frsrdg · GT04RRS7 · 2005-10-12 00:00:00 — styrelses redogörelse angående och länsstyrelsernas roll i den fysiska planeringen har granskat och länsstyrelsernas arbete med uppsikt respektive tillsyn av den fysiska planeringen. Granskningen har även omfattat regeringens styrning av och länsstyrelsernas arbete samt regeringens avrapportering till . Resultatet har redovisats i granskningsrapporten och tillsyn i samhällsplaneringen intention och praktik (RiR 2005:12). granskning visar bl.a. att länsstyrelserna inte fullt ut klarar uppgiften att bevaka och väga samman de statliga intressena. Andra viktiga slutsatser är att saknar den nödvändiga överblicken, inte ger länsstyrelserna tillräckligt stöd samt inte lever upp till sitt uppföljningsansvar. Regeringen har vidare inte styrt myndigheterna på sådant sätt att intentionerna bakom lagstiftningen fått genomslag på nivå. Enligt granskningen behöver också regeringens rapportering till förbättras. Styrelsen anser att granskningsresultaten har betydelse för genom att det i granskningen framkommit att centrala delar av inte fungerar i enlighet med syftena bakom lagstiftningen. Av särskild vikt är att statens inflytande över kommunernas fysiska planering inte utgör någon garanti för hög kvalitet i planeringen eller för en enhetlig lagtillämpning. Styrelsen överlämnar härmed denna redogörelse till . överlämnar denna redogörelse till . Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), Per (), (), Per (), (), Per (), () och (). har granskat och länsstyrelsernas arbete med uppsikt respektive tillsyn av den fysiska planeringen. Granskningen har också omfattat regeringens styrning av och länsstyrelsernas arbete samt regeringens avrapportering till . Resultatet av granskningen redovisas i rapporten och tillsyn i samhällsplaneringen intention och praktik (RiR 2005:12). (1987:10) trädde i kraft . Genom lagen ökades kommunernas ansvar för planläggning och lokal miljö som den statliga kontrollen begränsades. I (PBL) finns bestämmelser om hur mark och vatten ska användas och hur den bebyggda miljön ska utformas. Översikts- och detaljplaner är de instrument som samhället använder för att styra markanvändning och byggande. Enligt PBL är det en angelägenhet att planlägga användningen av mark och vatten, det s.k. kommunala planmonopolet. Vilket minsta innehåll planen ska omfatta och hur planprocessen ska genomföras är dock reglerat i PBL. I lagen regleras såväl rättsverkande planer för begränsade områden (detaljplan, områdesbestämmelser och fastighetsplaner) som icke bindande översiktliga planer (regionplaner och översiktsplaner). har enligt PBL den allmänna uppsikten över plan- och byggväsendet i riket. Av lagen framgår också att länsstyrelserna har ansvar för tillsynen över plan- och byggväsendet. Förutom direkt tillsyn har de statliga organen också till uppgift att fungera som rådgivare och serviceorgan till kommunerna. Syftet med den statliga uppsikten och tillsynen är bl.a. att garantera en hög kvalitet i planprocessen och planläggningen samt en enhetlig lagtillämpning. Syftet med granskning har varit att bedöma om och länsstyrelsernas uppsikt respektive tillsyn av kommunernas fysiska planering sker i enlighet med lagstiftningen och andra styrdokument. Som bakgrund till granskningen anförs att bristande kvalitet i planeringsprocessen och i planläggningen kan innebära att de av och regeringen beslutade målen inom området äventyras. Det kan också innebära att enskilda medborgare, företag och organisationer inte behandlas på ett likformigt sätt, varvid rättssäkerheten kan riskeras. granskning visar att centrala inslag i PBL inte har utvecklats på det sätt som förutsattes när PBL infördes. Det gäller främst hur uppsikten och tillsynen genomförs vid och länsstyrelserna samt översiktsplaneringens användning och betydelse. Granskningen visar också på en otydlig styrning från regeringens sida av uppsikten och tillsynen över den fysiska planeringen. Brister i den statliga uppsikten och tillsynen Den uppsikt och tillsyn som lagts på respektive länsstyrelserna har som syfte att bidra till en hög kvalitet i planeringsprocessen och planläggningen och till att de av fastlagda målen för planeringen ska nås. Med hög kvalitet avses korrekta, ändamålsenliga och likformiga beslut samt en effektiv beslutsprocess enligt PBL och . I länsstyrelsernas tillsyn ingår inte bara att bevaka att statens olika intressen får genomslag i planeringen utan också att ge kommunerna det stöd som de behöver för att genomföra planeringen på ett effektivt och enhetligt sätt. Vissa länsstyrelser har inte förmått göra den viktiga sammanvägningen av de statliga intressena i plansamråden och ge kommunerna tydliga besked tidigt i planeringsprocessen. Det har medfört en risk för en utdragen planeringsprocess och därmed onödiga merkostnader för olika aktörer i planeringen. Det har också medfört en risk för att planerna inte får den kvalitet som eftersträvas i samhällsplaneringen. Granskningen visar också att informationsöverföringen mellan länsstyrelserna och om erfarenheter och kvalitetsbrister i planprocessen och i planläggningen inte fungerar tillfredsställande. får därmed svårt att leva upp till sin roll att ansvara för uppsikten. Länsstyrelserna anser vidare att stöd i bl.a. enskilda planärenden har minskat . Uppsikten och tillsynen är också viktiga verktyg för att och länsstyrelserna ska kunna följa utvecklingen inom planväsendet och för att ge regering och riksdag underlag för att kunna vidta de åtgärder som utvecklingen föranleder. En bristande uppsikt och tillsyn kan också leda till att de många planbesluten, vilkas utfall ofta har betydande konsekvenser för individer och företag, inte präglas av enhetlighet och förutsägbarhet. Om uppsikten och tillsynen inte fungerar är slutsatsen enligt att de mål som regering och riksdag har satt upp för samhällsplaneringen också äventyras. Översiktsplanens roll blev inte den avsedda konstaterar även att översiktsplanen inte har blivit det centrala planinstrument för kommunen som lagstiftningen förutsatt. Många kommuner aktualiserar inte sina översiktsplaner trots att PBL uttryckligen kräver det. och länsstyrelserna har känt till detta men inte förmått vidta åtgärder för att kommunerna ska uppfylla lagens krav. De statliga intressena har därmed inte kunnat föras fram tidigt i planeringen och länsstyrelsernas tillsynsroll i detaljplaneskedet har inte underlättats. Planeringsprocessen har därmed inte blivit effektivare. Regeringens styrning och informationen till Ansvaret för att myndigheternas uppsikt och tillsyn genomförs i enlighet med PBL och dess intentioner vilar ytterst på regeringen. har i granskningen inte kunnat se att regeringen ännu har vidtagit några åtgärder för att styra uppsikten och tillsynen i enlighet med PBL:s intentioner. Först i regleringsbrev blev uppsikt och kunskapsförmedling en egen verksamhetsgren. Regeringens information till har enligt uppfattning varit ensidig och behöver utvecklas för att ska få en rättvisande bild av utvecklingen. anser att den bristande uppsikten och tillsynen medfört att den viktiga statliga överblicken över planväsendet har försämrats och att det nu behövs åtgärder som motverkar en sådan fortsatt utveckling. Rekommendationer riktade till regeringen Regeringen bör enligt överväga att ta initiativ till att bestämmelsen i PBL om att samtliga kommuner ska aktualitetspröva sin översiktsplan ska upphävas, ändras eller förtydligas, ge i uppdrag att utvärdera hur länsstyrelserna medverkar i den kommunala planeringen. Genom att sprida erfarenheter och goda exempel från länsstyrelserna kan verka för enhetlighet och likformighet i statens agerande. se över de resurs- och kompetensmässiga förutsättningarna för att länsstyrelsernas planfunktioner ska kunna ta sitt ansvar i fråga om helhetsbedömningar och sammanvägningar av de statliga intressena i planärenden, uppdra åt att ta initiativ till och följa hur länsstyrelserna på ett mer systematiskt sätt kan sammanställa och avrapportera de brister och problem i planeringen som man upptäcker i samband med plansamråden, ta initiativ till att förtydliga och tillsyns- respektive uppsiktsansvar över planväsendet, i återredovisningen till om utvecklingen inom planväsendet beskriva förutsättningarna för och det nuvarande läget i myndigheternas arbete med att göra sin uppsikt och tillsyn till de verktyg som förutsattes när PBL infördes, undersöka vilka konsekvenser som det stora antalet regeringsuppdrag kan få för arbete med att följa upp planväsendet och tillämpningen av PBL, uppdra åt att informera regeringen om Planforums verksamhet och de effekter som verksamheten bedöms ge, uppmärksamma och undersöka bakgrunden till ökningen av antalet upphävda detaljplaner. bör enligt överväga att tillsammans med länsstyrelserna se över hur formerna för samverkan och erfarenhetsåterföring mellan myndigheterna kan utvecklas. bör överväga att utveckla en klar och tydlig kontaktstruktur gentemot länsstyrelserna, på ett systematiskt sätt sammanställa förekommande problem och brister i den fysiska planeringen med hjälp av bl.a. länsstyrelserna, uppmärksamma och pröva hur arbetet med att ge ut råd och tillämpningsföreskrifter till ny lagstiftning m.m. kan effektiviseras, redovisa effekterna av sitt uppsiktsarbete. Rekommendationer riktade till länsstyrelserna Länsstyrelserna bör enligt överväga att regelbundet avrapportera brister och problem i såväl översikts- som detaljplaneringen till . har funnit att slutsatserna av den granskning som redovisat i rapporten (RiR 2005:12) Uppsikt och tillsyn i samhällsplaneringen bör överlämnas till i form av en redogörelse. I anslutning härtill vill styrelsen anföra följande. Genom införandet av gavs kommunerna ett ökat ansvar för planeringen av markanvändning och byggande. begränsades den statliga kontrollen. Ett grundläggande syfte med lagstiftningen var en fortsatt hög kvalitet i planeringen. De statliga intressena skulle främst tillgodoses genom länsstyrelsernas tillsyn och uppsikt över plan- och byggväsendet. granskning visar bl.a. att länsstyrelserna inte fullt ut klarar uppgiften att bevaka och väga samman de statliga intressena. Andra viktiga slutsatser är att saknar den nödvändiga överblicken, inte ger länsstyrelserna tillräckligt stöd samt inte lever upp till sitt uppföljningsansvar. Regeringen har vidare inte styrt myndigheterna på sådant sätt att intentionerna bakom lagstiftningen fått genomslag på nivå. Enligt granskningen behöver också regeringens rapportering till förbättras. Centrala inslag i tillämpningen av PBL har enligt granskningen således inte utvecklats på det sätt som förutsattes när lagen infördes. Det kan enligt leda till att planprocessen blir onödigt utdragen och kostsam. Det kan också innebära bristande enhetlighet i tillämpningen av lagstiftningen med påföljande risker för rättssäkerheten. Ytterligare en konsekvens kan bli att och regeringen inte får en rättvisande bild av utvecklingen. Styrelsen ser för sin del allvarligt på att berättigade nationella intressen inte tas tillvara på ett tillfredsställande sätt i planeringen av markanvändning och byggande. Enligt styrelsens mening är det viktig att planeringen är långsiktig samt bygger på en helhetssyn där såväl övergripande som lokala intressen vägs mot varandra. Styrelsen vill särskilt peka på att de nationella miljökvalitetsmålen tillhör de allmänna samhällskrav som måste tillgodoses inom ramen för den kommunala planläggningen, i likhet med ekonomiska och sociala aspekter. Styrelsen har noterat att flera av de frågor som behandlats i granskningen även har berörts av den parlamentariska kommitté som sett över plan- och bygglagstiftningen . Kommittén har överlämnat sitt slutbetänkande (SOU 2005:77) till regeringen. Även förslag (SOU 2004:100) har enligt vad regeringen anför i budgetpropositionen betydelse för de frågor som tas upp i granskningen. Båda dessa utredningsförslag bereds nu i . granskning behandlar enligt styrelsens mening frågor som hör till ansvarsområde och innehåller slutsatser som visar att viktiga delar av PBL inte fungerar i enlighet med syftena bakom lagstiftningen. Av särskild vikt är att statens inflytande över kommunernas fysiska planering inte utövas på ett sådant sätt att det utgör någon garanti för hög kvalitet i planeringen eller för en enhetlig lagtillämpning. Styrelsen överlämnar härmed denna redogörelse till .