frsrdg · GS04RB1 · 2005-01-01 00:00:00 — Årsredovisningen för riksbank för Sammanfattning Enligt 10 kap. 3 § lagen (1988:1385) om riksbank lämnar Riksbank-ens direktion denna redovisning för verksamhet . Redovisning lämnas enligt samma lagrum till , och riksbanksfullmäktige. att fastställer resultaträkning och balansräkning enligt förslaget. I beslutet har deltagit (ordförande), (förste vice ordförande), , , och . Föredragande har varit . Året i korthet 3 Året i siffror 4 uppgifter och roll 8 Ett fast penningsvärde - prisstabilitet 10 Ett säkert och effektivt betalningsväsende - finansiell stabilitet 30 Finansiell struktur, förvaltning och riskhantering 42 Balansräkning och resultaträkning 61 i ekonomisk vetenskap 2004 98 är och en myndighet under . ansvarar för penningpolitiken med målet att upprätthålla ett fast penningvärde. ska i sin verksamhet också främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. har drygt 400 medarbetare och leds av en direktion med en riksbankschef, , och fem vice riksbankschefer. Direktionens ledamöter utses av riksbanksfullmäktige för mandatperioder . Inflationen, mätt som förändring av konsumentprisindex (KPI) samt med det vanligt förekommande måttet på underliggande inflation UND1X, uppgick till i genomsnitt 0,5 respektive . Den ekonomiska tillväxten i uppgick enligt senaste bedömning till . Stabiliteten i det finansiella systemet var fortsatt god. beslutade att sänka reporäntan till . beslutades att sänka reporäntan till . publicerade fyra inflationsrapporter och två rapporter om den finansiella stabiliteten. översyn av kontanthanteringen, som påbörjades , gick in i ett avslutande skede. Rörelsen i avvecklades och den operativa verksamheten i () överfördes till . resultat blev -2,. Förstärkningen av kronan påverkade resultatet med -5,. Nyckeltal 2004 2003 2002 Vid årets utgång Årets resultat (mdkr) -2,8 -9,3 -0,1 Guld- och valutareserv (mdkr) 163 159 166 Antal årsarbetskrafter 4341 426 440 Reporänta (%) 2,0 2,75 3,75 Kort ränta (SSVX, %) 1,99 2,65 3,57 Lång ränta (statsobligationer, %) 4,03 4,78 4,71 I genomsnitt BNP (procentuell förändring) 3,62 1,5 2,0 Arbetslöshet (%) 5,52 4,9 4,0 Inflation, mätt med KPI (procentuell förändring) 0,5 2,0 2,4 Inflation, mätt med UND1X (procentuell förändring) 0,9 2,3 2,5 1 Varav 33 årsarbetskrafter avser tidigare anställda i SKAB. 2 Prognos enligt Inflationsrapport 2004:4. har jag besökt olika platser i inför räntebeslut. Tanken har varit att träffa lokala företrädare för näringsliv, offentlig verksamhet och allmänhet, både för att förstå vad som händer på det ekonomiska området och för att berätta om arbete. Att på detta sätt skapa mig en bild av det ekonomiska läget i olika delar av landet är en viktig del av mitt arbete. Många av dem jag träffat har beskrivit hur hjulen snurrat med snabb takt . Det bekräftas också av den officiella statistiken, som tyder på en ekonomisk tillväxt på . verkar därmed bli ett av de bästa åren i tillväxttermer . Bakom den här utvecklingen ligger bl.a. en förhållandevis expansiv ekonomisk politik, med historiskt låga räntor. Trots den goda tillväxten har inflationen förblivit låg. Mätt med KPI respektive UND1X, det mått som normalt använt när politiken utformats, blev inflationen 0,5 respektive . Att prisökningstakten skulle falla kraftigt var väntat, eftersom elpriserna drev upp inflationen tillfälligt i början på 2003. Men den totala nedgången blev större än förutsett. Bakom de låga prisökningarna i har främst legat ett lågt inhemskt kostnadstryck, sammanhängande med en stark produktivitetstillväxt, men också en svag utveckling av priserna på importerade varor. Vad som döljer sig bakom uppgången i produktiviteten vet vi inte med säkerhet. En faktor är sannolikt det hårda konkurrenstryck, som allt fler företag och branscher utsätts för, en annan den ökande och allt bredare användningen av informationsteknologi. Om båda fenomenen har det vittnats vid många av de företagsbesök jag gjort ute i landet. Baksidan av den goda produktivitetsutvecklingen har varit en svag arbetsmarknad; uppgången har blivit fördröjd jämfört med vad som är normalt. Det har lett till en diskussion i samhället om vad som kan göras för att få upp sysselsättningen och om penningpolitikens effekter i detta sammanhang. kan bidra till goda förutsättningar för tillväxt Om lyckas säkra ett fast penningvärde kan vi bidra till att en god grund läggs för ekonomisk tillväxt och hög sysselsättning . Det hänger samman med att det är lättare och tryggare för hushåll och företag att ta ekonomiska beslut när inte utfallet förrycks av svängningar i inflationen. Ofta kan också bidra till att utjämna konjunkturen när vi försöker stabilisera penningvärdet. Tecken tyder på att den reala utvecklingen i ekonomin blivit stabilare i många länder som övergått till en penningpolitik inriktad på låg inflation. Det innebär dock inte att vi kan räkna med att det går att helt undvika svängningar i tillväxt och sysselsättning. Vi vet helt enkelt inte tillräckligt mycket om hur ekonomin fungerar för att kunna klara av detta. Inte heller är det möjligt att uppnå en inflation på exakt , det har utvecklingen i och andra länder visat . Det beror i hög grad på att penningpolitiken påverkar inflationen först med en viss fördröjning och att vi därför måste basera våra beslut om reporäntan på prognoser. Vad svenska folket kan räkna med - och lita på - är att vi eftersträvar en inflation på målet. Det här är också ett budskap som verkar ha gått hem; den förväntade inflationen fram i tiden har varit stabil . Det kan också vara värt att observera att de svängningar som skett i inflationen till stor del har berott på utbudsstörningar som inte haft några påtagligt negativa effekter på efterfrågeutvecklingen i ekonomin. Det vi upplever just , en god produktivitetsutveckling och låga importpriser, har tvärtom positiva effekter på ekonomin. I tillväxttermer har utvecklingen utan tvekan varit avsevärt bättre då den ekonomiska politiken lades om och inflationen stabiliserades. Skuldsättning och bostadspriser har oroat arbetar också sedan ungefär aktivt med att följa och analysera den finansiella stabiliteten i ekonomin. Något som diskuterats en hel del var att skuldsättningen hos svenska hushåll och priserna på bostäder fortsatte att öka. Det skapade en del frågetecken om hushållens betalningsförmåga och om riskerna för en tillbakagång på bostadsmarknaden, med möjliga återverkningar på banksystemet och den ekonomiska utvecklingen i stort. En del bedömare krävde av denna anledning högre räntor för att stävja utvecklingen. analyser tyder på att de skuldsatta hushållen i genomsnitt har förhållandevis goda ekonomiska marginaler för att klara stigande räntor. Priserna på egna hem verkar också gå att förklara med rimliga ekonomiska modeller, vilket talar för att det inte handlar om en mer utbredd spekulativ "bubbla" på bostadsmarknaden. Någon anledning till oro för stabiliteten i banksystemet har vi inte funnit. Mycket talar ändå för att frågor kring bostadspriser och hushållens skuldsättning kommer att föranleda uppmärksamhet också , särskilt om ränteläget förblir lågt till följd av fortsatt gynnsamma inflationsperspektiv. Internt i har arbetet med att effektivisera arbetsformerna fortsatt . Det har tagit sig många konkreta uttryck. Förändringen av kontanthanteringen har i stort sett slutförts i och med att har sålts, avvecklats och verksamheten i integrerats i organisation. Det som återstår är att i samarbete med bankerna och andra marknadsaktörer lägga sista handen vid den nya strukturen. De förändringar som genomförts har sammantaget inneburit att antalet årsarbetskrafter i och dess bolag minskat till 423. Genom en omorganisation har antalet avdelningar i reducerats, som en ytterligare delegering av löpande uppgifter skett till avdelningscheferna. Ändringarna i organisation och ledningsformer har förtydligat ansvarsförhållandena, skapat förutsättningar för en mer sammanhållen ledning och gjort att direktionen i högre grad kan fokusera på övergripande och strategiska frågor. Avslutningsvis vill jag rikta ett stort tack till alla medarbetare för fina insatser . Jag vill också tacka mina kollegor i direktionen samt ledamöterna i riksbanksfullmäktige för ett gott samarbete. är och en myndighet under . ansvarar för penningpolitiken med målet att upprätthålla ett fast penningvärde. ska i sin verksamhet också främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Ett fast penningvärde - prisstabilitet Det av fastlagda målet om ett fast penningvärde innebär att inflationen ska vara låg och stabil. Det ger goda förutsättningar för en gynnsam och uthållig ekonomisk tillväxt. har preciserat målet om ett fast penningvärde till att inflationen (prisökningstakten), mätt med konsumentprisindex (KPI), ska begränsas till . Kring målet har ett intervall på ±1 %enhet angetts. Syftet med toleransintervallet är att tydliggöra att avvikelser från målet är sannolika men att ambition är att försöka begränsa dessa avvikelser. I praktiken baseras penningpolitiken ofta på mått på den underliggande inflationen, dvs. mått på inflationen där effekter från olika tillfälliga störningar rensats bort. Det i detta sammanhang oftast använda måttet har varit UND1X, där effekter av räntekostnader för egnahem samt direkta effekter av förändrade indirekta skatter och subventioner har exkluderats. Reporäntan är viktigaste instrument för att påverka inflationen. Det är reporäntan som avgör vad bankerna måste betala för att låna pengar hos och den påverkar därmed räntekostnaden för hushåll och företag. Det tar tid för en ränteförändring att fullt ut påverka prisökningstakten. Merparten av penningpolitikens effekter på inflationen bedöms komma med ett till fördröjning. baserar därför sin politik på en prognos över inflationsutvecklingen . Ett säkert och effektivt betalningsväsende - finansiell stabilitet tolkning av uppgiften att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende är att verka för stabilitet i hela det finansiella systemet. I uppdraget ingår också att ansvara för försörjningen av sedlar och mynt. har dessutom ett operativt ansvar för det system som gör det möjligt för bankerna att säkert genomföra stora betalningar mellan varandra. publicerar en rapport om stabiliteten i det svenska finansiella systemet. I rapporten bedöms främst riskerna för problem i de svenska storbankerna och i den centrala finansiella infrastrukturen, eftersom dessa anses ha avgörande betydelse för stabiliteten i systemet i sin helhet. Finansiell stabilitet är också en viktig förutsättning för att ska kunna upprätthålla prisstabilitet. Något medel liknande reporäntan för att direkt påverka stabiliteten i det finansiella systemet finns däremot inte. kan emellertid i en krissituation ge tillfälligt likviditetsstöd till banker under vissa betingelser. är en myndighet under . utser de elva ledamöterna i riksbanksfullmäktige. Riksbanksfullmäktige väljer de sex ledamöterna i direktion för mandatperioder . Fullmäktiges roll i övrigt är att övervaka och kontrollera direktionens arbete. beslutade att ge en självständig ställning. Detta innebär att direktion fattar de penningpolitiska besluten utan att ta direktiv från någon annan. Genom att delegera uppgiften att upprätthålla ett fast penningvärde till ville ge penningpolitiken ett långsiktigt perspektiv och skapa bättre förutsättningar för att målet ska vara trovärdigt. Riksbanksfullmäktiges ordförande och vice ordförande har närvaro- och yttranderätt vid direktionens sammanträden, men inte förslags- och beslutsrätt. Arbetet i har vägletts av en uttalad inriktning på effektivitet och koncentration till huvuduppgifterna, en strävan efter öppenhet och tydlighet samt en kontinuerlig förstärkning av kompetensen i organisationen. har en central roll i samhällsekonomin och en självständig ställning. Det medför höga krav på att bedriva verksamheten effektivt. Koncentration till huvuduppgifterna syftar till att skapa en effektiv verksamhet. har strävat efter att renodla verksamheten till det analytiska arbetet inom penningpolitik och finansiell stabilitet. självständiga ställning förutsätter en hög grad av öppenhet och tydlighet. För att penningpolitiken ska vara trovärdig och förankrad i samhället är det viktigt att den går att förstå för en bred allmänhet, att den diskuteras på ett öppet sätt och att den kan utvärderas. Öppenhet och tydlighet är vägledande även för övriga verksamheter. Hög kompetens krävs inom alla verksamhetsområden. Kvalificerad analys är en förutsättning för välgrundade beslut, och arbetar kontinuerligt med att fördjupa förståelsen av frågeställningar relaterade till penningpolitiken och betalningsväsendet. Detta sker bl.a. genom att strävar efter en nära koppling mellan den praktiskt tillämpade analysen och teoretisk och empirisk forskning. Ett fast penningvärde - prisstabilitet Inflationen uppgick till i genomsnitt mätt som ökning av konsumentprisindex. Den underliggande inflationen, mätt som förändringen i UND1X, var i genomsnitt . Den låga prisökningstakten berodde framför allt på elprisernas utveckling, men även på att priserna på importerade produkter utvecklades svagt och att produktivitetstillväxten blev överraskande hög. sänkte reporäntan med sammanlagt och reporäntan var vid årets utgång . Det lagstadgade målet för verksamhet är att upprätthålla ett fast penningvärde. har preciserat målet om ett fast penningvärde till att inflationen ska begränsas till med ett intervall på ±1 %enhet. Syftet med intervallet är att tydliggöra att avvikelser från målet är sannolika men att ambition är att försöka begränsa dessa avvikelser. Inflationsmålet definieras i termer av förändringen i konsumentprisindex (KPI). KPI mäter priset på en korg av varor och tjänster som hushållen konsumerar och beräknas av . Penningpolitiken baseras vanligen på mått på den underliggande inflationen som antas ge en bättre bild av det underliggande, konjunkturrelaterade inflationstrycket. Det vanligaste måttet är UND1X som exkluderar hushållens räntekostnader för egnahem och direkta effekter av ändrade indirekta skatter och subventioner. För att påverka inflationen varierar styrräntan, den s.k. reporäntan. Den ändras i avsikt att påverka andra räntor i ekonomin och därmed den ekonomiska aktiviteten och inflationen. Penningpolitiken verkar dock inte bara genom reporäntans nivå. Hushållens och företagens förväntningar om den framtida ränteutvecklingen och om inflationen är andra faktorer som har betydelse. Hur reporänteförändringar påverkar inflationen och den övriga ekonomin brukar benämnas penningpolitikens transmissionsmekanism. Denna är i själva verket sammansatt av flera olika samverkande mekanismer. En del av dessa påverkar inflationen relativt omgående medan andra tar . En allmän uppfattning är att den största effekten på inflationen inträffar ett till efter en reporänteförändring. påverkar marknadens kortaste ränta, den s.k. dagslåneräntan, genom att tillgodose banksystemets efterfrågan på lån i till reporäntan. erbjuds bankerna finansiering i via så kallade repor. Däremellan får banksystemet låna eller placera i till en ränta nära reporäntan. kontrollerar därigenom i praktiken marknadens dagslåneränta. De korta marknadsräntorna med löptider upp till ungefär påverkas starkt av den förväntade utvecklingen av dagslåneräntan och därmed av förväntningar om hur reporänta kommer att utvecklas. Räntor med längre löptid påverkas också av andra faktorer såsom förväntningar om framtida inflation och tillväxt och ränteutvecklingen i omvärlden. Hur stor kvantitativ effekt en förändring av reporäntan får på övriga räntor beror bl.a. på hur pass förväntad förändringen är. ambition är att förbereda allmänhet och marknadens aktörer på förändringar av den framtida penningpolitiken och reporäntan via tal och annan kommunikation. Bankernas utlåningsränta och räntan på värdepapper påverkas därför av både den faktiska och den förväntade reporäntan. Om en höjning av reporäntan förväntas stiger marknadsräntorna normalt redan innan reporäntan höjts. När sedan reporäntehöjningen genomförs behöver detta i sig inte påverka marknadsräntorna ytterligare om det bekräftar det som marknaden förväntade sig. Genom reporäntan får penningpolitiken således effekt på de räntor allmänheten möter och därmed på bl.a. konsumtion, skuldsättning och investeringar. På så vis påverkas den samlade efterfrågan och resursutnyttjandet i ekonomin. De viktigaste kanalerna genom vilka penningpolitiken verkar är räntekanalen, kreditkanalen och växelkurskanalen. Den relativa betydelsen av dessa kanaler kan variera starkt över tiden. Exempelvis är det inte alltid så att en högre ränta medför en starkare växelkurs. Schematisk bild över den penningpolitiska transmissionsmekanismen Den penningpolitiska beslutsprocessen och den penningpolitiska kommunikationen strävar efter att förklara den analytiska ram inom vilken penningpolitiken bedrivs och att redovisa och motivera de prognoser och bedömningar som penningpolitiken baseras på. Detta sker framför allt i de inflations-rapporter som publicerar , men också i presskonferenser och i tal, protokoll och debattinlägg. Inflationsrapporterna syftar till att underlätta för utomstående att följa och förstå penningpolitiken, liksom till att uppmuntra till diskussion kring penningpolitiska frågor. Eftersom penningpolitiken påverkar inflationen med en tidsfördröjning måste basera sina beslut på prognoser för den framtida utvecklingen. I såväl inflationsrapporten som direktionens penningpolitiska diskussion står inflationsprognosen i fokus. I inflationsrapporterna ges en översikt över inflationens bestämningsfaktorer och en redovisning av hur kommit fram till sin inflationsprognos. Rapporternas uppläggning har vanligen inneburit att det inledningsvis görs en bedömning av utvecklingen på de finansiella marknaderna, såsom exempelvis växelkursens och räntornas utveckling. Därefter har en bedömning gjorts av den internationella konjunktur- och inflationsutvecklingen. Den internationella prisutvecklingen och växelkursen är viktiga bestämningsfaktorer för den importerade inflationen. Därpå presenteras en analys av den svenska konjunkturutvecklingen, som är en viktig bestämningsfaktor för den inhemska inflationen. Även inflationsförväntningarna studeras. Detta eftersom de genom sin påverkan på prissättning och lönebildning har effekter på inflationen som förväntningarna i sig påverkas av t.ex. signaler om penningpolitiken och den makroekonomiska utvecklingen i stort. Tillsammans med en bedömning av olika tillfälliga störningar i inflationsutvecklingen, t.ex. kraftiga svängningar i energipriserna, ger den importerade och inhemska inflationen en inflationsprognos i ett huvudscenario. När de penningpolitiska besluten fattas tas också hänsyn till osäkerheten i prognosen. Riskerna för att inflationen blir högre respektive lägre än i huvudscenariot bedöms och vägs samman. Inflationsprognosen i huvudscenariot justeras därefter eventuellt uppåt eller nedåt beroende på om risken för högre eller lägre inflation dominerar. Om inflationsprognosen överstiger målet höjer normalt sett reporäntan. På motsvarande sätt sänks reporäntan vanligtvis när inflationsprognosen understiger målet . Det finns emellertid situationer då kan finna det motiverat att göra avsteg från denna enkla handlingsregel. För det första kan inflationen påverkas av faktorer som inte bedöms ha någon betydande varaktig inverkan på inflationen eller inflationsprocessen. kan då välja att inte försöka motverka störningen. För det andra kan det ha inträffat störningar som gjort att inflationen kommit att avvika kraftigt från inflationsmålet. I ett sådant fall kan välja att föra inflationen tillbaka till målet under en lite än de normala ett till två åren, för att undvika alltför stora svängningar i den ekonomiska aktiviteten. Direktionen har vanligtvis åtta schemalagda penningpolitiska möten . Vid fyra av dessa möten publiceras en inflationsrapport. Vid de övriga fyra mötena tar direktionen ställning till den information som inkommit med en mer kortfattad intern rapport som underlag. Vid behov kan direktionen sammankalla extra penningpolitiska möten utöver de schemalagda mötena. Processen med att ta fram en inflationsrapport startar innan rapporten ska publiceras. Både mindre, partiella modeller och större ekonometriska modeller används i arbetet och kombineras med bedömningar av sektorsexperter. Detta arbete sammanfattas i en intern rapport om den förväntade framtida utvecklingen. Rapporten presenteras för direktionen och omarbetas till en inflationsrapport som speglar direktionens uppfattning om konjunktur- och inflationsutsikterna. Dagen innan inflationsrapporten publiceras samlas direktionen till ett penningpolitiskt sammanträde. Direktionen tar ställning till inflationsrapporten och fattar beslut om nivån på reporäntan. Inflationsrapporten och räntebeslutet offentliggörs . Räntebeslutet tillämpas i samband med nästa penningpolitiska repotransaktion. efter det penningpolitiska mötet publiceras ett protokoll som återger de diskussioner som fördes. Där framgår också om någon eller några av direktionens ledamöter reserverat sig mot det beslut som fattades och vilka skälen i så fall varit. Internationellt arbete, forskning, statistikproduktion och remisser följer och bidrar till analysen av aktuella penning- och valutapolitiska frågeställningar i kretsen av centralbanker och i internationella organisationer. Ledamöterna i direktion deltar aktivt i internationella möten anordnade av EU, Europeiska centralbankssystemet (ECBS), (), () och (). Det internationella arbetet inom det penningpolitiska området syftar dels till att inhämta information för penningpolitiska analys, dels till att bidra med egna erfarenheter och analyser i frågor som rör det internationella monetära och finansiella systemet. I syfte att förbättra och fördjupa underlagen för de penningpolitiska besluten bedriver empirisk och teoretisk forskning inom området prisstabilitet. har enligt ett lagstadgat ansvar för produktion av betalningsbalansstatistik och viss finansiell statistik. Denna statistik används i den penningpolitiska analysen. är också en remissinstans i många ekonomisk-politiska frågor. Utvecklingen av ekonomi kännetecknades av hög tillväxt i kombination med påfallande låg inflation. Under inledningen av 2004 började det stå alltmer klart att den svenska ekonomin var på väg att återhämta sig efter en relativt mild konjunkturnedgång. Hushållens konsumtion utvecklades stabilt, bl.a. som ett resultat av en expansiv finanspolitik och låga räntor. bidrog en återhämtning av världshandeln till en stark exportkonjunktur, som dock mattades något . Avmattningen i exporten uppvägdes till en del av att investeringarna vände upp. Den starka efterfrågeutvecklingen beräknas enligt Inflationsrapport 2004:4 ha resulterat i en BNP-tillväxt på . sänktes reporäntan till . Bakgrunden till beslutet var att både det inhemska och internationella kostnadstrycket bedömdes bli svagt. Aktiviteten på den svenska arbetsmarknaden var alltjämt låg, även med hänsyn till att sysselsättningen historiskt sett reagerar med viss eftersläpning på produktionsförändringar. Löneökningstakten beräknades därför bli något mer dämpad än vad som tidigare antagits. hade produktivitetstillväxten blivit överraskande stark vilket också bidrog till att sänka inflationsutsikterna. Trots att det hade blivit allt tydligare att den internationella konjunkturuppgången tagit fart som förväntat och att konjunkturen förbättrades även i , fanns det därför skäl att sänka reporäntan. Vid det penningpolitiska sammanträdet konstaterades att elpriserna, som förväntat, bidrog till en kraftigt fallande inflationstakt under inledningen av 2004. Nedgången i inflationen var dock större än väntat, trots att konjunkturuppgången blivit allt tydligare. Detta hade gradvis bidragit till att förändra synen på det inhemska löne- och pristrycket.