frsrdg · GS04JO1 · 2005-01-01 00:00:00 — Av 17 § första stycket förvaltningslagen (1986:223) följer att ett disciplinärende inte får avgöras utan att den intagne har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den. Enligt bestämmelsen är dock sådan kommunikation obehövlig, bl.a. om avgörandet inte går parten emot, om uppgiften saknar betydelse eller om åtgärderna av någon annan anledning är uppenbart obehövliga. Begäran om utdrag ur Grundläggande bestämmelser om allmänna handlingars offentlighet finns i 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF). Enligt 2 kap. 12 § TF skall en allmän handling som får lämnas ut och som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse på begäran genast och utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av den. 2 004 /0 5:JO1 inte tillhandahållas utan att en sådan del därav som inte får lämnas ut röjs, skall den i övriga delar göras tillgänglig för sökanden i avskrift eller kopia. En begäran om att få ta del av en allmän handling skall enligt 2 kap. 14 § TF göras hos den myndighet som förvarar handlingen. Svarar en viss befatt- ningshavare vid myndigheten enligt arbetsordningen eller särskilt beslut för vården av handlingen, ankommer det enligt 15 kap. 6 § andra stycket sekre- tesslagen (1980:100) på honom att i första hand pröva frågan om handlingens utlämnande till enskild. Om en framställning om att få ta del av en handling inte kan tillmötesgås fullt ut skall den som begär handlingen underrättas om detta. Han skall också underrättas om att han kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att ett formligt beslut av myndigheten krävs för att ett avgörande skall kunna överklagas. Mot myndighetens avslagsbeslut får sö- kanden enligt 15 kap. 7 § sekretesslagen föra talan. Jag vill därutöver nämna att enligt 26 § första stycket personuppgiftslagen (1998:204) har var och en som ansöker om det rätt att en gång per kalenderår gratis få besked om huruvida myndigheten behandlar personuppgifter som rör den sökande. beslutade att rapporterna, som upprättades , inte skulle föranleda någon åtgärd. Någon kritik kan därför i och för sig inte riktas mot att disciplinärendena skrevs av utan att rapporterna först hade kommunicerats med M.A. eller förhör hade hållits med honom. Som har konstaterat uppfyller dock handläggningstiden inte kravet på skyndsamhet i 51 § KvaL. Av yttrande framgår att hon medvetet underlät att delge M.A. rapporterna då han var kvar i anstalten, i stället för att aktivt verka för att disciplinärendena blev avgjorda. har där- för ett stort ansvar för att ärendena inte handlagts tillräckligt skyndsamt. När det gäller frågan om hanteringen av det utdrag ur som M.A. begärde, har framkommit att avlägsnade de sidor i ut- draget som innehöll uppgifter om rapporterna innan hon överlämnade det till M.A. Härigenom har på ett anmärkningsvärt sätt åsidosatt de grundläggande bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet. har, genom att fördröja disciplinärendenas handläggning och genom att undanhålla M.A. de delar av utdraget ur som innehöll uppgifter om de aktuella rapporterna, hållit M.A. ovetande om rap- porterna till dess han förflyttades till en annan anstalt. För sitt förfarande kan inte undgå allvarlig kritik. JO kan inte ålägga en myndighet att vidta en viss åtgärd. I övrigt har det inte framkommit något som motiverar något uttalande från min sida. 2 004 /0 5:JO1 Initiativärende om platsbristen vid häkten och anstalter (Dnr 2449-2003) I beslut anförde JO följande. Platssituationen vid landets kriminalvårdsanstalter och häkten har varit före- mål för uppmärksamhet från JO:s sida vid åtskilliga tillfällen. Dåvarande JO konstaterade i beslut åren 2001 och 2002 att platssituationen vid anstalterna och häktena var ägnad att i flera avseenden inge oro, inte minst mot bakgrund av de betydande resursminskningar som hade skett. Han har överlämnat kopior av besluten i två initiativärenden (dnr 801-2001 JO 2001/02 s. 155 och dnr 480-2002) till justitieutskott och Justitie- departementet för kännedom. Vid JO:s inspektioner av anstalter och häkten har platssituationen varit en av de frågor som har diskuterats. Jag besökte i februa- ri 2003 och styrelsens företrädare redogjorde då för de aktuella förhållandena. I ett antal ärenden har det framgått att möjligheterna för intagna att ta emot besök har försämrats på grund av platssituationen. Att förhål- landena för intagna inom kriminalvården har påverkats även i andra avseen- den framgår bl.a. av ett beslut som meddelade om möjligheten för intagna att studera (JO 2002/03 s. 153). Med anledning av uppgifter i bl.a. anmälningar och tidningsartiklar om den aktuella platssituationen beslutade jag att utreda saken på nytt. anmodades att yttra sig om det aktuella läget i följan- de avseenden. 1.Platssituationen vid landets kriminalvårdsanstalter och häkten. 2.Vidtagna och planerade åtgärder. 3.Häktades möjligheter till gemensamhet, utevistelse, fysisk träning och att ta emot besök. anförde genom överdirektören i ett ytt- rande följande. Den genomsnittliga beläggningen vid anstalterna var 4 371 , vilket är samma medelbeläggning som men något lägre än maj månad. Beläggningen brukar sjunka . I jämförelse med har beläggningen ökat. 2 004 /0 5:JO1 Medelbeläggning, juli: uppgick antalet beläggningsbara platser till 4 713. Antalet nominella platser var 4 551. Medelbeläggningen vid landets häkten var 1 646. Belägg- ningsutvecklingen följer och minskade under sommarmåna- derna. Jämfört är beläggningen dock högre. Medelantalet tillgängliga platser var 1 760 och platsutnyttjandet blir totalt men varierar mellan häktena. Antalet verkställighetsfall var 358 . Av dem väntade 314 på anstaltsplacering och 241 hade väntat i . Det är färre jämfört med föregående månad men fler än 2002. Regeringen har i regleringsbrevet ålagt kriminalvården att minska antalet verkställighetsfall på häktena. genomför en analys av hela placeringskedjan från verk- ställbar dom till verklig inställelse i anstalt vilket innebär att alla länkar i kedjan, häkte placerare transport, studeras i syfte att effektivisera processen. Huvudanledningen till det stora antalet verkställighetsfall på häktena är dock bristen på framför allt slutna anstaltsplatser. har en av snabbaste ökningar av antalet intagna. De senaste årens kraftiga beläggningsökning förväntas fortsätta. Kriminal- vårdsstyrelsen har för perioden fram /2007 prognosti- serat ett tillkommande platsbehov av minst 1 000 anstalts- och häktes- platser. Prognosen bygger på förhållandet att antalet häktningar ökar samt att häktningstiderna blir längre. Härtill kommer att de längre straff- tiderna ökar i antal samt nödvändigheten av att utöka platsantalet för att minska det antal dömda som avtjänar straff på häkte för att det sak- nas anstaltsplatser. Tillsammans med detta förhållande föreligger ett an- geläget behov av att byta ut de cirka 450 anstaltsplatser som är förlagda i äldre 1800-talsanstalter till mer kostnadseffektiva och ändamålsenliga lo- kaler. Vidtagna och planerade åtgärder planerade, successiva volymökningsåtgärder har visat sig inte vara tillräckliga utan akuta lösningar har fått tillgripas i allt högre ut- sträckning. En bidragande orsak till beläggningsproblemen har, framför allt på häktessidan, varit de mögelproblem som drabbat flera häkten och som inneburit att platser tillfälligt måste stängas för sanering. För att parera den nuvarande beläggningssituationen och möta den prognostiserade, framtida beläggningsutvecklingen, har Krimi- nalvårdsstyrelsen i en långsiktig lokalförsörjningsplan planerat för ett ut- byggnadsprogram innefattande drygt 1 500 nya anstalts- och häktesplat- ser fram . 2 004 /0 5:JO1 Regeringen har i beslut (Ju 2001/1028 , Ju 2003/1147 , Ju 2003/1670 ) angivit inriktningen för krimi- nalvårdens långsiktiga lokalförsörjning och därvid uppdragit åt Krimi- nalvårdsstyrelsen att inom ramen för de ekonomiska resurserna tillskapa fler häktes- och anstaltsplatser. Platsutbyggnaden skall genomföras så att större och färre enheter tillskapas som platstillskottet skall medge en flexibel användning i fråga om säkerhet och beläggning inom ramen för systemet med självförvaltning. För att klara de säsongsmässiga variationerna i beläggningen skall anstaltsplatser kunna omvandlas till häktesplatser och vice versa som bostadsrum skall tillskapas som vid behov kan användas av fler intagna. Utbyggnadsplanen medger en dragspelseffekt på upp till 300 platser vilket bedöms tillgodose kri- minalvårdens behov vid maximal beläggning och vår. Platstillskottet har varit 92 platser, varav 26 öppna vid sam- manlagt fem anstalter. För att klara den akuta överbeläggningsproblematiken har kriminal- vården i det korta perspektivet uppfört prefabricerade 25- mannapaviljonger vid tre anstalter i storstadsområdena. Till detta har in- rättats ett antal tillfälliga häktesplatser i företrädesvis polisarrester och anstaltsplatser i förhyrda bostadspaviljonger. Ett system för dubbelbe- läggning vid vissa anstalter har införts . häkten 158 anstalter 36 dubbel/överbeläggning 191 Dessa tillfälliga lösningar kommer att vara i bruk så länge behov av plat- serna finns men skall fortlöpande avvecklas i takt med att nya, permanen- ta platser inrättas i enlighet med utbyggnadsplanen. kommer 149 nya platser att inrättas varav vissa redan har tagits i bruk. Av dessa är 9 häktesplatser, 36 konvertibla anstalt/häkte och 29 öppna. Härutöver tillkommer 140 platser i förhyrda bostadspaviljong- er vid fem öppna anstalter fr.o.m. . En annan åtgärd som vidtagits för att öka genomströmningen av intagna från slutna till öppna anstaltsplatser där beläggningen är lägre, har varit det s.k. som genomfördes under ja- nuari och . Genom åtgärden frigjordes 129 slutna anstalts- platser. planeringsenhet har inrättat en särskild ar- betsgrupp, Platsförsörjningsgruppen, som i projektform under skall leda och utveckla byggprocessen i kriminalvården. Häktades möjligheter till gemensamhet, utevistelse, fysisk träning och att ta emot besök Generellt innebär perioder av överbeläggning att personalresursen vid häktena ansträngs extra hårt. När antalet inskrivna i ett häkte överskrider vad organisationen och lokalerna är dimensionerade för måste priorite- ringar göras i verksamheten. 2 004 /0 5:JO1 Antalet personalkrävande transporter ökar vid högbeläggning vilket kan medföra att personalbrist uppstår som i sin tur påverkar häktades möjligheter till gemensamhet och fysisk träning. Besöksverksamheten måste inskränkas vid de häkten som tvingas be- lägga besöksrum med häktade. Vid häktet i , som varit särskilt ut- satt, har besöksavdelningen varit stängd med undantag av julveckan. Vid de arrestlokaler som tillfälligt inrättats som häktesplatser kan lokalmässiga begränsningar medföra att förutsättningar för i första hand fysisk träning och gemensamhet inte finns i normal utsträckning. Personalen anstränger sig dock under dessa pressande förhållanden, så långt som det är möjligt, för att upprätthålla en god häktesverksamhet och utnyttjar befintliga utrymmen i lokalerna till det yttersta. För att få en aktuell bild av situationen har samtliga häkten anmodats att inkomma med en beskrivning av de aktuella förhål- landena avseende häktades möjligheter till gemensamhet, utevistelse, fy- sisk träning och att ta emot besök. Av de 24 häkten som nåtts av minienkäten har 16 svarat. Den allmänna bilden är att beläggningstrycket minskat något vilket också bekräftas av beläggningsstatistiken. De tillfälligt öppnade häktesplatserna har också bidragit till en normalisering vid vissa orter. Åtta häkten rapporterar att inga inskränkningar i berörda avseenden görs medan övriga, vid tillfällig överbeläggning, måste inskränka verk- samheten inom ett eller flera områden. Inte vid något häkte föreligger begränsningar inom samtliga områden och promenaderna upprätthålls generellt. Den faktiska beläggningen vid de 1 763 tillgängliga häktesplatserna var 1 599 varför några inskränkningar i angivna avseen- den inte behöver tillgripas vid merparten av landets häkten. Antalet verkställighetsfall har från till sjunkit med 66 till totalt 301. Beläggningsproblematiken i kriminalvården har inneburit stora påfrestningar på organisationen. Den höga beläggningen i kombina- tion med bristande ekonomiska resurser har medfört att kriminalvården inte kan nå de uppsatta målen inom alla områden. Vid perioder av över- beläggning kan besöksrum och andra lokaler tillfälligt beläggas varför häktade kan drabbas av tillfälliga inskränkningar eller omprioriteringar avseende programverksamhet eller i fritids- och besöksverksamheten. För att komma tillrätta med platssituationen, på både kort och lång sikt, prioriterar kriminalvården olika åtgärder för att tillskapa nya platser. Enligt föreliggande prognoser kommer den genomsnittliga beläggningen vid anstalter och häkten att vara för att sedan sjunka till när utbyggnadspro- grammet förhoppningsvis är genomfört. har jag följt statistik gällande beläggningssituationen. De senaste uppgifterna, som avser maj månad och 2 004 /0 5:JO1 situationen , visar att beläggningen i såväl häkten som anstal- ter är fortsatt hög. Statistiken kan sammanfattas på följande sätt. I anstalter var platsutnyttjandet totalt . I de öppna anstalterna var beläggningen . I häktena är beläggningen fortsatt hög. De tillgängliga platserna ut- nyttjades till . Beläggningen i de olika häktena va- rierade mellan . Antalet verkställighetsfall i häkte fortsätter att vara högt. väntade 416 personer på lämplig anstaltsplats. Av dessa hade 290 väntat i . Motsvarande siffror för var 302 fall som väntade på anstaltsplats, varav 230 hade väntat i . har i en lokalförsörjningsplan som har lämnats till regeringen föreslagit att det skall inrättas 1 000 platser fram . Jag har inspekterat , anstalten och häktet , , , Kriminalvårds- myndigheten , anstalten , , anstalten , , anstalten , och , häktet , bl.a. med anledning av beläggningssituationen. Det finns anledning att här redovisa några av de grundläggande bestämmel- serna i svensk lagstiftning och i internationella konventioner som gäller för- hållandena för dem som är häktade eller intagna i kriminalvårdsanstalt. Enligt lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. skall häkta- de behandlas så att skadliga effekter av frihetsberövandet motverkas (1 § andra stycket). Häktade som vill vistas tillsammans med andra häktade skall ges tillfälle till det (3 §). skall de om möjligt erbjudas sys- selsättning (5 §). Vidare skall häktade normalt ha möjlighet att vistas utomhus (8 §). De som är häktade får ta emot besök i den utsträckning som det lämpligen kan ske (11 §). Enligt lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt skall kriminalvården i anstalt utformas så att de intagnas anpassning i samhället främjas och skadli- ga effekter av frihetsberövandet motverkas (4 §). De intagna skall behandlas med aktning för sitt människovärde. De skall bemötas med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med vistelse i anstalt (9 § första styck- et). De skall ges tillfälle till lämplig sysselsättning, t.ex. arbete och undervis- ning. Intagna som behöver medicinskpsykologisk eller någon annan behand- ling skall kunna beredas sådan (10 §). Vidare skall intagna ges tillfälle till fysisk träning och utomhusvistelse (13 §). De får ta emot besök i den ut- sträckning som det lämpligen kan ske (29 §). På det internationella området finns ett antal konventioner och andra regel- system, vilka har anslutit sig till eller på annat sätt är bundet av. 2 004 /0 5:JO1 finner endast skäl att här nämna FN:s resolution om standard minimi- regler för behandling av interner, FN:s resolution om principer till skydd för alla personer under någon form av frihetsberövande, minis- terkommittés rekommendation 1987 om europeiska fängelseregler och den europeiska konventionen 1987 till förhindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. antog 1999 en rekommendation som rörde beläggningssituationen inom kriminalvården i medlemsstaterna. Vad gäller de humanitära aspekterna och åtgärder för att motverka negativa effekter av en ansträngd beläggningssituation sägs bl.a. följande. 7.Where conditions of overcrowding occur, special emphasis should be placed on the precepts of human dignity, the commitment of prison ad- ministrations to apply humane and positive treatment, the full recognition of staff roles and effective modern management approaches. In confor- mity with Prison Rules, particular attention should be paid to the amount of space available to prisoners, to hygiene and sanitation, to the provision of sufficient and suitably prepared and presented food, to prisoners health care and to the opportunity for outdoor exercise. 8.In order to counteract some of the negative consequences of prison overcrowding, contacts of inmates with their families should be facili- tated to the extent possible and maximum use of support from the com- munity should be made. JO har tidigare utrett ett stort antal ärenden som har rört platssituationen. I beslut åren 1998 och 1999 (dnr 4549-1998 och 4544-1998) uttryckte dåva- rande JO en förhoppning att de åtgärder som Kriminalvårdssty- relsen företagit och planerade skulle förbättra situationen. Det grundläggande problemet i sammanhanget föreföll enligt hans uppfattning, som den kom till uttryck i ett beslut (dnr 857-2000), att vara att såväl antalet häktesplatser som anstaltsplatser av visst slag, åtminstone , var för få. Av remissvar framgår att det även finns en stor brist på platser i häkten och anstalter. Den förhoppning som gav uttryck för har således ännu inte infriats. Såvitt jag kan bedöma utifrån den statistik som redovisats ovan, klagomål som jag har fått och mina intryck från inspektioner förefaller situationen snarare att ha förvärrats på en del håll. Här finns det anledning att nämna att jag ofta får anmälningar om olika missförhållanden som ytterst bottnar i platsbristen, men som jag skriver av utan utredning. Platsbristen påverkar förhållandena vid häktena och anstalterna på många olika sätt. I det följande kommer jag att närmare gå in på några av de konse- kvenser som platsbristen medför. Jag vill redan här betona att de häktade och de intagna genom lagstiftning har tillförsäkrats vissa rättigheter. 2 004 /0 5:JO1 medger alltså inte att man av ekonomiska eller andra skäl har en standard som inte uppfyller lagens krav. Detta är enligt min uppfattning en viktig utgångs- punkt för diskussionen om platsbristen. Vid inspektioner har personal framfört att de intagna ofta placeras i någon annan anstalt än den som är mest lämplig med hänsyn till de intagnas behov. I stället placeras de där det finns en plats ledig. De möjligheter som kriminal- vården har att genom olika program främja de dömdas anpassning i samhället kan alltså inte utnyttjas effektivt. De intagnas möjligheter att ha kontakt med sina anhöriga försvåras också. Jag har inte gjort något utredning av hur omfattande detta problem är. Jag nöjer mig med att konstatera att detta givetvis är en olycklig följd av situatio- nen. Häktades väntan på anstaltsplats En följd av platssituationen är att intagna i häkte med verkställbara domar ofta tvingas stanna kvar i häktet i avvaktan på anstaltsplats längre än vad som är acceptabelt. Normalt bör väntetiden i häkte inte överstiga . Som framgår av statistiken ovan var det 416 fängelsedömda som väntade på lämplig anstaltsplats. Av dessa hade 290 väntat i mera än sju da- gar. Detta är givetvis mycket allvarligt. Häktade förvaras på annan plats än i häkten Det har tidigare inte varit ovanligt att personer som har häktats blivit kvar i polisens arrestlokaler trots att de egentligen borde ha fått plats i häkte. Det är inte förenligt med gällande regler att en häktad person förvaras på annan plats än i ett häkte (jfr 24 kap. 22 § ). Detta framhöll i det tidigare nämnda beslutet . I beslutet anförde han bl.a. att det med hänsyn till förhållandena i polisens arrestlokaler är inhumant och ovärdigt ett samhälle som vårt att förvara häktade personer i polisarrest för annat än . Han pekade bl.a. på att dessa lokaler har en utrustningsstandard som är betydligt lägre än en normal häktescell och att det ofta förekommer störande oväsen. har polisarrester i viss utsträckning förvandlats till häktesplatser genom att kriminalvården har tagit över ansvaret för lokalerna. Standarden på dessa häktesplatser är dock ofta låg. Detta har jag själv iakttagit. Som exem- pel kan nämnas några celler vid Norrköpingshäktet som är belägna i polisens arrestlokaler. Jag besökte dem vid en inspektion . I protokollet över inspektionen noterades bl.a. följande. Golvet är av målad betong och väggarna helkaklade. Inredningen består av en väggfast säng och ett väggfast bord, en toalett utan lock och ett litet handfat samt en TV. Fönstren är utvändigt försedda med fasta plåtar som är starkt vinklade uppåt för att dagsljus skall komma in som möjligheten att se ut nedåt och rakt fram begränsas. Det går dock bara att 2 004 /0 5:JO1 se ut om man befinner sig helt nära fönstret. Inflödet av dagsljus är starkt begränsat. Jag uttalade då uppfattningen att det inte är acceptabelt att celler med så låg standard används för häktade. Jag har också besökt en cell som saknat både säng och bord, vilket medfört att den häktade varit tvungen att inta sina måltider sittande på en på golvet. Med anledning av ett stort antal anmälningar har jag vidare i olika beslut framhållit att det enligt min mening inte är humant att förvara någon i en s.k. fyllecell annat än för en mycket begränsad tid och att sådana celler definitivt inte är anpassade för förvaring av intagna i eller, vilket förekommer, veckor. För att hantera platsbristen har man i både anstalter och häkten valt att i viss utsträckning dubbelbelägga bostadsrum. Dubbelbeläggning av bostadsrum ingår numera i vissa anstalter och häkten som ett normalt inslag i verksam- heten. Med anledning av detta vill jag peka på det uttalande som gjorde i beslutet om att det mot bakgrund av de säker- hets- och miljömässiga faktorerna men även med beaktande av den rent mänskliga aspekten inte kan accepteras att en mer eller mindre rutinmässig dubbelbeläggning tillgrips som en lösning i sammanhanget. Vad gäller dubbelbeläggning av bostadsrum finns det anledning att slå fast att varken lagen om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. eller lagen om kriminalvård i anstalt innehåller något förbud mot att förvara mer än en intagen i ett bostadsrum. Bostadsrummen i landets häkten och anstalter är emellertid normalt inte byggda och utrustade för att inrymma mer än en person. När två intagna tvingas dela bostadsrum är det inte ovanligt att den ena är hänvisad till att sova på en på golvet. Det förekommer att det finns plats för bara en stol, vilket innebär att de intagna måste turas om med att sitta. Intagna som jag har träffat vid mina inspektioner har uppgivit att det före- kommer att en rökare och en icke-rökare placeras tillsammans. Det har påpe- kats att det kan förekomma svårigheter för intagna även av andra skäl att dela bostadsrum. Här kan det vidare finnas skäl att citera FN:s standard minimiregler, artikel 9 (1). Where sleeping accomodation is in individual cells or rooms, each priso- ner shall occupy by night a cell or room by himself. If for special rea- sons, such as temporary overcrowding, it becomes necessary for the cen- tral prison administration to make an exception to this rule, it is not desi- rable to have two prisoners in a cell or room. 2 004 /0 5:JO1 Inkvartering i besöksrum m.m. I en del fall sker inkvartering av intagna i lokaler som inte är avsedda som bostadsrum. I massmedier har det förekommit uppgifter om att intagna har inkvarterats i tvättstugor och gemensamhetsutrymmen av olika slag. Liknande uppgifter har lämnats till mig i samband med inspektioner och i anmälningar.