bet · GT01SoU1 · 2005-12-01 00:00:00 — I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att opinionsbildningen bör öka för att förmå fler att ta ställning för organdonation. I yrkande 3 slutligen begärs ett tillkännagivande om att personal inom hälso- och sjukvården får till uppgift att vid patientkontakter informera och lämna material om möjligheten att anmäla sig som donator och hur viktig en sådan insats verkligen är. I motion So442 av och (båda kd) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att opinionsbildningen bör öka för att förmå fler att ta ställning för organdonation. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att personal inom hälso- och sjukvården får till uppgift att vid patientkontakter informera och lämna material om möjligheten att anmäla sig som donator och om hur viktig en sådan insats verkligen är. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om inrättande av koordinationssystem på alla landets akutsjukhus. I motion So465 av () begärs ett tillkännagivande om att i samband med deklarations avlämnande erbjuds möjlighet att också lämna besked om villighet till organdonation. I motion So586 av () yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att regeringen återkommer till med förslag på ny lag om organdonationer. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om behov av åtgärder för att öka antalet registrerade i donationsregistret. Bakgrund och tidigare behandling Frågor om organdonationer och donationsregister behandlades senast av socialutskottet i det av godkända betänkandet 2004/05:SoU8. I betänkandet behandlades regeringens proposition 2003/04:179 Transplantationer räddar liv och omkring 25 motionsyrkanden (prop. 2004/05:179, bet. 2004/05:SoU8, rskr. 2004/05:116). Utskottet ställde sig bakom regeringens förslag att ändra lagen (1995:831) om transplantation m.m. så att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer () får föreskriva att sjukhus och enheter där ingrepp för transplantation enligt lagen får utföras skall ha tillgång till en donationsansvarig läkare och en kontaktansvarig sjuksköterska med uppgift att förbereda för donationer och ge stöd och information till avlidnas närstående. Lagändringen trädde i kraft . Utskottet ställde sig också positivt till att det vid inrättas ett nationellt råd för organ- och vävnadsdonation som skall ha ett tydligt ansvar på nationell nivå för frågor om donation av organ och vävnader. Ett sådant råd, Nationella rådet för organ- och vävnadsdonation, inrättades vid . Tyngdpunkten i rådets uppgifter ligger på donationsfrågorna i syfte att förbättra donationsfrekvensen. Till rådets uppgifter hör bl.a. att följa utvecklingen inom sjukvården i donations- och transplantationsfrågor och ta de initiativ utvecklingen kan ge anledning till. I betänkandet behandlades även motioner om bl.a. former för att tillkännage inställningen till organ- och vävnadsdonation. Utskottet betonade att det bör vara en uppgift för Nationella rådet för organ- och vävnadsdonation att besluta om utformningen av informationsinsatser till allmänheten och att följa utvecklingen i fråga om alternativa bärare av den enskildes inställning till organdonation. Motionerna avstyrktes (s. 11 f.; res. m, fp). Vidare behandlades motioner om ersättningsfrågor m.m. Motionsyrkandena avslogs bl.a. med hänvisning till det särskilda högriskskydd för levande som infördes (s. 16 f.). Nationella rådet för organ- och vävnadsdonation bedriver bl.a. det nationella informationsarbetet Livsviktigt i samverkan med sjukvården, , patientorganisationer och berörd medicinsk profession. Målet för Livsviktigts arbete är att förmå människor i att göra sin vilja i donationsfrågan känd och därigenom bidra till att öka antalet transplantationer med organ och vävnader från avlidna . Livsviktigt startade som ett treårigt projekt inom , men från är Livsviktigt en del av den reguljära verksamheten inom Nationella rådet för organ- och vävnadsdonation. Så sent som inrättades Nationella rådet för organ- och vävnadsdonation vid . Utskottet kan konstatera att tyngdpunkten i rådets uppgifter ligger på donationsfrågorna i syfte att förbättra donationsfrekvensen. Rådet skall bl.a. följa utvecklingen inom sjukvården i donations- och transplantationsfrågor samt även ta de initiativ utvecklingen kan ge anledning till. Enligt utskottet är det arbete som bedrivs genom det nationella informationsarbetet Livsviktigt ett bra exempel på Nationella rådets arbete för att nå ut till allmänheten i dessa frågor. Med hänvisning till rådets arbete och uppdrag avstyrker utskottet motionerna So284 (m), So442 (kd), So465 (kd) samt So586 (kd). Lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om ändringar i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. Utskottet hänvisar till utredningar på området, vars slutsatser bör avvaktas. Jämför reservation 3 (fp, c). I motion 2003/04:So571 av m.fl. (fp, v, c, mp) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att göra en fullständig utvärdering och översyn av lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. Motionärerna pekar på att kravet på att ny könstillhörighet endast kan meddelas den som är ogift är orimligt då det tvingar redan utsatta människor att skilja sig från en partner som är villig att stanna och ge stöd. Vidare bör kravet på svenskt medborgarskap utgå ur lagen och den gällande åldersgränsen utredas. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om ett skyndsamt upphävande av 3 § lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. Ett likalydande yrkande framställs i motion 2004/05:So566 av m.fl. (fp, v, c, mp) yrkande 10. I motion 2004/05:So566 av m.fl. (fp, v, c, mp) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om behovet av att det tillsätts en utredning om transsexuellas situation och en revision av lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. Det är, menar man, angeläget att en sådan utredning kommer till stånd. Ett likalydande yrkande framställs i motion 2004/05:So620 av m.fl. (s) yrkande 10. Även i motion 2004/05:U257 av m.fl. (v) yrkande 34 begärs ett tillkännagivande om behovet av att det tillsätts en utredning som tar ett helhetsgrepp om de transsexuellas situation i hälso- och sjukvården och de lagar som aktualiseras vid ett könsbyte. Ett liknande yrkande återfinns i motion L375 av m.fl. (v) yrkande 40. I motion L291 av m.fl. (fp) yrkande 22 begärs ett tillkännagivande om ett avskaffande av medborgarskaps- och civilståndskravet för behandling enligt lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. I motion 2003/04:So568 av m.fl. (mp) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ser över lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall och återkommer till med förslag om en mer tidsenlig och tydligt icke-diskriminerande lagstiftning. Vidare begärs i yrkandena 11 och 12 att beslutar om ändring i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall genom att i 3 § ta bort kravet på att den ansökande skall vara ogift samt svensk medborgare för att ny könstillhörighet skall kunna meddelas. I motion 2003/04:So287 av () yrkandena 1 och 2 yrkas att beslutar att ur lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall ta bort kravet på att den ansökande är ogift och svensk medborgare för att ny könstillhörighet skall kunna meddelas. Vidare begärs i yrkandena 3 och 4 att beslutar att ur samma lag ta bort kravet på att den ansökande undergått sterilisering eller på andra sätt saknar fortplantningsförmåga och har uppnått myndighetsålder för att könstillhörighet skall kunna meddelas. Även i motion 2004/05:So620 av m.fl. (s) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om ett skyndsamt upphävande av 3 § lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. I samma motion begärs i yrkande 9 ett tillkännagivande om att låta se över utredningsresurserna för transsexuella. Motionärerna anför att bör ges i uppdrag att skyndsamt kartlägga hur sjukvården i landet klarar av att möta det vård- och behandlingsbehov som finns hos transsexuella patienter. Bakgrund och tidigare behandling Vid behandling av budgetpropositionen , betänkande 2002/03:SoU1, behandlades senast motionsyrkanden om ändringar i lagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall (s. 48). Motionsyrkandena avstyrktes med hänvisning till att någon ändring av gällande lagstiftning inte borde initieras (res. följde utskottet (rskr. 2002/03:81). Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att ta ställning till om par av samma kön bör kunna ingå äktenskap (dir. 2005:6). I uppdraget ingår även att överväga om beslut enligt lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall liksom bör få meddelas endast beträffande den som är ogift. Uppdraget skall redovisas . I budgetpropositionen anges att regeringen avser att tillsätta en utredning som skall göra en översyn av övriga delar av lagen (prop. 2005/06:1, utg.omr. 9, s. 28). Utskottet kan konstatera att regeringen tillsatt respektive avser att tillsätta utredningar som rör lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall. Utskottet välkomnar dessa. I avvaktan på utredningarnas förslag avstyrks motionerna 2003/04:So287 (s) yrkandena 1-4, 2003/04:So568 (mp) yrkandena 10-12, 2003/04:So571 (fp, v, c, mp) yrkandena 6 och 7, 2004/05:U257 (v) yrkande 34, 2004/05:So566 (fp, v, c, mp) yrkandena 9 och 10, 2004/05:So620 (s) yrkandena 9-11, L291 (fp) yrkande 22 samt L375 (v) yrkande 40. Abort i för utländska kvinnor Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om abort i för utländska kvinnor. Utskottet hänvisar till det presenterade betänkandet Abort i (SOU 2005:90) som skall remissbehandlas. I motion So428 av () yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att bereda utländska kvinnor från andra länder möjlighet att få en legal abort utförd i på samma sätt som annan vård och behandling inom sjukvården. Liknande yrkanden framförs i motion U335 av () yrkande 4, motion So611 av och (båda s), motion So621 av (), motion So688 av (-) samt i motion A310 av m.fl. (c) yrkande 10. Bakgrund och tidigare behandling Enligt 5 § abortlagen (1974:595) får abort utföras endast om kvinnan är svensk medborgare eller bosatt här i riket eller om i annat fall av särskilda skäl lämnar kvinnan tillstånd till åtgärden. beslutade regeringen att en särskild utredare skall analysera förutsättningarna för och konsekvenserna av att utländska kvinnor som inte är bosatta i och som inte är asylsökande, får rätt att göra abort i under förutsättning att de själva står för kostnaderna (dir. 2003:134 samt dir. 2004:148). överlämnade Utredningen om utländska aborter sitt betänkande Abort i (SOU 2005:90) till regeringen. Den särskilda utredaren föreslår i betänkandet att abortlagen ändras så att en utländsk kvinna skall kunna få en abort genomförd i utan prövning av särskilda skäl, enligt samma regler som gäller för en svensk kvinna. Detta innebär att kvinnan skall kunna få abort på egen begäran om aborten sker före utgången av graviditetsvecka 18 och efter tillstånd från om aborten genomförs senare i graviditeten. En utländsk kvinna skall också enligt abortlagens bestämmelser erbjudas stödsamtal både före och efter aborten. Finansiering och betalning för en sådan abort föreslås ske enligt de generella regler som gäller när utlänningar får hälso- och sjukvård i , vilket innebär att kvinnan själv eller hennes sjukförsäkring i hemlandet får stå för kostnaden. Motionsyrkanden om abort i för utländska kvinnor behandlades senast i socialutskottets betänkande 2004/05:SoU1 (s. 35 f.). Med hänvisning till den då tillsatta utredningen om frågan huruvida utländska kvinnor bör ges rätt att få abort här i landet ansågs yrkandena åtminstone delvis tillgodosedda. följde utskottet (rskr. 2004/05:114 och 115). De frågor som tas upp i motionerna U335 (fp) yrkande 4, So428 (m) yrkande 1, So611 (s), So621 (s), So688 (-) samt A310 (c) yrkande 10 omfattas av förslaget i det avlämnade betänkandet Abort i (SOU 2005:90). Beredningen av betänkandet bör enligt utskottet inte föregripas. Motionerna är med det anförda åtminstone delvis tillgodosedda. Utskottets förslag i korthet bör avslå ett motionsyrkande om placeringen av ett europeiskt center för läkemedelssäkerhet. Vidare bör avslå ett motionsyrkande om finansiering av NEPI, med hänvisning till att nätverket erhöll medel ekonomiska vårproposition. Jämför reservationerna 4 (kd) och 5 (v). En motion rör ett europeiskt center för läkemedelssäkerhet. I motion So504 av () begärs ett tillkännagivande om att verka för att ett europeiskt center för läkemedelssäkerhet bildas och placeras i . Enligt motionären har det inför EU:s sjunde ramprogram tagits initiativ för att finna nya samarbetsformer mellan offentlig och privat sektor. Bland annat har ett förslag till forskningsagenda tagits fram, där en av huvudrekommendationerna handlar om att utveckla ett europeiskt center kring läkemedelssäkerhet. som enligt motionären länge haft hög, och internationellt erkänd, kompetens inom läkemedelskontroll bör verka för att ett sådant center placeras här. En motion rör NEPI. I motion So358 av m.fl. (v) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om utveckling och långsiktig finansiering av (). Enligt motionärerna har en organisation som NEPI en viktig funktion för den långsiktiga epidemiologiska forskningen om läkemedel. Regeringen bör därför ges i uppdrag att se över NEPI:s långsiktiga finansiering. Bakgrund och tidigare behandling Europeiska läkemedelsmyndigheten () inrättades genom rådets förordning (EEG) nr 2309/93 av (EGT L 214, 24.8.1993). huvuduppgift är att skydda människors och djurs hälsa. Den fungerar i form av ett nätverk som sammanför de vetenskapliga resurserna i EU- och EES-/Efta-länderna. Vidare pågår i arbetsgruppen för patientsäkerhet, inom ramen för högnivågruppen för hälso- och sjukvård, ett arbete med att skapa ett nätverk mellan dels medlemsstaterna, dels medlemsstater och intresseorganisationer om ökat erfarenhetsutbyte i fråga om patientsäkerhet. Enligt uppgift från är det inte aktuellt med något förslag om ett expertcentrum för läkemedelssäkerhet inom EU. Det tidigare förslaget till ett sådant centrum har lyfts bort. Inom EU:s 7:e ramprogram pågår ett arbete med att skapa en teknikplattform, "Innovative Medicine Initiative". Initiativet är ett samarbete mellan bl.a. den europeiska branschorganisationen för läkemedelsbolag (EFPIA) och . Inom ramen för samarbetet finns det planer på att skapa ett oberoende sekretariat som skall ha det operativa ansvaret. Enligt uppgift från , som är involverat i projektet från svensk sida, är det som kommer att fatta det slutliga beslutet om sekretariatets placering. () bildades efter ett initiativ av socialutskott (jfr. 1989/90:SoU21 samt prop. 1993/94:100 [bil. 6], bet. 1993/94:SoU20). Nätverket etablerades med stiftelsekapital från Apoteksbolaget och . Dessutom tillfördes fritt kapital genom upplösning av Apoteksbolagets forskningsfond . NEPI:s syfte är att främja en medicinskt och ekonomiskt effektiv användning av läkemedel, genom en kombination av forskning, studier, analyser, utbildning och information. ekonomiska vårproposition (prop. 2004/05:100) tillfördes genom att anslaget 13:3 ökades med detta belopp. Enligt propositionen tillfördes medlen för att NEPI även i fortsättningen skall ha möjlighet att bedriva en effektiv verksamhet (s. 55). tillstyrkte regeringens förslag och följde utskottet (bet. 2004/05:FiU21, rskr. 2004/05:303). Utskottet välkomnar de initiativ som tagits inom EU när det gäller läkemedels säkerhet m.m. Enligt utskottet ankommer det på inblandade parter att besluta om ett framtida sekretariats placering. Motion So504 (kd) bör därför inte föranleda något initiativ från sida. När det gäller NEPI:s finansiering erinrar utskottet om att medel tillfördes nätverket vårproposition. Motion So358 (v) yrkande 2 avstyrks. styrelses redogörelse angående ökad tillgänglighet i sjukhusvården (redog. 2005/06:RRS4) Utskottets förslag i korthet bör lägga styrelses redogörelse angående ökad tillgänglighet i sjukhusvården till handlingarna. har beslutat att slutsatserna av den granskning som genomfört och som redovisas i granskningsrapporten (RiR 2005:7) Ökad tillgänglighet i sjukhusvården? Regeringens styrning och uppföljning skall överlämnas till i form av en redogörelse. Den särskilda satsningen på ökad tillgänglighet i sjukhusvården, som har granskat, upphörde vid utgången av . Resurstillskottet har därefter blivit permanent och överförts från anslag 48:5Bidrag för ökad tillgänglighet i hälso- och sjukvården till anslag 48:1 Kommunalekonomisk utjämning. Den fortsatta satsningen på ökad tillgänglighet i sjukhusvården har slagits ihop med införandet av en s.k. nationell vårdgaranti, vilket innebär att totalt ca tillförs landstingen och ca . En ny överenskommelse har tecknats mellan staten och . har getts ett särskilt uppföljningsansvar. granskning visar bl.a. att landstingens information till regeringen har varit otillräcklig för att beskriva utvecklingen av väntetiderna. De underlag som levererats till med avseende på väntetidsutveckling har inte varit möjliga att sammanställa till nationell nivå. anser i rapporten att regeringen inför den fortsatta satsningen på förbättrad tillgänglighet i hälso- och sjukvården bör se till att landstingens redovisningar är av sådan kvalitet att en nationell uppföljning blir möjlig. Styrelsen anser i likhet med att tillgängligheten inom sjukhusvården bör kunna mätas och följas upp på nationell nivå. Det är viktigt att möjliggöra relevanta jämförelser mellan olika sjukvårdshuvudmän och vårdgivare. Styrelsen anser att detta bör beaktas i den fortsatta satsning på nationell vårdgaranti och ökad tillgänglighet som pågår. Styrelsen pekar också på de principiella problemen med statlig styrning av landstingskommunal verksamhet genom överenskommelser med landstingens intresseorganisation. Som framgår av rapporten är sådana överenskommelser inte juridiskt bindande för de enskilda landstingen. Ett av målen för hälso- och sjukvården är att tillgängligheten skall förbättras. Utskottet instämmer därför i styrelses synpunkt att tillgängligheten inom sjukhusvården bör kunna mätas och följas upp på nationell nivå så att jämförelser kan göras mellan olika sjukvårdshuvudmän och vårdgivare. Liksom styrelsen anser utskottet att detta bör beaktas i den fortsatta satsningen på nationell vårdgaranti och förbättrad tillgänglighet i hälso- och sjukvården. Redogörelsen, som inte föranlett någon motion, bör inte föranleda någon åtgärd från sida. Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar (14:1) Utskottets förslag i korthet bör bifalla regeringens förslag om medelsanvisning till anslag 14:1 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. bör därmed avslå motionsyrkanden om annan medelsanvisning till anslaget och om villkor för medelsanvisningen. bör vidare avslå motioner om insatser mot hiv/aids samt stöd till HBT-organisationer och sexualpolitiska organisationer. Jämför reservationerna 6 (fp) och 7 (fp, c). I budgetpropositionen föreslås att anvisas under anslaget 14:1 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar. (Anslaget heter t.o.m. Insatser mot aids.) Anslaget disponeras av () för insatser mot hiv/aids. FHI samverkar med (), , smittskyddsläkarna och Kommuner och Landsting samt stimulerar till regionala och lokala aktiviteter. De största stöden lämnas till Noaks Ark - Röda Korset, () och (). Ekonomiskt stöd lämnas även till de hivsmittades frivilligorganisationer på riksnivå, bl.a. (). Dessutom lämnas visst ekonomiskt stöd till frivilligorganisationer som arbetar med att förbättra situationen för homo- och bisexuella samt transpersoner (HBT-organisationer). I betänkandet Samhällets insatser mot hiv/STI (SOU 2004:13) som överlämnades till regeringen ges bl.a. förslag till framtida insatser för medlen under anslaget och hur medlen skall administreras. har dessutom särskilda medel för hivprevention i storstadsregionerna tillfälligt avsatts under utgiftsområde 25. uppgår detta bidrag till . Regeringen anför att den inhemska spridningen av hivinfektion ligger på en, i ett internationellt perspektiv, låg och stabil nivå, som en rad omständigheter enligt regeringen talar för att risken för spridning av hivinfektion i det svenska samhället är stor. För att möjliggöra en samlad uppföljning av de hivpreventiva insatser som sker på statsbudgeten förs över till anslaget från utgiftsområde 25, anslag 48:2 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting. Merparten av dessa medel skall enligt regeringen användas till att betala ut vissa statsbidrag i enlighet med en överenskommelse mellan staten och och om vissa ersättningar inom folkhälsoområdet. avser regeringen att utarbeta en proposition med en samlad strategi för det hivförebyggande arbetet samt de statliga medlen inom detta område. I det sammanhanget avser regeringen att bl.a. ta ställning till inriktningen på de statliga medlen för hivförebyggande insatser samt hur dessa medel skall administreras. Det ekonomiska bidraget till HBT-organisationer ökades enligt regeringen kraftigt då tillfördes anslaget. I samband med att (N 2002:06) förslag behandlas skall regeringen återkomma med förslag på hur det ekonomiska stödet till HBT-organisationer bör utformas för att på ett bättre sätt återspegla regeringens ambitioner inom området. I avvaktan på att en sådan förändring kan komma till stånd bör dock stödet till HBT-organisationer tillfälligt ligga kvar inom utgiftsområde 9. I motion So693 av m.fl. (m) (delvis) yrkas att till anslag 14:1 Insatser mot aids för anvisar . Motionärerna anser att satsningarna på arbetet mot hiv/aids måste öka i stället för att stagnera eller urholkas och vill därför satsa ytterligare för att kunna säkerställa ett fortsatt kraftfullt hivpreventivt arbete. I motion L375 av m.fl. (v) yrkande 41 begärs ett tillkännagivande om att, i fördelningen av de statliga medlen till särskilda insatser mot hiv/aids i storstadsregionerna, frivilligorganisationernas verksamheter skall prioriteras och att anslagen inte skall fördelas till landstingens/regionernas och kommunernas ordinarie verksamhet. En likadan begäran finns i motion So633 av och (båda mp) yrkande 2. I motion So633 yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att säkerställa öronmärkningen av det specialdestinerade statliga anslaget till den preventiva verksamheten mot hiv/aids. Tre motionsyrkanden rör frågor om insatser mot hiv/aids. I motion So470 av m.fl. (fp) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om fortsatt stöd till hivprevention. Motionärerna avvisar bestämt nedrustningen av den hivpreventiva verksamheten och anser att de specialdestinerade statsbidragen skall finnas kvar även . I motion So468 av och (båda fp) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om det allmännas stöd till hivpositivas organisationer. Motionärerna pekar på att antalet betalande medlemmar ofta är lågt i förhållande till antalet personer som faktiskt omfattas av verksamheten. I motion L375 av m.fl. (v) yrkande 42 begärs ett tillkännagivande om återredovisning av hur de statliga medlen till särskilda insatser mot hiv/aids i storstadsregionerna har använts. En likalydande begäran finns i motion So633 av och (båda mp) yrkande 3. En motion tar upp frågan om stöd till HBT-organisationer. I motion L291 av m.fl. (fp) yrkande 20 begärs ett tillkännagivande om stöd till frivilligorganisationer för homosexuella, bisexuella och transpersoner. Motionärerna anför bl.a. att det är problematiskt att stödet till HBT-organisationer är knutet till de medel som FHI disponerar för insatser mot hiv/aids. En översyn måste enligt motionärerna göras som säkerställer att statsstödet till HBT-organisationers allmänna verksamhet inte har ekonomisk koppling till statsanslagen avsedda för insatser mot hiv/aids. Ett par motionsyrkanden gäller stöd till sexualpolitiska organisationer.