frsrdg · GS04JO1 · 2005-01-01 00:00:00 — Hon var vid ansökningstillfället . För andra arbeten ställdes krav på språkkunskaper som hon inte har. Hon fick inte något av nämnda arbeten. Arbetsförmedlingen, genom handläggaren , lämnade meddelande om ifrågasatt rätt till ersättning till arbetslöshetskassan, i vilket uppgavs att M.S. avvisat lämpligt arbete och att arbetsförmedlingen utifrån M.S:s brev ville ha kassans bedömning av om hon stod till arbetsmarknadens förfogande. Detta skedde utan att M.S. fått möjlighet att redogöra för sin inställning till uppgifterna i meddelandet. fick först besked om att meddelandet lämnats. skrev till och begärde svar på ett antal frågor, bl.a. om vilket arbete som hon skulle ha avvisat. I ett e-postmeddelande förklarade endast att hon inte tagit ställning till brevet som skickats till kassan för bedömning. upprepade sin begäran men fick inte något svar. skulle hon ha fått ersättningen för veckorna 50 och 51 2001. Det skedde dock ingen utbetalning. Först när hon tog kon- takt med arbetslöshetskassan per telefon fick hon besked om att hennes er- sättning hållits inne. Arbetslöshetskassan vidhöll vid ett flertal kontakter att man var tvungen att hålla inne hela ersättningen under utredningen, trots att det endast kunde bli fråga om att sätta ned M.S:s ersättning om det skulle visa sig att hon hade avvisat arbete. 2 004 /0 5:JO1 skrivelse från kassan framgick dock att den totala ersättning som hålls inne enligt () rekommendationer i normalfallet inte bör överstiga det belopp som kan komma ifråga för den aktuella sanktionen. I beslut konstaterade arbetslöshetskassan att M.S. stod till arbetsmarknadens förfogande och därför hade rätt till ersättning. Utbetalning- arna av ersättning återupptogs . Anmälan remitterades till i län för utredning och yttrande avseende arbetsförmedlingens handläggning. Till länsarbetsnämndens remissvar var fogat ett yttrande från chefen för Ar- betsförmedlingarna i Sydost, i vilket anfördes bl.a. följande. tillhör en grupp arbetssökande som Arbetsförmedlingen i be- dömde ha en oklar ställning som arbetssökande i förhållande till arbets- marknaden. Av den anledningen så deltog Arbetsförmed- lingen Rehabilitering i utredningen av M.S:s förutsättningar. har erhållit ett antal anvisningar på ledigt arbete men inte fått an- ställning. I brev till Arbetsförmedlingen Rehabilitering, , ger M.S. återkoppling på de anvisningar hon fått sig tillsända. I brevet ger M.S. sin syn på de svårigheter hon möter när hon söker anvisade arbeten. Efter en kort tids konsultation av Arbetsförmedlingen Rehabilitering görs bedömningen att M.S:s arbetshinder inte är av den omfattningen att vidare utredning vid Arbetsförmedlingen Rehabilitering är nödvändig. lämnade Arbetsförmedlingen i genom en rapport om ifrågasatt rätt till arbetslöshetsersättning. Grunden för ifrågasättandet angavs som a. den sökande hade avvisat lämpligt arbete, b. utifrån den sökandes brev per (min anm.) ville Arbetsförmedlingen pröva huruvida M.S. stod till arbets- marknadens förfogande. Arbetsförmedlingen tillfogade att man ansåg sig ha fullgjort sitt uppdrag mot den sökande utifrån det överenskomna matchningsunderlaget. När undertecknad och diskuterat händelseförloppet framgår det att det inte kan vitsordas att M.S. hade avvisat lämpligt arbe- te. Av den anledningen är det utan tvekan så att rapport ej borde ha läm- nats. Såvitt avser rapportens del avseende redogörelse framgår att endast har begärt arbetslöshetskassans bedömning av M.S:s tillgänglighet på arbetsmarknaden, s.k. iakttagelserapport. Beträffande M.S:s möjlighet att lämna sin förklaring innan rapporten avgavs så åberopar i hennes skrivelse per såsom den berördes egen redogörelse i samband med rap- porten. Det är uppenbart att detta förfarande inte kan anses motsvara för- valtningsrättslig korrekt handläggning. I sitt remissvar förklarade länsarbetsnämnden att nämnden instämde i att underlaget inte var tillräckligt för att göra en iakttagelserapport. Vidare upp- gav nämnden bl.a. att M.S. borde ha fått skriftligt svar på sina frågor i brevet daterat . beklagade att handläggningen i det aktuella ärendet haft vissa brister och framförde att arbete pågick med ett dokument kring handläggning av ärenden och vikten av att följa de förvalt- 2 004 /0 5:JO1 Detta dokument skulle, när det blev klart, gå ut till alla handläggare i länet. Ärendet remitterades därefter till () för utred- ning och yttrande såvitt avsåg arbetslöshetskassans handläggning. AMS verk- ställde genom sin försäkringsenhet utredning och gjorde försäkringsenhetens yttrande till sitt. I yttrandet anfördes i huvudsak följande (bilagor utelämnade här). Försäkringsenheten har tagit in yttrande och handlingar från kassan och bifogar dessa. I 16 § förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verk- samheten anges att länsarbetsnämnderna skall underrätta arbetslöshets- kassan och AMS bl.a. om en arbetssökande avvisar ett lämpligt arbete, på annat sätt uppenbarligen vållar att en anställning inte kommer till stånd eller uppträder så att det finns anledning för länsarbetsnämnden att för- moda att sökanden inte vill eller kan anta något som helst arbete. Enligt 10 § AMS föreskrifter för länsarbetsnämnderna om ekonomiskt stöd vid arbetslöshet skall arbetsförmedlingen meddela arbetslöshetskassan för- hållanden som enligt 16 § förordningen om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten skall föranleda särskild prövning av sökandens ersättnings- rätt. I förevarande ärende skickade arbetsförmedlingen ett meddelande om ifrågasatt rätt till ersättning avseende M.S. till Sifs arbetslöshetskassa. Under punkten tre Anledning till meddelandet angav förmedlingen att M.S. avvisat lämpligt arbete. Under punkten sex Arbetsförmedlingens redogörelse bad förmedlingen emellertid kassan om en bedömning av om M.S. stod till arbetsmarknadens förfogande. Bedömningen skulle gö- ras utifrån ett brev som hon skrivit till förmedlingen och som bifogades ifrågasättandet. I brevet anförde M.S. att hon sökt samtliga fem anvisade arbeten trots att hon inte ansåg sig ha rätt kompetens eller ålder för fyra av dessa arbeten samt att det femte anvisade arbetet låg för långt från hennes bostad. I ifrågasättandet kommenterade förmedlingen hennes in- vändningar med att de fullgjort sitt uppdrag mot henne utifrån överens- kommet matchningsunderlag. Enligt försäkringsenhetens bedömning kunde av meddelandet utläsas att arbetsförmedlingen ifrågasatte om M.S. stod till arbetsmarknadens förfogande med hänsyn till hennes invändningar i brevet. Det var emel- lertid oklart om förmedlingen även menade att M.S. inte sökt de anvisade arbetena. Kassan får anses ha haft skäl att se förmedlingens meddelande som ett ifrågasättande av om M.S. uppfyllde grundvillkoren för ersätt- ning i 9 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Att sökanden uppfyller grundvillkoren är en förutsättning för att han eller hon skall ha rätt till ersättning. Som framgår av 10 § AMS föreskrifter för länsarbetsnämnderna om ekonomiskt stöd vid arbetslöshet är det uppgifter som skall föranleda sär- skild prövning av ersättningsrätten som skall lämnas till kassan. En sådan särskild prövning kräver i regel en viss utredning från kassans sida. I fö- revarande ärende kom arbetsförmedlingens meddelande om ifrågasatt rätt till ersättning in till kassan . Kassan behövde tiden fram till beslutet för att få fram ett underlag för prövningen i ärendet. Ersättningen började betalas ut igen . Försäkringsenheten anser inte att det finns skäl att rikta kritik mot kassan på grund av handläggningstiden i ärendet. Därefter återstår frågan om kassan hade rätt att innehålla ersättningen under utredningen. När arbetsförmedlingen ifrågasätter en sökandes er- sättningsrätt kan arbetslöshetskassan, med stöd av långvarig praxis, inne- hålla den ersättning som annars skulle betalas ut. Frågan har behandlats i 2 004 /0 5:JO1 AMS meddelanden nr 2001 och nr 2002 (se bilaga 1 och 2). AMS har också begärt kodifiering av denna praxis i framställningar till regeringen i budgetunderlag för perioderna 20022004 och 20032005 (se bilaga 3 och 4). Försäkringsenheten anser att ett innehållande förut- sätter att det mot bakgrund av förmedlingens ifrågasättande samt övriga uppgifter i ärendet kan anses sannolikt att ersättningsrätten kommer att påverkas. I det brev som bifogades ifrågasättandet i förevarande ärende uppgav M.S. att hon sökt de anvisade arbetena. Det fanns inga uppgifter i ärendet som visade motsatsen. Vid sådana förhållanden borde kassan inte ha innehållit ersättningen till någon del under utredningen. I beslut anförde JO följande. Av 16 § förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksam- heten följer att länsarbetsnämnden skall underrätta arbetslöshetskassan och AMS om en arbetssökande som får eller begär ersättning från en arbetslös- hetskassa bl.a. avvisar ett lämpligt arbete, på annat sätt uppenbarligen vållar att en anställning inte kommer till stånd eller uppträder så att det finns anled- ning för länsarbetsnämnden att förmoda att sökanden inte vill eller kan anta något som helst arbete. Ansvaret för att lämna sådana uppgifter till arbetslös- hetskassan och AMS ligger på den berörda arbetsförmedlingen (se 10 § AMS föreskrifter för länsarbetsnämnderna om ekonomiskt stöd vid arbetslöshet). Enligt 11 § andra stycket i dessa föreskrifter skall sökanden alltid underrättas innan ett meddelande lämnas och av 13 § framgår att meddelandet skall inne- hålla bl.a. en redogörelse för samtliga av sökanden anförda skäl att avvisa arbetet och övriga upplysningar av betydelse för att beslut i ärendet skall kunna fattas. Av utredningen har framkommit att det inte fanns anledning att ifrågasätta M.S:s rätt till arbetslöshetsersättning. Meddelandet om detta innehöll den felaktiga uppgiften att hon skulle ha avvisat lämpligt arbete. synes ha grundat sitt beslut att lämna meddelandet enbart på det förhållandet att M.S. framfört, högst betydelsefulla, synpunkter på de arbeten som förmed- lingen hade anvisat henne. Dessutom lämnades meddelandet utan att M.S. hade underrättats om att så skulle ske och fått tillfälle att ange sin inställning till detta. Jag är kritisk till denna handläggning. Jag instämmer också i länsarbetsnämndens bedömning att M.S. borde fått skriftligt svar på sina frågor i brevet daterat . Nämnden har beklagat brister- na i handläggningen och jag förutsätter att åtgärder har vidtagits för att lik- nande fel skall undvikas . Som AMS gjort gällande får kassan anses ha haft skäl att se förmedlingens meddelande som ett ifrågasättande av om M.S. 2 004 /0 5:JO1 ersättning i 9 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Kassans pröv- ning avsåg således M.S:s rätt till ersättning i dess helhet. AMS har anfört att det enligt långvarig praxis finns en allmän rätt för kassorna att hålla inne ersättningen när arbetsförmed- lingen ifrågasatt en sökandes ersättningsrätt. I sin begäran om kodifiering av denna praxis har AMS (bilaga 3 till remissyttrandet) motiverat rätten med att det saknas förutsättningar att återkräva ersättning som utbetalats efter ett meddelande om ifrågasatt ersättningsrätt i de fall meddelandet leder till ett beslut om avstängning eller nedsättning. Givetvis kan det finnas skäl som talar för en sådan ordning som AMS före- språkar. Det kan dock ifrågasättas om en sådan inskränkning av de arbetssö- kandes rättigheter bör gälla utan stöd i lag. Uttryckligt stöd för att få hålla inne ersättning finns endast vid prövning av om en sökande medvetet eller av grov vårdslöshet lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter och därför skall frånkännas rätt till arbetslöshetsersättning (66 § tredje stycket lagen om arbetslöshetsförsäkring). I övrigt saknas bestämmelser som ger kassorna rätt att ta till en sådan åtgärd. Regeringsrätten har i ett avgö- rande rörande skyldighet att återbetala arbetslöshetsersättning (RÅ 2003 ref. 45) uttalat att arbetslöshetsförsäkringen i så hög grad har karaktär av social- försäkring att det inte finns något utrymme för en arbetslöshetskassa att beslu- ta om återbetalning utöver vad som följer av lagen om arbetslöshetsförsäk- ring. Enligt min mening gäller detta i lika stor utsträckning rätten att hålla inne ersättning under utredning. Till detta kommer att AMS i en av framställ- ningarna till regeringen (bilaga 3 till remissyttrandet) anfört att det särskilt med hänsyn till den enskildes rättssäkerhet är av vikt att rätten att hålla inne ersättning ges direkt lagstöd. Det råder dessutom viss oklarhet om hur den praxis som arbetslöshetskas- sorna tillämpar är utformad. Enligt AMS förutsätter ett innehållande att det mot bakgrund av förmedlingens ifrågasättande samt övriga uppgifter i ärendet kan anses sannolikt att ersättningsrätten kommer att påverkas. Detta överens- stämmer med de förslag till kodifiering som lämnats till regeringen i budget- underlag (bilaga 3 och 4 till remissyttrandet). Av AMS meddelanden till ar- betslöshetskassorna (bilaga 1 och 2 till remissyttrandet) framgår däremot inte att rätten att hålla inne ersättning skulle vara beroende av någon sannolikhets- bedömning. Kassan har åberopat det första av dessa meddelanden, nr 18/2001 (bilaga 1), till stöd för handläggningen rörande M.S:s ersättning. Detta meddelande från AMS synes ha föranletts av att rätten för kassorna att under utredning hålla inne ersättning blivit ifrågasatt. I medde- landet redogörs bl.a. för att denna rätt har stöd av långvarig praxis och att kassorna därför även fortsättningsvis skall hålla inne ersättningen . Mot bakgrund av det anförda delar jag AMS uppfattning att kassan inte till någon del borde ha hållit inne M.S:s ersättning under utredningen. Jag har dock förståelse för att kassan handlade i enlighet med upplysningarna från AMS. Arbetslöshetskassorna utgör inte myndigheter och är därför inte skyldiga att följa förvaltningslagens bestämmelser i sin ärendehandläggning. 2 004 /0 5:JO1 bör dock hämtas i lagens regler när kassorna handlägger frågor som innefattar myndighetsutövning (jfr bl.a. JO:s beslut , dnr 4448- 2000, se JO:s hemsida, . borde således ha underrättats om beslutet att hålla inne ersättning. I stället synes hon ha fått reda på beslutet först efter det att en förväntad utbetalning uteblivit. Jag är kritisk till detta. Med hänsyn till AMS i ärendet berörda framställningar till regeringen översänder jag en kopia av detta beslut till . ansvarar Inspektionen för arbetslöshetsförsäk- ringen för tillsynen över arbetslöshetskassorna. Jag översänder därför en ko- pia av detta beslut till inspektionen för vidtagande av de åtgärder som kan föranledas av kassornas tillämpning av den praxis som AMS hänvisat till. Det som i övrigt har förekommit i ärendet föranleder inte något uttalande eller någon annan åtgärd från min sida. En arbetsförmedling har avaktualiserat en sökande som inte besvarat en förfrågan. Fråga om arbetsförmedlingen handlagt ärendet korrekt sedan sökanden gjort gällande att hon inte fått någon förfrågan (Dnr 3509-2002) I en tidigare anmälan till JO (dnr 2058-2002) framförde U.B., genom ombu- det ´Muso, klagomål mot Arbetsförmedlingen Rehabilitering , en enhet inom i . Hon klagade på att ar- betsförmedlingen inte hade meddelat henne att hon hade avaktualiserats som arbetssökande. Först hade hon i sam- band med att beslutade om hennes sjukpenninggrundande inkomst informerats om avaktualiseringen. Av upplysningar som inhämtades framkom att arbetsförmedlingen hade sänt ut en s.k. förfrågan till U.B. Av denna hade framgått att om den inte besvarades inom utsatt tid skulle detta komma att tolkas som om hon inte längre önskade kvarstå som arbetssökande hos förmedlingen. besvarade inte skrivelsen, varför hon avaktualiserades. Mot den bakgrunden beslutade JO att inte utreda anmälan ytterligare. återkom till JO och uppgav att hon varken erhållit någon förfrågan från arbetsförmedlingen eller något besked om att hon avaktualiserats. Inledningsvis inhämtades från arbetsförmedlingen kopior av daganteckningar i U.B:s ärende och kopior av en skriftväxling som ägt rum mellan U.B. Därefter anmodades länsarbetsnämnden att yttra sig över om U.B:s uppgift om att hon inte hade mottagit den aktuella förfrågan hade föranlett eller skulle komma att föranleda någon åtgärd av arbetsförmedling- en. 2 004 /0 5:JO1 var inskriven som arbetssökande vid Arbetsför- medlingen . Arbetsförmedlingens utredning visade dock att det förelåg oklarheter beträffande U.B:s arbetsutbud (omfattning alternativ begränsning). Efter ett samtal med arbetspsykologen görs därför en överenskommelse med U.B. att hon ska överföras till Arbetsförmedlingen Rehabilitering inom vars verksamhetsom- råde resurser för fördjupad utredning och vägledning finns att tillgå. I överenskommelsen med henne klargörs även att hon ska införskaffa ett läkarutlåtande som underlag och stöd i den fortsatta utredningen av hen- nes möjligheter till arbete. Av dagan- teckning i dataregister dokumenteras denna överenskommelse och av noteringen framgår även att hon erhåller hand- lingar för detta ändamål. Hon kommer vidare att kallas till samtal först när hon insänt läkarutlåtandet. Dokumentationen är tydlig vad gäller U.B:s åtagandeansvar. ännu inte hört av sig och ej heller sänt in det efterfrågade läkarutlåtandet, vilket föranledde Rehabilitering att sända en aktualitetsförfrågan till henne. Förfrågan sändes per post och när hon inte avhördes inom, i för- frågan, angiven tid avaktualiserades hon av förmedlingen. Information om att förmedlingen vidtagit denna åtgärd fick U.B. med e-postbrev, vil- ket är den handläggningsrutin arbetsförmedlingarna har att följa. Infor- mation till hennes arbetslöshetskassa HTF, som har att besluta om hennes ersättningsrätt, sker i form av filöverföring till kassan. avhörs till Arbetsförmedlingen Rehabilitering först och önskar då bli aktualiserad vid förmedlingen, dock med den reservationen att hon är förhindrad att söka arbete. har inhämtat information från HTF:s arbetslös- hetskassa Stockholmsavdelningen, handläggare ... vil- ken uppgivit följande: uppbar arbetslöshetsersättning vid den aktuella tiden och insände utbetalningsunderlag (arbetslöshetsdeklaration) till sin arbetslöshetskassa veckorna innan hon avaktualiserades. Hon deklarerade sedan arbetslös fram till vecka 23 då hon upphörde att höra av sig till ar- betslöshetskassan. Avaktualiseringen skedde () och ar- betslöshetskassan uppfattade därmed att U.B. var underkunnig om sin avaktualisering från arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingarna har att följa de föreskrifter som AMS utfärdar gäl- lande arbetssökande hos arbetsförmedlingen samt föreskrifter om eko- nomiskt stöd vid arbetslöshet. I handlingsplanen daterad har dokumenterats den överenskommelse som gjorts mellan parter- na. inte avhörts och ej heller besvarat den aktualitetsförfrågan arbetsförmedlingen sänt till henne avaktualisera- des hon helt enligt det regelverk och i enlighet med det tillsynsansvar som åligger arbetsförmedlingen (AMS föreskrifter för länsarbetnämnder- na om ekonomiskt stöd vid arbetslöshet). Arbetsförmedlingen har varken skyldighet eller rätt att efterforska varför hon brutit kontakten med ar- betsförmedlingen. Arbetsförmedlingen Rehabilitering har tillämpat regelverket korrekt såväl när man sände förfrågan som när man därefter avaktualise- rade U.B. Att sända denna information med lösbrev har av JO-beslut dnr 2862-1997 inte ansetts äventyra rättssäkerheten för den 2 004 /0 5:JO1 Av detta drar länsarbetsnämnden även den slutsatsen att postbe- fordran kan anses tillförlitlig och att rekommenderade brev ej är nödvän- diga, varför myndigheten har valt lösbrev. finner även att U.B. under hela den tid hon haft kontakt med Arbetsförmedling- en haft samma bostadsadress och tidigare utsända brev till henne /har nått henne under samma adress. Några returbrev har ej heller kommit till arbetsförmedlingen, varför länsarbets- nämnden finner det för troligt att de från Arbetsförmedlingen Rehabiliter- ing utsända breven nått henne. har, trots den överenskommelse som gjordes , väntat ett i det närmaste helt år innan hon tar förnyad kontakt med Arbetsförmedlingen Rehabilitering . Enligt kan en avaktualisering vid arbetsförmed- lingen inte vara den enda orsaken till att en persons sjukpenninggrundan- de inkomst (SGI) påverkas. Medveten om att enskilda personer ändå kan drabbas av olika myndigheters föreskrifter har gjort att det hos Riksför- säkringsverket pågår en juridisk genomgång av försäk- ringskassans regler och föreskrifter när det gäller SGI i fall med avaktua- lisering från arbetsförmedlingen. finner, med hänvisning till vad som ovan redovi- sats, inte att Arbetsförmedlingen Rehabilitering kan lastas för felaktig regeltillämpning eller försumlighet i sin handläggning. Till länsarbetsnämndens yttrande var fogat bl.a. ett yttrande från kontorsche- fen vid Arbetsförmedlingen Rehabilitering . Hon vidhöll vad hon tidigare anfört samt uppgav bl.a. följande. Med anledning av hennes överenskommelse med ar- betsförmedlingen om att inkomma med läkarintyg kontaktade hon en vård- central och fick tid för undersökning . inkom läkarintyget till arbetsförmedlingen. Detta styrks av arbetsförmedling- ens inkomststämpel. Om hon hade nåtts av den förfrågan som arbetsförmed- lingen säger sig ha skickat eller om hon underrättats om avaktualiseringen hade det inte funnits någon anledning för henne att sända läkarintyget till arbetsförmedlingen. Det ingivna läkarintyget styrker hennes påstående att hon inte nåtts av vare sig skrivelsen med förfrågan eller information om avaktuali- seringen. Arbetsförmedlingen kan inte, som påstås, ha skickat avaktualise- ringen till henne med e-post eftersom förmedlingen vid den aktuella tidpunk- ten inte kände till att hon hade någon e-postadress. Ett beslut som förmedlas på detta sätt uppfyller inte heller kraven som uppställs i 21 § förvaltningsla- gen (1986:223). I beslut anförde JO följande. Enligt 5 § första stycket () föreskrifter för länsarbetsnämnderna om arbetssökande hos arbetsförmedlingen, skall en arbetssökande avaktualiseras då personen inte önskar ytterligare service från arbetsförmedlingen. Enligt andra stycket samma paragraf skall en avaktuali- sering ske inom om sökanden inte kommer och inte heller hör av sig till arbetsförmedlingen. 2 004 /0 5:JO1 En arbetsförmedlings beslut att avaktualisera en arbetssökande är inte ett sådant slutligt beslut som avses i 21 § förvaltningslagen. Detta innebär att någon skyldighet att underrätta parten om beslutet inte föreligger enligt den bestämmelsen. Några andra föreskrifter om underrättelseskyldighet har inte heller utfärdats. Förfarandet kan således vara helt formlöst. Avaktualiseringen föranleddes av att U.B. inte besvarade den förfrågan som sänts till henne i lösbrev. Som nämns i remissvaret har JO justitieom- budsmannen i ett beslut godtagit att kallelser till möten hos arbetsförmedlingen skickas i lösbrev. Skälet till detta ställningstagande var att följden av en utebliven inställelse inte automatiskt blir att en person avstängs från arbetslöshetsersättning, utan arbetslöshetskassan har att självständigt pröva ärendet. I detta ärende är omständigheterna inte helt desamma men jag har ingen invändning mot förfarandet. har dock gjort gällande att hon aldrig har mottagit den aktuella för- frågan. Det var mot den bakgrunden jag inledde min granskning med avsikt att utreda om denna uppgift föranlett eller skulle komma att föranleda någon åtgärd från arbetsförmedlingens sida. Remissvaret tyder dock närmast på att arbetsförmedlingen inte gjort några överväganden med anledning av U.B:s påstående. Om en arbetsförmedling väljer att sända viktiga försändelser till de arbets- sökande med lösbrev får detta konsekvenser i de fall den arbetssökande gör gällande att han eller hon inte har mottagit brevet. I sådant fall har arbetsför- medlingen bevisbördan för att meddelandet nått adressaten. Om inte arbets- förmedlingen kan visa detta får den arbetssökandes påstående godtas.