bet · GS01MJU10 · 2005-03-22 00:00:00 — Motionen bör lämnas utan vidare åtgärd.Finansieringen av den lokala livsmedelstillsynen m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslag och instämmer i regeringensöverväganden under avsnitt 9-12 i propositionen. Utskottet avstyrkermotioner om vikten av kommunalt självstyre och konkurrensneutralatillsynsavgifter (c) och om likvärdiga avgifter för djurskyddstillsyn (m,fp). Vidare avstyrks motioner om att myndighetsutövning bör bekostasav allmänna medel (m, kd), att endast förnyade inspektioner böravgiftsbeläggas (m, kd, fp) och om resursbehovet inom djurskyddet (kd) m.m.Motionerna avstyrks i huvudsak i avvaktan på resultat av pågåendeutredningsarbete.Jämför reservationerna 21 (m, kd), 22 (m), 23 (fp), 24 (kd), 25 (c) och26 (m).PropositionenKommunerna får möjlighet att använda den årliga tillsynsavgiften föratt finansiera även andra kostnader för tillsynen än sådana som avserprovtagning och undersökning kostnader för attfölja upp inspektion o.d. som påvisat avvikelser från regelverket skallfinansieras med en avgift, vilken motsvarar kostnaderna för myndighetensuppföljningsinsatser.Genom en ändring i livsmedelslagen införs en möjlighet att förbjudaåterutförsel av livsmedel som förvaras på en gränskontrollstation.Tillsynsmyndigheternas rätt att meddela föreläggande eller förbud medeller utan vite skall inte längre begränsas till fall då behovet avåtgärden är uppenbart.I livsmedelslagen skall en ny bestämmelse föras in som innebär att densom överträder ett vitesföreläggande inte skall dömas till ansvar förden gärning som omfattas av vitesföreläggandet.MotionernaFlera motioner behandlar frågan om kostnader för tillsynen. Centerpartietframhåller i motion 2004/05:MJ15 (c) yrkande 1 vikten av kommunaltsjälvstyre. Kommunerna har olika sätt att lösa sitt tillsynsansvar. kommuner arbetar med differentierade avgifter som kan gynna en godlagefterlevnad inom närliggande områden, som t.ex. miljöskydd. Kommunaltsjälvstyre möjliggör lokala lösningar och en helhetssyn på tillsynen.Det är enligt motionens yrkande 2 positivt att underlaget till den årligatillsynsavgiften breddas, men man bör avvakta förslaget från den pågåendeutredningen (dir. 2004:140) innan man gör förändringar av avgiften.Konkurrensneutrala tillsynsavgifter bör gälla inom EU. Vidare bör enligtyrkande 3 den årliga tillsynsavgiften finansiera rådgivning och stödsärskilt till små och medelstora företag. Den årliga tillsynsavgiftenenligt livsmedelslagen bör höjas för dem som missköter sig.I motion 2004/05:MJ16 (m) yrkande 2 anförs att tillsynsavgifterna fördjurskyddstillsynen bör vara likvärdiga mellan landets kommuner, mendetta är inte tillräckligt. Tillsynsavgifterna bör även vara likvärdigamellan de olika EU-länderna för att konkurrensen inte skall snedvridas.Enligt motion 2004/05:MJ17 (fp) yrkande 12 bör grundtillsynenvara lika för samma typ av företag. När kraven visat sig uppfyllda vidinspektion skall det leda till färre inspektioner och lägre avgift.Avgifterna för djurskyddstillsynen bör dels vara skäliga, dels likställasi större utsträckning över landet. Ett avgiftssystem har flera funktioneroch bör t.ex. gynna skötsamma företag samt ge samma möjligheter åt såvälstora som små företag. De företag som sköter sin verksamhet ochegenkontroll bör gynnas ekonomiskt.Moderata samlingspartiet anför i motion 2004/05:MJ18 (m) yrkande 3 attmyndighetsutövning skall bekostas av allmänna medel. Däremot är detrimligt att kontroller föranledda av brister betalas av den felande.Tillsynsavgifter bör enligt motionens yrkande 4 inte få användas förandra kostnader än tillsynsrelaterade kostnader.Kristdemokraterna anför i motion 2004/05:MJ19 (kd) yrkande 5 att endastförnyade inspektioner till följd av tidigare anmärkningar bör avgiftsbeläggas.Inspektioner som inte föranleds av anmärkningar bör inte avgiftsbeläggas,eftersom detta innebär att man straffar ett kollektiv där de flesta ärskötsamma. Enligt motionens yrkande 6 bör avgifterna för de förnyadeinspektionerna fastställas på central nivå och de bör inte överstigakommunernas självkostnader. Om principerna för finansiering av tillsynenanförs i motionens yrkande 7 att inte delar regeringensbedömning att avgifterna bör höjas. Kostnaden för livsmedelstillsyn ochdjurskydd bör inte belasta producenten och därmed konsumenten, utan börfinansieras genom skatter. Kommunerna bör kompenseras för sina ökadekostnader. Även i motion 2004/05:MJ513 (m) yrkande 5 framhålls attmyndighetsutövning skall bekostas av allmänna medel och att kontrollerföranledda av brister bör betalas av den felande.Enligt motion 2003/04:MJ310 (kd) yrkande 1 bör kommunerna fåfrihet att besluta om avgifter för tillsyn av livsmedelshygien ochlivsmedelshantering. Det är rimligt att taxorna kan beslutas nära denverksamhet som utövas. Åtgärder bör enligt motionens yrkande 2 vidtasför att, som ett kortvarigt interimistiskt förfarande i avvaktan påannan ordning, anpassa tillsynstaxan till kommunernas reala kostnader.Regeringen bör enligt motion 2004/05:MJ506 (kd) yrkande 20 senast isamband med vårpropositionen redovisa hur resursbehovet inomdjurskyddet skall tillgodoses samt om uppgifterna eller regelverkettill någon del behöver omprövas. anser att resursernatill det lokala och regionala djurskyddet inte står i relation tilluppgifterna. Regeringen bör enligt motionens yrkande 22 överväga om detbehövs förändringar i regleringen av hur det lokala djurskyddsarbetetfinansieras, varvid förutom finansiella aspekter även bör beaktas viktenav att djurhållare i olika delar av landet behandlas på ett så långtmöjligt likvärdigt sätt.I fråga om rättvisa slakteriavgifter anförs i motionerna 2002/03:L319(fp) yrkande 9 och 2003/04:MJ431 (fp) yrkande 7 att dagens regelverkför tillsynsavgifter drabbar de minsta slakterierna och gör det omöjligtatt konkurrera på liknande villkor. Det bör därför ses över. Ettavgiftssystem bör ha flera funktioner, nämligen att finansierasäkerhetssystemet,gynna de skötsamma samt slutligen ge såväl små som stora slakteriersamma möjligheter. I motion 2002/03:MJ268 (m) yrkande 9 framhålls viktenav småskalig livsmedelsproduktion.Utskottets ställningstagandeFör att kommunerna skall kunna bedriva en effektiv tillsyn är det, somanförs i propositionen, nödvändigt att de ges resursmässiga förutsättningaratt utföra sitt tillsynsuppdrag. Det är också viktigt att det råder enenighet bland kommunerna om vilka kostnader som den årliga avgiften kananvändas för, inte minst för att garantera en enhetlig tillsyn överlandet. Den årliga avgiften måste också kunna anpassas till skilda behovså att tillsynsverksamheten får den omfattning och inriktning som krävs.Det är tydligt att den nuvarande konstruktionen av den årligatillsynsavgiften inte uppfyller nämnda krav. Utskottet anser därför att detär angeläget att den begränsning som finns i fråga om vilka tillsynskostnadersom kan finansieras med den årliga avgiften nu tas bort. Att inskränkningentas bort innebär att den bas som använder för attberäkna avgifternas storlek blir större. Utskottet förutsätter i likhetmed regeringen att detta leder till att höjer avgifternai syfte att ge kommunerna ökad kostnadstäckning för inspektion m.m.Tillsynsmyndigheterna har betydande kostnader för arbete med uppföljningav prov eller inspektion som orsakas av en verksamhetsutövares bristandeefterlevnad av regelverket. Som regeringen anför bör det tydliggörasatt alla kostnader, inklusive de som härrör från personal, laboratorieanalyser,provtagning m.m. skall inkluderas i avgiften för uppföljning av provsom lett till anmärkning. Således bör såväl förnyad provtagning somförnyad inspektion, som föranleds av sådan provtagning eller inspektionsom lett till anmärkning finansieras med en avgift. Att en verksamhetsutövaredrabbas av kostnader till följd av förnyad provtagning eller inspektionsom orsakats av att tillsynsmyndigheten funnit brister vid den årligaeller annan inspektion torde utgöra ett incitament för livsmedelsföretagareatt i högre grad efterleva regelverket. En avgift för förnyad inspektiontorde således ha en preventiv verkan. För att denna verkan skall blitillräcklig anser regeringen att det bör vara tvingande för tillsynsmyndighetenatt ta ut denna avgift.Ny EG-lagstiftning kommer att få effekter på avgiftssystemet. Dennalagstiftning kommer att tillämpas fr.o.m. . Regeringenbeslutade (dir. 2004:140) att tillkalla en särskildutredare med uppdrag att lämna förslag till ett avgiftssystem för foder-,djurskydds- och livsmedelstillsyn samt i relevanta fall tillsyn överlagstiftningen om djurhälsa. I uppdraget ingår att lämna förslag avgiftskonstruktion som baseras dels på de kriterier som återfinnsi och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen avefterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelsernaom djurhälsa och djurskydd, dels på principen att varje tillsynsmyndighet(i tillämpliga fall kommunfullmäktige) själv beslutar om avgiftensstorlek för sina respektive tillsynsobjekt. Utredaren skall även lämnaförslag till ett system som ger kommunerna möjlighet att i sin helhetavgiftsfinansiera livsmedelstillsynen, samt ta ställning till hur behovetatt styra avgifternas storlek för att både säkerställa en likvärdigtillsyn och att företag i olika delar av landet behandlas likvärdigtkan balanseras mot grundprincipen att varje tillsynsmyndighet skallkunna nå full kostnadstäckning för sina tillsynsverksamheter. Utredarenskall föreslå de författningsändringar som bedöms vara nödvändiga. Vidareskall utredaren även bl.a. lämna förslag till ändringar i det nuvarandesystemet för avgifter för offentlig kontroll av livsmedel av animalisktursprung (köttbesiktning vid slakterier m.m.).Enligt utredningsdirektiven skall avgifternas storlek baseras på enfullgod ambitionsnivå för tillsynen så att denna bedrivs på etttillfredsställande sätt och tar hänsyn till relevanta riskfaktorer. I dettaligger att avgiftssystemet skall skapa förutsättningar för en likvärdigoch effektiv tillsyn i hela landet så att konsumenternas säkerhet tryggasoch konkurrensförhållanden blir rättvisa. Ytterligare en utgångspunktför det nya avgiftssystemet är att å ena sidan skall respektivetillsynsmyndighet själv (i fråga om kommunerna ankommer detta påkommunfullmäktige)besluta om avgiftens storlek, å andra sidan skall den principen beaktasatt lika företag i olika delar av landet i möjligaste mån bör behandlaslika i avgiftshänseende. Uppdraget skall vara avslutat senast den 1april 2005. Regeringen har således för avsikt att återkomma i avgiftsfrågan.Utskottet föreslår att motionerna 2002/03:L319 (fp) yrkande 9, 2003/04:MJ310(kd) yrkandena 1 och 2, 2003/04:MJ431 (fp) yrkande 7, 2004/05:MJ15 (c)yrkandena 1-3, 2004/05:MJ16 (m) yrkande 2, 2004/05:MJ17 (fp) yrkande 12och 2004/05:MJ18 (m) yrkande 4 samt motion 2004/05:MJ506 (kd) yrkandena20 och 22 lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av denutredning som pågår. Även motionerna 2004/05:MJ18 (m) yrkande 3,2004/05:MJ19 (kd) yrkandena 5-7 och 2004/05:MJ513 (m) yrkande 5 bör iavvaktan på den pågående beredningen av dessa frågor lämnas utan vidareåtgärd.Som anförs i propositionen (s. 43) syftar huvuddelen av de förslag somläggs fram till att åstadkomma en förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn.En sådan förbättring är i hög grad av intresse inte minst förlivsmedelsföretagen och företag som har ansvar för djurhållning. En välfungerande tillsyn främjar en produktion av varor av hög kvalitet och engod och därmed också lönande djurhållning. Vidare leder en effektivtillsyn till en rättvis konkurrenssituation för företagen. Av storbetydelse i sammanhanget, inte minst för småföretagen, är den rådgivningsom innefattas i tillsynen. Generellt sett bör propositionens förslagföljaktligen vara till fördel för både små och stora företag.I propositionen anförs vidare att det i olika sammanhang har framförtsatt det är angeläget att statsmakterna stimulerar och underlättar driftenav småskaliga företag. Resonemanget har främst gällt livsmedelsproduktionoch då framför allt småskaliga slakterier. Mot den bakgrunden får detförutsättas att tar erforderlig hänsyn till de småskaligaföretagarnas särskilda villkor vid fastställandet av nya avgifter förlivsmedelstillsynen. Det bör i sammanhanget framhållas att de småskaligaslakterierna betalar en särskild köttbesiktningsavgift och därför inteberörs av de ändringar som föreslås i fråga om den årliga tillsynsavgiften.Riksdagen anförde i ett tillkännagivande (bet. 2000/01:MJU12)att regeringen i det fortsatta arbetet bör ägna särskild uppmärksamhetåt den småskaliga livsmedelsproduktionen. Utskottet anförde att regeringenbör redovisa förslag till åtgärder som bl.a. syftar till en förenklingav regelverket och skapar bättre förutsättningar för lokal och småskaliglivsmedelsproduktion och främjar etablering av nya företag inom området.Vid riksdagsbehandlingen av statsbudget (bet. 2003/04:MJU2,rskr. 2003/04:104 och 105) beslutades att ökaLivsmedelsverkets resurser med för att bl.a. främja densmåskaliga slakten, främja det fortsatta EU-arbetet inom livsmedelsområdetsamt förstärka det viktiga forsknings- och utvecklingsarbetet. Vidbehandlingen av budgetproposition beslutade (bet.2004/05:MJU2, rskr. 2004/05:128 och 129) att fr.o.m.år 2005 skall tillföras för pilotprojekt rörandenärslakt samt att anslag 43:16 Åtgärder inom livsmedelsområdet för år2005 förstärks med för projekt rörande nationellaoch regionala resurscentrum för småskalig livsmedelsförädling. Vidarehar Miljö- och landsbygdsprogrammet förstärkts med drygt 100 miljonerkronor för att bl.a. stimulera investeringar inom områdena djurvälfärdoch småskalig livsmedelsförädling samt för införandet av det obligatoriskasystemet för jordbruksrådgivning (jfr bet. 2004/05:MJU2 s. 56).Miljö- och jordbruksutskottet beslutade att genomföraen uppföljning inom politikområdet Livsmedelspolitik. Uppföljningenskall avse dels en uppföljning och analys av regeringens redovisning avresultat i budgetpropositionerna , dels en tematiskuppföljning av en avgränsad del av politikområdet, nämligen småskaliglivsmedelsproduktion.Regeringen uppdrog genom beslut åt Jordbruksverketoch att tillsammans utreda behov av och ge förslag pååtgärder för att främja och underlätta för lantbruks- och landsbygdsföretagareatt utveckla sina företag med ekonomiskt bärkraftig småskaliglivsmedelsförädling samt för redan etablerade landsbygdsföretag inom densmåskaliga livsmedelsförädlingen att bibehålla och öka antalet sysselsatta.Vidare skulle myndigheterna lämna förslag till hur och av vilka aktörersådana åtgärder kan vidtas eller hur sådan verksamhet kan bedrivas påett effektivt sätt. Uppdraget redovisades i enrapport till regeringen. I rapporten föreslås bl.a. förbättradbranschsamverkan, för småskalig livsmedelsförädling samtökad samverkan mellan tillsynsmyndigheterna. Utskottet har inhämtat attrapporten övervägs i . Utskottet föreslår attmotion 2002/03:MJ268 (m) yrkande 9 i avvaktan på resultatet av deöverväganden som pågår lämnas utan vidare åtgärd.LivsmedelskontrollLivsmedelsfrågor i och internationelltUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett antal motionsyrkanden (fp, kd) om internationelltarbete på livsmedelsområdet med hänvisning till och EU:s politikpå området. Motionsyrkanden (fp) om Europeiska livsmedelssäkerhetsmyndighetenoch kontroll av livsmedelsmärkningen avstyrks med hänvisning till berördamyndigheters ansvarsområden och EU:s nya kontrollförordning. Med hänvisningtill vad regeringen anför i budgetpropositionen för avstyrksmotionsyrkanden (m, kd, v, c) om konsumtion av kött, marknadsföring avsvenska livsmedel, folkhälsoarbetet i och svensk livsmedelsforskning.Jämför reservationerna 27 (kd, mp), 28 (fp), 29 (fp), 30 (fp) och 31(v).MotionernaEnligt motionerna 2002/03:K432 (fp) yrkande 17 delvis, 2003/04:MJ432(fp) yrkande 12 och 2003/04:K419 (fp) yrkande 13 delvis bör målet varaatt utforma en gemensam europeisk livsmedelspolitik som gör det möjligtför människor att känna trygghet med vad de äter, oavsett var de befinnersig. Enligt motion 2003/04:MJ375 (fp) yrkande 2 behövs mer gränsöverskridandesamarbete på livsmedelsområdet, t.ex. inom EU, för att stärka konsumenternasoch särskilt födoämnesallergikernas situation. Den svenskalivsmedelslagstiftningen är i princip reglerad på EU-nivå och kan intepå egen hand reglera livsmedelshanteringen, påpekar motionären. I motion2004/05:MJ332 (fp) yrkande 1 anförs att med ökad import och export avlivsmedel krävs nya vägar för att stärka konsumentinflytandet ochlivsmedelssäkerheten. bör verka internationellt i dessa frågor.För det första bör inom ramen för demokratibiståndet bl.a. stödjaframväxten av oberoende konsumentorganisationer i nya demokratier. Fördet andra bör , på egen hand eller via t.ex. EU eller FAO, stödjaen förbättrad livsmedelssäkerhet och livsmedelskontroll i utvecklingsländerna.Enligt motion 2004/05:MJ499 (kd) har möjligheter att subventioneraoch stödja försäljning av hälsosamma och miljövänliga produkter starktbegränsats genom EU-medlemskapet. bör verka för en förändringav detta. Praxis för vad som betraktas som statsstöd måste ändras ochfolkhälsoaspekterna ges en starkare ställning på den inre marknaden(yrkande 7).Sverige bör verka för ett breddat mandat för den europeiska myndighetenför livsmedelssäkerhet, anser motionärena bakom motion 2004/05:MJ17(fp) yrkande 1. Myndigheten har inte fått det fulla ansvar somden borde ha när det gäller kontroll och möjligheten att föreslå sanktioner.Motionärerna framhåller att rättssystemet i princip är en nationellangelägenhet, men att det finns fall då sanktionsmöjligheter på EU-nivåär nödvändigt. Som exempel nämns när ett livsmedelsproblem uppstår ochlandets egna myndigheter saknar förmåga eller vilja att ta itu med det.Den europeiska myndighetens mandat tas även upp i motionerna 2002/03:MJ422(fp) yrkande 11, 2002/03:L319 (fp) yrkande 7, 2002/03:K432 (fp) yrkande17 delvis och 2003/04:K419 (fp) yrkande 13 delvis. För att kunna garanteraatt den nationella kontrollen uppfyller uppställda krav måste en kontrollav kontrollanterna göras. Därför behövs en europeisk livsmedelsmyndighetsom kan agera inom ett medlemsland, både för att kontrolleralivsmedelssäkerheten i sig och hur den nationella myndigheten sköter sinaåligganden. Även dessa motioner framhåller möjligheten till sanktionerpå EU-nivå och att myndigheten bör ha juridisk rätt att ingripa. Enligtmotion 2003/04:MJ432 (fp) yrkande 14 bör myndigheten, utöver det somredan nämnts, ha en kunskapsuppbyggande roll när det gäller livsmedelssäkerhetoch vara en förmedlande länk mellan de nationella myndigheterna.Ett system för kontroll av livsmedelsmärkningen behövs enligt motion2002/03:MJ422 (fp) yrkande 14 delvis. Producenten och försäljaren måstekunna bevisa att alla påståenden som görs om en vara är korrekta. Enligtmotionerna 2002/03:K432 (fp) yrkande 17 delvis, 2002/03:L319 (fp) yrkande6 och 2003/04:K419 (fp) yrkande 13 delvis bör ett sådant system utvecklasinom EU. Systemet måste vara lika för alla producenter i alla led ilivsmedelskedjan inom hela unionen. På så sätt innebär det ingahandelshinder eller skillnad i konkurrenskraft mellan företag. Enligt motion2003/04:MJ432 (fp) krävs ett tydligt ansvarstagande från dem som produceraroch säljer livsmedelsprodukter eller andra varor. Ytterst är det docken myndighetsuppgift att säkerställa att konsumenterna får rätt information.Därför behövs ett väl fungerande system för kontroll av märkningen.Vidare bör höga skadestånd kunna utdömas för felaktig märkning (yrkande4 delvis).Regeringen bör enligt motion 2004/05:MJ277 (v) yrkande 1 ta fram ettnationellt program för en minskad köttkonsumtion. En grundläggande åtgärdi detta bör vara information och utbildning i livsmedelsfrågor.Motionärerna hävdar att det är vetenskapligt fastställt att en överdrivenköttkonsumtion leder till hälsoproblem. Vidare leder en ökad efterfråganpå animalier i sin tur till ökad efterfrågan på fodergrödor, vilketskapar konkurrens med fattiga länders efterfrågan på spannmål. Att minskaköttkonsumtionen i högkonsumerande länder är följaktligen också en frågaom internationell rättvisa. Ett sätt att minska köttkonsumtionen ärenligt motionens yrkande 4 att styra efterfrågan via den offentligaupphandlingen. Motionärerna hänvisar till att i Miljömålskommitténsbetänkande "Framtidens miljö" (SOU 2000:52) föreskrivs att den offentligasektorn i sin upphandling bör eftersträva en minskad konsumtion avköttprodukter och främja en ökad vegetarisk konsumtion. Regeringen bördärför tydliggöra hur t.ex. kommuner och landsting kan få stöd för attbidra till en minskad köttkonsumtion.Motion 2004/05:MJ263 (c) yrkande 2 framhåller vikten av att i olikasammanhang presentera och marknadsföra svenska livsmedel. När representanterför besöker andra länder borde det enligt motionärerna varanaturligt att marknadsföra svenska produkter och svenskproducerad mat.Detta kan leda till en ökad export av svenska livsmedel och därmedfler arbetstillfällen i Sverige.Motion 2002/03:MJ274 (m) tar upp länsstyrelsernas framtida roll ifolkhälsoarbetet. I motion 2004/05:MJ499 (kd) yrkande 5 framhålls behovetav samordning inom folkhälsoarbetet, framför allt mellan ,, , livsmedelsindustrin, ideella föreningar,lekmannagrupper och andra aktörer inom skola och samhälle.Svensk livsmedelsforskning befinner sig enligt motion 2004/05:MJ499(kd) i en bekymmersam situation. Motionärerna hänvisar till att regeringeni sitt förslag till nationellt forskningsprogram för livsmedel konstateraratt detta är allvarligt om vill behålla en konkurrenskraftiglivsmedelsindustri och råvaruproduktion. Enligt motionärerna har forskarnaibland svårt att veta var de skall söka pengar på grund av att destatliga finansiärerna har olika ansvarsområden. Flera utredare har sedanEU-inträdet påtalat att det behövs mer pengar och en mer genomtänktorganisation. Formas bör därför ges ett övergripande ansvar och anvisasrelevanta resurser för att säkerställa livsmedelsforskningen i (yrkande 8).Utskottets ställningstagandeUtskottet har redovisat (bet. 2003/04:MJU2 och 2003/04:MJU10)att regeringen prioriterar de pågående reformerna inom EU och WTO medsyfte att uppfylla målsättningarna vad gäller ökad frihandel, globallivsmedelssäkerhet, efterfrågestyrd produktion av jordbruksvaror ochlivsmedel, lägre budgetkostnader för jordbrukspolitiken samt en ekologiskt,ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion. Utskottet harockså redovisat (bet. 2004/05:MJU2) att utgångspunkten för regeringensarbete med EU:s gemensamma jordbrukspolitik är de principer som riksdagenantog vid behandlingen av propositionen Riktlinjer för arbetemed jordbruks- och livsmedelspolitiken inom Europeiska unionen (prop.1997/98:142, bet. 1997/98:JoU23, rskr. 1997/98:241). beslutadetre övergripande mål för regeringens arbete med att förändra jordbruks-och livsmedelspolitiken inom EU, nämligen att jordbruks- ochlivsmedelsföretagens produktion skall styras av konsumenternas efterfrågan,att produktionen skall vara långsiktigt hållbar både från ekologiskaoch ekonomiska utgångspunkter samt att EU skall medverka till globallivsmedelssäkerhet, bl.a. genom att hävda frihandelns principer även påjordbruks- och livsmedelsområdet.När det gäller utformandet av en gemensam europeisk livsmedelspolitikframgår det av vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM (1999) 719 slutlig)att konsumenterna bör erbjudas ett stort utbud med säkra produkter avhög kvalitet från alla medlemsstater och att detta är en av den inremarknadens centrala uppgifter. Vidare påpekas att livsmedlensproduktionskedja blir alltmer komplex och att varje länk måste vara lika starkför att konsumenternas hälsa skall kunna skyddas tillräckligt. Dennaprincip bör enligt vitboken gälla oberoende av om livsmedlen producerasi Europeiska gemenskapen eller importeras från tredjeland. En effektivpolitik för livsmedelssäkerhet bör beakta de kopplingar som finns mellande olika stadierna i livsmedelsproduktionen.