bet · GT01FiU1 · 2005-11-10 00:00:00 — Vid behandlingen gjorde ett tillkännagivande som innebar att ett nationellt katastrofkonto kan övervägas för att bistå kommuner vid stora katastrofer. Statsministern aviserade också att regeringen kommer att tillsätta en utredning för att analysera hur samhället ska bli mer robust mot de klimat- och miljörelaterade påfrestningarna. är tveksamt till lösningar som innebär att fonder för speciella ändamål byggs upp vid sidan av statsbudgeten. Motionären föreslår här också att fonden ska innehålla betydande belopp och att utbetalningar ska kunna göras snabbt. Principen i budgetlagen, en princip som har stor betydelse för den övergripande budgetdisciplinen och för möjligheter att följa och kontrollera budgetutvecklingen, är att statsbudgeten ska vara heltäckande och omfatta allt som påverkar statens lånebehov. Fonder av det slag som motionären föreslår riskerar att skapa betydande problem både vad gäller budgetdisciplinen och finansmakt. avstyrker motion Fi210 (fp). 8.9 Politikområden inom utgiftsområde 23 Utskottets förslag i korthet bör inte föreslå en ändrad indelning av politikområden, då detta enligt utskottets mening är en fråga som regeringen själv bör besluta om. Därmed avstyrks motionsyrkanden om en ändrad indelning av politikområden inom utgiftsområde 23. Jämför reservation 16 (kd). I motion MJ594 (kd) anser motionärerna att indelningen av utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske m.m. i politikområden bör renodlas (yrkande 2). Motionärerna föreslår att den nuvarande indelningen (skogspolitik, djurpolitik, livsmedelspolitik, landsbygdspolitik och samepolitik) ersätts med följande indelning: jordbrukspolitik, skogspolitik, fiskepolitik, djurpolitik och samepolitik. Motionärerna föreslår också nya målformuleringar för politikområdena jordbrukspolitik, fiskepolitik och djurpolitik, medan målen för politikområdena skogspolitik och samepolitik förblir oförändrade. fattar beslut om budgeten i en finansiell struktur avseende utgiftsområden och anslag. Regeringen har valt att göra resultatuppföljningen utifrån en delvis annan indelning av budgeten i 48 politikområden och i förekommande fall verksamhetsområden. Upphovet till indelningen var enligt regeringen bl.a. de krav som ställt på bättre målformuleringar, och regeringens bedömning var att förutsättningarna för att nå detta skulle öka med en verksamhetsindelad budget. Vissa politikområden ryms i sin helhet inom ett utgiftsområde, medan de i andra fall spänner över flera utgiftsområden. När regeringen presenterade den statliga verksamheten i politikområden uttryckte finansutskottet i sitt betänkande (bet. 2000/01:FiU1) att man såg detta som ett led i det utvecklingsarbete av den ekonomiska styrningen som pågick inom . Utskottet gjorde bedömningen att indelningen i politikområden skulle kunna ge förutsättningar för väl formulerade mål inom ramen för resultatstyrningen, men betonade vikten av att politikområdesindelningen anpassas till arbetsformer för att ska kunna ta till vara de potentiella fördelarna med politikområdena. Utskottet uttryckte att politik- och utgiftsområdena borde bringas i större överensstämmelse med varandra. I budgetpropositionen anger regeringen att man har för avsikt att i särskild ordning och i nära dialog med företrädare för såväl som förvaltningen överväga den fortsatta inriktningen av arbetet med att ta fram en ändamålsenlig form för redovisning av resultatinformation. Regeringen avser att återkomma till med en redogörelse för den närmare inriktningen av förestående utvecklingsinsatser inom området. Utskottet vill framhålla vikten av att detta arbete ges hög prioritet. Utgiftsområde 23, som motionärerna lyfter fram, är exempel på ett område där politikområdet spänner över olika utgiftsområden, och därmed också berör olika utskott. Inom utgiftsområdet finns politikområdet Samepolitik där såväl miljö- och jordbruksutskottet som svarar för beredningen av var sitt anslag. Detta skapar vissa olägenheter vid budgetbehandlingen. har dock inte funnit anledning att på eget initiativ besluta om ändringar som rört politikområdesindelningen. Eftersom det är regeringen som svarar för resultatuppföljning och återrapportering till och det är i dessa sammanhang som politikområdesindelningen fått sin stora betydelse anser utskottet det naturligt att regeringen beslutar om politikområdesindelningen. Utskottet ser mot denna bakgrund inte någon anledning för att vidta någon åtgärd med anledning av motionärernas förslag och avstyrker motion MJ594 (kd) yrkande 2. 8.10 Effekter av besparingar Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslag om samhällsekonomiska kalkyler vid besparingar samt om utredning av effekterna av 1990-talets budgetsanering. I motion Fi221 av () föreslår motionären att en utredning om kostnaderna för 1990-talets nedskärningspolitik genomförs. genomfördes stora nedskärningar i såväl den offentliga kärnverksamheten som försäkringssystemen. Det vore enligt motionären naivt att tro att detta inte fått konsekvenser som kan studeras. Hur har t.ex. skolan, sjukvården och äldreomsorgen påverkats, och hur har den ökade otrygghet som nedskärningarna medfört påverkat samhället ekonomiskt? Vilket samband har de ökade sjukskrivningarna med nedskärningspolitiken? Motionären anser att en utredning av kostnaderna för nedskärningspolitiken är av största vikt för att kunna fatta bra politiska beslut i framtida budgetprocesser. I motion Fi239 av och (båda s) anförs att kommuner, landsting, statliga bolag etc. genomför besparingar i verksamheter för att minska sina egna kostnader utan en tanke på de samhällsekonomiska konsekvenserna. Enskilda aktörer bör, enligt motionärerna, tvingas att se helheten. På samma sätt som man kräver miljökonsekvensbeskrivningar och jämställdhetsanalyser av olika beslut bör man kräva att en samhällsekonomisk kalkyl genomförs av planerade nedskärningar och besparingar. Detta kan leda till mer samhällsekonomiskt förnuftiga lösningar av ekonomiska problem samt bli ett starkt argument för kommuner, landsting och statliga och kommunala bolag mot krav på nedskärningar. Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat liknande motionsförslag om effekterna av 1990-talets budgetsanering, senast i betänkande 2004/05:FiU1. Utskottet gjorde då en noggrann genomgång av förutsättningarna för och orsakerna till saneringen . Utskottet avstyrkte motionsförslaget med bl.a. följande motiveringar: Det är enligt utskottets mening ofrånkomligt att en så kraftfull sanering av de offentliga finanserna som genomfördes får konsekvenser för den offentliga verksamheten. En av principerna under budgetsaneringen var dock att verksamheter som skola, vård och omsorg skulle värnas framför transfereringar, och allteftersom det ekonomiska utrymmet tillåtit har det ekonomiska stödet till kommuner och landsting även därefter prioriterats av regeringen och riksdag. Utskottet kan dock inte nog understryka vikten av att den löpande budgetpolitiken förs på ett ansvarsfullt sätt, så att åtgärdsprogram som 90-talets sanering av de offentliga finanserna inte blir nödvändiga. Utskottet kan i sammanhanget också konstatera att ett betydande uppföljningsarbete genomförts genom t.ex. Finans- och penningpolitiskt bokslut för 1990-talet (vårpropositionen 2001 bilaga 5) samt omfattande arbete. Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi221 (mp). När det gäller förslaget i motion Fi239 anser utskottet att det inte är rimligt att kräva samhällsekonomiska kalkyler av kommuner, landsting eller offentligt ägda bolag i samband med neddragningar. Samhällsekonomiska överväganden och bedömningar bör göras av staten. Utskottet förutsätter att regeringen löpande följer dessa frågeställningar samt att regeringen vid behov för samtal med företrädare för Kommuner och Landsting (SKL). Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi239 (s). 8.11 Bilaga i budgetpropositionen om äldre kvinnors ekonomiska situation Utskottets förslag i korthet Utskottet anser att regeringen i budgetpropositionen uppmärksammar och föreslår förbättringar av den ekonomiska situationen för äldre kvinnor. Därmed avstyrks motionsförslag om en översyn och ökad belysning av den ekonomiska situationen för äldre kvinnor. I motion Fi291 av () yrkandena 1 och 2 anförs att kvinnor och män måste ges samma reella möjligheter att försörja sig själva och sina barn. Det avlönade arbetet ska ge ekonomisk självständighet och trygghet i förvärvsaktiv ålder men också innebära ekonomisk självständighet och trygghet som pensionär. Äldre kvinnor som inte har förvärvsarbetat eller har förvärvsarbetat lever med mycket små ekonomiska marginaler. Den ekonomiska situationen för dessa kvinnor behöver enligt motionären ses över och genomlysas för att förbättra möjligheten till ett tryggt åldrande. I budgetpropositionens särtryck Fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män bör också fördelningen mellan kvinnor och män belysas. Utskottet delar motionärens syn avseende äldre kvinnors rätt till ett tryggt åldrande. Utskottet ser därför positivt på att regeringen genomfört en rad åtgärder för att förbättra villkoren för såväl äldre kvinnor som äldre män. Kommuner och landsting har tillförts resurser för att höja kvaliteten i äldreomsorgen och sjukvården, och tillsynen inom äldreomsorgen har förstärkts. Ett nytt äldreförsörjningsstöd har införts, bostadstillägget för pensionärer har höjts och perioden för omställningspension har förlängts. I budgetpropositionen föreslår regeringen att bostadstillägget för pensionärer höjs till från . Detta gynnar de allra sämst ställda pensionärerna, varav en majoritet är kvinnor. Utskottet vill vidare påpeka att den ekonomiska situationen för äldre kvinnor i hög grad redan belyses av regeringen. Detta görs bl.a. i rapporter om pensionärernas levnadsvillkor, som utkommer med cirka tre års mellanrum. Den senaste rapporten var Ds 2002:14 Gyllene år med silverhår - för vissa eller för alla. En ny rapport planeras av . Vidare redovisas den allmänna pensionens fördelning mellan kvinnor och män i Pensionssystemets årsredovisning. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion Fi291 (s) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslag om att inrätta ett råd av ekonomisk expertis som ska granska utformningen av finanspolitiken. I motion Fi277 av och (båda c) föreslås att inrättar ett råd av ekonomisk expertis som granskar landets finanspolitik. Syftet med ett sådant råd är att det ska granska finanspolitiken utifrån ett långsiktigt perspektiv och sedan offentliggöra resultatet. Rådet ska, enligt motionärerna, inte ha någon formell makt, men regeringen bör vara tvungen att bemöta rådets rapporter och vid behov förklara varför man politiskt vill genomföra förslag trots negativa långsiktiga ekonomiska konsekvenser. ska vara opartiskt och opolitiskt och därmed vara en objektiv röst i den finanspolitiska diskussionen. Finanspolitiska beslut ska enligt utskottets mening tas i demokratiskt fastlagd ordning och ansvar utkrävas i och ytterst i allmänna val. Utskottet anser att det i det svenska samhället finns tillräckligt många organisationer och privata institutioner som besitter sådan kompetens att det garanterar en fri och oberoende debatt om finanspolitikens utformning. Det ankommer på regeringen och de partier som stöder regeringen i att förklara och försvara den förda politiken. Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi277 (c). Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Riktlinjer för den ekonomiska politiken (avsnitten 1 och 2), punkt 1 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om (fyll i). Därmed bifaller delvis motionerna 2005/06:Fi240 av m.fl. (m) yrkande 1, 2005/06:Fi241 av m.fl. (fp) yrkande 1, 2005/06:Fi242 av m.fl. (kd) yrkandena 1, 3 och 8, 2005/06:Fi243 av m.fl. (c) yrkandena 1 och 2, 2005/06:Sk496 av m.fl. (m) yrkande 2 och 2005/06:A310 av m.fl. (c) yrkande 2 och avslår proposition 2005/06:1 Finansplanen punkt 1. står inför stora utmaningar. Nära en och en halv miljon vuxna går inte till jobbet en vanlig dag eller arbetar mindre än de skulle önska. Allt färre arbetstimmar blir utförda och allt färre väljer att starta och driva företag. Sysselsättningen och företagandet är centralt för samhällets utveckling. Vårt välstånd och möjligheterna att få fler människor tillbaka i arbete bygger på att fler entreprenörer kan och vill driva företag och engagera sig som arbetsgivare. Det måste därför bli mer lönsamt att arbeta, mer lönsamt att anställa och enklare för den som förlorat jobbet att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden. Utmaningarna kommer både inifrån och från omvärlden. En relativt sett allt äldre befolkning kommer att ställa stora krav på välfärdssystemen som den internationella konkurrensen blir hårdare med nya länder som blir viktiga konkurrenter till svenska företag och jobb. Men har goda förutsättningar. Arbetskraften är väl utbildad och det tekniska kunnandet är högt. Tillväxten i omvärlden är stark, vår exportindustri kan utnyttja den draghjälp som den internationella konjunkturen ger. Globaliseringen ökar konkurrensen men ger oss stora möjligheter att vinna nya marknader i de snabbt växande ekonomierna i och . potential utnyttjas inte. Mer än en miljon människor som skulle kunna göra en insats står utanför arbetslivet. ekonomi är inte tillräckligt flexibel för att lösa de anpassningsproblem vi står inför. Varken Socialdemokraterna eller dess stödpartier har svar på frågan hur de utanförstående ska komma in på arbetsmarknaden. Deras enda svar är att skapa tillfälliga jobb i offentlig sektor som inte ger en bestående förbättring. Vår välfärd bygger på arbete och det gäller både den privata välfärden och den som offentlig sektor svarar för. Detta kräver i särskilt hög grad att många arbetar, att antalet arbetade timmar är högt. Men antalet arbetade timmar per person har stagnerat eller minskat. Basen för den svenska ekonomin måste stärkas. För att det ska ske måste företagen få växa och blomstra. Våra partier har i skapat en plattform för ett samarbete som ska angripa de avgörande frågor som socialdemokratin försummar. Vår politik syftar till att föra in människor på arbetsmarknaden genom att göra det mer lönsamt att arbeta och genom att skapa förutsättningar för att det kan bildas nya företag och för att gamla företag kan expandera så att det finns jobb för människor att gå till. Den växande arbetslösheten, det stagnerande eller sjunkande antalet arbetade timmar och det minskade antalet företagare är ett uttryck för att är på fel väg. För att vända utvecklingen och skapa fler jobb måste det bli mer lönsamt att arbeta, mer lönsamt att anställa och enklare för den som förlorat jobbet att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden. Regeringens och ansvar för tillväxtförutsättningarna handlar om att skapa ett skattesystem och ett företagsklimat som gynnar sysselsättning och entreprenörskap. Men det handlar också om att föra en politik som skapar sunda offentliga finanser. Staten måste ta ett tydligt ansvar för att ge förutsättningar för självbärande och livskraftiga regioner. Så skapas bättre villkor för tillväxt i hela landet. har enats om ett program för arbete som på allvar tar itu med utmaningar. För det första föreslår vi en stor inkomstskattereform för alla som arbetar. Tyngdpunkten ligger på att minska tröskel- och marginaleffekterna för låg- och medelinkomsttagare. Ett särskilt jobbavdrag i syfte att göra det mer lönsamt att arbeta och att gå från bidragsförsörjning till försörjning genom eget arbete införs. Jobbavdraget uppgår till . I det första steget sänks inkomstskatterna med . För det andra föreslår vi reformer av arbetsmarknadspolitiken, arbetslöshetsförsäkringen och sjukförsäkringen. Arbetsmarknadspolitiken måste effektiviseras och matchningen mellan arbetssökande och lediga jobb förbättras. Arbetslöshetsförsäkringens skyddsnät behöver förstärkas genom att försäkringen blir obligatorisk. ökas egenfinansieringen, bl.a. i syfte att tydliggöra parternas ansvar i lönebildningen. Ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen sänks och försäkringens roll som en omställningsförsäkring tydliggörs. Arbetslösa med försörjningsansvar för barn ges inkomstrelaterad ersättning . Åtgärder sätts in för att minska kostnaderna för sjukfrånvaron och för att motverka fusk och överutnyttjande. Arbetsgivare ges lagstöd för att vid behov kunna kräva sjukintyg . Kostnaderna för sjukfrånvaro och nedsatt arbetsförmåga till följd av trafikskador överförs från det allmänna till den obligatoriska trafikförsäkringen. För det tredje föreslås en rad åtgärder i syfte att förbättra företagsklimat och göra det mer lönsamt att anställa och driva företag. Företagspaketet omfattar satsningar på . Medel tillförs utöver regeringens förslag för att reformera 3:12-reglerna och motverka diskrimineringen av fåmansföretag. Förmögenhetsskatten avskaffas under nästa mandatperiod. Anställning i nya och växande företag underlättas genom sänkta arbetsgivaravgifter. Nystartsjobb införs för att ge dem som varit arbetslösa, sjukskrivna, förtidspensionerade eller socialbidragsberoende en ny chans. Åtgärder sätts in mot regelkrångel och byråkrati som motverkar företagande. Svarta arbeten förvandlas till vita när en tjänstemarknad öppnas genom införande av ett avdrag för hushållstjänster. Detta innebär också förutsättningar för ökad jämställdhet genom att kvinnor och män lättare kan förena arbete, karriär och tid för sina barn. Under den kommande mandatperioden avser vi att stärka statsfinanserna och strama upp budgetprocessen. Alliansens partier är överens om ett högre offentligt sparande, lägre offentliga utgifter, större budgeteringsmarginaler och ett minskat skattetryck. På så sätt stärks förutsättningar ytterligare. Bortåt 1,5 miljoner människor försörjs genom olika offentliga ersättningar i stället för arbetsinkomster eller arbetar mindre än de önskar. var 242 000 personer öppet arbetslösa och 121 000 personer befann sig i olika AMS-åtgärder. Den totala arbetslösheten uppgick därmed till 363 000 personer eller av arbetskraften. De latent arbetssökande, dvs. människor som kunnat och velat arbeta men som inte aktivt sökt arbete, samt heltidsstuderande som sökt arbete, uppgick till 182 000. Gruppen heltidsstuderande som sökt arbete uppgick till 72 000 personer. Många av dem studerar bara därför att de inte kan hitta ett arbete. I internationell statistik räknas de som arbetslösa. Sammantaget utgör dessa personer en betydande och outnyttjad reserv som står förhållandevis nära arbetsmarknaden. Därtill erhöll, enligt senast tillgängliga uppgifter, en kvarts miljon, 227 000, sjukpenning och 552 000 var förtidspensionerade. Antalet nytillkomna förtidspensionärer var drygt 68 000. Bland de sjukskrivna och förtidspensionerade finns stora grupper som anger att de skulle kunna arbeta om vissa villkor uppfylls. I stora delar av landet står bortåt en tredjedel av den vuxna befolkningen i arbetsför ålder utanför den reguljära arbetsmarknaden. Det är lika många som under den ekonomiska krisen . Det är inte troligt att regeringen kommer att kunna nå sitt sysselsättningsmål eller sitt mål för ohälsotalen . Om inte fler åtgärder med det primära syftet att dölja öppen arbetslöshet vidtas är det heller inte troligt att regeringens mål för den öppna arbetslösheten nås. Det finns stora grupper av människor som vill arbeta men som av olika skäl inte bereds arbete i Socialdemokraternas . Trots god ekonomisk tillväxt går den statliga verksamheten med betydande underskott. Endast överskott i pensionssystemet har förmått att rädda de konsoliderade offentliga finanserna över nollstrecket. De befinner sig dock långt ifrån det mål om överskott över en konjunkturcykel som har lagt fast. åldras den svenska befolkningen. Fler kommer att efterfråga kvalificerade och dyrbara vård- och omsorgstjänster. Men framför allt kommer en minskande del av befolkningen att arbeta och vara skattebetalare i arbetsför ålder. Allt färre kommer att behöva ta hand om alltfler och finansiera alltmer. Det finns inga genvägar utan vi måste bli fler som arbetar och vi måste arbeta mer. Att stimulera en sådan utveckling är också kärnan i vår ekonomiska politik. Gör det mera lönsamt att arbeta Om ska kunna garantera och stärka tryggheten krävs fler som arbetar och färre som inte arbetar. Den höga frånvaron och låga sysselsättningen i kombination med en gradvis allt äldre befolkning utgör de stora utmaningar står inför. Svenska och internationella erfarenheter visar att en politik som gör det mer lönsamt att arbeta är avgörande för att skapa fler jobb och minska frånvaron. En viktig orsak till dagens höga frånvaro är att det för många knappt lönar sig att arbeta i stället för att leva på ekonomiska ersättningar, se diagrammen 1 och 2. Ersättningsgrad vid arbetslöshet. Andel för anställda och arbetslösa 2003 Källa: Bilaga 14 till LU 2003/04, s. 46. Diagram 1 visar ersättningsgraden vid arbetslöshet jämfört med vid arbete och andelen av de anställda respektive arbetslösa som har en sådan ersättningsnivå. Nästan hälften av de arbetslösa har en ersättning på av vad de skulle ha haft i lön om de hade arbetat, medan det är av de anställda som skulle få om de blev arbetslösa. Det ekonomiska incitamentet till att återgå till arbete är således mycket litet för en stor grupp människor. Ersättningsgrad vid sjukskrivning 2003. Andel för anställda och sjukskrivna Källa: Bilaga 14 till LU 2003/04, s. 53. Diagram 2 visar ersättningsgraden vid sjukskrivning jämfört med vid arbete och andelen av de anställda respektive sjukskrivna som har en sådan ersättningsnivå. av de sjukskrivna har en ersättning på av vad de skulle ha haft i lön om de arbetat. Detta innebär att de ekonomiska drivkrafterna att återgå till arbete är mycket begränsade för en betydande andel av de sjukskrivna. Tar man dessutom hänsyn till de kompletterande ersättningar från avtalsförsäkringar och till de kostnader, t.ex. för transporter, barntillsyn och måltider, som tillkommer vid förvärvsarbete minskar incitamenten ytterligare. De ekonomiska drivkrafterna till arbete är särskilt svaga för dem med lägst inkomster. De samlade effekterna av höjda skatter och minskade bidrag äter upp merparten av den inkomstökning som en extra arbetsinsats ger. var det höginkomsttagarna som hade marginalskatter på . är det människor med de lägsta inkomsterna som drabbas av de största marginaleffekterna, se diagram 3. Den genomsnittliga marginaleffektens sammansättning i inkomstgrupper 2003 Anm. * Med familjestöd avses barnomsorgsavgift, bostadsbidrag och underhållsstöd. Källa: Bilaga 14 till LU 2003/04, s. 70. När det inte lönar sig att jobba eller att anstränga sig extra leder det till att arbetsutbudet minskar, frånvaron stiger, företagens efterfrågan på arbetskraft sjunker och arbetsmarknadens funktionssätt försämras. Skatte- och bidragssystemen har således skapat fattigdomsfällor som är svåra att bryta sig ur. När man inte rår över sin egen vardag skapas en ofrihet, svag självkänsla och genuin otrygghet. I har Socialdemokraterna valt en kombination av skatter och bidrag som har särskilt negativa effekter på arbetsutbudet. Genom höga kommunalskatter och arbetsgivaravgifter drabbas låga inkomster av höga marginalskatter. Välfärdssystemen är därtill mer generösa vid låga inkomster. Dessutom tillkommer inkomstprövade bidrag, t.ex. bostadsbidrag och socialbidrag. Den höga skattebelastningen för låg- och medelinkomsttagare är en viktig orsak till att många i inte befinner sig i arbete. Därtill påverkas hur väl ekonomin fungerar i stort av bl.a. skattesystemets utformning.