frsrdg · GS04JO1 · 2005-01-01 00:00:00 — Jag vill för egen del inte nu närmare utveckla vilka avvägningar som måste göras. Jag anser mig emellertid kunna utgå från att beslut rörande telefoninskränkningar endast kommer att beröra ett fåtal pati- enter och att rättssäkerhetsaspekterna kan tillgodoses om krav uppställs på att sådana beslut av chefsöverläkaren omgående skall underställas domstol eller att beslutanderätten läggs på domstol efter ansökan av chefsöverläkaren. i övrigt har anfört föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida. Ärendena avslutas med den ovan uttalade kritiken. Jag överlämnar en kopia av beslutet till och nationella psykiatrisamordnaren för kännedom. 2 004 /0 5:JO1 En försäkringskassa har lämnat felaktiga uppgifter i ett ärende om aktivitetsstöd och sjukpenning. Även fråga om underlåten kommunicering i ett ärende om indragning av sjukpenning och återkrav (Dnr 452-2003) meddelade JO följande beslut gällande läns allmänna försäkringskassas handläggning av ett ärende om aktivitetsstöd och sjukpenning. I en anmälan till JO berättade . var hon sjukskriven och fick halv sjukpenning. För att komma i gång med arbete ordnade hon själv en praktikplats. Arbetsförmedlingen godkände platsen och uppgav att hon skulle få aktivitetsstöd med resterande hälft. Hon började på praktikplat- sen . ringde en tjänsteman från försäkrings- kassans kontor i och berättade att det inte går att ha aktivitetsstöd och sjukpenning . Han skulle dock undersöka saken närmare. Dagen därpå återkom tjänstemannen och berättade att hon var ett undantagsfall och att hon skulle få hälften/hälften . upp- täckte hon i samband med att hon skulle betala räkningar att det fattades pengar på hennes konto. Vid ett besök på fick hon veta att arbetsförmedlingen hade ändrat hennes aktivitetsstöd från halvt till helt fr.o.m. . På grund av de olika bryttiderna för förmånerna fick hon ingen sjukpenning . Hon förlorade ca på detta. Anmälan remitterades till för yttrande. I sitt första svar redogjorde kassan för det som hänt. Det remissvaret kommenterades av U.S. Sedan akt granskats här remitterades ärendet åter till för yttrande. Remissen hade följande lydelse. har tidigare yttrat sig i detta ärende. I remissvaret sak- nas emellertid en närmare redogörelse för och analys av kassans hand- läggning i formell mening, t.ex. vilka överväganden som kassan gjorde av behovet av kommunicering med den försäkrade innan beslut fattades. Vidare framgår varken av yttrande eller av den in- fordrade akten att kassan har fattat några formenliga beslut med anled- ning av de uppdagade bristerna. Om detta är fallet kan således inte beslu- tens utformning vad avser t.ex. motivering, lagstöd för åtgärderna eller överklagandehänvisning bedömas. Kassan anmodas därför att inkomma med ett nytt yttrande i ärendet. direktören yttrade följande. 2 004 /0 5:JO1 var halvt sjukskriven i samband med att hon påbörjade en aktivitet på halvtid med aktivitetsstöd från arbetsförmedlingen (Af) och uppbar fortsatt halv sjukpenning parallellt med det halva aktivitetsstödet. Detta är enligt gällande regler inte en möjlig kombination vilket inne- bar att beslutet om halvt aktivitetsstöd och utbetalning av fortsatt halv sjukpenning var fel. I U.S:s situation ska därför helt aktivitetsstöd bevil- jas från Af (enligt Af:s regel är detta möjligt om aktiviteten genomförs på halvtid p.g.a. sjukdom). Sjukpenning ska inte utbetalas under aktiviteten. När den felaktiga hanteringen upptäcktes av våra handläggare korrige- rade Af först beslutet till helt aktivitetsstöd fr.o.m. . Helt aktivitetsstöd utbetalades därför fr.o.m. . drogs sjukpenning in fr.o.m. samma tidpunkt. Indragningen skedde tyvärr utan att något formellt beslut fattades. Indragningen föregicks heller inte av någon kommunicering med U.S. ändrade Af beslutet om aktivitetsstöd till att gälla heltid ända från starten . erhöll därför tillägg på sitt aktivitets- stöd för perioden 13 maj5 juli med sammanlagt netto. Denna tilläggsutbetalning gjordes . Ändringen av beslutet från Af innebar också att U.S. inte var berättigad till den halva sjukpen- ning som utbetalats . Avdrag för detta belopp (netto) har kvittats vid utbetalningar , den 24 ja- nuari 2003 och . Avdragen avseende den för mycket utbetalda sjukpenningen perioden 13 maj5 skulle rätteligen ha föregåtts av en sedvanlig åter- kravsutredning med kommunicering och formellt beslut. Så var tyvärr inte fallet. Ersättningen har därför felaktigt kvittats på de löpande utbe- talningarna av sjukpenning avseende sjukfallet anmält . Det bör här noteras att kvittningarna föregicks av kontakter där vi kom överens med U.S. om hur kvittningen lämpligen kunde ske. Stor hänsyn togs här till U.S:s önskemål om uppdelning av kvittningen så att hennes ekonomiska situation inte utsattes för alltför stora påfrestningar. Med de korrigeringar som gjorts har U.S. erhållit den ersättning som hon skulle ha haft om handläggningen gjorts korrekt från början. När det gäller U.S:s uppgift att hon skulle ha förlorat må- nad 2002 är detta inte korrekt. torde avse de faktiska utbetalningar som gjordes som kom att utgå med lägre belopp än vad som var fallet . Detta beror på att aktivitetsstödet betalas ut i efterhand i större utsträckning än vad som är fallet med sjuk- penning. För aktivitetsstöd avser utbetalningen t.o.m. . För sjukpenning är t.o.m. . har dock erhållit rätt ersättning. Det kan också noteras att de ekonomiska utfallen för U.S:s del skiljer sig endast marginellt mellan alternativen halvt aktivitetsstöd och halv sjukpenning resp. helt aktivitetsstöd. Vid halvt aktivitetsstöd parallellt med halv sjukpenning uppgick bruttobeloppet för U.S:s del till ca . Motsvarande summa vid endast helt aktivitetsstöd var ca . Vi beklagar att fel information gavs inledningsvis kring U.S:s möjlig- heter att uppbära halvt aktivitetsstöd parallellt med halv sjukpenning. Detta berodde i huvudsak på att en relativt nyanställd handläggare inte kände till den aktuella bestämmelsen. Vi konstaterar dock att U.S. inte torde ha lidit någon ekonomisk skada av detta då de ekonomiska utfallen, som framgår ovan, endast marginellt skiljer sig åt. Vad gäller handläggningen av indragningen av sjukpenning fr.o.m. och den för mycket utbetalda ersättningen perioden 13 maj5 konstaterar vi att handläggningen har klara brister. De formella bristerna vid indragningstidpunkten och när det gäller hand- läggningen av den för mycket utbetalda ersättningen kan endast förklaras 2 004 /0 5:JO1 med bristande kunskap från våra handläggares sida. Med anledning av det inträffade har vi därför gått igenom handläggningen med berörd enhet och klarlagt gällande förvaltningsrättsliga regler. nya remissvar skickades till U.S. Av utredningen framgår att U.S. fick aktivitetsstöd och sjukpen- ning . Enligt vad som upplysts i ärendet var detta inte möjligt enligt reglerna på området. Om detta hade U.S. fått felaktig information från försäk- ringskassan. När det blev känt för kassan att sjukpenning utbetalats felaktigt gjorde den ytterligare fel under den fortsatta handläggningen av ärendet. Felaktig information till den försäkrade I sitt yttrande har bl.a. sagt att det var en relativt nyanställd handläggare hos kassan som lämnade felaktig information till U.S. om de regler som gäller för aktivitetsstöd och sjukpenning. Detta är givetvis olyck- ligt. Det som har kommit fram i den delen ger mig dock endast anledning att understryka vikten av att kassans tjänstemän har tillräcklig utbildning för de uppgifter de skall utföra. Indragning av sjukpenning och återkrav Enligt 17 § förvaltningslagen (1986:223) får ett ärende som avser myndig- hetsutövning mot någon enskild inte avgöras utan att den som part har under- rättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den. Undantag från huvudre- geln kan göras bl.a. när det är uppenbart att det inte är nödvändigt att kom- municera, t.ex. vid gynnande beslut eller om materialet saknar betydelse för utredningen. Av 21 § förvaltningslagen framgår att en part skall underrättas om innehål- let i det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet, om detta avser myn- dighetsutövning mot någon enskild. Om beslutet går parten emot och kan överklagas, skall han underrättas om hur han kan överklaga det. I det här fallet drog in U.S:s sjukpenning fr.o.m. . hade hon inte fått möjlighet att ta del av kassans ut- redning och yttra sig över kassans överväganden. Hon fick därmed inte möj- lighet att redan på detta stadium bevaka sin rätt i ärendet. När kassan dessut- om inte fattade något formellt beslut i frågan förlorade hon möjligheten att få beslutet omprövat och därmed också möjligheten att i ett senare skede över- klaga det till domstol. När det gäller återbetalningen av den sjukpenning som hade betalats ut till U.S. 13 maj5 skulle kravet ha föregåtts av en åter- kravsutredning (se närmare om sådana utredningar i Vägledning 2002:16 Återkrav och fordringshantering hos ). 2 004 /0 5:JO1 skulle givetvis ha fått tillfälle att yttra sig även över den utredningen. Inte heller i denna fråga fattade kassan något formellt beslut. De nu behandlade bristerna i handläggning har varit allvarliga. Jag driver dock inte saken vidare, eftersom jag förutsätter att de åtgärder kassan sagt att den skall vidta blir effektiva. Jag förutsätter också att kassan om det inte redan har skett fattar de formella beslut som saknas och underrättar mig när detta gjorts1. Ett initiativärende om en försäkringskassas dröjsmål med att fatta beslut i ett ärende om livränta enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring; fråga bl.a. om felaktiga uppgifter till JO (Dnr 534-2004) meddelade JO ett beslut med följande innehåll. I en anmälan, som kom in till JO , klagade på att allmänna försäkringskassa inte hade fattat något beslut med anledning av hans framställningar om livränta på grund av inkomstförlust (JO:s dnr 569-2003). yttrade sig i ärendet. Vidare inhäm- tades från kassan att ärendet var färdigutrett och skulle kunna tas upp till avgörande i socialförsäkringsnämnden . I mitt beslut anförde jag följande. Av remissvar framgår att H.M:s ärende blivit liggan- de utan åtgärd från det att han med kassan tagit upp frågan om livränta till dess att en inkomstförfrågan sändes till hans arbetsgivare . Svaret från arbetsgivaren kom in till kassan . Härefter har ärendet åter blivit liggande utan någon åtgärd. Ärendet är nu gammalt och ännu inte avgjort. En så lång handläggningstid är givetvis oacceptabel. Uppenbarligen har det brustit i kassans bevakningsrutiner. Jag förutsätter därför att försäk- ringskassan ser över sina rutiner för bevakning och kontroll av ärenden för att förhindra att en liknande situation uppstår igen. anmodas att underrätta mig när den har fattat sitt beslut i ärendet. Något besked om att fattat beslut i ärendet inkom inte till JO. Som ett led i JO:s uppföljningsrutiner inhämtades att ännu inte hade fattat något beslut. 1 inkom till JO med besked om att de formella besluten hade fattats . 2 004 /0 5:JO1 beslutade jag att inom ramen för ett initiativärende utreda ytterligare dröjsmål. anmodades att yttra sig över de omständigheter som an- givits ovan. Efter att ha inhämtat ett yttrande från lokalkontoret i svara- de kassan genom tf. direktören följande. Av handlingarna i ärendet framgår att fick kompletterande inkomstuppgifter från arbetsgivare. påbörjades arbetet med att begära in medicinskt underlag från be- handlande företagsläkare. Underlag begärdes också in från . Detta lämnades för bedömning av för- säkringsläkaren. När efter begäran fick medicinskt underlag från lämnades detta da- gen därpå till försäkringsläkaren för bedömning. begärde kompletterande inkomstuppgifter från ar- betsgivare och fick dessa . var försäkringsläkaren klar med yttrandet. Eftersom de inkomstuppgifter som arbetsgivare lämnat varit motstri- diga begärdes en ytterligare komplettering av dessa uppgifter den 29 de- cember 2003. fick dessa uppgifter . Då det fortfarande fanns motstridiga uppgifter vad gäller inkoms- ten begärdes kontrolluppgifter från skattemyndigheten. Försäkringskas- san fick dessa uppgifter . Uppgifterna från skatte- myndigheten skickades till arbetsgivare för yttrande, som kom till För- säkringskassan . Förfrågningar gjordes till berört få in korrekta inkomstuppgifter. Beslutsunderlaget sammanställdes och var klart . Ärendet har kvalitetssäkrats av före- draganden och har skickat ut för kommunicering. Ärendet härefter be- slutas av socialförsäkringsnämnden. Ärendet har krävt en relativt omfattande utredning, både vad gäller H.M:s hälsotillstånd och hans inkomstförhållande, för att få ett tillräckligt beslutsunderlag. Trots att det varit nödvändigt att byta handläggare under utredningen anser att handläggningen av H.M:s ar- betsskadeärende, för den tid som här redovisats, skett på ett korrekt sätt och att det inte varit något oskäligt dröjsmål i handläggningen. I det tidigare JO-ärendet uppgav en arbetsskadehandläggare hos försäk- ringskassan vid en förfrågan att ärendet var färdigut- rett och beräknades kunna tas till avgörande i socialförsäkringsnämnden . När jag fattade mitt beslut utgick jag från att denna uppgift var korrekt. Av kassans yttrande framgår emellertid att uppgif- ten var felaktig. Detta finner jag ytterst anmärkningsvärt. När det gäller den utredning som därefter har genomfört finner jag dock inte anledning till någon kritik. Någon ytterligare åtgärd från min sida är inte påkallad. Jag avslutar därför ärendet här. 2 004 /0 5:JO1 Fråga om tiden för omprövning enligt 20 kap. 10 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (Dnr 3063-2002) I ett ärende, som främst gällde allmänna försäkringskassa, meddelade JO ett beslut med följande innehåll. klagade på att beslutar i omprövningsären- den eller begränsar anståndstiden utan att avvakta utgången av omprövnings- tiden som är trots att den försäkrade begärt anstånd för att utveckla sin talan. Han anförde bl.a. följande. anser med stöd av vad JO har uttalat att anstånd endast skall medges sex veck- or från det att en omprövningsbegäran mottogs. Detta synsätt innebär att den enskilde måste avvakta med sin begäran om omprövning till dess tiden för omprövning nästan gått ut för att kunna få en möjlighet att komplettera sitt ärende. lämnade in beslut från , bl.a. ett som innebar att , vid en persons begäran om anstånd i sex måna- der med att komplettera sin ansökan om omprövning, medgav anstånd till en tidpunkt som inträffade före utgången av tiden för begäran om omprövning. Anmälan remitterades till () för att, efter hörande av allmänna försäkringskassa i den del som avser begräns- ning av tiden för den försäkrades anstånd med att komplettera sin begäran om omprövning, inkomma med yttrande över vad hade anfört. anförde, genom generaldirektören , i remissvaret följande. har inhämtat yttrande från all- männa försäkringskassa. anser att ett beslut efter om- prövning skall kunna fattas utan att behöver avvakta att tiden för begäran om omprövning har gått ut. har bl.a. anfört att JO kritiserat allmänna försäkringskassa för att handläggningstiden i omprövningsärendena överstiger . Vidare har försäkringskas- san anfört att det när omprövningsinstitutet infördes ansågs angeläget att egna omprövningar skulle ske skyndsamt. Ärendet skulle därmed kunna komma till prövning hos domstolen om den försäkrade inte blev nöjd med omprövningsbeslutet. Ut- gångspunkten bör vara att ursprungsbeslut är fattat på ett fullgott underlag. Vid omprövningen skall det endast i undantagsfall behöva göras ytterligare utredning. Avsikten med omprövningen är också att eventuella felaktigheter i ursprungsbeslutet skall kunna rättas snabbt. Enligt allmänna råd (RAR 2001:4) om ompröv- ning och ändring enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring bör om- 2 004 /0 5:JO1 prövning av beslut göras från det att omprövning begär- des, om inte särskilda skäl föranleder annat. Vid vid allmänna försäkringskassa, kontorsområde , (dnr 719-2002) antecknades bl.a. följande i protokollet (s. 5). JO anförde att om parten eller i förekommande fall partens ombud be- gär anstånd med att utveckla sin talan bör självfallet anståndsbegäran vara motiverad. Enligt JO:s uppfattning bör i annat fall vara restriktiv med att bevilja anstånd och generellt också vara restriktiv med att bevilja alltför långa anstånd. JO erinrade om att försäkringskas- san har ett ansvar för att driva ärendet framåt. Det är som framfört i sitt yttrande angeläget att omprövningar sker skyndsamt. Enligt Riksförsäk- ringsverkets mening är det därför inte alltid nödvändigt för försäkrings- kassan att avvakta att tiden för begäran om omprövning gått ut innan en omprövning görs. I de fall den försäkrade inte genom att begära anstånd eller på annat sätt framfört önskemål om att komplettera sin begäran om omprövning bör ompröva ärendet . anser att när en försäkrad anger godtagbara skäl för sin begäran om anstånd bör rimligt anstånd beviljas. När en försäkrad begärt anstånd med att komplettera sin ansökan om omprövning utan att ange skäl bör ett rimligt anstånd beviljas som i varje fall sträcker sig fram t.o.m. utgången av tiden för begäran om ompröv- ning. Att den försäkrade bereds tillfälle att komplettera sin begäran om om- prövning kan bidra till att underlag blir fullständigare och i vissa fall leda till att beslutet inte behöver prövas av domstol. kommenterade RFV:s remissvar och anförde bl.a. att RFV synes dela den uppfattning som han givit uttryck för i sin anmälan till JO. Enligt 20 kap. 10 § första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) skall beslut av en allmän försäkringskassa som har fattats av tjänste- man i ärenden om försäkring enligt lagen omprövas av kassan, om det begärs av en enskild som beslutet angår och beslutet inte har meddelats med stöd av 10 a §. Enligt 13 § tredje stycket jämfört med andra stycket samma paragraf, skall en begäran om omprövning enligt 10 § vara inkommen från den dag då klaganden fick del av beslutet. I RFV:s allmänna råd (RAR 2001:4) om omprövning och ändring enligt AFL har angetts att en omprövning av beslut enligt 20 kap. 10 § första stycket bör göras från det att omprövning begärdes, om inte särskil- da skäl föranleder annat. rekommenderar att en omprövning enligt 20 kap. 10 § AFL skall vara slutförd från det att omprövning begärdes, om inte särskilda skäl föranleder annat. JO har i ett flertal avgöran- den delat denna uppfattning. I detta sammanhang finns anledning att särskilt understryka att kassans underlag redan vid tiden för grundbeslutet bör vara av 2 004 /0 5:JO1 sådan kvalitet att några mer omfattande kompletteringar normalt inte skall behövas. Det är också av stor vikt att kassan driver ärendet framåt så att den enskilde inom rimlig tid har möjlighet att få sin sak prövad i domstol (jfr bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2000/01 s. 409). Jag anser inte att det som har kommit fram i detta ärende motiverar en annan uppfattning. Jag instämmer således i vad RFV anfört i sitt yttrande hit, nämligen att ut- gången av tiden för begäran om omprövning normalt inte behöver avvaktas innan omprövningsbeslut skall fattas. Om den enskilde anför godtagbara skäl för anstånd, bör kunna bevilja den enskilde ett sådant av rimlig längd. Om den enskilde begär anstånd utan att ange några skäl alls bör kunna bevilja anstånd t.o.m. utgången av tiden för begäran om omprövning. Med detta uttalande avslutar jag ärendet. Ett initiativärende gällande formerna för ändring av en försäkringskassas beslut om bilstöd (Dnr 2366-2003) meddelade JO ett beslut med följande innehåll. Vid min inspektion av allmänna försäkringskassa, kontors- område , (JO:s dnr 1766-2003) granskades bl.a. handläggningen av ärenden rörande bilstöd. I ett ärende hade socialförsäkringsnämnden beslutat att bevilja den försäkrade bilstöd. En tjänsteman hos kassan fattade beslut om förmånens storlek och beviljade den försäkrade helt grundbi- drag (). fattade tjänstemannen beslut om halvt grundbidrag (). Beslutet skulle enligt dess lydelse ersätta beslutet från . Med anledning av vad som framkommit i ovan nämnda ärende beslutade jag att inom ramen för ett initiativärende utreda saken. anmodades att yttra sig. I sitt svar anförde kassan ge- nom direktören i huvudsak följande. Bilstöd kan enligt 5 § andra stycket 2 förordningen (1988:890) om bil- stöd till handikappade lämnas till förälder till handikappat barn. Helt grundbidrag lämnas enligt 6 § förordningen med högst till bidragsberättigad som avses i 5 § första stycket. Halvt bidrag lämnas med högst till bidragsberättigad som avses i 5 § andra stycket. I förevarande ärende har bilstöd beviljats till en förälder till ett handi- kappat barn. Endast halvt grundbidrag kan därmed utges. I försäkrings- kassans beslut har dock helt grundbidrag beviljats. Detta beslut är därmed felaktigt. Den möjlighet har att på 2 004 /0 5:JO1 eget initiativ ändra beslut i ärende om försäkring är enligt 20 kap. 10 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). skulle alltså i förevarande ärende inte ha ersatt det tidigare beslutet med ett nytt utan gjort en ändring enligt 20 kap. 10 a § AFL. Vidare kan det finnas skäl att anföra följande. Enligt 20 kap. 10 a § tredje stycket AFL får ett beslut inte ändras till den försäkrades nackdel såvitt gäller förmån som förfallit till betalning och ej heller i annat fall om det finns synnerliga skäl mot det. En förmån anses har förfallit till betalning när den är tillgänglig för lyftning. Bilstöd betalas inte ut i och med beslutet om bilstödets storlek. Ett an- tal andra förutsättningar skall vara uppfyllda för att utbetalning skall kunna ske. Något hinder enligt 20 kap. 10 a § tredje stycket AFL för att ändra beslutet torde mot denna bakgrund inte ha förele- gat. Sammanfattningsvis kan konstateras att agerat fel- aktigt då ett bilstödsbeslut ersatts med ett annat. Med anledning av vad som framkom vid har man på lokalkontoret bland berörd personal gått igenom hur beslut skall ändras. vill ock- så anföra att kassan även fortlöpande från centralt håll informerar om bland annat reglerna om ändring av beslut. har på eget initiativ kunnat ändra det felaktiga beslutet från endast med stöd av 20 kap. 10 a § lagen (1962:381) om all- män försäkring (AFL) jämförd med 5 § lagen (1988:360) om handläggning av ärenden om bilstöd till handikappade. I den förstnämnda bestämmelsen anges ett antal förutsättningar för att ett beslut skall ändras. beslut skall enligt sin ordalydelse er- sätta beslutet från . Det saknas upplysning om med vilket lagstöd det tidigare beslutet har ändrats, och det framgår inte heller vilka överväganden som har föregått ändringsbeslutet. har ge- nom att inte uttryckligen tillämpa 20 kap. 10 a § AFL förfarit felaktigt i detta fall. Detta ger i sin tur upphov till komplicerade förvaltningsrättsliga frågor, t.ex. hur det skulle kunna omprövas eller överklagas. Dessa frågor finner jag dock inte anledning att närmare gå in på i detta sammanhang. Med dessa påpekanden avslutas ärendet. Fråga om besvarande av frågor i e-postmeddelanden via ordinär postgång m.m. (Dnr 952-2003) JO meddelade följande beslut, som gällde en anmä- lan mot läns allmänna försäkringskassa. I en anmälan, som kom in till JO , klagade . En tjänsteman, , vid lokalkontor Erikslust hade för- bjudit honom att ta kontakt via e-post. En annan tjänsteman, , hade dröjt 2 004 /0 5:JO1 med att besvara frågor han hade ställt i e-postmeddelanden. svarade gjorde han det inte via e-post, utan svaret kom med den vanliga posten. ansåg dessutom att han inte hade fått svar på alla sina frågor. anmodades att yttra sig över A.O:s anmälan. I sitt svar anförde kassan dåvarande direktören i huvudsak föl- jande. A.O:s påstående att handläggaren . skulle ha förbjudit honom att kontakta henne via e-post tillbakavisas.