frsrdg · GT04RS3d2 · 2005-12-14 00:00:00 — Poängen är att de allmänna problemförståelserna utgör en del av maktstrukturen, i det att det sätter ramar för handlingsalternativen också för politikerna. Debatten om jämställdhet får således konsekvenser för den faktiskt förda politiken. I diskuteras jämställdhet primärt utifrån premissen att det är långt kvar tills jämställdhet mellan könen har uppnåtts och att partier till vänster och i mitten delar förståelsen att det existerar ett orättfärdigt könsmaktssystem. Debatten i är betydligt mer ambivalent och tvetydig, menar , och de flesta danska partier prioriterar jämställdhetsfrågor endast i begränsad omfattning.318 Nordic Gender Equality between Rhetoric and Practice: Studies of changes in private and public of modern gender equality politics vid studerar jämställdhetsdiskurser i . Psykologen har i detta projekt analyserat svenska riksdagsmotioner och propositioner om jämställdhet.319 Studien visar att det förekommer flera kategorier av jämställdhet, till exempel enhetlighet, individualism, män och jämställdhet. Varje kategori innehåller i sin tur flera olika versioner. När det gäller enhetlighet, för det första, kopplar nästan alla partier jämställdhet till rättigheter och att det råder konsensus om värdet av jämställdhet. Dessa versioner fyller en proklamatorisk snarare än en argumentativ roll, menar . De visar att debattören/partiet är en av de goda men säger lite om praktiska implikationer. När det gäller individualism, för det andra, kopplas jämställdhet i flera texter till den enskilde individen snarare än till politiska institutioner. Genom att koppla jämställdhet till ett enskilt, individuellt förhållningssätt eller till en fråga om attityder och generationsskillnader flyttas ansvaret för jämställdhet utom räckhåll för politiken. När det gäller jämställdhet och män, för det tredje, menar att flera partier argumenterar för att också män kommer att tjäna på en ökad jämställdhet. I vissa texter framhålls även värdet av en ny man som hjälper kvinnor till ökad jämställdhet. menar att även om texterna handlar om att förbättra kvinnors villkor är det snarare män än kvinnor som fokuseras. Genom att analysera riksdagspartiernas retorik om jämställdhet kan underliggande antaganden utkristalliseras, till exempel att det råder en enhetlighet om värdet av 317Dahlerup (2002), Er ligestilling opnået? Ligestillingsdebattens forskellighed i och sid. 226246 i red. (1992), Kønsmagt under forandring. : Hans Reitzels Forlag. 318Se även och (2003), Ligestillingspolitik som diskurs og praksis, : Samfundslitteratur. 319Magnusson (2000),Party-political rhetoric on gender equality in : The uses of uniformity and heterogeneity i , no 2, vol. 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV jämställdhet men att det råder en heterogenitet när det gäller versioner av jämställdhet. Dessa kan i sin tur bidra till att upprätthålla traditionella partipolitiska hållningar snarare än att öppna upp för ny debatt, menar det gäller arbetet med att skapa ett jämställt regelverk har mainstreaming utvecklats. Mainstreaming eller jämställdhetsintegrering som det också kallas för är ett konkret sätt att arbeta med jämställdhetsfrågor och innebär att jämställdhetsfrågor skall behandlas inom ordinarie beslutsfattande organ i en organisation/institution samt att jämställdhet skall integreras och göras till en självklar del av organisationens/institutionens verksamhet. har utvecklat 3R-metoden, vilken i korthet innebär att en organisation/institution kan kartlägga graden av jämställdhet/ojämställdhet genom att undersöka representation (det vill säga hur ser könsfördelningen på alla nivåer, olika avdelningar, etc.), resurser (det vill säga hur fördelas resurserna i termer av tid, pengar och utrymme), samt (det vill säga vilka behov, önskningar och intressen tillgodoses, vems villkor har påverkat utformningen, De danska forskarna har med hjälp av diskursanalytisk optik analyserat vilka paradoxer, styrkor och svagheter som finns inbyggda i strategin om mainstreaming och därmed vilka barriärer som finns för att strategin skall kunna utföras i praktiken.321 En svaghet i strategin är att den är avhängig professionella eldsjälar, som skall överblicka flera politikområden och koordinera projekt på flera olika nivåer. Det kräver att dessa eldsjälar har en sådan kompetens och uppbackning att strategin får legitimitet både uppifrån och nerifrån. En styrka i strategin är därmed också det omvända, det vill säga att olikheter som kan förefalla vara självklara och naturliga kan komma i blickfånget och därmed problematiseras. Forskarna menar att strategin på programnivå har varit framgångsrik i och med att den blivit inskriven i statliga och överstatliga program inom loppet av förhållandevis få år. Det finns emellertid ett gap mellan ambitionen bakom mainstreaming och det politiska erkännandet av nödvändigheten av denna insats, menar forskarna. avhandlingsprojekt analyserar den svenska statliga diskursen om jämställdhetspolitik i offentligt tryck . Un- dersökningen behandlar frågan om varför och hur det uppstått en enighet om 320I samma projekct, se till exempel och (2002), The Meanings of Gender Equality, a Discursive Analysis of the Socialist in and . Paper presented at the NOPSA Conference, , 1517. 321Lehn, och , (2003), Mainstreaming som ligestillingsstrategi muligheter og faldgruber i och (2003), Ligestillingspolitik som diskurs og praksis, : Samfundslitteratur. Se även (2001), Mainstreaming fra strategi till praksis, Kö- penhamn: Videnscenter for Ligestilling, (2001), Om mainstreaming, magt og kønsforskningens kritiske fortalere i Kvinder, Køn og Forskning, nr 3:87 91, (2000), Könsforskning og mainstreaming i Kvinder, køn og forskning nr 2: 6269, samt red. (2001), Midt i strömmen. Om lige , mainstreaming og mangfoldighe, : Jurist- och Ökonomforbundets Forlag. UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 jämställdhet som ett önskvärt politiskt mål i , vad som anses vara jämställdhetsfrågor och hur synen på jämställdhet förändrats . Jämställdhetspolitikens innebörder och förändring ställs i ljuset av flera parallella samhällsförändringar. menar att utvecklingen av jämställdhetspolitiken kännetecknas av ökande prioritering och expansion. pekar hon på att den allmänna politiska acceptansen av jämställdhetsmålet (paradoxalt nog) möjliggörs av och samverkar med en försvagning av ett allmänt jämlikhetsperspektiv (klass), en förstärkt heteronormativitet, en krympande politisk sfär och en omorganisering av offentlig sektor i linje med managementfilosofins övergripande liberala värderingar. Avslutningsvis bör nämnas att den i ett regeringssammanträde beslutat göra en översyn av jämställdhetspolitikens mål, inriktning, organisation och effektivitet (dir. 2004:18). Till utredare har utsetts. Utredaren skall bland annat överväga vilka mål som bör gälla för den framtida jämställdhetspolitiken, analysera hur den nuvarande organisationen för jämställdhetspolitiken fungerar och lämna förslag till hur den skall kunna förbättras och effektiviseras. Olika förståelser av könsmönster och kvinnors villkor i politiken En kritik som ofta framkommer i forskningen är det problematiska förhållandet mellan numerisk könsbalans i och reell jämställdhet. Uppdelningen i politikområden mellan kvinnor och män till exempel könsmönstret avseende utskottsplaceringen i har både tagits som intäkt för att kvinnor marginaliserats i politiken och för att kvinnors integration i den etablerade politiken bidrar till att främja omsorgsarbetet i samhället. har till exempel framfört hypotesen om krympande institutioner, s.k. theory on shrinking institutions, enligt vilken det finns ett samband mellan kvinnors integration i beslutsfattande församlingar och frånvaro av makt.322 som parlamenten förlorar i inflytande ökar andelen kvinnor. Eller: Där kvinnor går in, går makten ut. Andra menar i enlighet med teorin om critical mass, att i takt med att kvinnors andel i beslutsfattande församlingar ökar kommer också förutsättningarna för kritiska handlingar att öka.323 En annan kritik som framförts är att kvinnor, även om de blir alltfler i politiken, fortfarande inte når de mest inflytelserika posterna och därför inte har möjlighet att påverka det politiska arbetet i samma utsträckning som män. Det finns således en spänning i synen på förändring och kontinuitet. I samlingsvolymen Det uferdige demokratiet, där ett flertal nordiska forskare medverkade, intogs en ambivalent hållning, där de å ena sidan menade att kvinnor och män gör olika val och, å andra sidan, att mönstret uppstår för 322Holter (1971). 323Jfr Kanter (1977), Dahlerup (1988). 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV att kvinnor inte släpps in på vissa områden.324Vissa forskare menar att det trots den höga kvinnorepresentationen finns en manlig norm i som de kvinnliga ledamöterna måste anpassa sig till.325 I huvudrapporten till den svenska maktutredningen och Makt i diskuterar kvinnors och mäns villkor i demokratin. Enligt utgör hierarkiseringen mellan könen en järnhård genuslag som till exempel har inneburit att lön och status sjunker när kvinnor integreras i tidigare mansdominerade områden, medan män avancerar när de kommer in i kvinnodominerade områden. Enligt är det manskollektivets genusrationalitet att hålla kvinnor utanför.326 menar att kvinnors deltagande i politiska organisationer endast accepteras så länge de inte uttrycker sig eller agerar utifrån ett könsperspektiv.327 Kvinnor måste bedriva politik på männens villkor för att göra sig hörda, vilket innebär att kvinnor som driver s.k. kvinnofrågor får svårt att göra sig hörda. anför att kvinnor som inte låter sig strömlinjeformas betecknas som obekväma och att kvinnliga politiker blir symbolen för de problem som kön skapar i politiken.328 menar även att kvinnors organisering utanför den etablerade politiken kan ses som en reaktion på en fortsatt underordning av kvinnor och ojämlika förhållanden mellan könen.329 Andra forskare, som den norska statsvetaren , menar att uppdelningen i politikområden mellan kvinnor och män inte lett till att kvinnor marginaliserats.330 Skjeie har undersökt betydelsen av kvinnors deltagande i norsk elitpolitik 19861989. Huvudfrågan var om bilden av kvinnors marginalisering i politiken fortfarande var giltig sedd i ljuset av den nya regeringen som kom till makten med i spetsen och vilka implikationer det fick för fastställandet av dagordningen att kvinnor deltog i elitpolitiken. En konklusion var att kön hade fått en ny politisk betydelse i , i det att synen på könen som olika, det vill säga skillnader mellan könen, legitimerade kvinnors ökade politiska deltagande och inte deras marginalisering.331 Parallellt med den ökande andelen kvinnliga parlamentariker 324Haavio-Mannila (1983). 325Dahlerup (1984), Overcoming the barriers: An approach to the study of how womens issues are kept from the political agenda i Stiehm, , red. (1984), Womens Views of the Political World of Men, , Transnational Publishers, Inc., Drude Dahlerup (1988) From a Small to a Large Minority: Women in Scandinavian Politics i Scandinavian Political Studies, 1988:4, sid. 275298, (2002), Förbjuden handling om kvinnors organisering och feministisk teori, : Liber, samt (1991), Interests, : Studies 7. 326Hirdman (1990:79). 327Jónasdóttir (1991), Interests. : Studies 7. 328Eduards (2002a), Förbjuden handling om kvinnors organisering och feministisk teori, : Liber. 329Eduards (1997), sid. 1125 i red. (1997), Towards a New Democratic Order, : Publica. 330Skjeie (1992). Den politiske betydningen av kjønn. En studie av norsk topppolitikk. Rapport nr 11, : Institutt for samfunnsforskning. 331Se även Skjeie (1999), Likestillingsprosesser og kjønnsmakt sid. 94114 i Öi- vind Österud m.fl. ), Mot en ny maktutredning, : Gyldendal, samt Skjeie och Teigen (1993), Kvinnenes inntog i topp-politikken: et uttrykk for politikkens margi- UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 och statsråd hade kvinnors intressen befrämjats i politiken. Analysen visade till exempel att nya frågor hade tagits upp på dagordningen i den norska politiken och att det fanns en tvärpolitisk enighet mellan och en rad borgerliga partier om mål och medel i utbyggnaden av barnomsorgen och utvecklingen av föräldraledigheten. Genom att kvinnor delvis gjorde andra val än män, till exempel i uppdelningen av politikområden, framstod också kvinnliga parlamentariker som bättre representanter för kvinnliga medborgares situation. Denna tolkning understöds bland annat av , som menar att svenska kvinnor fått del av den lagstiftande och utövande makten, varvid man inte kan tala om en reproduktion av hierarki och segregering när det gäller de politiska institutionerna.332 På motsvarande sätt har hypotes om krympande institutioner blivit kritiserad av , som finner det orimligt att en stor andel av riksdagsledamöterna skulle vara marginaliserade.333 De danska forskarna menar att den forskningsbaserade kunskapen i de skandinaviska länderna präglas av olika diskurser om kön, makt och politik.334 I har den dominerande diskursen varit en diskurs om underordning och förtryck av kvinnor, som primärt utvecklats av historikern i hennes bidrag till den svenska maktutredningen. I har den dominerande diskursen i stället varit en diskurs om skillnader mellan kvinnor och män, könens kompletterande roller och betydelsen av dessa skillnader. I har inte den svenska underordningsdiskursen och dess betoning på kontinuitet tagit fäste, inte heller den norska som betonat skillnader mellan könen. Snarare har dessa två diskurser knutits samman i en välfärdsstatsdiskurs och en mobiliseringsdiskurs. Den förra diskursen har utmärkts av en syn på kvinnor som aktörer, som å ena sidan fått nya maktresurser och å andra sidan blivit underordnade en ny typ av manlig makt i den offentliga sfären. Den senare har varit en diskurs om kvinnors politiska mobilisering och inklusion tätt förbunden med de sociala rörelsernas praxis. Sammantaget har den danska diskursen präglats av en betoning av både kontinuitet och förändring av könsmakt och inte varit präglad av olika tolkningar av utvecklingen.335 I har även poststrukturalistiska paradigm slagit igenom inom genusforskningen.336 i Rasch, B.E. ), Symbolpolitikk og parlamentarisk styring,. 332Bergqvist (1994). 333Bergqvist (1995), The declining corporative state and the political gender dimension i och (1995), Women in Nordic Politics: Closing the Gap, Aldershot: Dartmouth. 334Borchorst, och (2002), Diskurser om køn, magt og politik i i red. (1992), Kønsmagt under forandring. Magtudredningen, : Hans Reitzels Forlag. 335Denna indelning har i sin tur kritiserats av . 336Se till exempel , och red. (1997), Det kønnede samfund. Forståelser af køn og social forandring,. Aalborg: Aalborg Universitetsforlag. (1996), Tegnet pa kroppen, : Museum Tusculanums Forlag. 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV Sammanfattningsvis kan det konstateras att inom den svenska statsvetenskapliga forskningen finns en forskningsinriktning som tar upp kvinnors strukturella underordning i ett formellt jämlikt samhälle och en annan som riktar blickfånget mot kvinnor som aktörer och kvinnors förändrade livsvillkor.337 Däremot finns det få studier som problematiserar både frågan om ojämlika maktförhållanden och om kvinnors möjligheter till individuellt agerande. Dessa forskningsinriktningar representerar olika diskurser om kön, makt och politik. Båda har som utgångspunkt en syn på mäns makt och kvinnors kollektiva exklusion, men medan den förra betonar en reproduktion av exklusion och ojämlika maktförhållanden betonar den senare kvinnors motmakt och inklusion i samhällets alla institutioner.338 De bygger således dels på olika syn avseende struktur och aktör, dels på olika syn avseende på kontinuitet och förändring. Vissa forskare har menat att dualismen mellan dessa två forskningsinriktningar kan upplevas både som cementerande och ofruktbar.339 Andra menar att meningsskiljaktigheterna bidrar till att föra forskningsfältet framåt och att fasthålla genus som ett centralt tema i nordisk forskning.340 Båda dessa forskningsinriktningar kompletteras emellertid av poststrukturalistiska och postmoderna forskningsparadigm som i ökad utsträckning slagit igenom inom genusvetenskapen. Den befintliga statsvetenskapliga forskningen om ur ett genusperspektiv bedrivs emellertid i mindre utsträckning inom detta vetenskapliga fält. Den befintliga forskningen om som institution ur ett genusperspektiv kan delas in i sex tematiska inriktningar, som i sin tur kan delas in i två grupper. En grupp består av studier som belyser vägen till , till exempel studier av rösträttsrörelsen och om kvinnors inom- och utomparlamentariska organisering, undersökningar av rekryterings- och nomineringsprocesser inför val, samt studier om politisk representation, där bland annat förklaringsfaktorerna bakom representationsmönster i analyseras. Den andra gruppen består av studier som belyser arbetet i , till exempel riksdagsledamöternas utskottsplacering, intressen och åsikter med avseende på bland annat politikområden och utskottsönskemål, villkor och arbetsmiljö i , samt jämställdhet. Medan den första gruppen belyser kvinnors exklusion från offentligt beslutsfattande församlingar och kampen för inträde, belyser den andra effekterna av kvinnors inklusion. 337Anna recension av avhandling ger uttryck för en konfliktlinje mellan dessa två perspektiv. Se (1994). 338Borchorst, och (2002), Diskurser om køn, magt og politik i i , red. (2002), Kønsmagt under forandring, : Hans Reitzels Forlag. 339Halsaa (2001), Uferdige eller likestillde demokratier? GEP, Aalborg: . 340Borchorst, coh (2002). UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 I ett historiskt perspektiv har det skett stora förändringar, där kvinnorepresentationen i ökat från och där kvinnor i allt större utsträckning fått tillgång till ordinarie utskottsplatser och ordförandeposter. Kvinnorepresentationen i är bland den högsta i världen. I takt med att kvinnors andel i har ökat har också forskningen ställt nya frågor, till exempel om innehållet i policyprocessen, arbetsformer och villkor, samt konsekvenserna av en ökad kvinnorepresentation. Forskningen visar emellertid även på kontinuitet i termer av fortsatta informella hinder och olika typer av motstånd som många kvinnor möter i politiken. Flera forskningsresultat tyder på att detta motstånd inte tycks ha eliminerats med en större andel kvinnliga ledamöter. Studier med ett explicit empiriskt fokus på kvinnors villkor i politiken, i synnerhet i som arbetsplats, är emellertid förhållandevis få. De dolda mekanismer, och mer eller mindre outtalade och omedvetna handlingar och ställningstaganden där maktordningar iscensätts och reproduceras är o- eller underforskade. Tillspetsat skulle man kunna tolka denna situation som att numerär och formell jämställdhet har prioriterats framför reell jämställdhet. Eftersom tillsammans med övriga nordiska länder haft en betydligt högre kvinnorepresentation än övriga länder finns det inte heller relevant internationell forskning att tillgå. Här avvaktas emellertid en svensk studie om politikerrollen, som bland annat har till syfte att studera trivsel i samt analysera varför riksdagsledamöter väljer att lämna sina riksdagsuppdrag. Kartläggningen visar också att det vuxit fram olika forskningstraditioner, som baseras på olika grundantaganden eller paradigmatiska ramar. En skiljelinje går till exempel mellan mer empiriskt, aktörsorienterade forskningstraditioner och mer teoretiserande, strukturorienterade forskningstraditioner. Forskning om ur ett postmodernt inspirerat genusperspektiv är däremot begränsad. I inledningen till forskningsöversikten indikerades att ur en kartläggning kan teoretiskt förankrade problemställningar och konkreta forskningsuppgifter härledas. Utan att lämna förslag på framtida forskning visar denna översikt på möjligheter till studier baserade på olika frågeställningar, metoder och forskningsperspektiv som baseras på olika ontologiska och epistemologiska utgångspunkter. Min förhoppning är att denna forskningsöversikt skall kunna användas för att identifiera nya forskningsuppgifter som är hämtade ur de problematiker som har nämnts ovan. 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV , (2000), Att återställa ordningen könsmönster och förändring i arbetsorganisationer. Albrektsen, (1977), Kvinner og politisk deltagelse. Alnevall, (2004), Cuotas de Género; la Clave de Equidad en América Latina? Un análisis comparativo, Working Paper Series (kommande), Program on Gender Quotas, , . , (2001), Om mainstreaming, magt og kønsforskningens kritiske fortalere Kvinder, Køn og Forskning nr 3:8791. , (1999), En riktig kvinna. Pocky/Bockförlaget . , (1980), Kvinnor i kommunestyret. Baude, m.fl. red. (1998), i praktiken på hans eller hennes villkor? (1999), Manligt och omanligt i ett historiskt perspektiv. , (1999), Kvinnor i nya sociala rörelser sid. 91113 i red. Kjønn og politikk i . Beckwith, (1992), and : Lessons from and i Women and Politics 12, no 1:133. , , red. (1999), Likestilte demokratier? Kjønn og politikk i . , (1995), The declining corporative state and the political gender dimension i och (1995), Women in Nordic Politics: Closing the Gap. Aldershot: Dartmouth. , (1994), Mäns makt och kvinnors intressen. : Acta Universitatis Upsaliensis, skrifter utgivna av i . , (1992), Hinder och möjligheter på vägen till ökad kvinnorepresentation i Kvinnor med makt. , (1998), Kön och politiskt våld. , (1995), Female Doves and ? i (red. ), Opinion, the Media and International Politics: A Reader. , , sid. 168177. , (1996), Under det rosa täcket. , (1982), Kvinnokrav i manssamhälle. Rösträttskvinnorna och deras metoder som opinionsbildare och påtryckargrupp i 1902-1921. , m.fl. (1994), Rätt att rösta 19191999. Så fick kvinnor politiskt inflytande. (1992), Women in : Kvinnor med makt. UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 , (1989), Womens History and Gender History, Aspects of an International Debate i Gender and History vol. 1, nr 1 . Borchorst, (1999), Hvad er det vi studerer? sid. 151155, samt Ligestillingsinstitutionerna sid. 156175 i red. (1999), Likestilte demokratier? Kjønn og politikk i . Borchorst, , red. (2002), Kønsmagt under forandring. : Hans Reitzels Forlag. Borchorst, och (2003), Ligestillingspolitik som diskurs og praksis. Borchorst, och (2003), Könskvotering I SF og i forskerstillinger diskursiv praksis og forandring i och (2003), Ligestillingspolitik som diskurs og praksis. : Samfundslitteratur, sid. 101123. Borchorst, , (2002), Diskurser om køn, magt og politikk i i , red. (2002), Kønsmagt under forandring. : Hans Reitzels Forlag. Borchorst, (1987), Women and the Advanced a New of Patriarchal ? sid. 128157 i red. (1987), Women and the State. The Shifting Boundaries of Public and Private. Brusewitz, Axel (red.) (1936), Studier över den svenska sociala sammansättning. , (1972), Nomineringsförfarande vid riksdagsval. En studie av partiernas kandidatnomineringar års val. Undersökning utförd på uppdrag av Grundlagsberedningen, SOU 1972:17. Buch , (1997), Rekruteringsprocessen: Udvaelgelse og selvudvaelgelse sid. 88105 i red. (1997), Kommunalvalg. , (2000), members of parliament: changing the world? i 8 (2000):2, sid. 93106. , (2000), Kommunpolitiker i den stora nydaningens tid. Carbin, och (2002), The Meanings of Gender Equality, a Discursive Analysis of the Socialist in and . Paper presented at the NOPSA Conference, Aalborgs universit, 1517. , (1986), Kvinnosyn och kvinnopolitik. En studie av svensk socialdemokrati 18801910. Caul, (1999), Womens representation in Parliament: The Role of Political Parties i Party Politics 5, no 1:7998. Caul, (2001), Political Parties and the Adoption of Candidate Gender Quotas: A Cross-National Analysis i 63, no 4:12141229. , (1999), Kvinder i de politiske partier sid. 6281 i red. (1999), Likestilte demokratier? Kjønn og politikk i . 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV , , och red. (1997), Det kønnede samfund. Førståelser af køn og social forandring. : Aalborg Universitetsforlag.