frsrdg · GS04JO1 · 2005-01-01 00:00:00 — Som jag ser det har JO en i detta sammanhang viktig roll att spela; de inblickar JO får i olika förvaltningar kan belysa frågor av betydelse för lagstiftningsarbetet. Beklagligtvis ger arbetsbördan inte möj- lighet att lägga ned alltför stor möda på remissvaren. Särskilt otillfredsstäl- lande är inflödet av remisser inför sommarsemestrarna med begäran om svar efter semestrarnas slut. 2 004 /0 5:JO1 2.2.4 JO (Ansvarsområde 2) Intagen skall behandlas med aktning för hans människovärde. Han skall bemötas med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med vistelse i anstalt (9 § lagen om kriminalvård i anstalt). Principer och verklighet i kriminalvården Kriminalvården ingår i mitt ansvarsområde Här har jag valt att endast ta upp den delen av ansvarsområdet och endast en fråga, nämligen platsbristen i anstalterna och häktena. I ämbetsberättelsen finns ett beslut som gäller den frågan (s. 134). Vad som följer här är i stort sett ett sammandrag av det beslu- tet. Under verksamhetsåret har jag avgjort drygt 500 ärenden som gäller för- hållandena i häkten och anstalter. Jag har fått nära 700 nya klagomål. Jag har inspekterat fem anstalter och häkten. I samband med det har jag ta- lat med intagna utan att personal från myndigheten har varit närvarande. Jag har naturligtvis också talat med personalen och sett på lokalerna. Detta innebär givetvis inte att jag har en fullständig bild av förhållandena. Men jag har ändå fått sådana erfarenheter och kunskaper att jag har underlag för att konstatera att det finns allvarliga problem. Orsaken till dessa problem är ytterst platsbristen. Denna påverkar förhållandena vid häktena och anstalterna på många olika sätt. Här kommer jag bara att nämna några av de effekter platsbristen medför. Men innan jag gör det vill jag framhålla att genom lagstiftning har tillförsäkrat de intagna vissa rättigheter. Systemet medger alltså inte att man av ekonomiska eller andra skäl har en standard som inte uppfyller lagens krav. Detta är enligt min uppfattning en mycket viktig utgångspunkt för dis- kussionen om platsbristen. Enligt den senast tillgängliga statistiken var platsutnyttjandet vid anstalterna . Siffran låter kanske inte så alarmerande. Men vad man måste ha klart för sig är att det måste finnas luft i systemet. Anstalterna är olika. Kraven på säkerhet varierar och de har t.ex. olika slags behandlingsprogram. För att de som är dömda till fängelse skall kunna placeras på den anstalt som är mest lämplig för var och en måste beläggningsgraden vara mycket lägre än den är . De intagnas möjligheter att ha kontakt med sina anhöriga försvåras också. Häktades väntan på anstaltsplats En följd av platssituationen är att häktade som är dömda till fängelse och skall börja avtjäna sitt straff ofta tvingas att i häktet vänta på anstaltsplats längre än 2 004 /0 5:JO1 vad som är acceptabelt. Normalt bör väntetiden inte överstiga . var det 416 fängelsedömda som väntade på lämplig anstaltsplats. Av dessa hade 290 väntat i mera än . Häktade förvaras på annan plats än i häkten Polisarrester har i viss utsträckning förvandlats till häktesplatser genom att kriminalvården har tagit över ansvaret för lokalerna. Standarden på dessa häktesplatser är dock ofta låg. Som exempel kan jag återge följande beskriv- ning. Golvet är av målad betong och väggarna helkaklade. Inredningen består av en väggfast säng och ett väggfast bord, en toalett utan lock och ett litet handfat samt en TV. Fönstren är utvändigt försedda med fasta plåtar som är starkt vinklade uppåt för att dagsljus skall komma in som möjligheten att se ut nedåt och rakt fram begränsas. Det går dock bara att se ut om man befinner sig helt nära fönstret. Inflödet av dagsljus är starkt begränsat. Jag har också besökt en cell som saknat både säng och bord, vilket medfört att den häktade varit tvungen att inta sina måltider sittande på en på golvet. Här vill jag framhålla att den tid då någon är häktad är mycket viktig för honom eller henne av flera skäl. Då är han eller hon inte dömd för något brott, utan skall tvärtom förbereda sig för en rättegång vars utgång kan påverka hela hans eller hennes framtid. För att hantera platsbristen har man på vissa håll valt att låta två intagna bo i samma rum. Det finns inget förbud mot detta. Bostadsrummen i häktena och anstalterna är emellertid normalt inte byggda och utrustade för att inrymma mer än en person. När två intagna tvingas dela rum är det inte ovan- ligt att den ena är hänvisad till att sova på en på golvet. Intagna som jag har träffat har uppgett att de måste bo tillsammans med rökare trots att de själva inte röker. Det kan givetvis innebära svårigheter att dela bostadsrum även av andra skäl. Inkvartering i besöksrum m.m. I en del fall sker inkvartering av intagna i lokaler som inte är avsedda som bostadsrum. Intagna har inkvarterats i tvättstugor och gemensamhetsutrym- men av olika slag. Det händer också att besöksutrymmen tas i anspråk för inkvartering av in- tagna. Det får till följd att de intagnas möjligheter att ta emot besök försäm- ras. Detta är givetvis särskilt olyckligt. 2 004 /0 5:JO1 Det är många intagna som klagar över boendeförhållandena. Jag har all för- ståelse för detta och anser att åtskilliga med fog kan hävda att de utsätts för en behandling som är fullständigt oacceptabel från humanitär synpunkt och alltså strider mot de principer som ligger till grund för lagstiftningen på området. Rätten till gemensamhet, sysselsättning, fysisk träning och andra aktiviteter Överbeläggningen medför givetvis inte problem bara när det gäller boendet, utan får också andra negativa följder. En är att det blir flera som måste samsas om t.ex. besöksrummen och utrymmena för fysisk träning. Efterfrågan ökar också på verksamheter av olika slag, t.ex. arbete och annan sysselsättning. Platsbristen har också inneburit att det på många håll inte har funnits den personal som behövts för att se till att de intagna får möjlighet till t.ex. gemensam vistelse, sysselsättning, fysisk träning och utomhusvistelse. Vidare har personalens möjligheter att samtala med de intagna minskats. De i egent- lig mening kriminalvårdande åtgärderna har i förhållande till nödvändiga åtgärder för tillsyn och förvaring på många håll kommit alltmer i skymundan. En annan följd är begränsningar av gemensamheten mellan häktade. Detta trots att de häktade som huvudregel skall ges tillfälle till gemensam vistelse med en eller flera andra häktade. Problemet är inte nytt. uttalade min företrädare förhopp- ningen att de åtgärder som då var aktuella från sida skulle förbättra situationen. Förhoppningen har inte infriats, utan situationen förefaller snarare ha förvärrats, åtminstone på vissa håll. De svenska lagar som reglerar förhållandena för häktade och intagna i kriminalvårdsanstalter bygger på värderingar som är grundläggande för vårt samhällsskick, bl.a. respekten för den enskildes människovärde. Ett viktigt inslag i regleringen är att villkoren för sådana inskränkningar i de enskilda fri- och rättigheter som är nödvändiga i häkten och anstalter är noggrant reglerade och även i övrigt uppfyller höga krav på rättssäkerhet. Som situationen nu har utvecklats saknar de ansvariga i häktena och anstalterna i prak- tiken möjlighet att uppfylla kraven i lagstiftningen. Det är ingen tvekan om att problemet är mycket allvarligt, inte minst med tanke på karaktären av den lagstiftning det är fråga om. Vad som är särskilt bekymmersamt är att vi upplever en utveckling som innebär en fortlöpande försämring. All erfarenhet visar att goda samhälleliga institutioner kan för- sämras mycket snabbt, men att det kräver och stor möda att bygga upp dem. Det är utomordentligt angeläget att den negativa utvecklingen inte fortsätter, utan att man snabbt sätter in åtgärder för att vända den. Kriminalvårdens grundläggande syfte är att främja de intagnas samhälls- anpassning. Detta syfte uppnår man inte med dagens platsbrist. 2 004 /0 5:JO1 Bilaga 1 innehåller ärendestatistiken för verksamhetsåret. Bilaga 2 innehåller en förteckning över besvarade lagstiftningsremisser. Bilaga 3 innefattar redovisning av dels framställningar och överlämnande av beslut till respektive regeringen, dels åtal, anmälningar för vid- tagande av disciplinär åtgärd samt överlämnande av ärenden till annan myn- dighet. I bilaga 4 redovisas inspektioner och myndighetsbesök, samråd med riks- dagens konstitutionsutskott samt justitieombudsmännens och vissa tjänste- mäns deltagande i konferenser seminarier och utbildningsverksamhet m.m. inom . Bilaga 5 innehåller en redovisning av JO:s internationella samarbete. Instruktionen i aktuell lydelse finns intagen som bilaga 6. Arbetsordningen i aktuell lydelse finns intagen som bilaga 7. En redogörelse för personalorganisationen under verksamhetsåret finns i Bilaga 9 innehåller sakregister. Bilaga 10 innehåller en engelskspråkig sammanfattning. 2 004 /0 5:JO1 En tingsrätts handläggning av svarandens s.k. skyddade personuppgifter i ett FT-mål (Dnr 1179-2002) I samband med en inspektion vid framkom bl.a. följande vid granskning av akten i mål . I en ansökan om betalningsföreläggande som kom in till Kronofogde- myndigheten i , Örebrokontoret, , yrkade sökanden att svaranden skulle utge visst belopp jämte ränta och kostna- der. Sökanden angav svarandens personnummer samt SKYDDAD ADRESS. I kronofogdemyndighetens föreläggande , ställt till SKYDDADE PERSONUPPGIFTER, gavs svaranden tillfälle att yttra sig över sökandens yrkanden. På ett delgivningskvitto, undertecknat , fanns svarandens namnteckning. På samtliga handlingar (fakturor, följesedlar m.m.) som hade fogats till sö- kandens begäran om att målet skulle överlämnas till tingsrätten för vidare handläggning angavs svarandens namn. På ett delgivningskvitto som var daterat fanns svarandens namnteckning med namnför- tydligande och på ett annat delgivningskvitto som var daterat fanns, förutom svarandens namn även dennes postnummer samt telefonnummer till bostaden och till arbetet. Tingsrättens kallelse till muntlig förberedelse i målet var ställd till Skyddade Skyddade Skyddad adress. På delgivningskvittot, som i akten förvarades tillsammans med kallelsen, fanns svarandens namn, adress och telefon- nummer antecknade. I protokollet från den muntliga förberedelsen yrka- de sökanden att tredskodom skulle meddelas mot svaranden. I tredsko- domen, som meddelades , angavs som svarandepart: Namn skyddad, (ett angivet personnummer; här uteslutet) Adress skyddad I ett protokoll avvisades svarandens ansökan om åter- såsom för sent gjord. I protokollet angavs som svarande: Skyd- dade Skyddade, (ett angivet personnummer) Skyddad adress. Ärendet remitterades till för upplysningar och yttrande enligt följande. 1.Föranledde uppgiften i handlingarna från kronofogdemyndigheten att sva- randen hade skyddade namn- och adressuppgifter några kontrollåtgärder från tingsrättens sida när målet kom in? Om så var fallet, vilka åtgärder vidtogs? 2.Vilken var grunden för att under handläggningen av målet hantera svaran- dens namn- och adressuppgifter på sätt som skedde? 3.Vilken var anledningen till att svarandens exemplar av kallelsen till för- handlingen tillställdes skatteförvaltningen? 2 004 /0 5:JO1 4.Vilken var den rättsliga grunden för att utelämna svarandens namn och adress i domshuvudet och i domslutet? 5.Sändes svarandens exemplar av tredskodomen direkt till parten eller expe- dierades tredskodomen till skatteförvaltningen för vidarebefordran till sva- randen? (lagmannen ) inkom med ett yttrande i vilket hänvisades till ett bifogat yttrande från rådmannen . Undertecknad var handläggare av mål FT 278-01 t.o.m. , när tredskodom i målet meddelades. Vid tiden för handläggningen av må- let levde jag i föreställningen att uttrycket skyddade personuppgifter innebar att uppgifterna var belagda med sekretess enligt 7 kap. 15 § sek- retesslagen. Mitt agerande i målet FT 278-01 skedde alltså mot bakgrund av denna felaktiga föreställning. Med anledning av ett ökat antal mål vari anges att personuppgifter är skyddade gjorde jag en utredning av rättsläget, bl.a. hade jag därvid stor nytta av JO:s ämbetsberättelse 2000/01 s. 44 f. Resultatet av min utredning presentera- de jag vid en sammankomst med tingsrättens juris- ter. De frågor som JO ställt rörande handläggningen av mål FT 278-01 vill jag besvara på sätt framgår nedan. Frågorna under p. 1 och 2 hänger in- timt samman och jag väljer därför att besvara dem gemensamt. I kronofogdemyndighetens beslut (aktbil. 1) anges att svaranden med visst angivet personnummer har skyddade personuppgif- ter. Namn och adress var utelämnade. Jag uppfattade detta som att det fanns ett beslut om sekretess gällande svarandens namn och hemadress. I den akt som översändes från kronofogdemyndigheten redovisas svaran- dens namn på ett flertal ställen (aktbil. Dessa namnuppgifter här- rör uppenbarligen inte från någon myndighet utan från käranden. I akten finns vidare ett delgivningskvitto (aktbil. 20) på vilket svaranden, såvitt det måste förstås, själv skrivit sitt namn. Överföring av sekretess enligt 12 kap. 1 § sekretesslagen till domstolen kan endast ske från annan myn- dighet där sekretessen gäller. Jag gjorde bedömningen att det inte fanns någon sekretessbestämmelse som direkt av tingsrätten kunde tillämpas på svarandens namn. Min slutsats var, mot bakgrund av vad jag nu sagt, att svarandens namn inte kunde hållas sekret av tingsrätten. Däremot hade jag uppfattningen att dennes adress var sekret. Det kunde givetvis vara av intresse för tingsrätten att få reda på svarandens adress, inte minst för att kunna delge denne handlingar i målet. Jag visste att skat- temyndigheten i de fall när det anges att en adress är skyddad ofta kan hjälpa till med delgivning (se nedan p. Något behov av att få tillgång till svarandens hemadress såg jag inte. Jag framställde därför ingen begäran om att adressuppgiften skulle lämnas ut till tingsrätten. När målet kom in till tingsrätten gjordes, såvitt jag nu kan erinra mig, en muntlig kontroll hos skattemyndigheten rörande vilka personuppgifter som var skyddade. Det bekräftades därvid att svarandens namn och adress var skyddade. Det var vid denna kontroll eller möjligen vid nå- gon senare kontakt som tingsrätten fick besked om att skattemyndighe- ten i aktuellt mål kunde hjälpa till med delgivning på sätt beskrivs under p. Tyvärr kom inte kontakten(erna) med skattemyndigheten att, såsom borde ha skett, dokumenteras i akten. Mot bakgrund av min dåva- rande uppfattning om vad som avses med skyddade personuppgifter ställdes aldrig till skattemyndigheten frågan om det fanns något beslut 2 004 /0 5:JO1 om sekretess avseende svarandens personuppgifter. Genom en gjord kontroll med skattemyndigheten i har tingsrätten underrät- tats om att svarandens namn och adress inte skulle ha lämnats ut till obe- hörig person under hänvisning till 7 kap. 15 § sekretesslagen. Avsikten med att tillställa skattemyndigheten svarandens kallelse var att myndigheten skulle hjälpa till med delgivningen av aktuell person. Tingsrätten har fått information om att skattemyndigheten i sådana fall antingen skickar över den handling som skall delges personen ifråga eller anmodar personen att komma och hämta handlingen på myndigheten. Detta delgivningsförfarande, som med framgång använts tidigare, be- dömde jag vara lämpligt att tillämpa i nu aktuellt fall. Det visade sig att det av mig valda delgivningsförfarandet ledde till att svaranden delgavs kallelsen. Det finns i , när det gäller tvistemål, inga precise- rade bestämmelser om vilka uppgifter om parterna som skall anges i do- men. Ett grundläggande krav måste dock vara att det utan någon som helst tvekan framgår av domen vem som är part, inte minst därför att domen skall kunna verkställas mot rätt person. Namn och adress kan änd- ras på en person men personnumret är alltid detsamma. Jag bedömde i nu aktuellt fall att personnumret var en tillräcklig uppgift för att ange sva- randen. Även om jag hade uppfattningen att svarandens namn inte kunde hållas sekret gjorde jag bedömningen att uppgiften kunde utelämnas i domen. Bakgrunden till detta var en önskan från min sida att, oberoende av de formella reglerna, tillgodose svarandens önskemål, som jag uppfat- tade det, att inte offentliggöra hans namn i onödan, allt inom ramen för vad jag då ansåg tillåtligt enligt 17 kap. 7 § . Det var up- penbart att käranden (T.N. AB) kände till svarandens namn. Tredskodomen expedierades till skattemyndigheten för vidarebe- fordran till svaranden. Notera att svaranden själv på delgivningshandling angett sin adress som 651 89 vilket är adressen till skat- temyndigheten. i har, efter en gjord förfrågan från undertecknad, upplyst att myndigheten är skyldig att vida- rebefordra post till personer som har skyddad adress och att svaranden hämtar sin post hos myndigheten . Efter den utredning om rättsläget som jag gjorde har rutinerna ändrats vad avser personuppgifter som anges vara skydda- de. kontrolleras alltid i sådana fall med skattemyndigheten hur det förhåller sig med personuppgifterna. Utfallet av kontrollen skall re- dovisas på dagboksbladet i akten. Om det finns ett beslut om sekretess vilket sedan rutinerna ändrades ännu inte förekommit i något mål på min rotel skall kopia av beslutet begäras in och aktbilageras. Parten måste vidare kunna delges handlingar på ett lagenligt sätt. Dessutom måste även tas hänsyn till att parten inte skall tvingas att uppge sekretessbelagd personuppgift med konsekvens att uppgiften kan hållas hem- lig. Sistnämnda hänsyn utesluter, såvitt jag kan se, att någon form av postdelgivning används. Om parten medverkar till delgivningsåtgärder torde delgivning i de flesta fall kunna ske på så sätt att vederbörande, möjligen med biträde av skattemyndigheten, anmodas att besöka tingsrät- ten och mot legitimering utfå handlingen. Tjänsteman på tingsrätten kan notera på dagboksbladet att en person med visst personnummer (som förutsatts inte vara hemligt) hämtat handlingen. Delgivning bör därmed anses ha skett (jfr 19 § 1 st delgivningslagen). Mer problematisk kan del- givning bli i de fall part som söks för delgivning inte vill medverka till delgivningen. Det får från fall till fall prövas hur delgivning i sådana fall kan ske men jag föreställer mig att stämningsmannadelgivning ofta kan bli aktuellt. För det fall tingsrätten väljer att från skattemyndigheten in- 2 004 /0 5:JO1 hämta sekretessbelagda personuppgifter vilket i de flesta fall torde vara lämpligt måste överföringsregeln i 12 kap. 1 § sekretesslagen beaktas. Under målets handläggning skall dessutom beaktas innehållet i 15 kap. 3 § 1 st sekretesslagen. I rutinerna ingår också att den part som sekretessen gäller för skall informeras om att han/hon inte själv bör lämna sekre- tessbelagda personuppgifter till tingsrätten eftersom detta medför att uppgiften inte kan hållas hemlig i domstolen. Denna information skall lämnas första gången kontakt tas med parten. För det fall det inte finns något sekretessbeslut gällande personuppgifter begär jag eller annan på roteln att personuppgifterna lämnas ut. I sådana fall sker numera ingen särbehandling av uppgifterna vid handläggningen av målet. Vad avser vilka personuppgifter som bör redovisas i domen/slutliga beslutet är det- ta, som jag sagt ovan, en lämplighetsfråga. Utgångspunkten är att namn, adress och personnummer skall anges i domen. Har sekret uppgift över- förts till tingsrätten måste det i domen/slutliga beslutet förordnas om fort- satt sekretess. Den sekretessbelagda uppgiften behandlas i domen/slutliga beslutet på en sådant sätt att den inte röjs för obehöriga. Vid expediering beaktas regeln i 14 kap. 5 § sekretesslagen. Jag vill avslutningsvis något kommentera uttrycket skyddade person- uppgifter. Att något är skyddat innebär närmast, språkligt sett, att det finns ett skydd och inte att det kan komma att finnas ett skydd om någon (i detta fall en myndighet) fattar ett beslut om skydd (= beslut om sekre- tess). Genom de kontakter jag haft med personer som har skyddade per- sonuppgifter står klart att dessa nästan undantagslöst tror att det faktiskt finns ett förbud för skattemyndigheten att lämna ut personuppgifterna till utomstående och att skyddet även gäller för uppgiften när den före- kommer i domstolen. Att uttrycket skyddade personuppgifter endast innebär en markering för särskild sekretessprövning kommer som en ne- gativ överraskning för de flesta berörda. Min erfarenhet är att även tjäns- temän på skattemyndigheten inte alltid har klart för sig skillnaden mellan att en personuppgift är skyddad och att den är belagd med sekretess. I brottmålsdomar anges sekretessbelagd adressuppgift som skyddad adressuppgift. Till förebyggande av missförstånd av olika slag och för att öka säkerheten för den enskilde som behöver skydd för sina person- uppgifter tror jag att det vore bra om man kunde finna ett annat uttryck möjligen skyddsbegärda personuppgifter som bättre återspeglar vad som faktiskt gäller för personuppgifter som anges som skyddade. Om det hos skattemyndigheten finns ett beslut om sekretess gällande person- uppgiften bör detta klart framgå, exempelvis genom att det för uppgiften ifråga anges sekretessbelagd personuppgift. I ärendet har av den ansvarige handläggaren, rådmannen , gjorts en fyllig redovisning av handläggningen av målet jämte de rutiner som tillämpas i fall som motsvarar eller liknar det undersökta. Tings- rätten hänvisar till skrift och tillägger följande. Såsom själv konstaterar saknades laglig grund att hålla tillgänglig uppgift om svarandens namn hemlig. Detsamma gäller den av svaranden uppgivna adressen, låt vara att denna var skattemyndighetens. Uppgifterna borde därför ha tagits in i domen. Vidare borde, såsom Staf- fan uttalar, kontakten med skattemyndigheten och vad därvid framkom ha dokumenterats i akten. Det bekräftas, att före uppmärk- sammade övriga tingsrättens domare på de rutiner han avsåg att tillämpa i fall då en part angavs som skyddade personuppgifter i förening med ett personnummer. Därigenom har genom hans försorg hos domarkollektivet initierats skärpt vaksamhet i berörda fall och getts förutsättningar att till- lämpa enhetliga rutiner vid handläggningen. 2 004 /0 5:JO1 I ett beslut anförde chefsJO bl.a. följande. I 7 kap. 15 § första stycket sekretesslagen (1980:100) stadgas att sekretess gäller i verksamhet som avser folkbokföringen eller annan liknande registre- ring av befolkningen och, i den utsträckning regeringen föreskriver det, i annan verksamhet som avser registrering av betydande del av befolkningen, för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgif- ten röjs. Bestämmelsen innebär att det normalt inte gäller någon sekretess för per- sonuppgifter i de register som åsyftas. För att en sådan uppgift skall få hållas hemlig krävs att det finns någon särskild anledning till detta. Om det kan antas att utlämnande av uppgifter rörande en viss person innebär men för personen, exempelvis risk för förföljelse, kan skattemyndigheten i folkbokfö- ringsregistret lägga in en markering för särskild sekretessprövning, s.k. sekre- tessmarkering (spärrmarkering). Sekretessmarkeringen innebär att särskild försiktighet bör iakttas vid bedömningen av om uppgifter om personen i fråga bör lämnas ut. Normalt skall de skäl som ligger till grund för införandet av sekretessmarkering vara tillräckliga för att vägra ett utlämnande med stöd av folkbokföringssekretessen när någon begär att få ut uppgifterna. Sekretess- markering motsvarar det som gäller för den hemligstämpel som enligt 15 kap. 3 § sekretesslagen kan åsättas en allmän handling (prop. 1997/98:9 s. 33 f.).