frsrdg · GT04RS3 · 2005-12-14 00:00:00 — arrangerade COSAC en försöksverksamhet med subsidiari- tetskontroll av tredje järnvägspaketet. I deltog trafikutskottet, lagut- skottet och i försöket. En erfarenhet var att det är vikigt att vara väl förberedd när förslaget kommer och tidsperioden börjar löpa. Det är också angeläget med goda kontakter med andra nationella parlament. Vidare visade försöket att granskningen av förslag ur subsidiari- tetssynpunkt kan ge upphov till överväganden rörande andra aspekter av förslaget. Kommittén kan konstatera att perioden är inte särskilt lång för behandling i . Om ett yttrande skall avges skall fackutskott, samt kammaren hinna fatta beslut under den tiden. Det är därför viktigt att är väl förberedd när kommissionens förslag inkommer. Som redovisats ovan presenterar kommissionen varje höst (nor- malt ) ett arbets- och lagstiftningsprogram där de förslag som kommissionen avser att lägga fram redovisas. I samrådsdokument (bl.a. grön- och vitböcker) redovisar kommissionen preli- minära förslag. förslag om att både arbetsprogrammet och grön- och vitböcker skall ägnas ökad uppmärksamhet i skapar förutsättningar för inte minst utskotten att vara väl förberedda när en subsidia- ritetskontroll av nya lagförslag skall ske. De flesta förslag torde komma att vara oproblematiska ur subsidiaritets- synpunkt. En möjlighet är att ett utskott delegerar till ordföranden eller till presidiet att under vissa perioder, t.ex. , fatta beslut om att inte föra frågor vidare till . De vanliga reglerna om att utskottet sammanträder på kallelse av ordförande och att ordföranden skall kalla utskottet till sammanträde om minst fem ledamöter av utskottet begär det gäller (RO 4.12.1). Om utskottet skall avge ett yttrande till konstitutions- utskottet måste utskottet sammanträda. Det är viktigt att information om de nationella parlamentens hantering av enskilda frågor kan spridas dem emellan. är aktiv i det samarbete 3 ARBETE MED EU-FRÅGOR 2005/06:RS3 mellan parlamenten som syftar till att utveckla kontakterna inte minst mellan fackutskotten. Informationsutbyte och kontakter mellan parlament är frågor som diskuteras på talmansmöten och på COSAC:s möten. IPEX (Interparliamentary EU information exchange) kommer att ge en överskådlig bild över förslag som ett eller flera parlament anser kan vara tveksamma ur subsidiaritetssynpunkt. 3.7.6 Kontakter med och regional nivå Kommuner och Landsting (och i samverkan) har, med hänvisning till subsidiaritetsprincipen, i kontakter med uttryckt önskemål om ett regelbundet samråd med om EU-frågor. Den kommunala självstyrelsen är fundamental i det svenska statsskicket. Redan i regeringsformens första paragraf anges den svenska folkstyrelsen förverkligas genom, jämte ett representativt och parlamentariskt styrelseskick, självstyrelse. Kommunerna får, enligt 1 kap. 7 § RF, ta ut skatt för skötseln av sina uppgifter. I det levande statsskicket har kommunerna en angelägen uppgift. Kommu- nerna är genom sin närhet till medborgarna viktiga för medborgarnas förtro- ende för det offentliga. Det är påtagligt att den kommunala nivån ofta berörs av EU-frågor och inte minst av genomförandet av EU-beslut. De skilda politiska nivåerna möts alltså i kommunerna. Det är således naturligt att kommunerna följer EU-arbetet. I det konstitutionella fördragets protokoll om subsidiaritetsprincipen anges att varje nationellt parlament skall i förekommande fall samråda med de regi- onala parlament som har lagstiftande befogenhet. Även om den regionala nivån i inte har lagstiftande befogenhet i den mening som åsyftas i nämnda protokoll vill kommittén framhålla att den kommunala och regionala nivån har en viktig roll att spela i subsidiaritetsfrå- gorna. Normalt kan man förvänta sig att partier har kontakter med sina kommunala och regionala partiorganisationer och den vägen inhämtar information om eventuella subsidiaritetsproblem ur eller regional synvinkel. Självfallet svarar varje parti självt för dessa kontakter. Det finns också representanter från svenska partier i , som är ett exi- sterande forum för regionala intressen inom EU. Det kan också vara aktuellt med kontakter mellan Kommuner och Landsting och utskott. Kommuner och Landsting har självfallet möjlighet att kontakta berörda utskott om man finner att ett förslag kan strida mot subsidiaritetsprincipen. Utskotten kan också ta initiativ till kontakter i relevanta fall. Det ligger i alla berörda parters intresse att kontakterna präglas av genero- sitet och öppenhet. De administrativa rutinerna skall underlätta kontakterna. En möjlighet är att ha möten på tjänstemannanivå om kommissionens arbets- program där viktiga frågor identifieras. Dessa möten kan följas av kontakter på politisk nivå. 2005/06:RS3 3 ARBETE MED EU-FRÅGOR Det finns dock inga skäl att reglera kontakterna med Kommuner och Landsting i särskild ordning. I likhet med vad som gäller för kontakter med andra organisationer bör således inte någon reglering ske. 3.7.7 EU-förslags förenlighet med svensk grundlag Den subsidiaritetskontroll som skisserats ovan innebär en lämplighetspröv- ning av åtgärder på EU-nivå. Det är självklart viktigt att och reger- ingens granskning av förslag till EU-lagstiftning också beaktar förslagens förhållande till svensk grundlag. I vanliga nationella frågor har varje utskott ett ansvar för att dess förslag till beslut är förenligt med svensk grundlag. I princip bör utskotten göra samma prövning av förslag till EU-lagstiftning. har ett särskilt ansvar för att grundlagarna upprätthålls. Det är viktigt att berört fackutskott uppmärksammar konstitu- tionsutskottet på förslag som kan vara problematiska ur grundlagssynpunkt. Genom att får en sammanhållande roll i subsidiari- tetsprövningen ökar förutsättningarna för att blir med- vetet om EU-förslagens innehåll och kan uppmärksamma förslagens förhål- lande till svensk grundlag. Granskningen kan föranleda aktiviteter som inte utmynnar i ett motiverat yttrande till EU utan som snarare tar sikte på att påverka den i dess arbete i EU. Också i andra faser av EU-arbetet kan det finnas anledning att uppmärk- samma frågornas relation till svensk grundlag. Det är naturligt att berört ut- skott håller underrättat om frågornas utveckling ur denna synpunkt. kan naturligtvis ta egna initiativ om utskottet finner det påkallat. 3.7.8 Möjligheten att väcka talan vid domstolen I det nya protokoll om tillämpning av subsidiaritets- och pro- portionalitetsprinciperna sägs följande (artikel 8, kursiv här): Europeiska unionens domstol är behörig att pröva en talan om åsidosät- tande, genom en europeisk lagstiftningsakt, av subsidiaritetsprincipen, vilken talan enligt villkoren i artikel III-365 i konstitutionen väcks av en medlemsstat eller överlämnas av den på dess nationella parlaments väg- nar eller för en kammare i detta parlament i enlighet med dess interna rättsordning. Talan skall väckas efter det att rättsakten antagits. Det är samma tidsgräns för väckande av talan som i gällande fördrag. kan genom ett tillkännagivande uppmana regering- en att väcka en fråga vid . Således ändrar den nya bestämmel- sen inte mycket på faktiska möjligheter att agera i syfte att få till stånd en prövning i . Enligt kommitténs bedömning krävs inte någon ändring av riksdagsord- ningen med anledning av denna bestämmelse. Gällande regler om utskottsini- tiativ innebär att ett utskott kan utan att någon motion föreligger föreslå 3 ARBETE MED EU-FRÅGOR 2005/06:RS3 kammaren ett tillkännagivande till regeringen med en uppmaning att väcka talan vid . Möjligheten till prövning vid domstolen pekar dock på vikten av att utskot- ten följer vilken lagstiftning som antas inom EU. Om har avgivit ett motiverat yttrande i en viss fråga är det naturligt att berört utskott noga följer hur frågan hanteras på EU-nivå. Om förslaget till rättsakt antas utan att riks- dagens synpunkter har beaktats kan det finnas anledning att överväga om ytterligare åtgärder, t.ex. begäran om domstolsprövning, bör vidtas. 3.7.9 Övriga frågor med anledning av det nya fördraget Invändning mot övergång till beslut med kvalificerad majoritet Det nya innehåller regler om en s.k. passerell (artikel IV-444). kan, när det gäller del III i fördraget, med enhällighet beslu- ta om övergång från beslutsfattande i rådet med enhällighet på ett visst områ- de eller i ett visst fall till beslutsfattande med kvalificerad majoritet. Här undantas beslut som har militära eller försvarsmässiga konsekvenser. Vidare kan , när det gäller del III i fördraget, med enhällighet beslu- ta om övergång från ett särskilt lagstiftningsförfarande till det ordinarie lag- stiftningsförfarandet (en övergång som normalt innebär att stärks). Ett nationellt parlament kan lägga in ett veto mot att passerellen används. Varje initiativ om att passerellen skall utnyttjas skall översändas till de natio- nella parlamenten. Om ett parlament har invändningar från det att ett förslag om att passerellen skall utnyttjas har översänts faller försla- get. Man torde kunna förvänta sig att det kommer att bli få förslag om att ut- nyttja passerellen. Det synes onödigt att inrätta särskilda procedurer för detta. En rimlig ordning är att ha motsvarande regler i för förslag om passerellen som för subsidiaritetskontrollen. En sådan ordning innebär att berört fackutskott behandlar förslaget och meddelar det sammanhållande organet om fackutskottet anser att förslaget bör avvisas. Det sammanhållande organet kan föra frågan vidare till kammaren. Det skall vidare påpekas att innan regeringen i har biträtt att passerellen används skall samråd ha skett med . Berört fack- utskott bör också ha överlagt med regeringen i frågan. Förslaget innebär att det införs en ny paragraf i riksdagsordningen som an- ger att initiativ enligt artikel IV-444 skall behandlas i enlighet med bestäm- melserna som reglerar arbete med subsidiaritetskontrollen. slutöverenskommelse innebär att framtida fördrags- ändringar normalt skall förberedas av ett konvent med representanter för bl.a. nationella parlament (artikel IV-443.2). Inför de två konvent som hållits hit- 2005/06:RS3 3 ARBETE MED EU-FRÅGOR tills (om stadgan för grundläggande rättigheter samt framtidskonventet) har riksdagsstyrelsen utsett ledamöterna. Enligt Riksdagskommitténs uppfattning finns det inte skäl att ändra ord- ningen att riksdagsstyrelsen utser ledamöter till konvent av det slag som här är aktuellt. I tilläggsbestämmelserna 4.6.2 och 5.12.1 nämns utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska gemenskapen. Vid det nya fördragets ikraftträdande bör ut- giftsområdet ändra namn till Avgiften till Europeiska unionen. Förslaget om ändringar av riksdagsordningen med anledning av det nya för- draget bör inte föras fram till . I bilaga 2 Fördragsanknutna frågor redovisas vilka ändringar i riksdagsord- ningen som bör genomföras om fördraget skulle träda i kraft. I bilaga 2 finns också en författningskommentar i den delen. hanterar alltfler internationella frågor i sitt dagliga arbete. Inom skilda politikområden aktualiseras, till följd av internationaliseringen, EU:s fördjupning och utvidgning och den snabba samhällsutvecklingen efter slut, internationella aspekter. Det internationella beroendet skapar både begränsningar och möjligheter. I en formell mening kan internationalise- ringen synas begränsa utrymmet för beslutsfattande. Reellt skapar dock internationaliseringen utrymme samt nya förutsättningar för och dess ledamöter att utöva påverkan också på andra arenor än den nationel- la. som internationella frågor har blivit allt viktigare för parlamen- tens vardagliga arbete har parlamenten blivit allt viktigare i den internationel- la politiken. konstaterade 2001 i sitt förslag till riksdagen14 att den ökade internationaliseringen inte bara tar sig uttryck i inrättandet av nya insti- tutionella forum för det parlamentariska samarbetet i . Internationalise- ringen har också fått genomslag i det ordinarie riksdagsarbetet. Särskilt lyftes fram att utskotten i sina betänkanden uppmärksammar internationella aspekter och att riksdagsledamöternas internationella kontakter ökar. Riksdagsledamöternas internationella engagemang i olika nätverk, i inter- parlamentariska sammanhang och i utskottskontakter får konsekvenser för både i ökad arbetsbelastning och stigande kostnader. I flera parla- ment i och inom interparlamentariska församlingar har initiativ tagits för effektivare samarbetsformer. Nära en tredjedel av ledamöter är aktiva i någon av de parla- mentariska församlingarna; omkring 120 ledamöter har delegationsuppdrag. Ökningen av de fasta delegationsuppdragen har varit relativt begränsad ge- nom åren, främst beroende på att de gamla församlingarna (Interparlamen- tariska unionen, och ) står för den större delen av uppdragen. 1992 tillkom ESK/OSSE- delegationen, reglerades deltagandet i Västeuropeiska unionens församling och Natoförsamlingen. Det är först med den innevarande valperi- oden som antalet uppdrag har ökat, dels genom att Natodelegationen utökats och liksom VEU-delegationen fått fast partimässig sammansättning för valpe- rioden, dels genom att Parlamentariska och Arktiska parlamentarikerkonferensen fått fasta delegationer för en hel valperiod. Vida- re har en delegation utsetts till den nyinrättade församlingen för (EMPA). Internationellt har ytterligare förslag om nya försam- lingar lanserats. 14Riksdagen inför 2000-talet (förs. 2000/01:RS1, bet. 2000/01:KU23, rskr. 2000/01:273276). 2005/06:RS3 4 INTERPARLAMENTARISKA SAMARBETE Flertalet av de interparlamentariska församlingarna bildades i en jämfört med nu helt annat politisk situation under specifika geopolitiska förutsätt- ningar efter och under . Nya parlamentariska församlingar har tillkommit senare utan att redan etablerade församlingar har rationaliserats eller ändrat arbetsformer. I en ny situation söker flera parla- mentariska församlingar nya uppgifter och samarbetspartner och vidgar sitt uppdrag i förhållande till ursprungliga syften och mandat. Det ökar risken för duplicering av aktiviteter och även konkurrens mellan församlingarna. Förutom deltagandet i parlamentariska församlingar deltar och dess ledamöter på olika sätt i interparlamentariskt och internationellt samar- bete. Ända sedan blev medlem i har riksdagsledamö- ter varit inkluderade i regeringsdelegationen till generalförsamlingens höst- sessioner. Samma förhållande gäller sammansättningen av delegationer till flera av de stora FN-konferenserna.15 Riksdagsledamöter har också ingått i flera andra regeringsdelegationer.16 Vid sammansättningen av dessa delega- tioner har vederbörlig hänsyn tagits till riksdagspartiernas antal mandat i . Det interparlamentariska samarbetet omfattar också bistånds- och utveck- lingssamarbete med ekonomiskt stöd från lingssamarbetet (Sida). har haft samarbeten med och . bistånds- och utvecklingssamarbete är föremål för vissa överväganden. Internationaliseringen är särskilt tydlig för talmannen. Det internationella utbytet har vuxit i stor omfattning. Talmansresor med deltagande från olika utskott inom har etablerats som en form för och utskottens internationella utbyte. Också för utskotten är internationaliseringen och europeiseringen tydlig. På annat håll i betänkandet har utskottens arbete med EU-frågor diskuterats. Ett ökat intresse också i andra nationella parlament har kunnat iakttas för behovet av interparlamentariskt samarbete, särskilt mellan olika fackutskott. Ledamöternas och partigruppernas internationella kontakter och interpar- lamentariska samarbete ökar. Riksdagsledamöternas stipendieresor utgör ett 15Utrikesutskottet har i hithörande frågor tagit fram två rapporter som ett led i sitt arbete med uppföljning och utvärdering: En uppföljning och utvärdering av FN:s världskonferenser . Regering, riksdag, myndigheter och frivilligor- ganisationer på nya internationella arenor Vem har makten över svensk utrikespoli- tik i FN-frågor? (Utredningar från 1998/99:URD4) och upp- följning av två FN-konferenser : om miljö och ut- veckling, UNCED, i , 1992 i , 1995 (Utredningar från 1998/99:URD3). 16Riksdagsledamöter har t.ex. deltagit vid WTO:s ministermöten i , i , i och i . Två ledamöter kommer att ingå i re- geringens delegation vid i . Ett yt- terligare exempel där riksdagsledamöter har ingått i regeringsdelegationer är över- synskonferensen om icke-spridningsavtalet för kärnvapen . Också i en delegation som biståndsminister ledde till , som en uppföljning av tsunamikatastrofen, ingick två riksdagsledamöter. 4 INTERPARLAMENTARISKA SAMARBETE 2005/06:RS3 viktigt bidrag till möjligheterna för enskilda ledamöter att utveckla internatio- nella kontakter. Inom parlamentariska nätverk som (Globe), Parliamentarians for Global Action (PGA) och European Parliamentarians for (Awepa) är också många svenska riksdagsledamöter engagerade. Ett växande intresse kan noteras bland riksda- gens ledamöter för parlamentariska vänskapsföreningar och nationella samar- betsgrupper inriktade på kontakter med ett visst land. Omfattningen av och kostnaderna för delegationernas, partigruppernas, ut- skottens och de enskilda ledamöternas samtliga internationella kontakter och engagemang är svåra att överblicka. Detsamma gäller bistånds- och utvecklingssamarbete. En väsentlig del av internationella verksamhet har alltså gällt de interparlamentariska församlingarna och kanaliserats genom delegationer. I takt med de internationella frågornas ökande ge- nomslag i samhället och har engagemanget breddats men fortfarande utgör delegationsarbetet en betydande del av de internationella kontakterna och följaktligen av kostnader och arbetsinsatser. I det följande fokuseras framställningen och kommitténs överväganden på riksda- gens interparlamentariska delegationer. kostnader för samarbetet inom de interparlamentariska församlingarna beräknas till omkring 22 miljo- ner kronor , varav knappt 14 miljoner avser obligatoriska bidrag till tre församlingar (, OSSE-församlingen och IPU) och avser delegationernas kostnader för resor och uppehälle. internationella kanslis totala budget uppgår till . arbete med EU-frågor och internationell verksamhet bör ses i ett helhetsperspektiv. Det gäller både hur arbetet är organiserat och hur ekono- miska resurser fördelas på olika delar av verksamheten. konstaterade att den ökade internationali- seringen ställer nya krav på och dess arbetsformer. Riksdagsstyrel- sen uppdrog åt riksdagsdirektören att utreda de internationella delega- tionernas verksamhet i olika avseenden. En arbetsgrupp tillsattes för att utreda och lämna förslag i frågan. Arbetsgruppen lämnade en redo- visning av den kartläggning som gjorts liksom en redogörelse för gruppens överväganden och förslag.17 Kommittén anser att det nu kan vara motiverat att överväga i vad mån ytterligare erfarenheter har vunnits som motiverar en ny översyn i några avseenden. 17 Rapport om internationella delegationer (Utredningsrapport /03:DelUt). 2005/06:RS3 4 INTERPARLAMENTARISKA SAMARBETE I tidigare avsnitt har kommittén redovisat sina ställningstaganden om hur bör arbeta med EU-frågorna. Förslagen får konsekvenser också för arbetsformerna i övrigt i när det gäller t.ex. utskottens beredning av motioner. Förslagen får också konsekvenser för deltagande i inter- parlamentariskt samarbete. Arbetet med EU-frågorna hänger naturligen sam- man med övrigt interparlamentariskt samarbete. I arbetet med EU-frågorna har kommittén framhållit att resor till och andra europeiska huvudstäder bör tillmätas stor vikt. En översyn av kost- nader och finansieringsmöjligheter för enskilda ledamöters tjänsteresor inom EU har därför initierats inom ramen för en översyn av riksdagsledamöternas traktamentsregler m.m., genom direktiv antagna av riksdagsstyrelsen . Utredarens förslag återfinns i utredningen EU-resor (Utredningar från riksdagsförvaltningen 2005/06:URF3). Också internationellt har pågått, och pågår, ett utredningsarbete om refor- mering och rationalisering av det interparlamentariska samarbetet, på europe- isk nivå såväl som regionalt i , och norra . Samarbetet mellan de nationella parlamenten i EU inom ramen för talmän- nens årliga möten, den s.k. Atenprocessen, är ett sådant exempel. Vidare öppnas en webbaserad plattform för elektroniskt utbyte av EU- information mellan parlamenten i EU i syfte att underlätta samarbetet mellan parlamenten. Det sker inom ramen för IPEX (Interparliamentary EU informa- tion exchange) som har tillkommit på initiativ av EU-talmanskonferensen.18 Inom ramen för det interparlamentariska samarbetet mellan länderna inom Europeiska unionen bör också omnämnas konferenser på utskottsnivå i olika sakfrågor. Det generella syftet är att stärka de nationella parlamentens roll i EU genom informationsutbyte. EU-ländernas talmän har vidare tagit initiativ till en granskning av de in- terparlamentariska församlingarnas verksamhet med avsikten att identifiera möjligheter till förbättrat samarbete dem emellan och renodling av ansvars- områden. Vid ett EU-talmansmöte i nåddes en bred samsyn om att ökad effektivitet borde kunna uppnås genom rationalisering och att bildande av nya församlingar borde undvikas. Granskningsarbetet fortsätter i en arbetsgrupp under ledning av danska talman och kommer att avrapporteras vid i . De nordiska talmännen har också initierat en dialog med och dess politiska ledning. Kommittén har i ett föregående avsnitt om arbete med EU- frågor redovisat sin uppfattning om vikten av att åstadkomma ett större eko- nomiskt och tidsmässigt utrymme för arbetet med EU-frågor i . har sett ett behov av en samlad översyn av internationella samarbete men också i förhållande till riksdagsledamöternas totala arbetssituation. 18 Riktlinjer för interparlamentariskt samarbete antagna av i . 4 INTERPARLAMENTARISKA SAMARBETE 2005/06:RS3 Kommittén har bedömt det som angeläget att denna granskning omfattar internationella verksamhet och dess relation till det dagliga riks- dagsarbetet och hur förankringen och återkopplingen av det internationella samarbetet sker. Avsikten har varit att bedöma relevansen av nuvarande in- riktning av det internationella samarbetet för den moderna arbets- former. Därigenom skulle översynen kunna leda fram till ett mer optimalt utnyttjande av knappa personalmässiga, tidsmässiga och ekonomiska resurser. 4.3 delegationer till de interparlamentariska församlingarna Den följande framställningen fokuseras på de sju interparlamentariska för- samlingar och två parlamentariska konferenser som är medlem av: (), (), parlamentariska församling (), Interparlamentariska unionen (IPU), Västeuropeiska unionens (VEU) församling, Natos parlamentariska försam- ling (Nato), för (EMPA), Parlamentariska och Arktiska parlamentarikerkonferen- sen. I tabell 4.1 lämnas en schematisk presentation av de interparlamentariska delegationerna utifrån uppgifter om när de internationella församlingarna bildades, hur delegationer utses och hur de rapporterar till riksda- gen m.m. I tabellen finns också grundläggande uppgifter om budgetens stor- lek för respektive delegation. 2005/06:RS3 4 INTERPARLAMENTARISKA SAMARBETE Tabell 4.1 Schematisk sammanställning över de interparla- mentariska församlingar och parlamentariska kon- ferenser som är medlem av Antal medlemsparlament*) 5 (+3) Delegationsstorlek**) Väljs/utses av annan ordning***) Budget 2005 (i tusental Kommentar: *) Siffror inom parentes avser självstyrande områden, regionala för- samlingar. **) Ordinarie ledamöter; fasta delegationer har samma antal suppleanter. ***) Riksdagsstyrelsen beslutar om fast partimässig sammansättning, partierna utser delegater. +) Inom ramen för Nordiska råds-delegationens årliga rapportering till . ++) gemensamt för Parlamentariska och Arktiska parlamentarikerkonferensen. Majoriteten av de interparlamentariska församlingarna har funnits . De tillkom i en annan politisk situation och söker nu med bevarad identitet an- passa sig till nya krav och nya samarbetsformer. Det gäller särskilt , , OSSE-församlingen och VEU-församlingen.