställningen besluta om kortare motionstid. Om det finns särskilda skäl får på förslag av talmannen besluta att för- länga motionstiden. Om behandlingen av en proposition, en skrivelse, en framställning eller en redogörelse har uppskjutits från en valperiod för till nästa, får motioner med anledning av propositio- nen, skrivelsen, framställningen eller redogörelsen väckas från början av den nya valperioden. Om behandlingen av en proposition, en skrivelse, en framställning eller en redogörelse har uppskjutits från en valperiod för till nästa, måste motioner med anledning av propositio- nen, skrivelsen, framställningen eller redogörelsen, för att kunna behandlas tillsammans med propositionen, skri- velsen, framställningen eller redogö- relsen, väckas från början av den nya valperioden. Motioner med anledning av en (Paragrafen utgår) händelse av större vikt får väckas gemensamt av minst tio ledamöter, om händelsen inte kunde förutses eller beaktas under den allmänna motionstiden eller någon annan motionstid som anges i detta kapitel. 2005/06:RS3 RESERVATIONER Forsknings- och framtidsfrågor (avsnitt 5.4.4) (kd) () anser: har diskuterat om det finns behov av några institutionella förändringar för arbete med forsknings- och framtidsfrågor. Flera alternativa organisatoriska lösningar för att få till stånd en ökad fokusering på forsknings- och framtidsfrågor i riksdagsarbetet har diskuterats. Ett alternativ som alltför snabbt avfärdats av kommittén är att skapa ett nytt organ i form av ett utskott, en delegation eller en beredning. Som argument anför kommitténs majoritet att det finns risk för att forsknings- och framtidsfrågorna marginali- seras om ett särskilt organ fick huvudansvaret för dessa frågor. Vi kristdemo- krater delar inte den uppfattningen. Det är i dagens organisation som dessa frågor marginaliseras. I studie över medborgarnas och riksdagsledamöternas be- dömningar av starka och svaga sidor hävdar också ledamöterna att ett av problem är den bristande förmågan att förutse framtida problem innan de blir akuta. kommer till slutsatsen att det inte skall etableras några särskilda organisatoriska lösningar för forsk- nings- och framtidsfrågorna. För att höja statusen på forsknings- och fram- tidsfrågorna i ser , mot bakgrund av t.ex. de organisatoriska lösningarna med parliamentary office, ett framtidsutskott i riksdag, utskottet för teknikutvärdering i samt utskottet för vetenskap och teknologi i , mer positivt på möjligheterna att inrätta ett särskilt organ för forsknings- och framtidsfrågor. Huruvida den organisatoris- ka formen skall vara ett utskott, en delegation eller en beredning får närmare utredas. Samråd mellan regering och riksdag (avsnitt 3.3) (c) () anför: anser att utskotten bör ha det fulla ansvaret för EU-frågorna inom sitt område. Samrådet med regeringen bör således ske i utskotten, och bör läggas ned. Som en kompromiss kan jag dock acceptera kommitténs förslag. Det är emellertid av stor vikt att förslaget innebär en reell maktförskjutning till utskottens fördel. Det konstitutionella fördraget (avsnitt 3.7) (m och c) () och () anför: I reservation 5 Det konstitutionella fördraget anser ledamöterna () och () att redan nu skall besluta om de änd- ringar av riksdagsordningen som är nödvändiga för en subsidiaritetskontroll enligt EU:s konstitutionella fördrag. Jag vill understryka att jag delar reser- vanternas syn på såväl subsidiaritetsfrågan som arbetssätt. Jag har dock ansett det svårt att förorda förändringar i riksdagsordningen som ut- tryckligen hänvisar till ett fördrag som ännu inte har trätt i kraft. Av det skälet har jag avstått från att ansluta mig till den ifrågavarande reservationen. Utskottsindelningen och ärendefördelningen mellan utskotten (avsnitt 5.2.10) (v) () anför: Jag stöder kommitténs förslag i detta avsnitt. Dock menar jag att kommittén borde ha övervägt om det inte hade varit befogat att genom en namnändring för arbetsmarknadsutskottet ytterligare markera utskottets speciella ansvar på jämställdhetsområdet.