bet · GS01TU11 · 2005-04-19 00:00:00 — Handläggningen av ärenden skall innebära bl.a.följande.Trafikanternas behov av information skall sättas i centrum.Allmän information med anknytning till bygden kan medges, förutsatt attden inte äventyrar trafikanternas möjligheter att tillgodogöra signödvändig information.Särskild hänsyn skall tas till stads- och landskapsbilden.Arbetet skall bedrivas aktivt och förebyggande, och frågor skall lösasi en positiv anda och i nära samarbete med berörda intressenter.Med utgångspunkt i gemensamma grundläggande värderingar bör omfattningenav aktuell vägvisning tillåtas variera med hänsyn till vägens omgivning.Information inom vägområdet skall så långt det är möjligt lämnas medvägmärken.Handläggaren skall inte medverka till åtgärder inom eller intill vägområdetsom kan vara till olägenhet för vägens bestånd, drift ellerbrukande.Generell reklam avser marknadsföring av produkter, tjänster ellerevenemang. Denna typ av reklam bör inte förekomma inom vägområdet. Vadsom menas med vägområde anges i väglagen (1971:948); vägområde utgörsav den mark som tagits i anspråk för väganordning.Vägverkets handbok turistiskt intressanta målVägverket har gett ut ytterligare en handbok, nämligenVägvisning till turistiskt intressanta mål (publikation VV 2003:20).Även denna handbok vänder sig i första hand till handläggareav vägvisningsfrågor, men även till den som ansöker om vägvisning.I handboken sägs inledningsvis att införandet av särskild vägvisningtill turistiskt intressanta mål med brunvita lokaliseringsmärken harstor betydelse för turistnäringen. Denna näring får i härmed enunik möjlighet att på ett tydligt sätt få vägvisning till sina turistmål.För att vägvisningen skall kunna vara till nytta för trafikanterna ochför att få deras förtroende är det viktigt att den endast används förvägvisning till sådant som är av intresse för en bred allmänhet och ärsällsynt eller unikt eller på andra sätt av stort intresse för mångatrafikanter.Vidare betonas att vägvisning till turistiskt intressanta mål måste skemed likartad bedömning i hela landet och utifrån enhetliga bedömningsgrunder.Handläggningen skall ske med en bred representation från turistnäringenoch med förståelse för alla inblandades problem och önskemål. Högtrafiksäkerhet och god tillgänglighet är den viktigaste bedömningsgrundenoch kan uppnås om vägvisningen sker i korrekt omfattning, med korrektutförande och är anpassad till de olika trafikantgruppernas behov. Vidbedömning av begäran om vägvisning till turistiskt intressanta mål skallalltid konsekvenserna av ett beslut beaktas, oavsett i vilken riktningdet går. Kan inte önskemålet uppfyllas, bör möjligheterna för någonannan typ av vägvisning alltid utredas. Slutligen omtalas att handbokenhar arbetats fram i samråd med ansvariga för turistnäringen,, , ,länsstyrelsenoch Svenska Kommunförbundet.Konvention om vägmärken och signaler ()Nödvändigheten av att underlätta internationell vägtrafik och ökatrafiksäkerheten föranledde framförhandlandet av en konvention inom ramenför ekonomiska kommission för (ECE),konventionen om vägmärken och signaler, (SÖ 1989:2).Konventionen ratificerades av med vissa reservationer.De avtalsslutande parterna har gjort en rad åtaganden för att införaregelsystemet i sina nationella regelverk. Konventionen kräver inte attparterna inför samtliga typer av vägmärken och vägmarkeringar somföreskrivs i konventionen; tvärtom skall antalet typer av vägmärkenbegränsas till vad som är absolut nödvändigt.De fördragsslutande parterna åtar sig vidare (artikel 4) att se tillatt det i den nationella lagstiftningen är förbjudet att förse ettvägmärke, dess stolpe eller någon annan trafikanordning med någontingsom inte har samband med märkets eller anordningens ändamål. Om enfördragsslutande part tillåter en organisation utan vinstsyfte att sättaupp upplysningsmärken får den dock medge - under vissa villkor - attorganisationens emblem anbringas på märket eller stolpen.Vidare skall det vara förbjudet att sätta upp skyltar, anslag, märkeneller anordningar av något slag som bl.a. skulle kunnaförväxlas med vägmärken eller andra trafikanordningar,göra dem mindre synliga eller effektiva elleravvända uppmärksamheten på ett sätt som inverkar menligt på trafiksäkerheten.Av allmänna bestämmelser för upplysningsmärken (artikel 21) framgår attvissa angivna märken, däribland avseende bensinstation, hotell ochrestaurang, endast skall sättas upp på vägar där möjligheterna tillbrådskande reparationer, tankning, logi och förfriskningar är sällsynta.Frågesvar i riksdagenStatsrådet har som svar på fråga (2003/04:41) om Vägverketsinställning till vägskyltning anfört bl.a. följande.Av tradition har haft en restriktiv inställning till reklamskyltarlängs vägarna. I princip krävs alltid tillstånd för att sätta uppreklamskyltar med undantag för den plats där verksamheten bedrivs, menäven där krävs i vissa fall tillstånd. Orsaken till denna restriktivitetär hänsyn till trafiksäkerheten och miljön. Reglerna för användning avvägmärken medger att lokaliseringsmärken får sättas upp som särskildavägvisare till inrättningar. Ursprungligen var dessa märken enbartavsedda för vägvisning till allmänna inrättningar såsom vårdcentral ellerkommunkontor. Efterhand har de även kommit att användas för vägvisningtill företag och verksamheter. Vidare omtalade hon att tagitfram en ny till bl.a. allmänna inrättningar.Avsikten har bl.a. varit att skapa större enhetlighet i tillämpningenöver landet. En viktig förutsättning har också varit att bedöma hurkonkurrensen mellan företag påverkas av vägvisning eller skyltning.Grundregeln är emellertid att vägmärken inte skall användas imarknadsföringssyfte.Tidigare riksdagsbehandlingTrafikutskottet behandlade motioner om vägvisning senast i det avriksdagen godkända betänkande 2003/04:TU1 Utgiftsområde 22 Kommunikationer.Utskottet redogjorde för syftet med vägvisningen:att leda trafikanterna till det avsedda målet. Vidare konstaterades attde viktigaste bedömningsgrunderna är hög trafiksäkerhet och godtillgänglighet, vilket också är innebörden i den av ratificeradeFN-konventionen om vägmärken och signaler. Enligt nämnda konvention ärvägmärken för att tillgodose kommersiella intressen inte tillåtna.Utskottet gjorde vidare bedömningen att de problem som upplevts i sambandmed prövningen kan stå att finna i olikheter i tillämpningen i Vägverketsolika regioner. Mot denna bakgrund välkomnade utskottet initiativ somtagits av i syfte att nå en enhetlig bedömning i hela landetoch att i övrigt anlägga ett helhetsperspektiv på frågan. om en nyligen publicerad handbok i ämnet.Slutligen såg utskottet det som angeläget att handläggningen avvägvisningsärendena följs upp av regeringen samt att de lagstiftningsåtgärdersom kan behövas vidtas.MotionsförslagI motion 2004/05:T253 av () uppmärksammas de brunvitaskyltar som i delar av landet används för att visa vägen till turistmål.Motionären anger att sådana skyltar visat sig leda till ökad omsättningpå de turistmål där de använts och föreslår mot denna bakgrund attregeringen uppdrar åt något nationellt organ att i samråd med regionalaturistorganisationer utarbeta en plan för att införa brunvit skyltningi alla län.Enligt vad som anförs i motion 2004/05:T515 av m.fl.(fp) bör skyltningen mellan och ändras så atttrafikanterna rekommenderas vägen över i stället för som i dagvägen över . Enligt motionären är den förra vägen trafiksäkrareeftersom den till större delen består av motorväg (yrkande 2).Birgitta och (båda c) efterfrågar i motion2004/05:T333 en generösare bedömning av skyltningsregler vid allmännavägar. Bakgrunden till förslaget är att näringsidkarna på landsbygdenofta stöter på svårigheter då de vill sätta upp skyltar som skulleunderlätta för potentiella kunder att hitta till företaget.Ann-Kristine m.fl. (s) pekar i motion 2004/05:T496 på attVägverkets och kommunernas policy och reglementen om vägvisning gerupphov till frågor om huruvida vägvisningen stöder, eller inte stöder,den regionala utvecklingen i glesbygd. I motionen föreslås därför attVägverket ges uppdraget att ta fram en differentierad vägvisningspolicysom verkar för regional utveckling i glesbygd.I motion 2004/05:N11 av m.fl. (c, m, fp, kd) krävs attnäringsidkare får möjlighet att skylta till sin verksamhet i störreutsträckning än vad som är fallet . Det kan t.ex. handla om att fåpåbörja skyltningen till ett turistmål eller annan näringsverksamhetvid en större väg (yrkande 10).Utskottets ställningstagandeSom har redovisats i det föregående är syftet med vägvisning att ledatrafikanterna till det avsedda målet. De viktigaste bedömningsgrundernaär - i enlighet med de av beslutade trafikpolitiska målen -hög trafiksäkerhet och god tillgänglighet. Detta är också innebörden iden som har refererats i det föregående. Enligt konventionenär vägmärken för att tillgodose kommersiella intressen intetillåtna.Utskottet konstaterar att flertalet av motionerna handlar om vilkaintressen som skall tillvaratas i samband med tillståndsprövning förvägmärken och vilka bedömningsgrunder som skall användas i denna prövning.Enligt vad utskottet erfarit har uppmärksammat att hanteringenav dessa frågor inte varit enhetlig över landet och därför initierat enförutsättningslös översyn av hur dessa frågor hanteras i olika regioner.Syftet med projektet, som startade , är bl.a. att säkerställaen enhetlig hantering av dessa frågor över hela landet. Då projektetbedrivits förutsättningslöst behandlas även ett antal andra frågeställningar,exempelvis hur kan tillgodose inte bara trafikantens utanäven andra kundgruppers intresse. Utskottet ser positivt på denna översynoch vill inte föregripa det arbete som bedrivs. Motionerna avstyrksdärför.Vägverkets organisationUtskottets förslag i korthetMotionsförslag om organisation avstyrks av utskottet.Jämför reservation 4 (m, fp).MotionsförslagBertil () förespråkar i motion 2004/05:T305 en utförsäljningav verksamhet, i syfte att förbättra konkurrenssituationeninom branschen. Enligt motionären har , genomsin starka kapitalbas och nära knytning till , storakonkurrensfördelar i förhållande till privata entreprenörer.Utskottets ställningstagandeI betänkande 2000/01:TU1 Utgiftsområde 22 Kommunikationer avstyrkteutskottet ett motionsförslag om att skall omvandlastill aktiebolag. Enligt utskottet har inget nytt tillkommit i frågansom bör föranleda ett förändrat ställningstagande från sida.Motion 2004/05:T305 avstyrks därmed med hänvisning till tidigareställningstagande.Vägverkets upphandlingarUtskottets förslag i korthetRiksdagen föreslås avslå motionsförslag om upphandlingar.Jämför reservation 5 (m, fp).MotionsförslagVägverket har, i syfte att sänka kostnaderna för beläggningsarbeten,börjat tillhandahålla insatsvaror i sina upphandlingar av sådanaentreprenader. I motion 2004/05:T282 av och (båda m) anges att detta tillvägagångssätt kommer att leda tillminskat forsknings- och utvecklingsarbete inom anläggningsföretagen,vilket kan försvåra arbetet med att uppnå de transportpolitiska målen.Vägverket bör därför enligt motionärerna inte tillhandahålla insatsvarorvid upphandlingar.Utskottets ställningstagandeSåvitt gäller utformningen av upphandlingar av entreprenadervälkomnar utskottet alla åtgärder som leder till lägre kostnader. Enligtvad utskottet erfarit har myndighetens tillhandahållande av bitumen viden mindre del av upphandlingarna lett till lägre priser. Utskottet haringet att invända mot detta och anser inte att det är uppgiftatt närmare specificera hur avtalen vid upphandling skall utformas idetta avseende. Motion 2004/05:T282 avstyrks följaktligen.Träbroar och faunapassagerUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår motionsyrkanden om träbroar ochfaunapassager.MotionsförslagI motion 2004/05:T368 av och Ann-KristineJohansson (båda s) efterlyses bättre förutsättningar för attbygga träbroar. Motionärerna anger att nuvarande upphandlingsrutinerutgör ett hinder i detta avseende.I motion 2004/05:MJ503 av von der Esch m.fl. (kd) efterfrågasfler viltbroar över trafikleder, bl.a. i syfte att förbättra älgensmöjlighet att förflytta sig, vilket skulle minska dagens problem medinavel inom stammen (yrkande 1).Utskottets ställningstagandeMed anledning av motionsförslag om träbroar i vägtrafikinfrastrukturenvill utskottet understryka denna konstruktionsmetods fördelar, inteminst utifrån ett miljöperspektiv. Utskottet välkomnar därför detnordiska samarbete som för tillfället bedrivs i syfte att utbyta erfarenheterinom området. Liksom vid tidigare riksdagsbehandling utgår utskottetvidare ifrån att relevanta riktlinjer, normer m.m. kontinuerligt sesöver med hänsyn till nya konstruktionsmetoder, materialutvecklingen m.m. så att de inte felaktigt gynnar en byggnadsmetod framför andra. Motion2004/05:T368, vars syfte i väsentlig del därmed får anses tillgodosett,avstyrks härmed.Utskottet vill vidare, med anledning av motion 2004/05:MJ503 yrkande 1,understryka viltbroarnas och andra faunapassagers betydelse för attminska vägarnas barriäreffekter och därmed minska trafikens och vägarnaspåverkan på djurlivet. Det är viktigt att faunapassagerna ansluter tillden omgivande naturen, utformas efter djurens krav och präglas av högkvalitet. Enligt utskottets mening finns det inte anledning för riksdagenatt ta några initiativ i denna fråga. Motionsförslaget avstyrks alltså.Mötesseparerade vägarUtskottets förslag i korthetEn motion om miljökonsekvensutvärdering av räckesförsedd trefilsvägavstyrks.Jämför reservation 6 (m, fp, kd).MotionsförslagUnder senare år har mötesseparerat vissa vägsträckor med s.k.vajerräcken, främst i syfte att förhindra trafikolyckor. () ställer i motion 2004/05:T507 frågan om huruvida den förändradetrafikrytmen på dessa vägar, exempelvis sträckan på ,leder till ökade utsläpp. Enligt motionären borde en miljökonsekvensutvärderinggöras i syfte att säkerställa hur mycket mer avgaser en räckesförseddtrefilsväg alstrar i förhållande till en fyrfilig motorväg.Utskottets ställningstagandeSeparering av körriktningar med vajerräcken är en åtgärd som motiveratsfrämst utifrån trafiksäkerhetshänsyn. Senast i trafikutskottets betänkande2004/05:TU2 Fortsatt arbete för en säker vägtrafik såg utskottet positivtpå denna satsning, eftersom den visat sig vara ett kostnadseffektivtsätt att öka trafiksäkerheten. Enligt utskottet är det naturligtvis avstörsta vikt att även de miljömässiga konsekvenserna av denna satsningbeaktas i det fortsatta arbetet. Detta görs i objektsanalys ochmiljökonsekvensutredningar inför varje vägutbyggnad. Även i efterhandsker en uppföljning av vägsystemets funktion och dess miljökonsekvenser.Som exempel på sådana utvärderingar kan nämnas den som gjorts avvägsträckningen som nämns i motionen. Resultaten redovisas bl.a. i VTInotat 2000:67 där det uppskattas att utsläppen längs vägen ökat någotpå grund av att de faktiska hastigheterna blivit högre, både på grundav ombyggnaden och på grund av att hastighetsgränsen höjdes ifrån 90till några månader efter det att ombyggnaden var genomförd.Även den förändrade trafikrytmen med högre hastighetsvariationerdiskuteras. Slutsatsen är dock att det inte finns några belägg för attemmissionerna ökat på grund av detta, vilket förklaras av att denfaktiska hastigheten är lägre då hastighetsvariation ärhögre, dvs. högflödestimmarna.Enligt vad utskottet erfarit har utsläppen förändrats marginellt på devägar som mötesseparerats med stålvajer. Förändringen beror främst påhur stora trafikflöden som förekommer på vägen: Större flöde ger enstörre förändring. En jämförelse mellan fyrfilig motorväg och trefiligmötesseparerad väg visar dock att utsläppen på motorvägen blir högre,även om det finns större hastighetsvariationer på den trefiliga vägen.De högre utsläppen förklaras av den högre faktiska hastigheten påmotorvägen. Utskottet kan därmed konstatera att den av motionären efterlystautvärderingen tillgodosetts i väsentlig utsträckning genom den forskningoch kunskapsutveckling som skett. Utskottet förutsätter att fortsattaforskningsinitiativ skall kunna aktualiseras om så bedöms lämpligt.Utskottet avstyrker mot denna bakgrund motionen.ÖresundsförbindelsenUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett motionsförslag om sänkta avgifter påÖresundsförbindelsen med hänvisning till tidigare ställningstagande.BakgrundAllmäntI det avtal med som beslutade om (bet.1990/91:TU31 bil. 3 art. 15) fastställdes att kostnaderna förÖresundsförbindelseni sin helhet skall täckas av konsortiet genom särskilda trafikantavgifter.Som en övergripande utgångspunkt gäller att syftar tillatt skapa förbättrade trafikförbindelser mellan och Danmark.Därmed åstadkommer man förutsättningar för ett förstärkt och utbyggtkulturellt och ekonomiskt samarbete samt för utvecklingen av en gemensamarbets- och bostadsmarknad i till gagn för båda stater.Tillkomsten av syftar vidare till att främja en rationelloch ändamålsenlig järnvägstrafik mellan länderna. Enligt avtalet gälleratt trafikantavgifterna för skall bestämmas självständigtav Øresundsbrokonsortiet.I det ursprungliga avtalet mellan och regeringar omen fast förbindelse över ingår vidare ett tilläggsprotokoll.Enligt detta (punkt 3) skall nivån för färjetaxorna vid Helsingborg-Helsingörvara utgångspunkt för taxorna för vägtrafiken på bron.Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om avgifterna på har tidigare behandlats av ,(bet. 2003/04:TU1). Utskottet stod fast vid tidigareställningstagande, nämligen att enligt de av fastställdatransportpolitiska principerna är det inte statens uppgift att bestämmabiljettpriserna. Utskottet konstaterade ånyo att broavgifterna skallutformas med beaktande av de riktlinjer som gemensamt har lagts fast avDanmark och , samt att det krävs ett nytt avtal för en förändringav dessa grundläggande förutsättningar för prissättningen. Vidare utgickutskottet från att Øresundsbrokonsortiet noga följer utvecklingen avtrafiken och intäkterna av broavgifterna samt tar initiativ tillförändringar ifall det finns skäl därtill. I sammanhanget ville utskottetäven understryka det angelägna i att integrationen i Öresundsregionenutvecklas i positiv riktning, på så sätt som också var ett syfte medÖrsundsförbindelsen.MotionsförslagI motion 2004/05:T308 av () anförs att priserna förbiltrafiken på är ett hot mot integrationen i Öresundsregionen.Motionären föreslår att ansvaret för finansieringen av bron skall förasned till Øresundsbrokonsortiet och att konsortiet får rätten att självtavgöra prisnivån för att på så sätt kunna uppnå en optimal nivå förintäkterna. Enligt motionären hade detta troligtvis lett till en sänkningav biljettpriserna.Utskottets ställningstagandeFrågan om avgifterna på har tidigare behandlats av ,senaste gången (bet. 2003/04:TU1). Utskottet har sedandess inte ändrat uppfattning. Utskottet konstaterar ånyo att broavgifternaskall utformas med beaktande av de riktlinjer som gemensamt har lagtsfast av och . För en förändring av dessa grundläggandeförutsättningar för prissättningen krävs ett nytt avtal med Danmark.Utskottet utgår från att Øresundsbrokonsortiet noga följer utvecklingenav trafiken och intäkterna av broavgifterna. Skulle det finnas skältill förändringar är det konsortiet som har att ta initiativ till sådana.I detta sammanhang vill utskottet understryka det angelägna i attintegrationen i utvecklas i positiv riktning, på såsätt som också var ett syfte med Öresundsförbindelsen. Mot den nu angivnabakgrunden avstyrks här aktuellt motionsförslag.Alternativ till vägsaltUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett motionsförslag med hänvisning till aviseradeoch vidtagna åtgärder.BakgrundVägverkets saltanvändningEtt av verksamhetsmål är att antalet stora vattentäkter sompåverkas av vägsalt skall minska. Målet uppfylldes inte 2003. Iårsredovisningen anges att åtgärder som vidtagits för att minska antaletpåverkade vattentäkter är: minskad saltning, effektivare snöröjning ochalternativa halkbekämpningsmetoder. Även tätning av vägdiken har utförtsför att leda bort vägdagvatten från känsliga områden.I årsredovisningen anges målet som delvis uppfyllt. Vägverketanger i detta dokument att för att långsiktigt påverka utvecklingen motfärre påverkade vattentäkter och vattenskyddsområden krävs fortsattafysiska åtgärder samt en utveckling av metoder och arbetssätt för attkunna begränsa spridningen av salt. åtgärdades sju konfliktpunktermellan väg och vatten.Tidigare riksdagsbehandlingDå utskottet senast behandlade frågor om alternativ till vägsaltkonstaterades att ett av verksamhetsmål är att användningen avvägsalt skall minska. Utskottet noterade vidare att det bedrivs ettomfattande forsknings- och utvecklingsarbete för att ta fram miljövänligaalternativ till vägsalt.Mot denna bakgrund förutsattes regeringen noga följa utvecklingen inomområdet och i samband med genomförandet av ramdirektivet för vattensärskilt överväga frågan om vägsaltets användning.Utskottet hälsade med tillfredsställelse att saltanvändningen sedanmitten av har halverats och underströk vikten av att arbetetmed att hitta alternativa halkbekämpningsmetoder intensifieras, så attsaltanvändningen kan minimeras utan att man ger avkall på trafiksäkerhetskravet.MotionsförslagBirgitta m.fl. (c) åberopar i motion 2004/05:MJ366 mätningarfrån 2002 som visar högre förekomst av rester av vägsalt i Vätternsvatten, vilket enligt motionären manar till oro. I motionen föreslåsdärför att det tas fram miljövänligare halkbekämpningsmedel än vägsalt.Kalkstenskross är ett alternativ som anges vara bättre för miljön bl.a. eftersom det motverkar försurning längs våra vägar (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeAtt antalet stora vattentäkter som påverkas av vägsalt inte minskat ienlighet med uppsatta mål är enligt utskottet oroande,inte minst mot bakgrund av utskottets tidigare uttalanden att arbetetmed att hitta alternativa halkbekämpningsmetoder bör intensifieras.Utskottet är väl medvetet om att denna fråga delvis handlarom en målkonflikt mellan framkomlighet, trafiksäkerhet och miljö.Utskottet välkomnar därför att tagit fram en nystrategi för att säkerställa att myndigheten, med fortsatt hög framkomlighetoch trafiksäkerhet, minimerar saltanvändningen så att den bättre motsvararmedborgarnas och näringslivets krav och önskemål. Bakgrunden tillstrategin är bl.a. EU:s ramdirektiv för vatten (fastställd av EU:smiljöministerråd ) och den statliga utredningen som vatten(SOU 2002:105). Tillsammans innebär de att kraven ökar på närdet gäller utsläpp av vägdagvatten, utsläpp från olyckor med farligtgods och saltspridning.Då utskottet vill invänta resultatet av detta arbete avstyrks motionenmed hänvisning till aviserade och vidtagna åtgärder. Utskottet villdock understryka vikten av att saltanvändningen kan nedbringas.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottetsförslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Väginfrastruktur, punkt 1 (m, fp, kd, c)av (), (), (),(), (), () och TuveSkånberg (kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om väginfrastrukturen. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2004/05:T468 yrkande 14, 2004/05:N254 yrkandena 7 och 8,2004/05:N396 yrkande 2, 2004/05:N397 yrkandena 7 och 8 samt 2004/05:N407yrkande 2.StällningstagandeVäginfrastrukturen är en grundförutsättning för att landets företagskall kunna växa och för att välfärden skall kunna tryggas. Då regeringenunder undlåtit att underhålla och modernisera denna infrastrukturi tillräcklig utsträckning behövs en kraftfull satsning på landets vägar,såväl i storstäderna som på landsbygden. Vid otaliga tillfällen har vipåpekat att eftersläpande underhåll och besvärliga flaskhalsar måsteåtgärdas. måste vi blicka framåt och utveckla vägnätet utifrånframtidens behov.