frsrdg · GT04JO1 · 2005-12-01 00:00:00 — Han fick ett svar på detta brev där det angavs att de begärda handlingarna inte kunde återfinnas och att han därmed inte kunde få kopior av de begärda handlingarna. Han upprepade även sin begäran per telefon till . kom ett nytt brev från . Enligt vad som angavs i brevet kunde kassan fortfarande inte hitta handlingarna, och han kunde heller inte få ett överklagbart beslut i frågan. Han informerades dock om att han kunde överklaga själva beslutet om återkrav av bostadstillägg och att han kunde ange den försvunna ansökan som ett av skälen för överklagan. fattade ett beslut som innebar att F.J. I detta beslut har inte nämnts någonting om P.T:s begäran om att utfå handlingarna och att denna inte har tillmötesgåtts. yttrade sig efter remiss. I sitt beslut anförde JO följande i bedömningsdelen. De grundläggande reglerna om allmänna handlingars offentlighet finns i 2kap. tryckfrihetsförordningen (TF). Det är detta kapitel som primärt reglerar frågan om utlämnande av allmänna handlingar. Enligt 2 kap. 3 § TF är en handling allmän bl.a. om den förvaras hos en myndighet och är att anse som inkommen dit. Enligt 2 kap. 6 § TF anses en handling vara inkommen till myndighet när den har anlänt till myndigheten eller kommit behörig befattningshavare till handa. Enligt 2 kap. 12 § TF skall en allmän handling som får lämnas ut som alltså inte omfattas av någon sekretessbestämmelse på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av den. Enligt 2 kap. 13 § TF har den som önskar att ta del av en allmän handling även rätt att mot en fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En sådan begäran skall behandlas skyndsamt. Om en framställning om att få ta del av en handling inte kan tillgodoses fullt ut skall, enligt 15 kap. 6 § andra stycket sekretesslagen, den befattningshavare som enligt arbetsordningen eller enligt särskilt beslut i första hand skall pröva frågan om handlingens utlämnande hänskjuta frågan till myndigheten, bl.a. om sökanden begär det. Sökanden skall vid vägran underrättas om att han kan begära att frågan hänskjuts till myndigheten och att ett beslut av myndigheten krävs för att han skall kunna överklaga avgörandet. Sökanden får enligt 15 kap. 7 § sekretesslagen överklaga myndighetens avslagsbeslut. Rätten att överklaga en vägran att lämna ut en handling gäller oavsett om beslutet grundar sig på en sekretessbestämmelse, på att handlingen inte är allmän eller över huvud taget inte finns eller kan påträffas (., ., , Sekretesslagen, En kommentar, supplement 12, , 15:19). Om den enskilde är part i ett ärende hos en myndighet kan han även grunda en framställning om att få ta del av handlingar på sin egenskap av part. Den som är part i ett ärende hos en myndighet har nämligen enligt 16 § förvaltningslagen med de begränsningar som följer av 14 kap. 5 § sekretesslagen rätt att ta del av det som har tillförts ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Regeln om partsinsyn innebär att den enskilde kan ha rätt att ta del även av sådana handlingar som ännu inte har nått det stadium i handläggningen att de är att anse som allmänna handlingar. Den omfattar enligt huvudregeln även hemliga handlingar. Dessutom avser den utredningsmaterial av annat slag än allmänna handlingar. Syftet med reglerna om partsinsyn är att den som är part skall kunna kontrollera hur myndigheterna handlägger ärendet. Rätten för en part att ta del av material i sitt ärende följer således såvitt gäller allmänna handlingar, som inte skall hållas hemliga, redan av om allmänna handlingars offentlighet. För sådana handlingar innebär 16 § förvaltningslagen enbart ett fastslående av vad som redan gäller enligt . var förvaltare för F.J. när han hos begärde att få del av de aktuella handlingarna. I den egenskapen företrädde han F.J. på ett sådant sätt att han måste anses ha gjort framställningen för parts räkning. Detta medför att inte bara om rätten att ta del av allmänna handlingar kunde tänkas vara tillämpliga på begäran, utan även förvaltningslagens regel om partsinsyn. De handlingar som P.T. begärde var allmänna. Det har inte funnits någon anledning för kassan att pröva framställningen enligt reglerna om partsinsyn i 16 § förvaltningslagen. Prövningen av hans rätt att ta del av de begärda handlingarna borde därför redan av det skälet ha gjorts enligt . hade dessutom uttryckligen begärt att få ett överklagbart beslut. Det är således uppenbart att han för sin del stödde sin framställning på . Genom att inte pröva hans begäran med stöd av dessa regler kom att försätta F.J. i en sämre situation än en person som inte är part. När handlingarna inte kunde lämnas ut och P.T. begärde att få ett överklagbart beslut borde den handläggande tjänstemannen också ha hänskjutit frågan till för beslut i enlighet med 15 kap. 6 § sekretesslagen. sätt att behandla P.T:s begäran visar på allvarliga brister i kunskaperna om regelsystemet och kassan kan inte undgå kritik för sin handläggning. har framfört i sitt yttrande till JO om att han är missnöjd med beslut om återkrav motiverar inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida. JO kan nämligen inte ändra eller upphäva ett beslut som t.ex. en försäkringskassa har fattat och JO brukar inte heller ta ställning till om ett beslut är riktigt i sak. Med den kritik som ligger i det som jag nu har anfört avslutas ärendet. Initiativärende mot en överförmyndare om hanteringen av en begäran om att få ta del av allmänna handlingar (Dnr 2338-2003) I belut anförde dåvarande JO följande. anordnades godmanskap för B.G. Till god man förordnades hennes dotter . Sedan B.G:s son Å.M. till JO hade inkommit med en anmälan mot Överförmyndaren i kommun och klagat bl.a. på förhållanden i samband med en fastighetsförsäljning (dnr 957-2003), lånades överförmyndarens akt i ärendet in och granskades. Vid denna granskning noterades bl.a. att Å.M. vid ett antal tillfällen hade begärt att få ta del av vissa handlingar rörande godmanskapet och att det hade dröjt länge innan överförmyndaren hade skickat handlingar till Å.M. Jag beslutade att inom ramen för ett initiativärende granska överförmyndarens handläggning av Å.M:s begäran om att få ta del av vissa handlingar. Vid granskningen av överförmyndarens akt noterades bl.a. följande beträffande den korrespondens som hade förekommit mellan Å.M. och överförmyndaren med anledning av hans begäran om att få ta del av handlingar. till överförmyndaren och ville att den gode mannen skulle inkomma till honom med en årsredovisning, för . Inkomster, utgifter och behållning, som min mor haft, , 2000. Han uppgav att han ville ha redovisningen . skrev överförmyndaren tillbaka bl.a. att den gode mannen hade fram t.o.m. mars månad på sig att inkomma med räkenskaperna för . Hon skrev vidare bl.a. Kan Du inte själv ta kontakt med Din syster och be att få se pappren eller att få kopior på den samma. skrev på nytt till överförmyndaren bl.a. Du får väl ta ut kopieringsavgiften, ur vårt dödsbo, efter far. Jag är ju dödsbodelägare samt Jag får väl, invänta redovisningen, från god man . Den gode mannen lämnade inte in någon årsredovisning avseende . Däremot omfattar den räkning som ingavs 2002 såväl hela 2001 som perioden den 15 oktober 2000den . Den första årsräkningen som den gode mannen lämnade inkom till överförmyndaren . till överförmyndaren igen och begärde kopior på räkenskaperna för . svarade överförmyndaren att hon tyckte att eftersom Å.M. numera bodde i kunde han och den gode mannen komma till överförmyndarens kontor så kunde Å.M. ta del av räkenskaperna på plats, utan en massa kopior. I ett brev som inkom förklarade . att han inte ville träffa den gode mannen och att han ville ha kopior på räkenskapsåren 2000 o 2001. Enligt Vbgs Tingsrätt, kan jag inte förvägras detta, begär jag kopior, så skall detta tillhandahållas mig (en god mans skyldighet). skrev överförmyndaren: Eftersom Du nu bor i så anser jag att det inte ska behövas ta några kopior, utan att vi kan träffas så att du kan få se på räkenskaperna. Jag kan be din syster om räkenskaperna, ni behöver inte träffas. Jag skulle vilja ha kopior, för räkenskapsåren 2000 o 2001. och Tydligen, måste jag än en gång, ta kontakt med Vbgs Tingsrätt, för att få ut kopiorna. Du kan inte neka mig kopior! skrev Å.M: Var är kopiorna, för räkenskapsåren 2000 o ? och Överväger , en rättslig åtgärd, för att få ut kopiorna! Överförmyndaren svarade : Inte ska du behöva gå den rättsliga vägen för att få pappren. Men eftersom du bor i så tycker jag att det är slöseri med tid både för dig och mig. Och att jag ska behöva ta ledigt från mitt ordinarie arbete för att ta kopior, när du kan få gå igenom räkenskaperna här på mitt kontor, vi kan ta det eller och även söndag. Du kan väl vara snäll och tänka över detta. Om du ringer mig eller skickar ett brev och talar om hur vi kan göra. bl.a.: Jag vill ha kopior och hur Du löser det, är upp till Dig. Du har, på Dig , att se till kopiorna kommer mig tillhanda. Om inte, måste jag låta ärendet, gå till Rättslig prövning, via min advokat. Överförmyndaren svarade att hon hade vidtalat JO i och det är som både du och jag vet, att kopiorna ska du få. är det så lyckat att jag semesterdag den 19/6-02. Då ska jag ta kopiorna. skickade överförmyndaren kopior på en mängd handlingar till Å.M., bl.a. en förteckning som den gode mannen hade givit in , årsräkningen för slutet och som hade kommit in , samt ett stort antal verifikationer och kvitton. Enligt ett följebrev var det hon skickade kopior på allt som finns för tiden 15/10-00 31/12-01. Överförmyndaren anmodades att yttra sig över Å.M:s begäran om att få ta del av handlingar/uppgifter och att därvid också särskilt besvara följande frågor. Vad kände överförmyndaren till om den rättsliga regleringen rörande rätten att ta del av allmänna handlingar och sekretess hos överförmyndare? Vilken var överförmyndarens uppfattning om vad det var för handlingar som Å.M. ville ta del av? Var det överförmyndarens uppfattning att det som Å.M. ville ta del av var handlingar som hon förvarade eller som endast eller delvis fanns hos den gode mannen? Vid tiden för Å.M:s första framställning till överförmyndaren () enligt vilken han bl.a. ville ha behållning, som min mor haft, , 2000 fanns hos överförmyndaren en förteckning som bl.a. innehöll uppgift om huvudmannens tillgångar (inkomststämplad ). Övervägde överförmyndaren att skicka en kopia på förteckningen till Å.M.? Om inte, varför? Varför lämnade inte överförmyndaren ut den gode mannens första årsräkning till Å.M. när den kom in ? I remissvaret anförde överförmyndaren följande. Jag känner väl till den rättsliga regleringen både när det gäller tryckfrihetsförordningen och utlämnande av handling i enlighet med . Min uppfattning var att Å.M. ville ta del av alla handlingar som fanns inklusive kvitton på inköp, inkomster och banktillgodohavanden. Alla handlingar som Å.M. efterfrågade fanns tillgängliga. Visserligen förvarades kvitton hos den gode mannen men årsredovisning och kontoutdrag per den 31/12 förvarades av mig och alla handlingar kunde sammanställas genom ett telefonsamtal till gode mannen. Jag övervägde aldrig att skicka kopia över förteckning av B.G:s tillgångar till Å.M. då jag vid det tillfället inte uppfattade att det var det han ville ha. När den första årsräkningen inkom var det ett drygt år sedan förfrågan inkommit från Å.M. tänkte jag inte på att skicka årsräkningen då Å.M:s begäran gällde alla kvitton m.m. Jag har därefter fått veta att numera har avgått från sitt uppdrag som överförmyndare. Enligt huvudreglerna i tryckfrihetsförordningen (TF) har var och en rätt att ta del av allmänna handlingar, dvs. sådana handlingar som förvaras hos myndighet och som är att anse som inkomna till eller upprättade hos myndighet, se 2 kap. 1 § och 3 § första stycket TF. Inskränkningar i den rätten skall anges noga i lag. I 9 kap. 14 § sekretesslagen (1980:100) finns regler om sekretess hos överförmyndare. I bestämmelsen anges även att uppgift får lämnas till enskild utan hinder av sekretess enligt vad som är föreskrivet i (FB). Enligt 16 kap. 7 § FB har bl.a. huvudmannens närmaste släktingar rätt att ta del av de handlingar som rör ställföreträdarskapet och som förvaras hos överförmyndaren. Med närmaste släktingar avses bl.a. barn (jfr prop. 1987/88:124 s. 175). En anhörigs rätt att ta del av handlingar hos överförmyndaren är inte begränsad i något särskilt avseende. En allmän handling som får lämnas ut skall, enligt 2 kap. 12 § TF, på begäran genast eller så snart det är möjligt tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Enligt bestämmelserna i 2 kap. 13 § TF har den som begär det också rätt att mot fastställd avgift få en kopia av handlingen. Myndigheten skall behandla en sådan begäran skyndsamt. Det är inte möjligt att ange exakt när en allmän handling skall lämnas ut om det inte kan ske genast. Någon eller några dagars fördröjning kan godtas om det är nödvändigt för att myndigheten skall kunna ta ställning till om den efterfrågade handlingen är allmän och offentlig. Härtill kommer att ett visst dröjsmål är ofrånkomligt om framställningen avser eller fordrar genomgång av ett omfattande material (se t.ex. JO:s ämbetsberättelse 2003/04 s. 447). När det gäller utlämnande av handlingar i enlighet med 16 kap. 7 § FB inskränker sig dock överförmyndarens prövning till frågan om den som begär att få handlingar utlämnade hör till kretsen närmaste släktingar. med en första begäran om att få del av handlingar rörande godmanskapet för B.G. Enligt denna begäran ville Å.M. bl.a. ha behållning, som min mor haft, , 2000. hade en förteckning över huvudmannens tillgångar givits in till överförmyndaren. Som framgår av remissvaret skickade överförmyndaren inte en kopia av tillgångsförteckningen till Å.M., eftersom hon inte uppfattade hans begäran som att han ville ha denna handling. Enligt min bedömning borde Å.M:s begäran i vart fall ha föranlett överförmyndaren att reda ut med denne om förteckningen hörde till de efterfrågade handlingarna. och begärde att få ut kopior av räkenskaperna för godmanskapet. De handlingar rörande den förvaltade egendomen som då hade tillförts överförmyndarens akt utgjorde inte något omfattande material. Därtill kommer att överförmyndaren, vid sitt ställningstagande i frågan om handlingarna i enlighet med regler kunde lämnas ut till Å.M., endast hade att bedöma om han tillhörde B.G:s närmaste släktingar. Överförmyndaren borde därför ha lämnat ut de handlingar som förvarades hos myndigheten som hon mottog Å.M:s begäran eller senast dagen därpå. I stället föreslog överförmyndaren i ett brev att Å.M. skulle ta del av materialet på överförmyndarens kontor. Trots att Å.M. vid upprepade tillfällen därefter vidhöll att han ville ha ut kopior av handlingarna, fortsatte överförmyndaren att försöka förmå honom att ta del av handlingarna på plats. Först tillställdes Å.M. bl.a. kopia av årsräkningen för . kan inte undgå mycket allvarlig kritik för sin hantering av Å.M:s begäran om att få ut allmänna handlingar. Av överförmyndarens skrivelser till Å.M. och av remissvaret framgår att överförmyndaren, vid hanteringen av dennes begäran om att få ut handlingar, inte har gjort någon åtskillnad mellan de handlingar som förvaras hos myndigheten och som är allmänna och de kvitton m.m. som finns hos den gode mannen. Detta tyder på anmärkningsvärda brister i kunskapen om tryckfrihetsförordningens grundläggande regler. Eftersom numera har avgått från sitt uppdrag som överförmyndare, finner jag inte skäl att ytterligare kommentera saken. Handläggning hos skattekontor av en begäran om uppgifter ur allmänna handlingar (Dnr 4106-2003) Med anledning av en anmälan mot dåvarande i meddelade JO ett beslut med följande innehåll. S.L. klagade på skattemyndigheten. Hon anförde bl.a. följande. För att kontrollera hur offentlighetsprincipen fungerade besökte hon och tre kamrater skattemyndigheten och begärde att få personuppgifter om S.L. beträffande folkbokförings- och inkomstuppgifter. Tjänstemannen frågade då vad de skulle ha uppgifterna till. Denna fråga besvarades med att uppgifterna skulle vara till ett skolarbete. Tjänstemannen frågade då om uppgifterna gällde S.L. själv och bad sedan om legitimation. När tjänstemannen nekades detta hämtade tjänstemannen en kollega. S.L. och hennes kamrater blev därefter informerade om att de fick leta upp uppgifterna själva på en dator som fanns tillgänglig för allmänheten. Datorn var dock uppbokad och de blev mer eller mindre utkörda eftersom skattemyndigheten stängde . i anmodades att yttra sig över det som S.L. hade framfört i sin anmälan. anförde, genom regionskattechefen , bl.a. följande. I JO-anmälan görs en allmän beskrivning av händelseförloppet vid anmälarens besök på skattekontoret. Berörda tjänstemän vitsordar i stort beskrivningen. Komplettering lämnas att tidpunkten var före stängning och att flickorna ombads återkomma dagen efter för att själva ta fram uppgifter via allmänhetens terminal. Det är också viktigt klarlägga att frågan vad uppgifterna skulle användas till hade avseende på folkbokföringsuppgifterna och begäran om legitimation hade avseende på inkomstuppgifterna. I 7 kap. 15 § sekretesslagen (1980:100) framgår att sekretess gäller i verksamhet som avser folkbokföring för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Skaderekvisitet är rakt dvs. presumtionen är att uppgifterna är offentliga. För att uppgiften skall kunna hållas hemlig krävs således att det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Såsom skaderekvisitet i 7 kap. 15 § sekretesslagen är utformat kan skydd ges åt uppgifter av mer eller mindre ömtålig art men också åt uppgifter som normalt betraktas som harmlösa om dessa av speciella omständigheter, i det enskilda fallet, är skyddsvärda. I ifrågavarande fall har upplysning begärts på samtliga personuppgifter. Häri kan således ingå både uppgifter av harmlös karaktär och ömtålig art. För att bedöma skaderekvisitet måste handläggaren normalt pröva syftet med begäran. Kan denna prövning av syftet inte göras kan uppgifterna inte lämnas ut. I 9 kap. 13 §§ sekretesslagen framgår att sekretess gäller i myndighets verksamhet som avser bestämmande av skatt eller avser taxering. Sekretessen är absolut, dvs. något skaderekvisit finns inte. Detta innebär att sekretess gäller för uppgifter även om utlämnandet inte skulle innebära skada eller men för någon. Uppgift kan därigenom endast lämnas ut till den uppgiften berör. För att kunna handlägga sekretessfrågan korrekt måste legitimation således begäras. När det gäller åtkomst till offentliga uppgifter är allmänhetens terminal ett utmärkt hjälpmedel. Man kan då själv i lämplig utsträckning och vid lämpligt tillfälle ta fram de uppgifter man önskar. Skattekontoret har en medveten styrning i att medborgarna i så stor utsträckning som möjligt använder allmänhetens terminal. JO har i ärende 4292-2000 uttalat att serviceskyldigheten inte är obegränsad utan att myndigheten själv avgör i vilken utsträckning det är lämpligt att ge hjälp. Av beslutet framgår att hänvisning till datorer i myndighetens lokaler är ett sätt att upprätthålla en godtagbar service. S.L. yttrade sig över skattemyndighetens remissvar. Hon anförde bl.a. att när hon och hennes kamrater efter det att tjänstemannen bett dem att komma tillbaka dagen därpå skulle boka tid för att använda den terminal som var avsedd för allmänheten visade det sig att denna var uppbokad . Hon anförde vidare bl.a. att hon anser att åtminstone delar av folkbokföringsuppgifterna och den del av deklarationen som är offentlig borde ha lämnats ut. Enligt 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen (TF) skall allmän handling som får lämnas ut på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället och utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del därav. Av 2 kap. 13 § TF framgår vidare att den som önskar ta del av en handling även har rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En sådan begäran skall behandlas skyndsamt. Då det som i det aktuella fallet gäller en begäran om uppgifter ur allmän handling, gäller däremot inte de nämnda bestämmelserna i 2 kap. TF utan de härvidlag något mindre långtgående reglerna i 15 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100). I 15 kap. 4 § första stycket stadgas att myndigheten på begäran av enskild skall lämna uppgift ur allmän handling som förvaras hos myndigheten i den mån hinder inte möter på grund av bestämmelser om sekretess eller av hänsyn till arbetets behöriga gång. Det har ansetts förenligt med sekretesslagens bestämmelser att begränsa utlämnandet av sådana uppgifter till en myndighets expeditionstid (se JO 1989/90 s. 397). Enligt 2 kap. 14 § tredje stycket TF får myndighet inte på grund av att någon begär att få taga del av allmän handling efterforska vem han är eller vilket syfte han har med sin begäran i större utsträckning än som behövs för att myndigheten skall kunna pröva om hinder föreligger mot att handlingen lämnas ut. Förbudet att efterforska har ansetts vara tillämpligt även vid utlämnande av uppgifter ur allmänna handlingar (se t.ex. JO 1998/99 s. 509 och Justitiekanslerns beslut dnr ). Detta innebär att uppgifter som inte omfattas av sekretess skall lämnas ut utan att myndigheten skall efterforska vem som begär uppgiften och i vilket syfte. Enligt 9 kap. 1 § första stycket första meningen sekretesslagen gäller sekretess i myndighets verksamhet, som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestämmande av skatt, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Enligt tredje stycket i samma paragraf gäller sekretessen, med vissa här inte aktuella undantag, inte beslut, varigenom skatt eller pensionsgrundande inkomst bestäms eller underlag för bestämmande av skatt bestäms. Enligt 7 kap. 15 § sekretesslagen gäller sekretess i verksamhet som avser folkbokföringen eller annan liknande registrering av befolkningen för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs. Enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223) skall varje myndighet lämna upplysningar, vägledning, råd och annan hjälp till enskilda i frågor som rör myndigheternas verksamhetsområde. Hjälpen skall lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Serviceskyldigheten är inte obegränsad utan myndigheten avgör själv i vilken utsträckning det kan vara lämpligt att ge hjälp, i vilken form svar på frågor skall ges, etc. I 15 kap. 10 § sekretesslagen anges att myndighet på begäran skall bereda enskild tillfälle att själv använda terminal eller annat tekniskt hjälpmedel som myndigheten förfogar över för att ta del av upptagning för automatisk databehandling. Sådan skyldighet föreligger dock inte, om sökanden därigenom får tillgång till upptagning som inte anses som allmän handling hos myndigheten eller om hinder möter på grund av bestämmelse om sekretess, på grund av fara för förvanskning eller förstöring eller av hänsyn till arbetets behöriga gång. har uppgett att tjänstemannens fråga vad uppgifterna skulle användas till hade avseende på folkbokföringsuppgifterna och att tjänstemannens begäran om legitimation hade avseende på inkomstuppgifterna. Uppgifter som är offentliga skall lämnas ut utan efterforskning och det är först beträffande de uppgifter som eventuellt inte kan lämnas ut på grund av sekretess som myndigheten har rätt att efterforska vem som begär uppgifterna eller i vilket syfte de skall användas.