bet · GS01AU8 · 2005-04-12 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens skrivelse2004/05:66 Politisk information och opinionsbildningpå arbetsplatsen. Bakgrunden till skrivelsen är ettuttalande av om behovet av enutredning om rätt till politisk information ochopinionsbildning på arbetsplatsen. I skrivelsenfinns en redogörelse för rättsläget i denna fråganär det gäller arbetsplatser i både den privata ochden offentliga sektorn. Utskottet instämmer medregeringen i att debatt och information är viktigt,men ser liksom regeringen svårigheter med attlagstifta i frågan. Saken bör inte heller utredasvidare. I denna del av betänkandet avstyrks enmotion av som går ut på att fråganbör utredas vidare.I betänkandet behandlas även ett stort antalmotioner om arbetsrättsliga frågor. Det storaflertalet av motionerna är väckta . Frågorna gäller bl.a. kravpå en översyn av arbetsrätten, frågor omtidsbegränsad anställning och rätt tillheltidsanställning, turordning vid uppsägning pågrund av arbetsbrist, återanställningsrätt, skyddför gravida och föräldralediga, företagsnedläggningoch ledighetslagstiftning.Utskottsmajoriteten tillstyrker ett antal motionerom upphävande av tvåpersonsundantaget iturordningsreglerna för småföretag i lagen omanställningsskydd (LAS).Utskottet föreslår ett tillkännagivande när detgäller möjligheterna att kringgå LAS regler.Utskottet anser att regeringen bör uppmärksammadenna fråga och vid behov återkomma till riksdagen.De övriga motionerna avstyrks främst medhänvisning till pågående utredningar och kommanderegeringsförslag.I betänkandet finns 21 reservationer och 3särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Politisk information ochopinionsbildning på arbetsplatsenRiksdagen dels lägger regeringens skrivelse2004/05:66 till handlingarna, dels avslår motion2004/05:A4.Reservation 1 (v)2. Översyn av arbetsrätten m.m.Riksdagen avslår motionerna 2004/05:A214 (s),2004/05:A225 (s), 2004/05:A269 yrkande 9 (v),2004/05:A294 i denna del (s), 2004/05:A305 (s),2004/05:A337 (s), 2004/05:A352 yrkande 19 (kd),2004/05:A356 yrkandena 19, 20 och 22 (kd),2004/05:A371 (s), 2004/05:A375 yrkande 11 (fp)och 2004/05:A381 (s).Reservation 2 (m, fp, kd, c)3. och arbetsrättenRiksdagen avslår motion 2004/05:U313 yrkande 4(kd).Reservation 3 (kd)4. EU och arbetsrättenRiksdagen avslår motionerna 2004/05:A222yrkande 1 (s), 2004/05:A243 (s) och 2004/05:A288(v).Reservation 4 (v)5. Tidsbegränsad anställning m.m.Riksdagen avslår motionerna 2003/04:So573yrkande 1 (mp), 2003/04:A265 (s), 2004/05:So514yrkande 3 (s), 2004/05:N394 yrkande 6 (fp),2004/05:A242 (s), 2004/05:A266 (s), 2004/05:A269yrkandena 6-8 (v), 2004/05:A303 (s), 2004/05:A356yrkande 21 (kd), 2004/05:A359 (m, fp, kd, c),2004/05:A375 yrkandena 7 och 8 (fp), 2004/05:A384(s) och 2004/05:A389 (fp).Reservation 5 (fp)Reservation 6 (kd)6. Upphävande av turordningsundantagetRiksdagen antar utskottets förslag enligtbilaga 2 till ändring i lagen (1982:80) omanställningsskydd och bifaller därmed motionerna2004/05:A209 (s), 2004/05:A212 (s), 2004/05:A233(s), 2004/05:A241 (s), 2004/05:A251 (s),2004/05:A267 (s), 2004/05:A269 yrkande 1 (v),2004/05:A304 (s), 2004/05:A335 (s), 2004/05:A370(s), 2004/05:A377 (s) och 2004/05:A385 i dennadel (s).Reservation 7 (m, fp, kd, c, mp)7. Översyn av turordningsreglernaRiksdagen avslår motion 2004/05:Sf357 yrkandena7 och 9 (m).Reservation 8 (m)8. Turordningsavtal som avsertjänstledigaRiksdagen avslår motion 2004/05:A320 yrkande 2(mp).9. Kringgående av lagen omanställningsskyddRiksdagen tillkännager för regeringen vad somframförts om problemet med att lagen kan kringgåsoch eventuella åtgärder mot detta. Riksdagenbifaller därmed delvis motion 2004/05:A248 (s).10. Kvalifikationskrav i samband medturordningRiksdagen avslår motion 2004/05:A385 i dennadel (s).11. Tiden för återanställningsrätt m.m.Riksdagen avslår motion 2004/05:A269 yrkandena3 och 12 (v).Reservation 9 (v)12. Företrädesrätt och omvandling avvikariatRiksdagen avslår motion 2004/05:A282 (s).13. Företrädesrätt och inhyrning avarbetskraftRiksdagen avslår motionerna 2004/05:A252 (s),2004/05:A269 yrkande 4 (v) och 2004/05:A294 idenna del (s).Reservation 10 (v)14. Reglernas dispositivitetRiksdagen avslår motion 2004/05:A269 yrkande 10(v).15. Skydd för föräldraledigaRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Sf363yrkandena 37 och 38 (kd), 2004/05:A269 yrkandena2 och 5 (v), 2004/05:A320 yrkande 1 (mp),2004/05:A331 (s), 2004/05:A352 yrkande 13 (kd)och 2004/05:A356 yrkande 9 (kd).Reservation 11 (m, fp, kd, c, mp)16. Anställningsskydd m.m. vidföretagsnedläggningRiksdagen avslår motionerna 2004/05:A280 (s),2004/05:A297 (s), 2004/05:A301 yrkandena 1-3 (v)och 2004/05:A319 (mp).Reservation 12 (v)Reservation 13 (mp)17. Rätt till tjänstledighet för att gå nedi arbetstidRiksdagen avslår motion 2003/04:A264 (v).18. Rätt till tjänstledighet förnärståendevårdRiksdagen avslår motion 2004/05:So608 yrkande 6(kd).Reservation 14 (kd)19. Rätt till tjänstledighet för frivilligtförsvarsarbete m.m.Riksdagen avslår motionerna 2004/05:A207 (m)och 2004/05:A334 (fp).Reservation 15 (m)20. Semesterlönegrundande frånvaro m.m.Riksdagen avslår motionerna 2002/03:Ub430 (s),2003/04:A299 (s) och 2004/05:A295 (s).21. Arbetsrätten för äldre m.m.Riksdagen avslår motion 2004/05:Sf357 yrkande15 (m).Reservation 16 (m)22. Rätt för äldre att stanna kvar i arbetem.m.Riksdagen avslår motion 2004/05:A353 yrkandena3 och 9 (kd).Reservation 17 (kd)23. Turordningsavtal som avser äldreRiksdagen avslår motion 2004/05:A269 yrkande 11(v).Reservation 18 (v)24. Anställningsförmåner för äldreRiksdagen avslår motion 2004/05:A349 (fp).25. Personalkontroll och utdrag urbelastningsregisterRiksdagen avslår motionerna 2003/04:So537 (kd)och 2004/05:A347 (s).Reservation 19 (kd)26. Yttrandefrihet för privatanställdaRiksdagen avslår motion 2004/05:A308 (s).27. Negativ föreningsrätt ochgranskningsavgifterRiksdagen avslår motion 2004/05:K311 yrkande 3(m).Reservation 20 (m)28. Avskaffande av ArbetsdomstolenRiksdagen avslår motion 2004/05:A333 (fp).Reservation 21 (fp)29. BisysslorRiksdagen avslår motion 2004/05:A278 (c).Stockholm den 12 april 2005På arbetsmarknadsutskottets vägnarAnders KarlssonFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: AndersKarlsson (s), (), LailaBjurling (s), (), (), (), (), (), (), LarsLilja (s), (), (),(), (), () och ().2004/05AU8Redogörelse för ärendetI detta ärende behandlar arbetsmarknadsutskottetdels regeringens skrivelse 2004/05:66 Politiskinformation och opinionsbildning på arbetsplatsenoch en motion som väckts med anledning avskrivelsen, dels motioner om arbetsrätt. Det storaflertalet av motionerna är väckta . Dessa motioner anges i detföljande utan årtal (2004/05).Frågor med anknytning till arbetsrätten har ocksåbehandlats i utskottets betänkande 2004/05:AU1 ombudgeten på utgiftsområdena 13Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv och i betänkande2004/05:AU5 Diskriminering.Utskottets övervägandenPolitisk information ochopinionsbildning på arbetsplatsen(skr. 2004/05:66)Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas regeringensskrivelse om politisk information ochopinionsbildning på arbetsplatsen och enmotion som väckts med anledning avskrivelsen. Utskottet instämmer i regeringensbedömning att det inte är ändamålsenligt attför tillfället lagstifta i frågan och att deninte heller bör utredas vidare. Utskottetföreslår att skrivelsen läggs tillhandlingarna och att motionen avslås. Jämförreservation 1 (v).BakgrundPå förslag av arbetsmarknadsutskottet gjorderiksdagen ett tillkännagivande tillregeringen om en utredning om politisk informationpå arbetsplatsen (bet. 2000/01:AU7 rskr.2000/01:145). Bakgrunden var en motion,2000/01:A208, av de socialdemokratiskariksdagsledamöterna . Enligt motionen fanns det starka skäl förriksdagen att uttala att rätten att bedriva politiskopinionsbildning på arbetsplatserna borde lagfästas.Motiveringen var bl.a. det låga valdeltagandet vid1998 års val.Motsvarande fråga hade behandlats tidigare avutskottet, och i betänkandet upprepadeutskottet sin uppfattning om betydelsen av attmänniskor känner sig delaktiga och har kunskap ompolitiska frågor. Utskottet ansåg att arbetsplatsenkan vara en arena där politiska budskap kanförmedlas och debatteras. Utskottet underströkvikten av att frågan borde övervägas av en utredningeller på annat sätt som regeringen fann lämpligt.Skrivelsens innehåll i korthetI skrivelsen görs en genomgång av rättsläget. Enslutsats är att arbetsgivaren kan förbjuda politiskverksamhet på arbetsplatsen, i varje fall om densker i påträngande former, inkräktar på arbetstideneller på annat sätt stör verksamheten. Arbetsgivarenkan också ställa upp regler för möten och angeförutsättningar för att tillåta politisk verksamhet.Genom kollektivavtal bör man kunna reglera vissavillkor i sammanhanget, t.ex. rätten att utnyttjalokaler. Även offentliga arbetsgivare bedöms ha rättatt utfärda ordningsföreskrifter och träffakollektivavtal om saken. Ett krav på opartiskhetföljer då av 1 kap. 9 § regeringsformen.I skrivelsen återges innehållet i SAF:s (numeraSvenskt Näringsliv) delägarcirkulär.Skrivelsen redovisar också tidigareställningstaganden i frågan. begärdes enutredning av frågan i två motioner till riksdagen.En särskild sakkunnig fick 1973 ett uppdrag attundersöka i vad mån politisk verksamhet förekom påarbetsplatserna. Under mitten av 1970-taletövervägdes frågan av enligt etttilläggsuppdrag. Kommittén räknade upp ett antalproblem som måste lösas i sammanhanget.Övervägandena mynnade ut i slutsatsen att det vartillräckligt att anvisa förhandlingar ochkollektivavtal som medel för att åstadkommainflytande för arbetstagarna till dess att det fannserfarenheter av den nyordning somarbetsrättsreformen innebar. I 1975/76 årsproposition med förslag till arbetsrättsreformställde sig regeringen bakom synsättet attarbetsplatserna bör vara öppna för politiskverksamhet, men bedömde att det inte fannstillräckliga skäl att ge sig in på de svårighetersom skulle vara förenade med lagstiftning påområdet. Om reformen inte skulle få godtagbararesultat, kunde frågan om särskild lagstiftningåterupptas . anslöt sig till dennabedömning (prop. 1975/76:105, InU 1975/76:45, rskr.1975/76:404).Regeringens slutsats i skrivelsen är att det förtillfället inte är ändamålsenligt att lagstifta ifrågan om rätt till politisk information ochopinionsbildning på arbetsplatser. Frågan bör förnärvarande inte heller utredas vidare. Regeringenresonerar på följande sätt.Alla samhällsgrupper ska vara delaktiga ipolitiken och det politiska samtalet ska kunna förasöverallt. Enligt regeringen är det dockproblematiskt att skapa regler som ger allaåskådningar samma rätt och möjlighet att utnyttjaarbetsplatsen för politisk information, särskilt omdet är en ideologi som bygger på en människosyn somär oförenlig med grundläggande demokratiskavärderingar.Ett antal problem är särskilt svåra att lösa:- Hur ska begreppet politisk verksamhet definieras?- Vilka politiska åskådningar ska ha rätt ellermöjlighet att bedriva opinionsbildning påarbetsplatsen?- Hur ska man förhålla sig till sådana politiskaåskådningar som kan framstå som främlingsfientliga?- Vem ska besluta om en viss politisk åskådning fårbedriva opinionsbildning på arbetsplatsen?- Ska ett sådant beslut kunna bli föremål förrättslig överprövning? Vilka kriterier ska i så fallläggas till grund för en överprövning?- Ska någon ansvara för ordningen vid en politiskdebatt på arbetsplatsen?Regeringen pekar på att det inte har framkommit attde möjligheter till inflytande i dessa frågor sommedbestämmandelagen ger skulle vara otillräckliga.Att lagfästa en rätt till politisk information ochopinionsbildning i förhållandet mellan arbetstagareoch arbetsgivare är svårt, än svårare är attlagfästa en sådan rätt för utomstående.MotionenEn motion har väckts med anledning av skrivelsen.I denna kommittémotion, 2004/05:A4 av m.fl. (v), begärs att regeringen tillsätteren utredning om politisk information ochopinionsbildning på arbetsplatsen. Partiet har sammamotiv för sitt krav som den motion som låg bakomtillkännagivandet 2001. Tystnaden på arbetsplatsernaundergräver en aktiv och levande demokrati, sägs deti motionen. Mediekoncentrationen likriktar debattenoch påverkar därmed vad som anses vara viktigt. Deproblem som löntagarna själva upplever trängs undanoch valdeltagandet minskar. Partiet ställer sigtveksamt till vad som sägs i skrivelsen om en alltmindre restriktiv inställning till politiskverksamhet på arbetsplatserna. Arbetsgivarna hartvärtom utfärdat tämligen restriktivaförhållningsregler. säger sig varamedvetet om att en lagstiftning skulle vara förenadmed vissa juridiska svårigheter, men menar att sakeninte har belysts på ett fullgott sätt. Det finnsbehov av ytterligare beredning där man även ser påmöjligheterna att reglera frågan arbetsrättsligt.Utskottets ställningstagandeUtskottet står fast vid de tankegångar som låg bakomriksdagens tillkännagivande till regeringen.Människor måste känna sig delaktiga i och ha kunskapom politiska frågor. En stark och livaktig demokratiförutsätter många och skilda typer av mötesplatserdär politiska budskap kan förmedlas och debatteras.Utskottet delar regeringens bedömning att politikoch demokratifrågor allmänt sett ska kunnadebatteras överallt i samhället. Arbetsplatsen kanenligt utskottets mening vara en arena för sådanadiskussioner. Där har också fackföreningsrörelsen enviktig roll. Liksom regeringen ser dock utskottetproblem med att skapa regler som skulle ge allaåskådningar samma rätt och möjlighet att utnyttjaarbetsplatsen för politisk information. Som sägs iskrivelsen kan det finnas en motsättning mellanbehovet av ordning och effektivitet på arbetsplatsenoch behovet av att utnyttja arbetsplatsen förinformation och debatt i syfte att främja politiskmedvetenhet och kunskap.Vänsterpartiet ifrågasätter som framgått attinställningen på arbetsgivarhåll till politiskverksamhet på arbetsplatserna skulle ha blivitmindre restriktiv. Utskottet har för sin del inteunderlag för någon annan bedömning än den somredovisas av regeringen och kan i sammanhangetnotera att de i skrivelsen redovisade SAF-cirkulärenefter organisationens ombildning till SvensktNäringsliv inte längre gäller. Enligt vad sominhämtats från lämnas inte numerarekommendationer av detta slag från organisationen.Frågan om lagstiftning har analyserats i omgångar.Utskottet kan inte dela uppfattningatt saken inte skulle ha blivit tillräckligt belyst.Att en lagreglering skulle vara förenad medjuridiska svårigheter förefaller det inte råda någottvivel om. Mot den bakgrunden, och med tanke på attdet inte framkommit något som talar för att det ipraktiken skulle finnas några mer påtagliga problematt förmedla politisk information på arbetsplatsernaansluter sig utskottet till regeringens slutsats.Någon lagreglering bör alltså inte göras i nulägetoch frågan behöver inte heller utredas vidare. Dennabedömning utgår från förutsättningen att parterna påarbetsplatsen i de allra flesta fall bör kunna enasom villkoren och formerna för den politiskadiskussionen och informationen på arbetsplatserna.Utskottet förutsätter att regeringen noga följerutvecklingen på området.Med det anförda avstyrks motion A4 (v).Regeringens skrivelse bör läggas till handlingarna.Allmänna frågor om arbetsrätten,utredningar m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas allmänna frågor omarbetsrätten. En redovisning lämnas föravslutat och pågående utredningsarbete.Utskottet avstyrker motioner med krav påöversyn och reformering av arbetsrätten.Jämför reservation 2 (m, fp, kd, c).BakgrundUtskottet behandlade allmänna arbetsrättsliga frågorsenast i betänkande 2003/04:AU4. Där konstateradesatt kravet på en översyn och modernisering avarbetsrätten är en ständigt återkommande fråga.Bland annat mot bakgrund av de stora förändringarsom skett inom samhällslivet och näringslivet och deändrade förutsättningarna för att nå målet om etträttvisare och tryggare arbetsliv ansåg utskottet iett betänkande att det fanns skäl att seöver den arbetsrättsliga lagstiftningen (bet.1999/2000:AU5, rskr. 1999/2000:149) Regeringenlämnade uppdraget till (),som lade fram en promemoriaHållfast arbetsrätt - för ett föränderligt arbetsliv(Ds 2002:56). I de delar där utredningen lämnatförslag om lagstiftning är det fråga om ändringaroch tillägg i redan befintliga lagar, främst lagen(1982:80) om anställningsskydd. Några förslag på grundval avpromemorian har ännu inte lagts fram för riksdagen.MotionernaFolkpartiet vill enligt motion A375 yrkande 11modernisera och reformera arbetsrätten så att denanpassas till de krav som dagens arbetsmarknadställer. Partiet säger sig försvara de grundläggandebeståndsdelarna men ser två problem. De nuvarandereglerna ökar kostnaderna för att anställa, vilketinnebär att det skapas färre arbeten. Regelverket ärkomplext och ger ett övertag för stora arbetsgivareoch starka fackföreningar gentemot små ochmedelstora arbetsgivare. Med tanke på hur många somstår utanför arbetsmarknaden måste arbetsrättenreformeras så att fler får chansen i arbetslivet. Enutgångspunkt ska vara att stärka den arbetssökandesrättigheter.Även pekar i motion A356 yrkandena19 och 20 på behovet av en moderniserad arbetsrätt.Det krävs en genomgripande översyn av helaarbetsrätten. Den ska vara mer flexibel och bättreanpassad till de mindre företagen. Det behövs enbättre balans mellan behovet hos den anställde avtrygghet och stöd vid förändringar och behovet av endynamisk ekonomi som skapar goda förutsättningar förföretagsamheten. Arbetsrätten är i alltför hög graduppbyggd för att skydda dem som har arbete. Denunderlättar däremot inte för människor att få ettfotfäste på arbetsmarknaden. Lagstiftningen lederofta till inlåsning eftersom man inte vågar bytaarbete. Det är ett svårgenomträngligt regelverk fördet lilla företaget. Många vågar inte nyanställaeller väntar i det längsta med att nyanställa.Utgångspunkten för översynen bör vara att det nyakunskapssamhället gör att beroendeförhållandetmellan de anställda och företagets ledare ochledning blir allt starkare. Bara tvåanställningsformer behöver lagregleras, vikariat ihögst och prov- eller projektanställning ihögst 12 månader. Tryggheten ska stärkas genom godamöjligheter till vidareutbildning ochkompetensutveckling där ett individuelltkompetenskonto är ett led. Det bör vara en rimligarebalans mellan parterna vid konflikter. Ettproportionalitetskrav ska gälla både vidförhandlingar om nytt kollektivavtal och omanslutning till ett redan gällande avtal. Rimligaskäl saknas för att tillåta sympatiåtgärder, yrkande22. - I motion A352 yrkande 19 (kd) anser partietatt fosterföräldraskap bör betraktas somförvärvsarbete. Ett sådant uppdrag måste godkännassom ett arbete med social, ekonomisk och rättsligtrygghet.Vänsterpartiet vill enligt motion A269 yrkande 9 haen skärpning av kravet på att det ska finnas sakliggrund vid uppsägning av personliga skäl. Vad sombedöms vara saklig grund varierar över tidenberoende på ändrade värderingar och ett förändratnäringsliv. Att bli uppsagd av personliga skäl är idagens samhälle ett hårt straff. Det har hänt attarbetstagare avskedats med anledning av mindreförseelser och att det har godtagits avArbetsdomstolen. För att en uppsägning eller ettavskedande ska få tillgripas måste det ligga någotgrovt bakom. Rättspraxis bör ändras. Andra ochmindre drastiska påföljder måste skapas somalternativ till avskedande och uppsägning.Krav om en reformering av arbetsrätten finns även ienskilda s-motioner.Christer () anser i motion A214 attlagen om anställningsskydd (LAS) behövermoderniseras så att lagen mera aktivt förhindrararbetslöshet. Den som blir uppsagd ska stå tillarbetsmarknadens förfogande redan frånuppsägningstidens första dag. Arbetsgivaren skabetala uppsägningslönen, medan länsarbetsnämndenstår för kostnaderna för utbildning. Samme motionärföreslår i motion A294 i denna del att undantagetför uthyrningsföretag i medbestämmandelagens (MBL)vetoregler tas bort så att företagen får en reellskyldighet att förhandla.Billy () anser i motion A225 att detkrävs ökade möjligheter till inflytande över denegna arbetssituationen för att åstadkomma ökadtrivsel, jämlikhet, demokrati och tillväxt. Dettahar också stor betydelse för att nå målet om enhalverad sjukfrånvaro.I motion A337 hävdar () att skyddet i MBLoch LAS har urholkats genom liberalisering iarbetsdomstolens (AD) praxis. Tillämpningen bör sesöver och arbetstagarnas ställning stärkas.Motionären exemplifierar med att personal kan sägasupp och ersättas av inhyrd arbetskraft.Hillevi m.fl. (s) föreslår i motion A371 ettantal åtgärder mot social dumpning och lönedumpning:rätt för den fackliga organisationen till tillträdeoch insyn även på arbetsplatser där medlemmarsaknas, rätt för att göra oanmäldabesök, uppstramning av kontrollen av F-skattsedel,högre straff för att använda svart arbetskraft,auktorisation för uthyrnings- och bemanningsföretagoch ansvar för uppdragsgivare inom bygg- ochanläggningsbranschen för uppdragstagares skatter ochsociala avgifter.I motion A305 av och () framhålls betydelsen av att skapa ordning ochlikvärdiga arbetsvillkor för samtliga arbetstagaresom arbetar i . Arbetsgivarorganisationer skainte kunna ge tillfälliga medlemskap till utländskaföretag som därefter betalar lägsta lön enligtavtalet.Slutligen föreslår m.fl. (s) imotion A381 att gör ett tillkännagivandetill regeringen om ordning och reda påarbetsmarknaden. Man pekar på problemet med oseriösabemanningsföretag som lockar till sig utländskarbetskraft. F-skattsedel, tillfälliga medlemskap iarbetsgivarorganisationer m.m. hotarkollektivavtalen. Regeringen bör komma med förslagom hur ordning och reda ska kunna upprätthållas.Utskottets ställningstagandeDen svenska arbetsmarknaden har genomgått storaförändringar under och stårnu inför kanske ännu större omvälvningar. Den friarörligheten inom EU och utvidgningen för snart ettår sedan med tio nya medlemsstater kan medföra endynamik på arbetsmarknaden som vi inte upplevttidigare. Medlemskapet i EU ställer krav påanpassningar bl.a. av lagstiftningen.Globaliseringen ökar konkurrensen ochomvandlingstrycket. kan man iaktta atttidigare kända samband mellan konjunktur ochsysselsättningsläge inte längre framstår som likasjälvklara. Trots en stark ekonomi är arbetslöshetenoacceptabelt hög. Liksom en stor del av denindustrialiserade världen står inför endemografisk utveckling med en åldrande befolkningoch en allt mindre andel av befolkningen i arbetsförålder. Pressen i arbetslivet leder tillsjukskrivning och utslagning av stora grupper. Enallt större del av arbetstagarna har tidsbegränsadeoch därmed otryggare anställningar. Stora grupperanställda, framför allt kvinnor, får inte arbete iden utsträckning de önskar. Arbetsmarknaden ärfortfarande starkt könssegregerad. Det förekommerdiskriminering på arbetsmarknaden som riktas såvälmot majoritetsgruppen kvinnor som mot olikaminoritetsgrupper. Till detta kommer ändrade mönstersom att inträdet på arbetsmarknaden sker alltsenare. Men det finns även positiva tecken. Sverigehar gått från en ekonomi ikris till en styrkeposition, vilket gerförutsättningar för bättre livskvalitet, välfärd ochtrygghet.Arbetsrätten ska enligt regeringens mål förverksamhetsområdet skapa förutsättningar för ettarbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas ocharbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet ochinflytande. I detta ligger att det ska vara möjligtför både män och kvinnor att kunna förena arbetslivoch privatliv under alla faser av livet och medhänsyn till den enskildes förutsättningar.I ett arbetsrättsligt perspektiv kan den ovanbeskrivna utvecklingen på arbetsmarknaden kräva enomprövning av delar av lagstiftningen. Huvuddelen avlagstiftningen på arbetsrättens område tillkom förungefär då arbetsmarknaden i stora delarsåg annorlunda ut. Som en följd av detta, men ocksåmot bakgrund av de krav som EU-medlemskapet innebär,har ett stort antal statliga utredningar sett överolika frågor med arbetsrättslig anknytning undersenare år. Ytterligare utredningar har tillsattsunder .