frsrdg · GS04RRS22 · 2005-01-01 00:00:00 — styrelses framställning angående arbetslöshetsförsäkringen - kontroll och effektivitet Sammanfattning har granskat arbetsförmedlingens och arbetslöshetskassornas hantering av arbetslöshetsförsäkringen. Resultatet har redovisats i gransk-ningsrapporten (RiR 2005:3) Arbetslöshetsförsäkringen - kontroll och effektivitet. Av granskningen framgår att det finns stora brister i tillämpningen av arbetslöshetsförsäkringen. Arbetsförmedlingarna följer inte de regler som föreskriver att alla anvisningar om lämpligt arbete ska följas upp - uppföljningar görs endast i hälften av fallen. Rätten till arbetslöshetsersättning ifrågasätts i mycket begränsad utsträckning - endast ca 20 pro-cent av regelbrotten ledde till att ersättningsrätten ifrågasattes. Vidare framgår att arbetslös-hetskassorna har varierande utredningsrutiner och att graden av sanktioner varierar starkt mellan olika arbetslöshetskassor. En förbättrad kontroll av att de ar-betslösa har rätt till den ersättning de får kan enligt medföra bättre rättssäkerhet och därtill ge samhällsekonomiska vinster genom en bättre fungerande ar-betsmark-nad. Mins-kade statsutgifter och ökade skatteintäkter är andra viktiga vinster av ökade kontrollåtgärder. Styrelsen anser att tillämpningen av arbetslöshetsförsäkringen bör anpassas efter dess intentioner. Styrelsens bedömning är att detta kräver åtgärder från regeringens sida. Styrelsen föreslår att begär att regeringen vidtar åtgärder för att åstadkomma skärpt regelefterlevnad bland de aktörer som ansvarar för arbetslöshetsförsäkringen. föreslås också begära att regeringen följer upp regelefterlevnaden inom arbetslöshetsförsäkringen och redovisar resultaten av uppföljningen för . I framställningen finns en avvikande mening från företrädarna för Socialdemokraterna. Granskningens bakgrund och inriktning 4 Utgångspunkter från en tidigare granskning 4 har granskat regelefterlevnaden och konsekvenser av brister i kontrollen 4 Arbetslöshetsförsäkringen - ett tredelat system 5 Arbetsförmedlingen ska pröva de arbetslösas arbetsvilja 5 Arbetslöshetskassorna beslutar om utbetalning 6 Iakttagelser i granskningen 6 Arbetsförmedlingen: glapp mellan regler och tillämpning 7 Rätten till a-kassa ifrågasätts alltför sällan 7 De individuella handlingsplanerna har brister 8 Andelen ogiltiga meddelanden har ökat och giltiga meddelanden har sämre kvalitet 8 Träffsäkerheten har försämrats - får anställning 8 Arbetslöshetskassornas regeltillämpning varierar 8 Graden av sanktioner har minskat 9 bedömningar och rekommendationer 9 Rekommendationer riktade till regeringen 9 Rekommendationer riktade till AMS 10 Rekommendationer riktade till Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) 10 Rekommendationer riktade till arbetslöshetskassorna 10 Förväntade effekter av en bättre hantering 11 En tidigare granskning av arbetslöshetsförsäkringen 12 Åtgärder för skärpt regelefterlevnad inom arbetslöshetsförsäkringen 13 Uppföljning av regelefterlevnaden och återrapportering till 14 Med hänvisning till de motiveringar som framförs under styrelses överväganden föreslår följande: Åtgärder för skärpt regelefterlevnad inom arbetslöshets-för-säkringen tillkännager för regeringen som sin mening vad styrelsen anfört om att regeringen bör vidta åtgärder för att åstadkomma skärpt regel-efterlevnad hos de aktörer som ansvarar för arbetslöshetsförsäkringen. Uppföljning av regelefterlevnaden och återrapportering till riks-dagen tillkännager för regeringen som sin mening vad styrelsen anfört om att regeringen skall följa upp regelefterlevnaden inom arbetslöshetsförsäkringen och återkomma till med en redogörelse för resultaten av denna uppföljning. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), Per (), (), Per () och (). har granskat arbetsförmedlingens och arbetslöshetskassornas hantering av arbetslöshetsförsäkringen. Granskningen är inriktad på regel-efterlevnaden samt på konsekvenser av brister i kontrollen. Resultatet har redovisats i gransk-ningsrapporten (RiR 2005:3) Arbetslöshetsförsäkringen - kontroll och effektivitet. Granskningens bakgrund och inriktning Utgångspunkter från en tidigare granskning har tidigare gjort en granskning av arbetslöshetsförsäkringen. Resultaten redovisades i rapporten på arbetsförmedlingen (RiR 2004:3). Denna granskning visade bl.a. att regelverket tillämpas på mycket olika sätt av olika arbetsförmedlingskontor. Genom undersökningens uppbyggnad - parvisa jämförelser mellan förmedlingskontor med likartade förutsättningar vad gäller arbetsmarknadsläge m.m. - kunde man också dra slutsatser om vilka konsekvenser brister i arbetsförmedlingens regelefterlevnad har för arbetsförmedlingens effektivitet. Orsakssambanden mellan anvisningsgrad, uppföljningsgrad, ifrågasättandegrad och arbetsplaceringsresultat undersöktes. Huvudresultaten kunde sammanfattas på följande vis: Ju mera aktivt arbetsförmedlingen kontrollerar de arbetslösas arbetsvillighet, desto fler sökande placeras i arbete på den öppna arbetsmarknaden. De kontroller som utförs av arbetsförmedlingen har effekter på de arbetslösas sökaktivitet och påverkar därmed kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen. Dessa resultat var en viktig utgångspunkt för den fördjupade granskning av regelefterlevnaden som gjorts i nu aktuella rapport. har granskat regelefterlevnaden och konsekvenser av brister i kontrollen nu aktuella granskning avser och har inriktats på följande frågor: regelverket för arbetslöshetsförsäkringen? Följer arbetslöshetskassorna regelverket för kontroll och redovisning av ersättningsärenden? Vilka konsekvenser har förändringar och brister i arbets-för-med-lingens och kassornas kontrollfunktioner medfört? Underlaget för granskningen består bl.a. av en enkät som ställdes till ett obundet slumpmässigt urval av ca 1 500 arbetsförmedlare. En annan enkät ställdes till kassaföreståndarna vid de dåvarande 38 arbetslöshetskassorna. Vidare har intervjuer gjorts med befattningshavare i berörda myndigheter, några arbetslöshetskassor samt Arbets-löshetskassornas . Granskning-en omfattar genomgångar av lagar, reg-ler och litteratur samt analy-ser av verksam-hetsstatistik, enkätre--sultat och intervjuer. Arbetslöshetsförsäkringen - ett tredelat sys-tem Arbetslöshetsförsäkringen syftar till att ge inkomsttrygghet vid ofrivillig arbetslöshet fram till nytt arbete. Försäkringen har utformats efter två centrala utgångspunkter - behovet av en väl fungerande arbets-marknad med full sysselsättning och ekonomisk tillväxt samt behovet av inkomsttrygghet för den som blir arbetslös. Konkret innebär detta att en ar-bets-lös person ska komma i arbete - men också att den arbetslöse ska ges ekonomiska möjligheter att söka nytt arbete . Försäkringen kan ge ersätt--ning antingen i form av en inkomstrelaterad ersätt-ning eller i form av ett grund-be-lopp. av arbetskraften är medlemmar i någon arbets-lös-hets-kassa. Cirka 617 000 personer var direkt berörda av försäkringen genom att de fått ersättning . Försäkringen beskrivs av som ett system bestående av tre delar där arbetsförmedlingen rekommenderar, arbetslöshetskassan utreder och beslutar om utbetalning medan staten finansierar. Arbetsförmedlingen ska pröva de arbetslösas arbetsvilja Arbetsförmedlingen ska kontrollera att den arbetslöse är aktivt arbetssökande och beredd att anta anvisat lämpligt arbete eller delta i ett arbetsmark-nads-pro-gram. I de fall enskilda arbetslösa inte bedöms stå till arbetsmarknadens förfogande ska arbetsförmedlingen skicka meddelanden om ifrågasatt ersättningsrätt till arbetslöshetskassan. Anvisningar utgör ett av de viktigaste kontroll-in-strumenten för att pröva den sökandes arbetsvilja. En anvisning bygger på arbetsförmedlarens be-döm-ning av vad som utgör ett lämpligt arbete eller program. Bedömningen vägleds av en indi-vi-du-ell hand-lings-plan som ska upprättas för varje sökande () från inskriv-nings-tillfället. Den sökande måste följa arbets-för-med-ling-ens anvisningar för att få behålla sin ersätt-nings-nivå. Regelverket för arbets-löshetsförsäkringen föreskriver sanktioner mot den sökande som inte följer bestämmelserna. Eventuella sanktioner beslutas av arbets-lös-hets-kassan. Arbetslöshetskassorna beslutar om utbetalning Försäkringen hanteras av 37 fristående organisationer, arbets-lös-hets-kas-sorna, med nära band till fackliga organisationer och företagar-orga-ni-sa-tio-ner. En av kas-sorna, Alfa-kassan, är helt fristående från arbetsmarknadens parter och täcker hela arbetsmarknaden. Arbetslöshetskassorna är privaträttsliga organ vars handläggning och beslut rörande arbetslöshetsersättning utgör myn-dig-hetsutövning. Kassorna är för sin myndighetsutövning beroende av den offentliga arbets-för-med-ling-en. Inom arbetslöshetskassorna finns också en egenkontroll som består av att utifrån den arbetslösas ansökningshandlingar pröva om förutsättningarna för ersättning är uppfyllda, att utreda arbetsförmedlingens meddelanden om ifrå-ga-satt ersättningsrätt samt att utreda arbetsgivares och övrigas an-mäl-ningar om ifrågasatt ersättningsrätt. För kor-rekt utbetald ersättning erhåller kassorna fullt statsbidrag. För-säk-ringssystemet är till skattefinansierat. Både statsbidragets storlek och förvaltningskostnaderna varierar kraftigt mellan kassorna. Det totala ut-be-tal-da ersättningsbeloppet, dvs. statsbidraget, uppgick --jar-der kronor. Arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring. Avsikten är att försäk-ringen ska effektivisera sök- och match-ningsprocesserna på arbets-mark-na-den och därmed minska arbetslösheten och höja sysselsättningen. Den reform av arbetslöshetsförsäkringen som genomfördes (den 5 feb-ruari 2001) syftade till att göra regeltillämpningen mera likformig och rätt-vis och att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. Regel-ändringarna var ock-så tänkta att förbättra kontrollmöjligheterna, dvs. att öka kontrollens omfattning och kvalitet. () är central förvaltningsmyndighet och chefs-myndighet för länsarbetsnämnderna. Därmed ansvarar AMS också för arbetsförmedlingens handläggning av arbetslöshetsförsäkringen. Den nya tillsynsmyndigheten för arbetslöshetsförsäkringen (IAF), som infördes , innebär inte någon förändring av AMS ansvar när det gäl-ler frågor om arbetslöshetsersättning inom . För arbetslöshetskassornas handläggning av arbetslöshetsförsäkringen an-sva-rar de enskilda kassorna själva. Kravet på en rättvis och enhetlig tillämpning av försäkringsreglerna kan en-ligt inte anses vara uppfyllt, vare sig av arbetsförmedlingen eller av arbetslöshetskassorna. Detta har negativa följder ur såväl stats-finan-siell som samhällsekonomisk synvinkel. En låg benägenhet att följa upp an-vis-ningar till ledig plats och en låg be-nä-gen-het att ifrågasätta ersättningsrätt medför att kost-naderna för arbets-lös-hets-försäkringen blir högre än nödvän-digt. Oberättigad arbetslöshetsersättning kan också leda till en sämre funge-rande arbetsmarknad då intensiteten i de arbetslösas ansträngningar att söka arbete riskerar att minska. Arbetsförmedlingen: glapp mellan regler och tillämpning granskning visar att det finns brister i arbetsförmedlingens kon-troll-funktion. Dessa brister visar sig på flera olika sätt. Volymen meddelanden om ifrågasatt ersättningsrätt är betydligt mindre än vad som skulle ha varit fallet om regelverket strikt hade följts. Granskningen tyder på att arbetsförmedlingen inte utnyttjar sina möj-ligheter att konstatera regelbrott i så hög grad som vore möjligt. Upp-följ-ningar av platsanvisningar sker endast i hälften av alla fall - trots regeln att alla anvisningar ska följas upp. Dessutom har uppföljningen med arbets-gi-vare försämrats . Det finns också andra bris-ter i matchnings- och kontrollfunktionerna: Anvisningarna till lediga platser har dålig träffsäkerhet och med-de-landena om ifrågasatt ersättningsrätt har låg kvalitet. Anvisningar till lediga platser görs i allt högre grad i kontrollsyfte. Det anvisade arbetet är dock inte alltid lämp-ligt för den sökande. Detta medför i praktiken både en låg arbets-place-rings-grad och små möjligheter att erhålla grund för ifrågasättanden. Arbetsförmedlarnas regeltillämpning var bättre 2003 än 1999, men glappet mellan regelverket och dess tillämpning var fortfarande stort 2003. Rätten till a-kassa ifrågasätts alltför sällan Arbetsförmedlingarnas benägenhet att ifrågasätta ersättningsrätten vid regelbrott är mycket låg. Uttrycket "regelbrott" betecknar i detta sammanhang att den sökande bryter mot kravet att vara aktivt arbetssökande. Meddelande om ifrågasatt ersättningsrätt ska skrivas när den sökande avvisat anvisning till lämpligt arbete eller lämpligt arbetsmarknadspolitiskt program, inte medverkat till upprättande av handlingsplan eller genom sitt uppträdande bedöms inte stå till arbetsmarknadens förfogande. Den uppskattning som gjorts i granskningen tyder på att det endast var av regelbrotten som ledde till med-de-landen om ifrågasatt ersättningsrätt. Mörkertalet, uttryckt som andelen uteblivna meddelanden vid regelbrott, var således eller ca 21 000. Denna uppskattning avser samtliga förekommande regelbrott där meddelanden ska skrivas enligt regelverket. En viktig anledning till ute-bliv-na meddelanden har av arbetsförmedlare an-getts vara svårigheter att häv-da att den anvisade platsen eller programmet var lämpligt för den sökande. De individuella handlingsplanerna har brister Den sökandes individuella handlingsplan ska visa vad som utgör ett lämpligt arbete eller arbets-marknadspolitiskt program för den sökande. granskning tyder på att det här finns uppenbara brister, såväl vad gäller hur snabbt en handlingsplan blir upprättad som vad den faktiskt innehåller. Det kan vida-re konstateras att regeln om att sökande inte får begränsa sitt sökområde inte har slagit igenom i praktiken i hand-lings-pla-nerna. Andelen ogiltiga meddelanden har ökat och giltiga meddelanden har sämre kvalitet Antalet meddelanden om ifrågasatt ersättningsrätt till arbetslöshetskassorna har ökat under den studerade peri-o-den (1999-2003). Ökningen kan dock i stor utsträckning förklaras av att andelen ogiltiga meddelanden har ökat. Ogiltiga meddelanden är sådana som kassorna läm-nar utan åtgärd eftersom den arbetssökande vid tillfället för ifråga-sät-tandet varken uppbar eller sökte arbetslöshetsersättning. Även giltiga meddelanden håller enligt de tillfrågade arbets-lös-hets-kas-sorna i ökad utsträckning låg kvalitet. Den låga kvaliteten i arbetsförmedlingens meddelanden har också medfört längre utredningstider inom arbetslöshetskassorna. I detta sammanhang framhåller att arbetsförmedlingen inte har direktåtkomst till kassornas regis-ter över medlemmar som uppbär ersättning. Det betyder att det för arbetsförmedlingen är om-ständligt att kontrollera om ett meddelande är giltigt eller ej innan det skickas till den sökandes arbetslöshetskassa. Träffsäkerheten har försämrats - får anställning granskning visar att arbetsförmedlingens anvisningar om lämpligt arbete leder till anställning i lägre grad än tidigare (endast 2,8 pro-cent ). De mest påtagliga bristerna i arbetslöshetskassornas kontrollfunktion är, enligt , brister och variationer i utrednings- och inrapporteringsrutiner. Detta får bl.a. till följd att graden av sanktioner varierar mellan kassorna. Till en del speglar detta faktiska variationer men även statistiken är missvisande. Granskningen tyder också på att det finns brister i kassornas redovisning till till-synsmyndigheten. Kassornas utredningar av ersättningsärenden är heller inte enhetliga. Graden av sanktioner har minskat Arbetslöshetskassorna kan besluta om sanktioner i form av nedsättning i eller avstängning från arbetslöshetsersättning. Sanktionsgraden - dvs. den andel av inkomna meddelanden från arbets-förmedlingen till arbetslöshetskassorna som leder till att kassorna beslutar om sanktioner - uppgick i genomsnitt för samtliga kassor. Granskningen visar också att sanktionsgraden har sjunkit . Nedgången beror i stor utsträckning på att andelen ogiltiga meddelanden har ökat. Graden av sanktioner varierar kraftigt mellan olika kassor (från bland de kassor som undersökts). Granskningen visar att detta delvis beror på en ojämn spridning av andelen ogiltiga meddelanden mellan kassorna - men också att det finns skillnader mellan kassorna när det gäller utredningsrutiner och därmed troligen även bedömningsgrunder. Ett problem vid utredningar av ifrågasättanden har uppgetts vara att kassorna har svårt att få tillgång till relevanta uppgifter ur individuella hand-lingsplaner för de perso-ner vars ersättningsrätt har satts i fråga. Granskningen visar att det finns ett stort mör-kertal för meddelanden om ifrå-ga-satt ersättningsrätt och bristande enhetlighet i de meddelanden som skrivs. För att komma till rätta med dessa för-hål-landen krävs enligt förändringar inom de en-skilda arbetsför-med-lingarna. Beslut om ifråga-sät-tan---den bör enligt Riks-re-vi-sionen separeras från de arbetsförmedlare som ar-betar med matchnings-ar-be-te samt företags- och platsinriktat arbete. Riks-re-vi-sionen rekommenderar en organisationsförändring som innebär att en nämnd under kontorschefen skulle få upp-giften att be-sluta om och formellt stå för arbetsför-med-lingens ifrågasättanden av ersättningsrätt. Denna rekommendation har även lämnats av i en tidigare granskning (RiR 2004:3). Utöver detta krävs enligt en skärpt regeltillämpning. De rekommendationer som formulerats av är följande: Rekommendationer riktade till regeringen Vad avser arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna rekommenderar att regeringen i regleringsbrev uppdrar åt att tillse att regeln om att anvisningar ska följas upp tillämpas strikt, tillser att kassorna ges tillgång till sådan information ur de sökandes individuella handlingsplaner som är relevant för ersättningsärenden, tillser att arbetsförmedlingen ges direktåtkomst till arbetslös-hets-kas-sans uppgifter om vilka personer som uppbär eller söker arbetslöshets-ersätt-ning. Rekommendationer riktade till AMS Vad avser arbetsförmedlingen rekommenderar att AMS inför en nämnd vid arbetsförmedlingen som beslu-tar om och formellt svarar för alla ifrågasättanden, i stället för att detta görs av enskilda arbetsförmedlare, ger länsarbetsnämnderna i uppdrag att tillse att det tydligare framgår i handlingsplanerna vad som utgör lämpligt arbete/program (inklusive tydlig beskrivning av eventuella begränsningar i den sökandes arbets-förhet och sökområde) samt att planerna kontinuerligt uppdateras, ger arbetsförmedlingarna i uppdrag att alltid kontrollera att den sökande uppbär eller söker ersättning innan ett meddelande om ifråga-satt ersättnings-rätt skickas till den sökandes arbetslöshetskassa. (Detta förutsätter att arbets-förmedlingen ges direktåtkomst till kassornas upp-gifter om vilka personer som uppbär ersättning.) I detta ingår att alltid kontrollera om den sökande del-tar i ett arbetsmarknadspolitiskt program, såsom arbetsmarknads-utbild-ning, eller har avanmälts som sökande av arbetsförmedlingen. Rekommendationer riktade till Inspektionen för arbetslöshets-för-säk-ring-en (IAF) Vad avser arbetsförmedlingen rekommenderas IAF att, i samråd med AMS, utfärda instruktioner till arbetsförmedlingen om när anvisningar till lämpligt arbete ska ske. Vad avser arbetslöshetskassorna rekommenderas IAF att kontinuerligt tillse att de ärenden som har inrapporterats som "utan åtgärd" men där annat beslut fattas , direkt inrapporteras till och statistikförs vid IAF, även i övrigt sträva efter en mer rättvisande statistik över ifråga-sät-tan-den och sanktioner. Rekommendationer riktade till arbetslöshetskassorna Arbetslöshetskassorna rekommenderas att, genom sin samorganisation utarbeta en gemensam och användarvänlig checklista för utredning av ifrågasättanden, med utgångspunkt från AMV:s regelböcker kring försäkringsrättsliga bestämmelser. Om så är lämpligt kan sedan den gemensamma checklistan vidareutvecklas av den enskilda kassan, införa ett gemensamt effektmål om utredningstidens längd, införa ett system som säkerställer att avslutade ärenden, efter en even-tuell överklagandeperiod, direkt inrapporteras till tillsyns-myn-digheten IAF. Förväntade effekter av en bättre hantering De förändringar som rekommenderas när det gäller arbetsförmedlingarnas insatser - dvs. anvisningar om lämpligt arbete, uppföljning av anvisningar och ifrågasättanden av ersättningsrätt - kan enligt väntas leda till ett ökat antal med-delanden om ifrågasatt ersättningsrätt, och dessa meddelanden kan vän-tas ha högre kvalitet än . På kan dessa förändringar vän-tas få positiva effekter på de arbetssökandes sök-beteende och därmed på arbets-marknadens funktionssätt. De rekom-men-de-ra-de förändringarna rö-ran-de kassornas handläggnings- och utredningsrutiner kan väntas leda till en mer enhetlig hantering av arbetslöshets-för-säk-ringen. Sammantaget skulle detta leda till minskade utgifter för statsbudgeten. Styrelsen överlämnar härmed en framställning till med anledning av granskning av arbetsförmedlingens och arbetslöshetskassornas hantering av arbetslöshetsförsäkringen. I anslutning härtill vill styrelsen anföra följande. En tidigare granskning av arbetslöshetsförsäkringen Styrelsen vill först erinra om en tidigare granskning från . Rap-porten Arbetslöshetsförsäkringens hantering på arbetsför-med-lingen (RiR 2004:3) föranledde en framställning från (2003/04:RRS7). Denna framställning har behandlats av arbets-mark-nadsutskottet (bet. 2004/05:AU4). Utskottet betonade betydelsen av en enhetlig och därmed rättvis tillämpning av de regler som gäller i arbetsförmedlingens och arbetslös-hetskassornas verksamhet. Utskottet såg allvarligt på den kritik som framförts från bl.a. och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) och hänvisade också till regeringens kommentarer till i budgetpropositionen . Utskottet ansåg att det är angeläget att det bedrivs ett utvecklingsarbete för att säkerställa försäkringens roll som omställningsförsäkring. I sitt betänkande betonade utskottet arbetssökandets kvalitativa sida och framhöll att sökprocessen måste vara beroende av den individuella situationen. Utskottet pekade också på en av slutsatserna i den tidigare rapporten, nämligen den att de arbetsförmedlingskontor som hade de bästa arbets-placeringsresultaten utmärktes av att i ett tidigt skede ha givit relativt sett mer individuell service till de sökande. De krav på ökad sökaktivitet som ut-trycks i de nya reg-lerna i arbetslöshetsförsäkringen borde enligt utskottet balanseras av en i motsvarande mån ökad anvisningsgrad från arbetsförmedlingens sida. Utskottet redogjorde för de åtgärder som regeringen redovisat i budgetpropositionen - bl.a. en insatsplan i vilken de mest prioriterade områdena för arbetsförmedlingens kontrollfunktion identifieras - samt för resultatet av en sär-skild utfrågning som hållits av utskottet . Sammanfattningsvis konstaterade utskottet att det finns en medvetenhet hos berörda aktörer om bristerna i tillämpningen av arbetslöshetsförsäkringen och det regelverk som anknyter till försäkringen. De rekommendationer som gjorts i Riksre-visionens tidigare granskning och som låg till grund för styrelsens förslag var enligt utskottet i linje med det pågående utvecklingsarbetet. Utskottet för-ut-satte att regeringen skulle återkomma till med en redovisning av de olika åtgärderna. Något tillkännagivande var enligt utskottet inte påkallat. följde utskottets förslag (rskr. 2004/05:182). nu aktuella granskning ger ytterligare stöd för tidigare iakttagelser - bristerna i kontrollen visar sig vara mycket stora. Granskningen tyder på att det endast var av regelbrotten som ledde till meddelanden om ifrågasatt ersättningsrätt. Dessutom framgår att arbetsförmedlingarna inte utnyttjar sina möjligheter att konstatera regelbrott i särskilt hög grad - uppföljningar av platsanvisningar sker endast i hälften av alla fall, trots regeln att alla anvisningar ska följas upp.