frsrdg · GS04JO1 · 2005-01-01 00:00:00 — Enligt 2 b kap. 3 § skollagen skall plats i förskoleklassen anvisas så nära barnets eget hem som möjligt med beaktande av vad som krävs för att effektivt utnyttja lokaler och andra resur- ser. Skälig hänsyn skall också tas till vårdnadshavarens önskemål. Utbild- ningen i förskoleklassen skall stimulera varje barns utveckling och lärande och ligga till grund för fortsatt skolgång. Som redan framgått är kommunen skyldig att anordna förskoleklass. Det är dock frivilligt för föräldrarna att låta barnen delta i verksamheten. JO har inte tidigare haft anledning att ta ställning i frågan om val av skola vid placering i förskoleklass kräver ett gemensamt beslut av vårdnadshavarna. har i beslut , dnr 51-2002:3774, funnit att val av skola vid placering i förskoleklass, liksom beslut om huruvida barnet skall gå i förskoleklass eller ej, är av så ingripande betydelse för barnet att ett gemensamt beslut av vårdnadshavarna krävs. skäl härtill är att förskoleklass är en skolform och att val av skola i förskoleklassen ofta styr valet av grundskola. Jag instämmer i den bedömning som har gjort. Den omständigheten att förskoleklassen, till skillnad från , inte är en obligatorisk skolform ändrar inte mitt ställningstagande. Nämnden har i sitt remissvar inte uttryckligen kommenterat M.S:s uppgif- ter om hur anmälan av sonen . till förskoleklass hanterades. Av vad som framgår av utredningen kan jag inte dra någon annan slutsats än att Rösjösko- lans skolledning inte heller i detta fall tog någon kontakt med M.S. för att efterhöra hans inställning. Mot bakgrund av att rättsläget i frågan synes ha varit oklart vill jag emellertid inte rikta någon kritik mot skolledningen för att den inte informerat sig om M.S:s inställning innan den tog emot L. i förskole- klassen. Avslutningsvis vill jag tillägga följande. JO har ut- rett ett flertal ärenden som rört skolors agerande i fall där vårdnadshavare varit oeniga om barns skolgång eller deltagande i barnomsorgsverksamhet. Jag har tidigare överlämnat kopior av beslut rörande val av förskola samt grundskola till respektive den kommitté som utreder vissa frågor om vårdnad, boende och umgänge (Ju 2002:89). Jag finner skäl att till nämnda kommitté överlämna en kopia av även förevarande beslut för känne- dom. 2 004 /0 5:JO1 En högstadieskola har genomfört urinprovstagning av elev i an- ledning av misstanke om drogmissbruk Fråga bl.a. om åt- gärden har stått i överensstämmelse med gällande lagstiftning. Även vissa uttalanden rörande sekretessen mellan bl.a. skol- hälsovården och polisen (Dnr 3700-2002) framförde i en anmälan, som inkom till JO , klago- mål mot rektorn , vikarierande biträdande rektorn , skolsköterskan och skolkuratorn , samtliga vid högstadium i kommun. riktade kritik mot hur skolan hade handlagt ett ärende rörande hans son E. gällande urinprovstagning i anledning av misstanke om drogmissbruk. anförde i huvudsak följande. kontaktades E:s mor per telefon av biträdande rektorn, som upplyste henne om att E. går på droger. Biträdande rektorn uppgav vidare att skolan avsåg att drogtesta E. och bad därför E:s mor att komma till skolan. När modern anlände till skolsköterskemottagningen väntade skolsköterskan, kuratorn och E. på henne. Efter det att E. hade lämnat ett urinprov gjordes två test. Båda testen var positiva. I anledning härav skickades ett prov till för analys. ringde skolsköterskan upp E:s mor och informerade henne om att det prov som hade skickats för analys var negativt. I samband därmed informerades E:s mor även om att den polisanmälan som hade gjorts i samband med det positiva drogtestet inte hade mottagits av polisen. Urinprovstagningen får, med hänsyn till det sätt på vilket den genomfördes, anses ha skett under tvång. i kommun anmodades att göra en utredning och yttra sig över vad som hade anförts i N.R:s anmälan till JO. överlämnade som sitt remissvar ett av , , och upprättat yttrande i vilket anfördes följande. Personer nedan kallat: Bitr.Rektor: , Skolsköterska: , Kurator: , Pojkens mamma: , pappa: , Eleven: E. V 39 S emottog information från anonym källa att E har använt hasch vid flertalet tillfällen, senast helgen innan. S bedömde informationen som välgrundad. V 40 30/9-1/10 -02 försökte BR nå M på hemtelefonnummer utan att lyckas. Lämnade dessutom meddelande på mobilsvar där man uppmana- de att kontakta skolan. V 41 7/10 -02 BR meddelade M, misstanken om drogmissbruk och hänvisade till skolans handlingsplan när det gäller misstanke om drog- missbruk bland elever och ungdomar. Därefter tillfrågades M om att när- 2 004 /0 5:JO1 vara vid provtagningen. Hon tackade ja till att närvara och ringde S för att komma överens om tid. S och M kom överens om tid och att K skulle tillkallas vid provtagning enligt Ms önskemål. S bad en lärare att kontakta E i matsalen för att gå till S före lunchen. S informerade E och M om misstanken om haschanvändning genom den anonyma informationen och att enligt skolans handlingsplan är prov- tagning önskvärd och att om elev eller vårdnadshavare emotsätter sig det- ta görs anmälan till socialförvaltningen. E och M samtyckte till provtag- ning. M informerade om att hon varit i kontakt med P. Urinprovskontroll; Accustrip Multitest, genomfördes och eftersom den första provstickan vi- sade positivt utslag på THC utfördes ytterligare ett test på samma urin, med samma utslag. Eftersom provet visade positivt informerades om att provet sänds för verifikation till och de närvarande kom över- ens om att avvakta anmälan till socialnämnden tills provsvaret kommit därifrån. M och K kom överens om att K kon- taktar M och E i slutet på veckan efter hans planerade halsmandelopera- tion den 8/10 -02. Den 11/10 -02 kontaktar K, M på telefon och får veta att halsmandel- operationen är genomförd och att pojken är sjukskriven. K lämnar upp- gifter till M om ungdomssekreterare i kommunen enligt önskemål från M. Dessutom erbjuds fortsatt kontakt med K för såväl M som E. V 42 Den 14/10 -02 ringer M S och undrar om provsvaret har kommit. Det har det ej. M vill att anmälan görs till eftersom hon vill ha stöd och svar på praktiska frågor. S gör en muntlig anmälan till ung- domssekreterare på socialförvaltningens individ- och familjeomsorg. K ringer M och uppmärksammar att polisanmälan görs enligt hand- lingsplanen vid ett positivt provsvar då även kontaktas. K inhämtar uppgifter från polisen vad som generellt sett sker vid en polis- anmälan vilket meddelas M; att enligt uppgift från polisen ser man inte anmälan från skolan som en anmälan om narkotikabrott. Detta med an- ledning av att skolans provtagning inte håller som bevisbörda i tingsrät- ten. Det blir därmed inga rättsliga påföljder av informationen. K erbjuder återigen samtal för E med K, men M önskar tala med E själv först. Den 14/l0 -02 informerar S polisen. Detta efter att M önskat att social- tjänstens arbete runt ärendet ska komma igång. Den 17/10 -02 kommer provsvaret från Sjh som visar att Cannabis i urin var negativt. S ringer M och meddelar provsvaret. S ringer även polisen och meddelar provsvaret. Enligt önskemål erhåller P Handlingsplan vid misstanke om drogmissbruk bland elever och ungdo- mar via fax. S tar kontakt med tillverkarna av provstickorna, Accustrip Multitest, för att ifrågasätta de olika provresultaten, och får först då information om tillverkningsfel av stickorna. Den 18/l0 -02 blir BR uppringd av P, och P blir informerad om att uppföljning har skett såvitt BR känner till. BR medger att hon ej har fått information från S om provsvaret (enl S tolkning av tystnadsplikten ska information ej ske utan vårdnadshavares medgivande och på grund av det korta tidsintervallet hade detta ej skett ännu). V 43 Den 22/10 erbjuds M åter samtalskontakt med K. har K telefonkontakt med P, där även P erbjuds samtalskontakt med K. Därefter har skolan ej haft någon kontakt med P, M eller E i denna fråga. Vi anser att vi har handlat enligt vår handlingsplan, men ser gärna att JO granskar Handlingsplan vid misstanke om drogmissbruk bland ele- ver och ungdomar på Skansenskolans högstadium, för att få synpunkter och kommentarer kring denna. 2 004 /0 5:JO1 Till remissvaret fogades en kopia av Skansenskolans handlingsplan vid misstanke om drogmissbruk bland elever och ungdomar. I handlingsplanen anges följande. Vid misstanke om att elev på Skansenskolans högstadium använder dro- ger, dvs. narkotikaklassade preparat och missbruk av receptbelagda lä- kemedel, tillämpas följande rutiner: Vid misstanke om drogmissbruk kontaktas rektor, skolsköterska. och kurator för beslut av skolhälsovården om drogtest. Rektor kontaktar vårdnadshavare om att provtagning kommer att ske. Vårdnadshavare bör om det är möjligt vara med under denna kontroll. Urinprovskontroll genomförs med berörd elev av skolsköterska, kan påvisa förekomst av amfetamin, bensodiazepiner, hasch, ecstasy samt heroin. Anmälan till socialförvaltningen görs 1.om misstanke om missbruk bedöms som välgrundad. 2.om elev eller vårdnadshavare motsätter sig provtagning eller om elev av- viker från provtagning. 3.om provet visar förekomst av droger. I det sistnämnda fallet görs även anmälan till polisen. Uppföljning av det inträffade sker via skolhälsovården eller skolkurator med vårdnadshavare och elev oavsett vad provet visar. yttrade sig över remissvaret. I beslut anförde JO följande. I remissvaret har lämnats en redogörelse för hur E:s ärende har handlagts. Till remissvaret har fogats en kopia av Skansenskolans handlingsplan vad gäller de rutiner som skall tillämpas vid misstanke om missbruk hos elev vid skolan. Det som har framkommit i utredningen och vad som framgår av skolans handlingsplan ger mig anledning att anföra följande beträffande vissa frågor som aktualiserats i ärendet och som enligt min mening är av central betydelse. Urinprovstagning i anledning av misstanke om drogmissbruk I 14 kap. 3 § första och andra styckena skollagen (1985:1100) föreskrivs föl- jande. Varje elev i eller sameskolan skall erbjudas att genomgå minst tre allmänna hälsokontroller, jämnt fördelade . Den första kontrollen skall äga rum första läsåret. Om en elev deltar i utbild- ning i förskoleklassen skall den första kontrollen i stället äga rum då ele- ven går där. Eleven skall dessutom, mellan de allmänna hälsokontroller- na, erbjudas att genomgå kontroll av syn och hörsel och andra begrän- sade hälsokontroller. Om skolläkaren på förekommen anledning anser att en viss elev i eller sameskolan behöver undersökas särskilt, skall eleven genomgå sådan undersökning. JO har tidigare (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 1988/89 s. 350, se även JO:s ämbetsberättelse 1992/93 s. 495) uttalat sig i frågan om urinprovstagning på elever i gymnasieskolan i syfte att klargöra eventuellt narkotikamissbruk. 2 004 /0 5:JO1 I det förstnämnda beslutet uttalade JO Hans Ragnemalm, i vilken bedöm- ning jag instämmer, bl.a. följande. Jag finner således knappast grund att hävda, att ett åläggande att lämna urinprov skulle kräva lagstöd på grund av stadgandena i 2 kap. 6 § och 2 kap. 12 § RF. Det bör emellertid beaktas, att dylikt åläggande ändå enligt 8 kap. 3 § RF som huvudregel måste grundas på föreskrifter, som medde- lats genom lag, dock med den skillnaden, att normgivningskompetensen i sådant fall under vissa i kapitlet angivna förutsättningar kan delegeras till regeringen. Vad härefter gäller förefintligheten av lagstöd för tvångsåt- gärder av detta slag gentemot skolelever kan konstateras att de författ- ningsreglerade befogenheter som förekommer endast tillkommer skolhäl- sovården. Enligt 11 kap. 3 § skollagen (numera 14 kap. 3 § andra stycket skollagen [min anmärkning]) kan elev i under vissa förhål- landen åläggas att låta undersöka sig av skolhälsovården. Sådan hälso- undersökning torde kunna innefatta urinprovstagning, när skolläkare eller skolsköterska finner åtgärden medicinskt motiverad. har i ett beslut (dnr 51-2002:2579) instämt i JO:s bedömning att ett åläggande att lämna urinprov kräver föreskrifter som med- delats genom lag. anförde i det angivna beslutet vidare bl.a. föl- jande. gör vidare den bedömningen att inte heller 14 kap. 3 § skolla- gen ger personal vid skolhälsovården rätt att tvångsvis genomföra urin- provstagning på en elev i syfte att spåra förekomsten av narkotika och ett eventuellt missbruk. Skolläkaren kan således enligt 14 kap. 3 § skollagen under vissa förhållanden ålägga en elev i att genomgå en särskild undersökning. Som framgått ovan av JO Hans Ragnemalms beslut torde en sådan hälsounder- sökning även kunna innefatta urinprovstagning om skolläkare eller skolskö- terska finner en sådan åtgärd medicinskt motiverad. I likhet med vad Skolver- ket givit uttryck för i sitt beslut , anser jag att ifrågavarande lagrum i skollagen inte ger skolhälsovården något utrymme för att tvångsvis i syfte att spåra förekomst av narkotika och därigenom få kännedom om ett eventuellt missbruk ålägga en elev i att genomföra en urin- provstagning. Ett beslut om en sådan åtgärd måste grunda sig på en bedöm- ning av elevens faktiska hälsotillstånd, dvs. åtgärden skall vara medicinskt motiverad. har i anmälan gjort gällande att urinprovstagningen, med hänsyn till det sätt på vilket den genomfördes, får anses ha skett under tvång. I remissva- ret anges rörande denna fråga bl.a. att skolsköterskan inför urinprovstagning- en dels informerade E. och hans mor om den misstanke som riktades mot E., dels att skolsköterskan upplyste dem om att enligt skolans handlingsplan är provtagning önskvärd och att om elev eller vårdnadshavare emotsätter sig detta görs anmälan till socialförvaltningen. I remissvaret anges vidare att såväl E. som hans mor samtyckte till urinprovstagningen. Mot bakgrund här- av och då inte heller vad som i övrigt har kommit fram i ärendet motsäger vad som har anförts i remissvaret, ger inte utredningen underlag för mig att göra någon annan bedömning än att E. och hans mor, efter det att de hade erhållit information om förutsättningarna för provets genomförande, samtyckte till 2 004 /0 5:JO1 Jag finner därför inte skäl till något ytterligare uttalande i saken. Det förhållandet att E. och hans mor kan ha känt sig tvingade att gå med på urin- provet till följd av att en anmälan annars kunde komma att göras till social- nämnden, medför inte någon annan bedömning från min sida. Detta hänger bl.a. samman med att de som är anställda vid en skolmyndighet är skyldiga enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, att göra en sådan anmä- lan om de i verksamheten får kännedom om något som kan innebära att nämnden behöver ingripa till ett barns skydd. Jag kan avslutningsvis nämna att i sitt betänkande Skollag för kvalitet och likvärdighet (SOU 2002:121 s. 359 f.) föreslår att möjligheten för skolläkare att ålägga en elev att med stöd av 14 kap. 3 § andra stycket skollagen genomgå en särskild hälsoundersökning skall tas bort. An- ledningen härtill är enligt vad som anges i betänkandet att det finns bestäm- melser i smittskyddslagen (1988:1472) som kan tillämpas i stället samt att det från skolläkarhåll har kommit fram att den ifrågavarande bestämmelsen mycket sällan eller aldrig tillämpas. I handlingsplanen anges att anmälan till socialförvaltningen skall ske om det föreligger en misstanke om missbruk som bedöms som välgrundad, om elev eller vårdnadshavare motsätter sig provtagning eller om elev avviker från provtagning samt om provet visar förekomst av droger. Av remissvaret framgår, såvitt är av betydelse angående frågan om anmä- lan till socialnämnden, bl.a. följande. Skolsköterskan mottog information från en anonym källa om att E. hade använt hasch . Uppgiften bedömdes av skolsköterskan som välgrundad. Mot bakgrund av att provet gav positivt utslag på THC informerade skolsköterskan om att provet skulle skickas till för verifikation. Man kom i samband härmed också överens om att avvakta med anmälan till socialnämnden till dess att resultatet från hade erhållits, vilket skulle ta . kontaktade E:s mor skolsköterskan för att efterhöra om provresultatet hade kommit. Då det visade sig att skolsköterskan ännu inte hade erhållit något resultat, ville E:s mor att en anmälan skulle gö- ras till socialförvaltningen. Skolsköterskan gjorde i anledning härav en munt- lig anmälan till socialförvaltningen (individ- och familjeomsorgen). I 14 kap. 1 § andra stycket SoL föreskrivs bl.a. att myndigheter vars verk- samhet berör barn och ungdom samt andra myndigheter inom hälso- och sjukvården och är skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan innebära att nämn- den behöver ingripa till ett barns skydd. Detta gäller även dem som är an- ställda hos sådana myndigheter. Anmälningsplikten förutsätter inte att det är klarlagt att socialnämnden be- höver ingripa. Även uppgifter som är svårbedömda eller obestyrkta skall anmälas, om de tyder på att barn kan vara i behov av stöd eller hjälp från socialnämndens sida. Det räcker således med att det föreligger misstankar om 2 004 /0 5:JO1 något missförhållande för att anmälningsplikt skall inträda. Det ankommer härefter på socialnämnden att undersöka vilken grund som kan finnas för uppgiften och utreda det eventuella behovet av åtgärder. Huruvida omständigheterna i ett ärende är av sådan art att anmälnings- skyldighet enligt 14 kap. 1 § SoL har uppkommit får bedömas från fall till fall. JO brukar vara återhållsam med att uttala sig i sådana bedömnings- frågor. För det fall en genomförd urinprovstagning har visat på förekomst av droger föreligger givetvis skyldighet att göra en anmälan till socialnämnden. Enligt min mening ligger det emellertid nära till hands att anse att anmäl- ningsskyldighet föreligger redan när det har framkommit sådana uppgifter gällande misstanke om missbruk som man inte utan vidare kan bortse från. Om en misstanke aktualiserar frågan om urinprovstagning torde misstanken sålunda som regel få förutsättas vara så stark att anmälningsskyldighet inträ- der redan innan provtagningen äger rum. Mot bakgrund av det ovan anförda och med hänsyn till vad som har kom- mit fram i ärendet, kan det ifrågasättas om inte skolsköterskan borde ha gjort en anmälan till socialnämnden, eftersom den informa- tion som hon då mottog om att E. hade använt hasch , enligt vad som angivits i remissvaret, bedömdes som välgrundad. I varje fall skulle en anmälan enligt min mening ha gjorts senast då det visade sig att urinprovstagningen gav positivt utslag på THC. Den omständigheten att det senare visade sig att det provresultat som skolsköterskan erhöll var felaktigt föranleder inte någon annan bedömning från min sida. Jag har härvid beaktat att det resultat som erhölls, såvitt skolsköterskan vid provtillfället kände till, skulle var tillförlitligt. Jag vill här även tillägga att, för det fall anmälningsskyldighet enligt den bedömning som har gjorts i ett ärende har inträtt, det inte är möjligt att komma överens om att avvakta med anmälan till socialnämnden utan anmälan skall i enlighet med vad som anges i 14 kap. 1 § andra stycket SoL ske genast. Jag finner mot bakgrund av det nu sagda skäl att rikta kritik mot skolsköterskans agerande i nu berört hänseende. Anmälan till polisen i anledning av att genomfört urinprov utvisat förekomst av droger Enligt skolans handlingsplan skall en polisanmälan göras för det fall ett ge- nomfört urinprov utvisar förekomst av droger. Av remissvaret framgår att skolsköterskan i samband med att hon, efter önskemål från E:s mor gjorde en anmälan till socialnämnden, dvs. , även kontaktade poli- sen. Huruvida skolsköterskan därvid gjorde en formell anmälan eller inte framgår inte av remissvaret. Oavsett hur det förhåller sig med den saken har hon, såvitt jag har uppfattat det, under alla förhållanden lämnat information om ärendet till polisen. För skolhälsovården gäller bestämmelserna i 7 kap. 1 § sekretesslagen som reglerar sekretessen inom hälso- och sjukvården. I lagrummet anges att sek- retess gäller för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga för- hållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. 2 004 /0 5:JO1 I 14 kap. 2 § fjärde stycket sekretesslagen anges att sekretess inte hindrar att uppgift som angår misstanke om brott lämnas till åklagarmyndighet, polis- myndighet eller annan myndighet som har att ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och det kan antas föranleda annan påföljd än böter. Vidare anges i femte stycket bl.a. att för uppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 16 §§ gäller vad som föreskrivs i fjärde stycket endast såvitt avser misstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Dock hindrar sekretess enligt 7 kap. 1 § inte att uppgift som angår misstanke om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. mot någon som inte har fyllt lämnas till åklagarmyndighet eller polismyndighet. Någon annan bestämmelse som bryter sekretessen mellan hälso- och sjuk- vårdens personal och polismyndigheten och som har betydelse i detta sam- manhang finns inte. Den s.k. generalklausulen i 14 kap. 3 § sekretesslagen är sålunda inte tillämplig beträffande uppgifter som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen, och man torde i sammanhanget även kunna bortse från bestämmelsen i 1 kap. 5 § sekretesslagen samt bestämmelserna om nöd i . Uppgift inom hälso- och sjukvården om att någon missbrukar narkotika får anses omfattas av sekretess enligt 7 kap. 1 § sekretesslagen. Möjligheten för personal inom skolhälsovården att, i anledning av misstanke om att en elev har ett drogmissbruk, lämna uppgift härom till polisen är som framgått när- mast obefintlig. Att utlämna en uppgift som omfattas av sekretess kan utgöra brott mot tystnadsplikten enligt 20 kap. 3 § . Det har inte närmare framkommit vilka uppgifter som skolsköterskan i det- ta fall skulle ha lämnat till polisen och i vad mån hennes kontakt med polisen skedde med samtycke från E:s mor. Jag har inte funnit tillräcklig anledning att utreda den frågan vidare. Som jag anfört ovan skall enligt vad som anges i handlingsplanen en an- mälan till polisen göras för det fall ett genomfört urinprov har påvisat före- komst av droger. Av handlingsplanen framgår emellertid inte vilken/vilka befattningshavare vid skolan det åligger att göra en sådan anmälan. Detta är en uppenbar brist. Handlingsplanen kan till och med tolkas så att det skulle åligga skolsköterskan att ombesörja polisanmälan. Jag utgår från att nämnden, mot bakgrund av vad jag nu har anfört angående denna fråga, ser över hand- lingsplanen och därvid justerar den på lämpligt sätt. Sekretess mellan skolhälsovården och skolan i övrigt Som har angivits i föregående avsnitt gäller för skolhälsovården den allmänna hälso- och sjukvårdssekretessen i 7 kap. 1 § sekretesslagen. Sekretessen för skolan i övrigt regleras i 7 kap. 9 § sekretesslagen. I be- stämmelsens första stycke anges bl.a. följande. Sekretess gäller i för uppgift som hänför sig till psykologisk undersökning eller behandling och för uppgift om enskilds personliga förhållanden hos psykolog eller kurator, om det inte står klart att uppgif- ten kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom närståen- de lider men. I andra stycket anges vidare bl.a. att sekretess gäller på samma område i skolans elevvårdande verksamhet i övrigt för uppgift 2 004 /0 5:JO1 om enskilds personliga förhållanden. Sekretessen i detta stycke gäller dock endast, om det kan antas att den uppgiften rör eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Skolhälsovården anses utgöra en självständig verksamhetsgren i förhållande till den övriga verksamheten i skolan (se prop. 1981/82:186 s. 38). Enligt 1 kap. 3 § andra stycket sekretesslagen gäller därför sekretess mellan skolhäl- sovården och den övriga verksamheten i skolan, vilket innebär att t.ex. en skolsköterska och en rektor som diskuterar en elevs förhållanden har att iaktta reglerna om sekretess i 7 kap. 1 § respektive 7 kap. 9 § sekretesslagen.