frsrdg · GT04RS3d3 · 2005-12-14 00:00:00 — Politiska partier, kvinnorepresentation och kvotering 19702002, : . För komparativa nordiska studier om kvinnorepresentation, se till exempel red. (1999), Likestilte demokratier? Kjønn og politikk i , : Universitetsforlaget, Per red. (1995), Women in Nordic politics. Closing the Gap. Aldershot: Dartmouth, samt et al. (1983), Det uferdige demokratiet: Kvinner i nordisk politikk, : Nordisk Ministerråd. För teoretiska analyser av kvinnorepresentation, se till exempel (1967), The Concept of Representation, och : och (1995), The Politics of Presence, : . 207Christina (1994), Mäns makt och kvinnors intressen, : Acta Universitatis Upsaliensis, Skrifter utgivna av i . 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV i partier och i riksdag än i fackliga organisationer. Bakom det ökade kvinnliga deltagandet och representationen ligger inte bara gynnsamma organisatoriska förhållanden utan också kvinnors strategiska handlande.209 konkluderar att kvinnor i är på väg mot en mer jämlik fördelning av politisk makt och inflytande men att det fortfarande finns ett mönster av manlig dominans i den offentliga sfären. har efterlyst ett större fokus på aktörernas roll för att förklara den höga andelen kvinnor i den svenska . har framfört att det knappast kan vara valsystemets utformning som ligger bakom den snabba tillväxten av andelen kvinnor som skett i den svenska och framåt. Valsystemet har ju i svensk historia varit stabilt. Hur skulle det då kunna vara en bidragande orsak till förändring?210 menar att det tidigare tagits alltför stor hänsyn till faktorer som hänger samman med övergripande strukturer i samhället. Hon kritiserar denna inriktning för att inte ha fokuserat handling och processer tillräckligt.211 förordar därför att forskningen, mycket skarpare än , riktar blickfånget mot de aktörer som arbetat för att öka just andelen kvinnor och på de strategier som de utvecklat för att nå sina mål. Kritikens kärnpunkt är att man inte kan utgå ifrån att det finns något slags automatik enligt vilken andelen kvinnor blir fler i de politiska församlingarna. Man bör således lägga tonvikt på att undersöka de aktörer som arbetar för att öka andelen kvinnor på politiska maktpositioner. Här åsyftas explicit de strategier som kvinnoorganisationerna (både partibundna och fristående) och de politiska partierna har tagit i bruk för att främja kvinnorepresentationen. menar till exempel att kvinnorörelsen bidrog till kvinnors politiska mobilisering genom att ingjuta nytt liv i de etablerade kvinnoförbunden och . Kvinnorörelsen stimulerade därmed de politiska diskussionerna om kvinnors politiska representation.212 I linje med detta resonemang har forskat om mäns och kvinnors intressen i riksdagen.213 I ett pågående forskningsprojekt studerar den dubbla strategin, det vill säga de politiska partiernas och kvinnorörelsens strategier och argument för en ökad kvinnorepresentation i , och . Wängnerud menar att ett skäl till att den svenska kvinnorepresentationen ökat är partiernas inbördes tävlan. Partierna har bevakat sin ställning och gjort jämförelser med konkurrerande 209Se även (1995), Women in Scandinavian party organization i och red. (1995), Women in Nordic Politics: Closing the Gap, Aldershot: Dartmouth. 210Sainsbury (1993). Se även (1988), The Scandinavian Model and Womens Interests. The Issues of Universalism and Corporatism i Scandinavian Political Studies, 4, sid. 337346. 211Sainsbury (1996), Gender, Equality and Welfare State Regimes, : . 212Sainsbury (2004), Womens Political Representation in : Discursive Politics and Institutional Presence Scandinavian Political Studies 2004, vol. 27, no 1, sid. 6587. 213Se avsnittet Riksdagsledamöters intressen och åsikter. UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 partier, dels för att öka den egna kvinnorepresentationen, dels för att framställa sig själva i bättre dager.214 Vid bedrivs under Drude Dahlerups ledning forskningsprojektet a key to equality? 215 Ur ett internationellt komparativt perspektiv studeras den nya tendensen att använda könskvotering vid allmänna val som en metod att få en mer jämn representation av kvinnor och män i politiska institutioner. Projektet undersöker både debatterna om kvotering, de faktiska kvoteringsreglerna, den ofta problemfyllda implementeringen samt betydelsen av kvotering för kvinnors empowerment i politiken. Även om debatten i de olika länderna visar att könskvotering ses som en förhållandevis kontroversiell metod, är användningen av någon typ av kvoteringsregler en tydlig trend i världen . Som exempel kan nämnas att , med en kvinnorepresentation på i sitt nationella parlament, numera intar en topplacering på världsrankningslistan efter att ha implementerat könskvotering och har därmed sprungit om , som är på andra plats. I mer än 30 länder har könskvotering skrivits in i konstitution och/eller vallag (legislative quotas), och i fler än 50 länder har ett eller flera partier implementerat regler för könskvotering (party quotas). Denna tendens ändrar inte bara den faktiska kvinnorepresentationen utan också teorierna om vilka faktorer som bestämmer kvinnorepresentationens storlek och utveckling . En kartläggning över de länder och partier som introducerat könskvotering finns presenterad i en databas som finns tillgänglig på projektets hemsida.216 Här finns även projektets arbetsrapporter med länderspecifika analyser.217 Kvinnorepresentationens utveckling i präglas av en inkrementell modell, menar och små, gradvisa förändringar i andelen valda kvinnliga parlamentariker och en diskurs som betonat bland annat könsneutralitet samt lika villkor och samarbete mellan könen skiljer sig 214Wängnerud (2001a), Kvinnors röst: En kamp mellan partier i Rösträtten forskarantologi, red. (2001), : . Se även Drude Dahlerup red. (kommande), Women in Politics: Electoral Quotas, Equality and Democracy. Denna databas har konstruerats tillsammans med International , . (kommande), Cuotas de Género; la Clave de Equidad en América Latina? Un análisis comparativo Program on Gender Quotas, , , (2003b), Womens political representation and gender quotas: the Swedish Case, Working Paper Series 2003:2, Program on Gender Quotas, De- partment of Political Science, , samt (2004), Gender Quotas in : A Fast Track to Equality? Working Paper Series 2004:1, Program on Gender Quotas, , . 218Dahlerup och Freidenvall (2003), Quotas as a fast track to equal political representation for women, Paper presented to , South , 2003 and to the APSA Conference in , , 2003. Se även Drude Dahlerup and (2005), Quotas as a Fast Track to Equal Representation of Women i , 7:1, Mars 2005, s. 122, samt , Drude Dahlerup och (kommande), The Nordic countries an incremental model i Drude Dahlerup red. (kommande), Quotas as a to Equality, : Routledge. 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV den nordiska modellen från utvecklingen i andra delar av världen, som genom implementeringen av könskvotering kan karakteriseras av en s.k. fast track.219 avhandlingsarbete ingår i forskningsprojektet om kvotering, som beskrivits ovan. Undersökningen belyser de svenska politiska partiernas strategier och syn på kvinnorepresentation och kvotering under perioden 19702002.220 I projektet redovisas en kartläggning av de strategier, som till exempel allmänna mål, rekommendationer samt kvotering, som de svenska partierna implementerat för att öka andelen kvinnor i . Kartläggningen visar att implementerade alla riksdagspartier strategier för ökad kvinnorepresentation. Även om partiernas strategier skiljer sig åt avseende både form och innehåll, kan en gradvis ökad radikalisering noteras. Utgående från kartläggningen görs en analys av den förändrade syn på kvinnors närvaro i politiken som ägt rum . I avhandlingen studeras även hur partierna ser på kvinnors politiska representation i ett nutida perspektiv, med en analys av partiernas nomineringsprocesser Kvinnors inom- och utomparlamentariska organisering Forskning har visat att ett effektivt påtryckningsmedel för en ökad kvinnorepresentation är när det finns både internt och externt tryck för en bättre representation.221 Dahlerup talar om ett ömsesidigt behov, där kvinnorepresentationen inte kan öka utan väljarnas påtryckningar på de politiska partierna och kvinnoorganisationernas stöd, kritik, expertkunskap och nytänkande.222 I enlighet med teorin om statsfeminism betonas betydelsen av kvinnors agerande både from below i utomparlamentariska grupper and from above i politiska partier och institutioner, för den höga kvinnorepresentationen i de 219För övrig forskning om kvotering i , se till exempel (1999), Kvinder i de politiske partier i red. (1999), Likestilte demokratier? Kjønn og politikk i , : Universitetsforlaget, s. 6290, och (2003), Könskvotering I SF og i forskerstillinger diskursiv praksis og forandring i och (2003), Ligestillingspolitik som diskurs og praksis, : Samfundslitteratur, sid. 101123, (2003), Gender quota regimes and ideas of social quota regime of the Norwegian Local Government Act, Paper presented at the General of Consortium for , Marburg, , , (2004), Quotas for indirectly elected bodies: a tailor-made solution for i European Political Science, Summer 2004, sid. 8189, (2000), Representation of women in Finnish Local Government: Effects of the 1995 Gender Quota Legislation, Paper presented at the General of Consortium for , Co- penhagen, , . (2003), Talking about Equality, Acting for Change: Conceptualisations of Gender Equality in Parliamentary Debates in and , Paper presented at the General of Consortium for , Marburg, , , samt (2001), Quotas, Parity and the Discursive Dangers of Difference i C.S. och , Has Liberalism Failed Women? Assuring Equal Representation in Europe and in the . : Palgrave, sid. 16576. 220Freidenvall (kommande), Från den obligatoriska kvinnan till varannan damernas. Politiska partier, kvinnorepresentation och kvotering 19702002. 221Matland & (2003), (2004). 222Dahlerup (1989). UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 nordiska länderna.223 Denna dubbla strategi med en interaktion mellan aktörer inom och utanför den parlamentariska/statliga arenan utgör kärnan i teorin om statsfeminism. Till skillnad från flera andra länder har kvinnor i lierat sig med staten och de parlamentariska kanalerna i sin strävan för en ökad kvinnorepresentation.224 Detta kan inte minst noteras i de politiska kvinnoförbundens kamp för ökad kvinnorepresentation både i sina egna respektive partier och i de beslutsfattande församlingarna. Nästan alla svenska partier har eller har haft ett kvinnoförbund.225 De har i ett historiskt perspektiv fungerat både som en stödtrupp till partiet och som en påverkansgrupp.226 Stödtruppsfunktionen har inneburit att rekrytera kvinnor till partiet, att rekrytera kvinnliga väljare, att utbilda kvinnor för politiska uppdrag samt att sprida partiets politik till kvinnor. Denna funktion har emellertid ibland stått i konflikt med funktionen som en påverkansgrupp. Påverkansfunktionen har inneburit att ställa krav på bland annat fler kvinnor i politiken och kritisera partier i frågor om kvinnors villkor. I många fall samarbetade de politiska kvinnoförbunden också med kvinnoorganisationer utanför den etablerade partipolitiken.227 har studerat Socialdemokratiska kvinnoförbundets kamp för inflytande i SAP under efterkrigstiden.228 menar att när förde fram sina åsikter i frågan om atomvapen, sex timmars arbetsdag respektive kvotering uppfattade partiet det som att förbundet bröt med spelreglerna.229 menar, tillspetsat, att kvinnors förväntan om jämlikt deltagande i politiken kolliderade med mäns förväntan om en lojal kvinnlig, gärna kaffekokande, stödtrupp. Kvinnoförbundens roll i partierna, som både en stödtrupp och en påtryckargrupp, har därmed inte varit konfliktfri. Den har utmanat gängse uppfattningar om det politiska, det vill säga vad politik är, vem som skall driva politiska frågor för vem och hur politik skall bedrivas.230 menar att 223 (1995), red. (1999), Caul (2001), Haavio-Mannila et al (1985), (1999), Borchorst & Dahlerup red. (2003), (2001), (1993), (2004), (2000), Skard & (1985), Skjeie (1992), Skjeie & (2000). 224Bergqvist (1995), Dahlerup (1994), (2004). 225Kvinnoförbundens roll för kvinnors makt och inflytande i partierna har belysts i flera forskningsprojekt. För en översikt, se (1997), Efter rösträtten kvinnors utrymme efter det demokratiska genombrottet, . 226Dahlerup (1985) gör en åtskillnad mellan kvinnoförbundens stödtruppsfunktion och påtrycksfunktion. Se Dahlerup i (1985). 227Dahlerup & (1983), (1993), (1996), (2001). 228Gunnel (1996), Från broderskap till systerskap. Det socialdemokratiska kvinnoförbundets kamp för inflytande och makt i SAP, : . Se även (1990), Manssamhället till behag, : SSKF och på samma tema. 229Karlsson (1996). 230Förutom har även och blivit föremål för forskning. För vidare läsning, se , och (1985), Kvinnor påverkar. ur tre vetenskapliga perspektiv, : LT:s förlag. Se även (1973), Kvinnor i tidsspegel En bok om , , samt (1992), Högerns kvinnor. Problem eller resurs för perioden 19001936/37, : . Veterligen har och inte uppmärk- 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV det är inte frågan eller kraven per se som är mest utmanande utan kvinnors kollektiva handlande som kvinnor. När kvinnor ställer krav som kvinnor utmanas politiken som traditionellt blivit sedd som könsneutral, och därmed även män som sett sig som företrädare för ett allmänintresse.231 Annan forskning visar på betydelsen av kvinnors organisering utanför den parlamentariska arenan. och menar till exempel att den höga kvinnorepresentationen i beslutande församlingar är en konsekvens av kvinnorörelsens aktiviteter och engagemang.232 Till exempel var kvinnorörelsen viktig för rösträttens genomförande och utövade ett tryck på de politiska partierna från första början. började den fristående kvinnoorganisationen föra kampanjer för en ökad kvinnorepresentation. växte en ny kvinnorörelse fram i , som bland annat strävade efter att eliminera gränserna mellan det offentliga och det privata. Denna gräns ansågs ligga till grund för mäns överordning i det offentliga. Den nya kvinnorörelsen agiterade primärt för lika löner men förde även fram kravet på delat ansvar mellan kvinnor och män också inom familjen. Den mest kända bland 1970- talets kvinnoorganisationer var Grupp 8, som med slagordet det personliga är politiskt utmanade rådande definitioner av till exempel politik. Tillsammans med andra grupper, som till exempel Kvinnoligan i , Arbetets kvinnor och Lesbisk kamp, utmanade de den etablerade politiken. De kom också att uppfattas som konkurrenter till de politiska kvinnoförbunden när det gällde att attrahera kvinnor till partiarbete.233 Ett annat exempel på kvinnors organisering utanför den parlamentariska arenan var det feministiska , som bildades efter valet då kvinnorepresentationen i föll kraftigt. De drev bland annat kravet på en förbättrad representation av kvinnor i de folkvalda församlingarna. Deras främsta mål var att öka andelen kvinnor inom de politiska partierna. Om detta inte lyckades hotade de med att bilda ett kvinnoparti. Deras kampanjer fick stor medial uppmärksamhet och en stor del av befolkningen sade sig stödja ett eventuellt kvinnoparti. Vid valet hade de flesta partier ökat andelen kvinnor på partilistorna.234 Betydelsen av kvinnors (utomparlamentariska) organisering och kollektiva handlingar lyfts således fram i forskningen.235 Enligt kan kvinnors organisering utanför den sammats i någon samlad vetenskaplig framställning. Enskilda texter finns, som till exempel (1984), och jämställdhetsfrågan i Liberal ideologi och politik 193484, : AB Folk och Samhälle, och Det var så vi började (1979), Liberala kvinnor, . 231Eduards (1992, 2002a, 2002b). 232Gustafsson, och (1997), Towards a New Democratic Order, : Publica. 233Under inleddes också arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och män i de offentliga institutionerna. 234Stark (1997). Se även Ulmanen (1998). 235Maud (2002), Förbjuden Handling. Om kvinnors organisering och feministisk teori, : Liber. Se även (1999), Kvinnor i nya sociala rörelser sid. 91113 i et al red. Kjønn og politikk i , : Universitetsforlaget, Drude Dahlerup (1998), Rødstrømperne. Den danske udvikling, nytaenkning og gennemslag UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 etablerade politiken ses som en reaktion på kvinnors fortsatta underordning och olikhet i förhållande till män.236 har studerat betydelsen av det lokala territoriet för kvinnors organisering med utgångspunkt i intervjuer med kvinnor aktiva i kvinnogrupper samt med kommunpolitiker i tre kommuner i norra ställer krav på bättre villkor för kvinnor, gör kvinnor till politiska aktörer samt pekar ut kön som politisk dimension. avhandlingsprojekt belyser kvinnorörelsens agerande avseende frågan om sex timmars arbetsdag, våld mot kvinnor samt kvinnors politiska representation.238 Rekrytering och nominering till riksdag Det tredje temat i den befintliga forskningen om ur ett genusperspektiv belyser rekryterings- och nomineringsprocesserna till . Forskningen har till exempel visat att aldrig haft en folkrepresentation i det hänseendet att återspeglat folkets sammansättning med avseende på kön, etnicitet, ålder, yrke, utbildningsgrad, bosättning etc. Kvinnor har alltid varit underrepresenterade i , och både ungdomar och äldre har haft svårt att etablera sig i politiken.239 studie De kvinnliga riksdagsledamöterna åren 1922 1949 är en av de få studier som behandlar rekrytering av kvinnor till ur ett historiskt perspektiv. I studien kartläggs de kvinnliga riksdagsledamöternas sociala bakgrund och deras riksdagsarbete. En annan studie är Ca- milla Norrbins Från isolering till integrering som till viss del behandlar rekrytering av kvinnor till . och har i en studie om de kvinnliga riksdagsledamöterna riksdag kunnat konstatera att kvinnor mer framstod som en elitgrupp än män bland annat beroende på en högre utbildnings- och yrkesbakgrund. 19701985, I, II, : Gyldendal, , och (1997), Towards a New Democratic Order. : Publica, (2002), Ett eget rum? Kvinnors organisering möter etablerad politik, , SOU 2004:59 Kvinnors organisering, Betänkande av utredningen stöd för kvinnors organisering, (1997), Combating the Backlash: How Swedish Women the War sid. 224244 i (red), Whos Afraid of Feminism? : New Press, samt (1998), (S)veket mot kvinnorna och hur högern stal feminismen. 236 (1997), Interpreting womens organization sid. 1125 i red. (1997), Towards a New Democratic Order : Publica. 237Rönnblom (2002), Ett eget rum? Kvinnors organisering möter etablerad politik, 238Se till exempel (2004), Striden om tiden: kvinnorörelsen och sex timmars arbetsdag i och red. (2004), Än män då? Kön och feminism i under , : . 239För studier om sammansättning, se till exempel (1992), : perioden i genom tiderna, , , , red., , 1992, (1974), representerar svenska folket. Empiriska studier i representativ demokrati, , (1988), De Folkvalda. En bok om riksdagsledamöterna och den representativa demokratin i , , Axel Brusewitz red. (1936), Studier över den svenska sociala sammansättning, , . 2005/06:RS3 UR ETT GENUSPERSPEKTIV Svensk forskning om nomineringsprocessen har visat att det finns en skillnad mellan andel nominerade och andel valda kvinnor och att kvinnor ofta var placerade på icke valbar plats på partilistorna.240 På uppdrag utförde en utredning om kandidatnominering vid andrakammarval, där särskilt frågan om kvinnors placering på partilistorna 1952 studerades. Syftet var att kartlägga och analysera samtliga i då förekommande riksdagspartiers system för kandidatnominering till andrakammarval samt att tolka utfallet av de olika systemen.241 Denna studie visade att andelen nominerade kvinnor översteg andelen valda och att detta förhållande karakteriserar samtliga partier. I utredningen dras slutsatsen att kvinnor, trots att de var något överrepresenterade på partilistornas övre del, inte blivit invalda i motsvarande mån. Som orsak till detta angavs bland annat att kvinnor i stor utsträckning blivit placerade på platser alldeles efter valbar plats. grundlagsberedning gjordes en uppföljning av resultat för att studera i vilken mån de var giltiga inför riksdagsvalet 1970.242 Studien visar att andelen kvinnor på listorna hade ökat inom samtliga partier men att ökningen var anmärkningsvärt liten. Den var störst för Socialdemokraterna och () och minst för (). Andelen invalda kvinnor hade ökat kraftigast för från , medan och hade ungefär samma andel som vid riksdag. Utredningen konstaterade även att partiledningarna när det gällde val i betydligt högre utsträckning än 1948 och 1952 hade strävat efter att få reda på vilka kandidater medlemmarna önskade se uppförda på valsedlarna.243 Till den mer aktuella forskningen hör studie av partiernas kandidatnomineringar till inför valet 1994.244 Studien visar att partiernas prioriteringar av kandidaternas grupptillhörighet skilde sig stort. Kvinnor prioriterades i högre utsträckning inom Socialdemokraterna, 240Brändström (1972), (1969), (1958). Se även Duverger (1955). 241Undersökningen omfattar valåren 1948 och 1952 och innehåller en studie av partiernas organisation, regler för nomineringsprocessen, förfarande, resultat samt analys. Utredningen avslutas med två komparativa kapitel. Det första av dessa kapitel behandlar partilistornas sammansättning avseende de fyra bakgrundsvariablerna yrke, geografisk hemvist, kön och ålder. I det andra kapitlet analyseras väljarnas möjligheter till inflytande av listornas komposition. 242Denna studie omfattar samtliga då befintliga riksdagspartier och fokuserar på den enskilde medlemmens möjligheter att påverka val av person och den slutgiltiga valsedelns utseende. 243En uppföljning av utredningarna och 1972 har gjorts av (1986), som har analyserat nomineringsprocessen på en övergripande nivå. 244Jan (1999) har utfört en grundlig analys av hur ledningsrekryteringen inom de politiska partierna går till med utgångspunkt i kandidatnomineringarna till riksdagsvalet . analyserar de faktorer som påverkar rangordningen av kandidaterna på riksdagslistorna med särskilt hänseende på makt, explicit central respektive lokal makt. En av konklusioner är att de centrala partiledningarna har en begränsad makt att påverka valkretsorganisationernas val av riksdagsledamöter, även om partivisa skillnader föreligger. Inom Socialdemokraterna ligger i praktiken ofta avgörandet inom de större arbetarkommunerna och inte hos partidistrikten. Inom de borgerliga partierna har det interna provvalet en viktig betydelse. Provvalsinstrumentet som primärt används av de borgerliga partierna kan betraktas dels som ett uttryck för medlemsdemokrati, dels som ett konserverande av beslutsfattandet som stärker de etablerade kandidaterna. UR ETT GENUSPERSPEKTIV 2005/06:RS3 partiet liberalerna och för valbara platser, medan Moderata samlingspartiet utmärkte sig genom att minst prioritera de kvinnliga kandidaterna.245 drar också slutsatsen att genom att fått igenom principen om varannan damernas var de inte längre organiserade kring något tydligt intresse i nomineringssammanhang och att konflikten mellan män och kvinnor på så sätt var avskaffad.246 Narud, och har analyserat nomineringsprocesserna som s.k. demokratiska instrument i fyra av de nordiska länderna.247 I studierna jämförs institutioner, processer och oskrivna normer, med särskild tonvikt på medborgarnas inflytande i nomineringsprocessen. Studierna behandlar kvinnorepresentationen i endast begränsad utsträckning men visar till exempel att andelen kvinnliga kandidater och kvinnliga valda har ökat i samtliga nordiska länder . Den danska studien visar att andelen valda kvinnor ökat mer än andelen nominerade kvinnliga kandidater, vilket tyder på att även väljarna har givit en preferens för kvinnor, även om det finns stora geografiska variationer.248 Studien visar även att kvinnor vid valet å ena sidan placerades (och placerade sig själva) i valkretsar där sannolikheten för inval var större.