bet · GT01BoU4 · 2005-11-10 00:00:00 — I den rollen söker vägleda myndigheter och andra namngivare i deras beslutsfattande genom att framföra synpunkter och avge utlåtanden i ärenden av principiell vikt. Kraven på god ortnamnssed kommer till uttryck i 1 kap. 4 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Bestämmelserna innebär bl.a. att hävdvunna ortnamn inte skall ändras utan starka skäl, att ortnamn skall stavas enligt vedertagna regler för språkriktighet och att påverkan på hävdvunna namn skall beaktas vid nybildning av ortnamn. Av bestämmelsen framgår att namn som godkänts för offentlig kartproduktion skall användas i sin godkända form, dvs. det namn och den stavning som finns på de allmänna kartorna eller i ortnamnsdatabas. Utskottet kan dela den uppfattning som torde ligga till grund för förslaget i motionen, att ortnamnsfrågorna skall behandlas på ett sätt som gör att god ortnamnssed iakttas. I detta ligger också att hävdvunna namn skall värnas. kan dessa frågor ibland vara svåra att hantera på ett för alla idealiskt sätt. Det förekommer sålunda att namnbruket varierar också i en och samma trakt. Utskottet vill för sin del inte utesluta att det kan finnas anledning att från tid till annan se över hur ortnamnsfrågorna handläggs ur olika aspekter. Vad som i motionen anförts har dock inte givit utskottet anledning att nu förorda en sådan översyn, varför motion 2005/06:Bo6 (fp) yrkande 1 avstyrks. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Myndighetsstrukturen, punkt 2 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo6 yrkande 2 i denna del och avslår motion 2005/06:Bo3 yrkande 2. Vi delar regeringens bedömning att och de 21 länsvisa lantmäterimyndigheterna bör sammanföras till en myndighet, liksom att huvudmannaskapet för inskrivningsverksamheten förs över till verket. Däremot ställer vi oss tveksamma till de principer som regeringen uppenbarligen tänker låta vägleda den nya myndighetsstruktur som skall bildas. I synnerhet är det olämpligt att, som regeringen avser att göra, låta regionala sysselsättningshänsyn ligga till grund för myndighetsstrukturen. Myndigheternas verksamhet skall naturligtvis struktureras utifrån myndighetens uppgifter och behov. I första hand är det således kraven på en rationell och kostnadseffektiv verksamhet som skall vara styrande. Myndigheten bör sålunda struktureras utifrån vad som bäst gynnar verksamheten och effektiviteten. Det är naturligtvis viktigt att vi kan ta till vara de positiva effekter som vi menar bör komma ut av den nya myndighetsstrukturen. Sammanslagningen av lantmäteriet till en myndighet får därför inte dra ut , utan den bör genomföras till , dvs. med att huvudmannaskapet för inskrivningsmyndigheterna övergår till . Vad vi nu med anslutning till förslaget i motion 2005/06:Bo6 (fp) yrkande 2 i denna del anfört bör som sin mening tillkännage för regeringen. Myndighetsstrukturen, punkt 2 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo3 yrkande 2 och avslår motion 2005/06:Bo6 yrkande 2 i denna del. Det finns goda skäl för att sammanföra och de länsvisa lantmäterimyndigheterna till en myndighet, liksom att föra över huvudmannaskapet för inskrivningsverksamheten till verket. Visserligen finns det kommuner som har uttryckt oro för att en sammanslagning skulle leda till färre lokala kontor och försämrad service, men jag utgår ifrån att den framtida kontorstätheten inte sammanhänger med hur många myndigheter lantmäteriet är indelat i, utan utifrån det faktiska behovet av tjänsterna. Det är enligt min mening minst sagt olyckligt att det inte redan nu läggs fast en tidpunkt för när sammanslagningen skall genomföras. I propositionen ges sålunda inget besked på denna punkt. Den enda slutsats man kan dra av detta är att regeringen helt enkelt inte vågar sätta ned foten, trots att det numera är mycket vanligt att slå samman statliga myndigheter som varit indelade länsvis. bör därför kräva att det fastställs dels att en sammanslagning av myndigheterna skall göras, dels när den skall göras. Det är min och uppfattning att sammanslagningen, i enlighet med förslaget i kd-motionen, bör ske . Vad jag nu med anslutning till förslaget i motion 2005/06:Bo3 (kd) yrkande 2 anfört bör som sin mening tillkännage för regeringen. Inskrivningsverksamheten, punkt 3 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo6 yrkande 2 i denna del och avslår motion 2005/06:Bo2. Vi delar bedömningen att huvudmannaskapet för inskrivningsverksamheten bör föras över till , liksom bedömningen att och de länsvisa lantmäterimyndigheterna bör sammanföras till en myndighet. Vi finner det dock olyckligt att, som regeringen gör, redan nu slå fast att inskrivningsverksamheten skall bedrivas på just sju orter. Det kan naturligtvis finnas skäl att behålla verksamheten på de orter där den finns, men detta är en bedömning som måste göras utifrån de nya förutsättningar som en sammanslagning ger. Enligt vår mening är det minst sagt olämpligt att, som regeringen gör, låta regionala sysselsättningshänsyn ligga till grund för myndighetsstrukturen. Myndigheten bör i stället struktureras utifrån vad som bäst gynnar verksamheten och effektiviteten. I arbetet med omstruktureringen av inskrivningsverksamheten bör man dessutom ha i åtanke att den nya möjligheten till tredimensionell fastighetsbildning troligtvis kommer att leda till ökad arbetsbelastning för inskrivningsmyndigheten framöver. Det gäller i synnerhet ifall vårt förslag om att ta bort dagens begränsningar och tillåta ägarlägenheter genomförs. Vad vi nu med anslutning till förslaget i motion 2005/06:Bo6 (fp) yrkande 2 i denna del anfört bör som sin mening tillkännage för regeringen. Myndighetsutövning och upphandling av förrättningsförberedelser, punkt 4 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Bo3 yrkande 8, 2005/06:Bo4 yrkande 1 och 2005/06:Bo5 yrkande 3. Det är vår principiella uppfattning att staten endast bör bedriva sådan verksamhet som är att betrakta som ren myndighetsutövning. Med den utgångspunkten anser vi att fastighetsbildning och fastighetsregistrering även fortsättningsvis bör utgöra ett offentligt åtagande i de delar som rör ren myndighetsutövning och registerföring. menar vi att det finns betydande delar i verksamheten som kan utföras av andra kompetenta och kvalificerade utförare inom den privata sektorn. Inte minst har den internationella utvecklingen och den tekniska utvecklingen skapat förutsättningar för att betydande delar av arbetet kring fastighetsbildningen kan bedrivas av andra än lantmäteriet. Ett bevis för detta är att i de flesta länder i finns ett betydligt mindre offentligt åtagande på området än i . Ett bra exempel på ett område där extern medverkan nu är möjlig på ett helt annat sätt än tidigare är förrättningsförberedelser. Omfattande offentliga investeringar har gjorts i databaser. Det innebär att många aktörer genom tillgång till dessa databaser skulle kunna utföra arbetet med förrättningsförberedelser. Det har inte tidigare varit möjligt eftersom arbetet då krävde tillgång till papperskartor m.m. i lantmäterikontorets arkiv. Detta hinder är nu undanröjt. De senaste årens utveckling visar att den offentligt bedrivna lantmäteriverksamheten haft stora svårigheter att nå de effektiviseringsnivåer som är rimliga mot bakgrund av de mycket omfattande offentliga investeringarna i databaser och IT-stöd. Enda sättet att motverka denna utveckling är att låta också privata utförare konkurrera om de moment i förrättningarna som inte är ren myndighetsutövning. Vi delar således inte regeringens uppfattning att möjligheterna till extern medverkan vid lantmäteriförrättningar inte bör utökas. De möjligheter som finns att upphandla externa tjänster är helt otillräckliga. Vi menar att det måste bli möjligt för lantmäterimyndigheten att vid beredning av ärenden upphandla vissa förrättningsmoment. Det finns enligt vår mening stora effektivitetsvinster att hämta genom ett sådant förfarande. Uppdragsverksamhet i anslutning till fastighetsbildning, punkt 5 (m, kd) av (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Bo3 yrkande 7 och 2005/06:Bo5 yrkande 4. Regeringen anser att lantmäterimyndigheterna med hänsyn till närhets-, service- och effektivitetsaspekter bör få bedriva viss uppdragsverksamhet med direkt anknytning till en fastighetsbildningsåtgärd. Vi delar inte denna uppfattning. De regionalpolitiska skäl som regeringen främst åberopar motiverar inte ett avsteg från principen om att denna typ av lantmäteritjänster bör utföras av privata företag. Det sägs dessutom rent ut i propositionen att ställningstagandet i lika hög grad är baserat på en strävan att ge ekonomisk bärkraft åt de lantmäterikontor som är belägna i glesbygd. Effekterna av en sådan strategi kan bli den motsatta mot vad som är tänkt. Ett offentligt uppdragsengagemang riskerar naturligtvis att tränga ut företagsetableringar på dessa orter. Det är i stället så att framväxt av ny teknik och små och medelstora företag inom lantmäteriområdet gör att i stort sett hela landet kan förses med de tjänster som utförs av de statliga lantmäterimyndigheterna. Det framstår mot den bakgrunden som helt naturligt att begränsa de statliga insatserna till att enbart avse myndighetsutövningen. Enligt vår mening bör strävan vara att underlätta för kommuner att samverka och att främja utveckling av privata företag inom lantmäteriområdet. närhet till tätbebyggda områden i , och är också en garant för att företag etableras med verksamhet över riksgränserna. En sådan utveckling kommer att vara till gagn för hela landet och då inte minst för glesbygden. Vad vi nu anfört om uppdragsverksamhet i anslutning till fastighetsbildning med anledning av förslagen i motionerna 2005/06:Bo3 (kd) yrkande 7 och 2005/06:Bo5 (m) yrkande 4 bör tillkännage för regeringen som sin mening. Ett råd som stöd för samordningsfunktionen, punkt 6 (m, fp) av (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Bo5 yrkande 5 och 2005/06:Bo6 yrkande 3 och avslår motion 2005/06:Bo3 yrkande 9. Vi delar inte bedömningen att det är regeringens uppgift att inrätta ett råd eller att vidta andra åtgärder som kan fordras för att skall fylla sin samordningsroll. Enligt vår mening borde det vara en självklar uppgift för verket att svara för den samordning av informationsförsörjningen inom geodataområdet som rådet är tänkt att ansvara för. Det är ett arbete som vi menar måste pågå kontinuerligt och ingå som en naturlig del i verkets löpande verksamhet. I den mån så inte nu är fallet är det en uppgift som bör läggas på . I enlighet med förslagen i motionerna 2005/06:Bo5 (m) yrkande 5 och 2005/06:Bo6 (fp) yrkande 3 bör det sålunda ankomma på att vidta de åtgärder som erfordras för att verket skall kunna ta sitt samordningsansvar inom geodataområdet. Ett råd som stöd för samordningsfunktionen, punkt 6 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo3 yrkande 9 och avslår motionerna 2005/06:Bo5 yrkande 5 och 2005/06:Bo6 yrkande 3. Jag delar den uppfattning som organisationen och Landsting givit uttryck för, att samordningsfunktionen för geografisk information bör ligga direkt under regeringen. Det finns enligt min mening flera skäl som talar för en sådan ordning. Det främsta skälet är att regeringens styrning av lantmäteriverksamheten måste förbättras genom att den görs tydligare och mera målinriktad. Det är min uppfattning att många av de problem som funnits och finns i verksamheten sedan det nya Lantmäteriet bildades kunnat undvikas genom en aktivare styrning från regeringens sida. Den nätverksmyndighetsorganisation som är under utveckling i statsförvaltningen talar också för att samordningsfunktioner helst bör ligga direkt under regeringen. Så länge lantmäteriet får fortsätta att bedriva en omfattande uppdragsverksamhet talar även detta förhållande tillsammans med den förestående implementeringen av INSPIRE-direktivet för att samordningsfunktionen, åtminstone initialt, bör förläggas direkt under regeringen. bör således av dessa skäl läggas under regeringen under i varje fall . Vad jag nu med anslutning till motion 2005/06:Bo3 (kd) yrkande 9 anfört om att bör läggas direkt under regeringen bör som sin mening tillkännage för regeringen. Avgränsning av uppdragsverksamheten, punkt 7 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Bo3 yrkande 4, 2005/06:Bo4 yrkande 2, 2005/06:Bo5 yrkande 2 och 2005/06:Bo6 yrkande 4. Näringsverksamhet som bedrivs i offentlig regi är ett påtagligt problem på många marknader. Det gäller allt från små kommunala kaféer till mer eller mindre landsomfattande verksamheter. Kommuner och statliga myndigheter bedriver i ökad utsträckning näringsverksamhet på konkurrensmarknader. När det gäller kommunerna är det en verksamhet som pågår trots att kommunallagen i princip inte tillåter kommuner och landsting att konkurrera på den privata marknaden. En studie som Statskontoret har genomfört om staten som kommersiell aktör visar dessutom att ett mycket stort antal myndigheter bedriver kommersiell verksamhet. Av den studerade kommersiella verksamheten bedömdes ungefär en fjärdedel vara av sådan omfattning att den påverkade konkurrensen negativt. En effekt av detta är konkurrensproblem som minskar effektiviteten på marknaden, hämmar utvecklingen och begränsar tillväxtpotentialen. Det är mot den bakgrunden vår principiella uppfattning att näringsverksamhet i offentlig regi bör avvecklas. Utgångspunkten bör således vara att offentliga organ ägnar sig åt myndighetsutövning och inte näringsverksamhet. uppdragsverksamhet, Metria, är ett tydligt exempel på de problem som kan uppkomma när det offentliga verkar på en marknad i konkurrens med privata aktörer. Det främsta problemet ligger i att Metrias uppdragsverksamhet har en stark knytning till den övriga verksamheten vid . Den starka kopplingen till myndighetsuppgifterna ger Metria en särställning på marknaden. Det finns bl.a. en uppenbar risk för att den anslagsfinansierade delen av verksamhet också kommer att bära en del av Metrias administrativa kostnader. Ytterligare ett problem är Metrias starka dominans på marknaden och nästan monopolliknande ställning inom vissa delmarknader. Dagens situation har lett till konkurrenssnedvridningar och andra marknadsstörningar, något som har skadat förtroendet för lantmäteriet. Därför bör uppdragsverksamhet avskiljas helt från verkets myndighetsroll och övergå i nytt huvudmannaskap. Vad vi nu med anslutning till förslagen i motionerna 2005/06:Bo3 (kd) yrkande 4, 2005/06:Bo4 (c) yrkande 2, 2005/06:Bo5 (m) yrkande 2 samt 2005/06:Bo6 (fp) yrkande 4 anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Marknads- och konkurrensråd, punkt 8 (m, fp) av (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Bo5 yrkande 6 och 2005/06:Bo6 yrkande 5. Avsikten med att tillsätta ett marknads- och konkurrensråd är att på detta sätt lösa problemet med att bedriver kommersiell verksamhet vid sidan av sina myndighetsuppgifter. Att tillsätta ett råd löser inte på något sätt de grundläggande problem som verkets uppdragsverksamhet, Metria, ger upphov till. Den enda framkomliga vägen är i stället att klart skilja uppdragsverksamheten från myndighetsuppgifterna. Enligt vår mening bör uppdragsverksamhet avskiljas helt från verkets myndighetsroll och övergå i nytt huvudmannaskap. Vid en sådan renodling av myndighetsrollen finns det inget behov av ett marknads- och konkurrensråd. Ansvaret för konkurrensfrågorna bör som ligga på . I enlighet med förslagen i motionerna 2005/06:Bo5 (m) yrkande 6 och 2005/06:Bo6 (fp) yrkande 5 bör sålunda ge regeringen till känna att något marknads- och konkurrensråd inte bör inrättas. konkurrenspolitik, punkt 9 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo5 yrkande 1 och avslår motion 2005/06:Bo3 yrkandena 3, 5 och 6. Enligt vår mening måste lantmäteriet upphöra med såväl den uppdragsverksamhet som är knuten till fastighetsbildning som uppdragsverksamheten i övrigt. Genom att en statlig myndighet här uppträder som en aktör på marknaden snedvrids konkurrensen och störningar uppkommer på marknaden. En avveckling av uppdragsverksamheten är dock bara ett första steg för att stärka konkurrensen på lantmäteriområdet. För att förbättra effektiviteten på denna marknad måste också övriga delar av lantmäteriet så långt möjligt öppnas också för andra aktörer. Det bör sålunda bli möjligt för privata företag att svara för sådana delar av lantmäteriets verksamhet som inte är att betrakta som ren myndighetsutövning. Inte minst utvecklingen på dataområdet liksom den tekniska utvecklingen i övrigt har skapat helt nya förutsättningar för andra aktörer att medverka vid de förrättningar m.m. som lantmäteriet svarar för. Det faktum att vi i förhållande till många länder har en mycket liten andel privat medverkan på lantmäteriområdet visar också på att en ökad konkurrensutsättning är möjlig. Vad vi nu med anslutning till motion 2005/06:Bo5 (m) yrkande 1 anfört om behovet av att öka konkurrensen på lantmäteriområdet bör tillkännage för regeringen som sin mening. konkurrenspolitik, punkt 9 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo3 yrkandena 3, 5 och 6 samt avslår motion 2005/06:Bo5 yrkande 1. En förutsättning för en väl fungerande marknad är att där finns många aktörer som arbetar i konkurrens. Den svenska marknaden för lantmäteritjänster m.m. svarar inte mot dessa allmänna krav. Det är främst en följd av att här finns en dominerande aktör, Lantmäteriet genom Metria. Det finns därför anledning att göra en bred översyn över de villkor som bör gälla för framtida verksamhet. Utgångspunkten bör då vara att den konkurrensutsatta verksamheten skall avvecklas. I de undantagsfall det trots detta kan finnas skäl att tillåta sådan verksamhet måste regeringen, utifrån de fastställda förvaltningspolitiska riktlinjerna, redovisa de särskilda skäl som enligt regeringen motiverar att lantmäteriet skall bedriva konkurrensutsatt verksamhet. I de fall det inte finns tydliga och mycket starka skäl för att verksamheten skall fortgå bör uppdragsverksamheten upphöra. Ett särskilt problem utgör den uppdragsverksamhet som bedrivs gentemot bank- och kreditväsendet. Enligt min mening måste den verksamheten ses över. En sådan översyn bör bl.a. avse verksamhetens effektivitet och funktion. En sådan genomlysning är särskilt viktig mot bakgrund av den internationalisering som sker inom området. Slutligen måste åtgärder vidtas för att utsätta sådan verksamhet för konkurrens som till övervägande delen bedrivs i egenregi. Ett exempel på detta är att det ställts krav på att av arbetet med databasuppbyggnaden skulle upphandlas. Utvärderingar som gjorts visar emellertid att denna andel inte alls uppnåtts. Insatser måste därför till så att det fortsatta arbetet med databasuppbyggnad och ajourhållning kan upphandlas i betydande omfattning. Här finns det också goda erfarenheter att hämta från vårt grannland . Genom att egenregiverksamheten utsätts för konkurrens måste arbetsformer och rutiner förbättras. Regeringen bör därför återkomma med noggranna samhällsekonomiska beräkningar inför framtida beslut om ökad konkurrensutsättning. Vad jag nu med anslutning till motion 2005/06:Bo3 (kd) yrkandena 3, 5 och 6 anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. I den mån motion 2005/06:Bo5 (m) yrkande 1 inte kan anses tillgodosedd med det nu anförda avstyrks den. Fastighetsindelning och informationsförsörjning, punkt 10 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo3 yrkande 1. Även om det för tillfället inte är aktuellt att frångå principen om att fastighetsbildning och fastighetsregistrering är ett offentligt åtagande finns det anledning att överväga hur dessa verksamheter kan bedrivas. Den internationella utvecklingen tillsammans med den tekniska utvecklingen har skapat förutsättningar för att lägga över betydande delar av handläggningen av fastighetsbildning på andra aktörer. Enligt min och många andra bedömares mening är det nu tekniskt möjligt för den som har tillräcklig kompetens och som genom auktorisation eller certifiering uppfyller tydliga kvalitetskrav att ta över delar av fastighetsbildningen. Ett ytterligare skäl är att utvecklingen visar att den offentligt bedrivna lantmäteriverksamheten haft stora svårigheter att nå de effektiviseringsnivåer som är rimliga mot bakgrund av de mycket omfattande offentliga investeringarna i databaser och IT-stöd. Det kan således inte uteslutas att det finns tillräckliga skäl för att minska det offentliga åtagandet. Betecknande är också att det i de flesta länder i finns ett betydligt mindre offentligt åtagande än i . Vad jag nu med anslutning till förslagen i motion 2005/06:Bo3 (kd) yrkande 1 anfört om fastighetsindelning och informationsförsörjning bör tillkännage för regeringen som sin mening. Redovisningen av intäkter, punkt 11 (m, c) av (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo5 yrkande 7. omsatte Lantmäteriet , varav utgjordes av anslag över statsbudgeten. En betydande del av verksamheten finansieras således på annat sätt än genom anslag. Det är bl.a. fråga om tvingande avgifter av olika slag. Enligt vår mening är dessa avgifter att betrakta som en typ av beskattning till följd av sin tvingande karaktär. För oss är det grundläggande att staten hanterar medborgarnas skattemedel effektivt. För att det demokratiska ansvarsutkrävandet skall fungera krävs det transparens i hanteringen av avgifter och skattemedel. Om myndigheter kan vältra över kostnader på medborgarna utan begränsning riskerar vi att få en situation där offentliga verksamheter levererar sämre och dyrare tjänster än vad som är nödvändigt. leder också en ökad avgiftsfinansiering av offentliga tjänster till ett ökat skatteuttag.