bet · GT01SoU8 · 2005-12-15 00:00:00 — har flera nya leverantörer introducerat implantatsystem till lägre priser. För behandlingar inom högkostnadsskyddet har ersättningsnivåer avseende titankomponenter varit oförändrade . För behandlingar utanför högkostnadsskyddet har ersättningsnivåerna varit oförändrade . utreder därför priserna samt ersättningsnivåerna för titankomponenter. I budgetpropositionen anges att regeringen avser att utforma en tandvårdsreform med inriktningen att säkra en god tandhälsa och ett skydd mot höga tandvårdskostnader. Genomförandet påbörjas (utg.omr. 9, s. 52). hölls en aktuell debatt om tandvården. I debatten anförde statsrådet () bl.a. följande: Inför nästa års val kommer vi att kunna presentera en tandvårdsreform för alla. Den ska börja genomföras med ett första steg . Jag ser i huvudsak två problem som ska lösas med en ny och förbättrad tandvårdsförsäkring. Det första gäller förebyggande tandvård. Alltför många avstår från att besöka tandvården av ekonomiska skäl. Det genomsnittliga priset för en undersökning är . Ofta genomförs vissa förebyggande åtgärder. Det pris patienten betalar blir kanske upp emot . Många ungdomar som redan har en god tandhälsa tycker att det är en onödig utgift. Resultatet blir alltför ofta att man väntar med att gå till tandvården tills man får ont, tills man får problem. Då är den goda grunden från den fria barn- och ungdomstandvården redan borta. Därför är det viktigt att en ny tandvårdsförsäkring innehåller incitament, ekonomiskt stöd, för att regelbundet besöka tandvården och genomföra förebyggande tandvård. Den andra viktiga delen handlar om skydd mot orimligt höga kostnader. I genomsnitt betalar vi svenskar för vår tandvård. Det är ingen orimlig utgift - i genomsnitt. Men några av oss har större tandvårdsbehov än andra. De allra flesta av oss måste under livet genomföra större ingrepp i munnen. Då kan det bli riktigt riktigt dyrt. Det kan bero på tandlossning och det kan bero på medicinering eller andra saker. När tandläkaren säger att det kanske kommer att kosta 20 000, 30 000, 40 000 eller är man i ett läge där det för många är en helt oöverstiglig utgift. Därför är det oerhört viktigt att en ny tandvårdsförsäkring innehåller ett skydd mot de riktigt höga kostnaderna. presenterade statsrådet () utredningsdirektiv och utredare till Utredningen om ett nytt tandvårdsstöd för vuxna (dir. 2005:136). Utredaren skall, enligt direktiven, "lägga fram ett förslag till ett nytt tandvårdsstöd för vuxna, som skall gälla från och med det år då man fyller . Stödet skall vara utformat så att det både främjar förebyggande insatser och ger ett tillfredsställande skydd mot höga kostnader. Stödet skall bestå av ett grundstöd som täcker större delen av kostnaden för det grundläggande behovet av undersökningar och förebyggande åtgärder, samt ett skydd mot höga kostnader som innebär att en viss andel av behandlingskostnader som överstiger ett karensbelopp ersätts genom tandvårdsstödet. Behovet av ett särskilt stöd vid extremt höga tandvårdskostnader skall övervägas. En översyn av de regler som gäller om återkrav av tandvårdsersättning vid omgörning av fast och avtagbar protetik skall också genomföras. Utredaren skall lägga fram förslag till de författningsändringar som krävs för att införa det nya tandvårdsstödet och som i övrigt följer av uppdraget." Redovisning av uppdraget skall göras enligt följande: Utredaren skall redovisa den första delen av uppdraget, avseende ett grundläggande ekonomiskt stöd till undersökning och förebyggande åtgärder. Redovisningen skall innehålla förslag till utformning av stödet, kostnadsberäkningar och förslag till ersättningsnivåer. Utredarens förslag till konstruktion av ett nytt tandvårdsstöd, inklusive ett skydd mot höga kostnader, skall redovisas . Denna redovisning skall bl.a. innehålla förslag till de författningsändringar som krävs för att införa grundstödet. Övriga författningsändringar behöver inte redovisas , men det skall framgå hur stödet avses vara konstruerat samt vilka nivåer på karensbelopp och ersättningsgrad som föreslås för . Utredaren skall redovisa förslag till samtliga författningsändringar som krävs för att införa det nya tandvårdsstödet, inklusive förslag till eventuella ändringar i fråga om återkrav vid omgörning av protetiska åtgärder, en utförlig redogörelse för hur stödet skall administreras samt utredarens analys och eventuella förslag i fråga om garantier för tandvårdsbehandling. Karensbeloppets storlek och ersättningsnivåer skall föreslås för åldersgruppen eller äldre. () presenterade rapporten och tandreglering i ett hälsoperspektiv. I rapporten konstateras att dagens metoder för att välja vilka barn som skall få tandställning saknar vetenskaplig skärpa. Bedömningarna varierar kraftigt mellan landsting, liksom kostnaderna. Enligt rapporten ger befintlig forskning bara delvis besked om värdet av tandreglering ur hälsosynpunkt. Det övergripande målet för tandvården är en god tandhälsa och en tandvård på lika villkor för hela befolkningen. De fortsatta prisökningarna inom tandvården, vilka riskerar att leda till att alltfler avstår från sina tandläkarbesök, är därför mycket oroande. Denna utveckling uppmärksammas av en rad motionärer, vilka begär att tandvårdsförsäkringen skall förändras. Även utskottet anser att det är angeläget att en tandvårdsreform kommer till stånd . Utskottet ser därför oerhört positivt på att regeringen tillsatt en utredning om ett nytt tandvårdsstöd för vuxna (dir. 2005:136). Det nya stödet skall vara utformat så att det både främjar förebyggande insatser och ger ett tillfredsställande skydd mot höga kostnader. Denna inriktning, liksom utredningsdirektiven i övrigt, tyder på att den aviserade tandvårdsreformen kan komma att uppfylla många av de yrkanden som framförs i de nu behandlade motionerna. Av utredningsdirektiven framgår vidare att utredningen skall presentera konkreta förslag i tre steg . Utredningens arbete bör inte föregripas. I avvaktan på utredningens förslag avstyrks motionerna 2003/04:So240 (c), 2003/04:So290 (s), 2003/04:So309 (s), 2003/04:So343 (c) yrkandena 28-33, 2003/04:So393 (m), 2003/04:So408 (m) yrkande 2, 2003/04:So580 (s), 2003/04:So591 (kd) yrkande 9, 2003/04:So593 (kd) yrkandena 2 och 3, 2003/04:So640 (kd) yrkande 30, 2004/05:So284 (s), 2004/05:So299 (kd), 2004/05:So322 (s), 2004/05:So326 (s), 2004/05:So330 (c), 2004/05:So348 (mp), 2004/05:So353 (m), 2004/05:So363 (s), 2004/05:So375 (s), 2004/05:So383 (s), 2004/05:So452 (m), 2004/05:So460 (c), 2004/05:So488 (s), 2004/05:So631 (fp), 2004/05:So649 (s), 2005/06:So211 (m), 2005/06:So297 (kd), 2005/06:So339 (s), 2005/06:So347 (fp), 2005/06:So371 (s), 2005/06:So397 (s), 2005/06:So399 (v) yrkandena 1 och 2, 2005/06:So407 (fp), 2005/06:So443 (m), 2005/06:So453 (c), 2005/06:So505 (kd) yrkande 3, 2005/06:So521 (fp) yrkande 3, 2005/06:So571 (s), 2005/06:So584 (s), 2005/06:So598 (s), 2005/06:So601 (s), 2005/06:So663 (s), 2005/06:So669 (s), 2005/06:So678 (s), 2005/06:So694 (c) yrkandena 1-4, 2005/06:So710 (kd) yrkande 19 samt 2005/06:So713 (kd) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om bl.a. rätten att överklaga beslut avseende vård enligt 6 och 7 §§ tandvårdsförordningen, biverkningar av dentala material samt amalgamanvändningen i och inom EU. Utskottet hänvisar till pågående arbete inom bl.a. samt till gällande bestämmelser. Jämför reservationerna 5 (kd), 6 (m, kd), 7 (kd), 8 (v), 9 (c) och 10 (mp). Fem motioner rör ändringar i tandvårdsförordningen m.m. I motion 2005/06:So477 av m.fl. (kd, m, fp, v, c, mp) begärs ett tillkännagivande om att bestämmelser om rätt att överklaga landstingens beslut avseende vård enligt 6 och 7 §§ tandvårdsförordningen skall införas. Enligt motionärerna kräver rättssäkerheten och rättvisan att en klagorätt införs. Det är, menar man, stötande för det allmänna rättsmedvetandet att bestämmelser om klagorätt saknas i tandvårdsförordningen. Ett liknande yrkande finns i motion 2004/05:So503 av och (mp, v). I motion 2005/06:So479 av och (kd, c) begärs ett tillkännagivande om tillägg i tandvårdsförordningen. Enligt motionärerna tillämpas inte tandvårdsförordningens 7 § på rätt sätt av vårdgivarna. På grund av okunskap är många läkare av uppfattningen att det måste finnas ett säkerställt samband mellan sjukdomssymtomen och det dentala material som patienten sätter i samband med sin långvariga ohälsa, för att det särskilda tandvårdsstödet skall kunna tillämpas. Enligt motionärerna bör därför ett tillägg införas i 7 § tandvårdsförordningen om att något säkerställt samband mellan sjukdomssymtomen och det dentala materialet inte krävs för att utbyte av tandfyllningar skall få göras som ett led i en medicinsk rehabilitering av ett långvarigt sjukdomstillstånd till de avgifter som gäller inom den öppna hälso- och sjukvården. Även i motion 2003/04:So467 av () yrkande 2 och motion 2003/04:So619 av () yrkande 2 begärs tillkännagivanden om förbättringar i tandvårdslagen och tandvårdsförordningen för patienter som har problem med dentala material. I motion 2004/05:So615 av () yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att tillförsäkra patienter med amalgamfyllningsproblem lika behandling i hela landet. I (SOU 2003:53) framkom att det behövs regelförändringar för att tillförsäkra patienter med amalgamfyllningsproblem lika behandling i hela landet. Enligt motionären är det angeläget att dessa regelförändringar genomförs. Ett likalydande yrkande återfinns i motion 2005/06:So251 yrkande 1 av samma motionär. Biverkningar av dentala material tas upp i fem motioner. I motion 2005/06:So478 av m.fl. (kd, m, fp, v, c, mp) begärs ett tillkännagivande om att införa ett rapportsystem gällande biverkningar av dentala material. Enligt motionärerna är en väl fungerande registrering av biverkningar helt nödvändig för att kunna ge bättre vård till patienter som fått biverkningar av dentala material. De skyldigheter som följer av de gemensamma europeiska bestämmelserna behöver kompletteras så att även biverkningar med lägre allvarlighetsgrad ingår i det som skall rapporteras. Enligt motionärerna bör därför införa ett nytt obligatoriskt rapportsystem för biverkningar av dentala material med som ansvarig myndighet. Liknande yrkanden framförs i motion 2004/05:So496 av och (kd, c), motion 2003/04:So620 av () och motion 2004/05:So671 (s) av samma motionär. Slutligen begärs i motion 2003/04:So619 av () yrkande 5 ett tillkännagivande om en översyn av tillsynen av dentala material. Sex motioner rör amalgamanvändningen m.m. i och inom EU. I motion 2003/04:So467 av () yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att undersöka den faktiska amalgamanvändningen i landet. Ett liknande yrkande framförs i motion 2003/04:So619 av () yrkande 1. Vidare begärs i motion 2003/04:So467 av () yrkande 3 ett tillkännagivande om fortbildning av läkare och tandläkare om dentala material och hälsa. I motion 2003/04:So399 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande om att undantag inte skall få göras från förbudet om amalgam som tandfyllningsmaterial på barn. Enligt den överenskommelse som träffades 1995 mellan och skall amalgam i princip inte användas som tandfyllningsmaterial på barn och unga, men undantag får ske när nyttan för den enskilda bedöms vara motiverad för ett avsteg från den principen. Motionärerna anser emellertid att sådana undantag ej skall få göras, bl.a. då det påvisats att amalgamet kan ge påverkan vid lägre doser än vad man tidigare vetat. Ett liknande yrkande framställs i motion 2005/06:So399 av m.fl. (v) yrkande 4. I motion 2005/06:So399 av m.fl. (v) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om kartläggning av tandfyllningsmaterial som tillåtits på grund av medlemskap i . I motion 2003/04:So507 av och (c, mp) begärs ett tillkännagivande om att amalgamanvändningen i skall förbjudas av miljöskäl. Dessutom bör med all kraft driva frågan om amalgamförbud i . I motion 2003/04:So343 av m.fl. (c) yrkande 35 begärs ett tillkännagivande om att påskynda arbetet inom EU för att nå ett amalgamförbud samt att forskningen inom området intensifieras. I motion 2003/04:So619 av () yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om roll när det gäller uppföljning av beslut om amalgamavveckling. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om avtal med landstingen avseende vuxentandvården. Det frivilliga avtalet om att amalgam inte skall användas inom barn- och ungdomstandvården bör utvidgas till att också omfatta vuxentandvården. Bakgrund och tidigare behandling I det av godkända betänkandet 2002/03:SoU17 Höjd åldersgräns för läkares och tandhygienisters rätt till offentlig ersättning m.m. (prop. 2002/03:73, rskr. 2002/03:203) behandlades bl.a. motionsyrkanden om att förbjuda amalgamanvändning inom EU samt om att förbjuda amalgamanvändning på barn och ungdomar. Yrkandena avstyrktes med hänvisning till pågående arbete på området. Ett yrkande om ett biverkningsregister avstyrktes med hänvisning till nuvarande system (s. 22). Enligt 6 § tandvårdsförordningen (1998:1338) skall tandvårdsbehandling ges mot vårdavgift enligt bestämmelserna om vårdavgift som avser öppen hälso- och sjukvård för personer som får tandfyllningar utbytta på grund av avvikande reaktioner mot dentala material. Enligt 7 § gäller bestämmelserna i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) om vårdavgifter som avser öppen hälso- och sjukvård för den som i samband med långvariga sjukdomssymtom får sina tandfyllningar utbytta som ett led i medicinsk rehabilitering. Detta gäller dock endast om utbytet sker med anledning av en utredningsplan och som ett led i en behandlingsplan som upprättats under ledning av en läkare med specialistkompetens inom ett område med anknytning till något eller några av patientens symtom. Utrednings- och behandlingsplanen skall innan åtgärderna påbörjas ges in till för en bedömning av förutsättningarna för de föreslagna åtgärderna. tillkallade regeringen en särskild utredare med uppdrag att föreslå åtgärder som syftar till att öka kunskaperna om hälsoproblem relaterade till amalgam och andra dentala material (dir. 2002:60, 2002:132).Dentalmaterialutredningen överlämnade sitt slutbetänkande Dentala material och hälsa (SOU 2003:53) till regeringen . Utredningen anförde bl.a. - med hänvisning till försiktighetsprincipen - att det finns skäl för regering och riksdag att överväga ytterligare åtgärder för att skynda på genomförandet av målen för avveckling av amalgam i tandvården. Till utredningens uppgifter hörde att undersöka orsakerna till att landstingen tillämpat bestämmelserna i 6 och 7 §§ tandvårdsförordningen (1998:1338) olika och till att ett relativt litet antal personer fått fyllningar utbytta enligt dessa regler. I uppgiften ingick också att överväga om regelverket bör ändras för att inte i onödan försvåra byte av fyllningar hos denna patientgrupp. Enligt utredningen kan frånvaron av ett mer detaljerat statligt regelverk med tydligt utformade föreskrifter vara en viktig del i förklaringen till de problem som uppmärksammats vid olika utvärderingar av tandvårdsstödet. Utredningen presenterade därför förslag till förtydliganden och förenklingar i både tandvårdslagen och tandvårdsförordningen. Dessutom föreslogs att skulle bemyndigas att utfärda ytterligare föreskrifter om bl.a. byte av tandfyllningar. Vidare kan det enligt utredningen finnas skäl att överväga att en möjlighet öppnas att överklaga landstingens beslut som fattas med anledning av ansökningar om tandvård enligt 6 och 7 §§ tandvårdsförordningen till förvaltningsdomstol. Sådana överväganden bör dock, enligt utredningen, ske samlat för alla grupper som är berörda av tandvårdsförordningen, och det bör därför ske i anslutning till en större översyn av förordningen. I sitt remissvar delade bl.a. () utredningens uppfattning "att det kan finnas skäl att överväga en sådan ordning" (dnr 2975-2003). har remissbehandlats och är under beredning inom . Mot bakgrund av den överenskommelse som träffades mellan staten och , redovisade ett uppdrag angående uppföljningen av avvecklingen av amalgam i barn- och ungdomstandvården. publicerade styrelsen rapporten av amalgam inom folktandvården. Där konstaterades att den andel som amalgamfyllningar utgjorde av samtliga fyllningar inom folktandvårdens vuxentandvård var så låg att amalgam inte på något sätt kunde anses vara ett förstahandsval när det gäller fyllnadsmaterial. är biverkningsrapportering obligatoriskt i i och med införandet av föreskrift om användning och egentillverkning av medicintekniska produkter (SOSFS 2001:12). Enligt 6 § skall bl.a. en händelse med medicintekniska produkter, med undantag för egentillverkade produkter, som orsakat att en patient, en användare eller någon annan fått sin hälsa allvarligt försämrad anmälas till den berörda tillverkaren eller dennes representant samt till . Tillverkaren skall med den kunskapen förbättra produkten, varna för mindre allvarliga biverkningar som kan drabba känsliga personer eller vid allvarliga händelser återkalla produkten. Det finns också en skyldighet för tillverkaren att rapportera olyckor och tillbud till . är tillsynsmyndighet över medicintekniska produkter och deras tillverkare. Myndigheten skall bl.a. kontrollera att tillverkaren åtgärdar de avvikelser som rapporterats. är tillsynsmyndighet över den yrkesmässiga användningen av dentala material. angav i sitt slutbetänkande SOU 2003:53 bl.a. att vårdgivarens, den enskilde yrkesutövarens och patienternas möjligheter att få information inför val av material bör förbättras (s. 201). I början på 2004 utbetalades ett sista delbelopp om till Stiftelsen . Stiftelsen hade därmed erhållit totalt för sitt uppdrag att enligt ett avtal med staten bedriva verksamhet som avser forskning och fortsatt utvärdering av patientmaterial samt utveckling av diagnosmetoder och behandlingsplaner. Man har bl.a. genomfört analyser av metaller i blod respektive nukleär mikroskopi och analys av klinisk-kemiska parametrar från patientjournaler. Produktion av material till diagnos- och behandlingsprotokoll pågår. har enligt regeringens beslut inrättat ett kunskapscenter för dentala material, KDM. KDM drivs som en självständig verksamhet inom och har till uppgift att ge information, utbildning, konsultation och handledning inom området dentala material. Kunskap om dentala materials egenskaper och hantering skall genom centret spridas till tandläkare, tandtekniker och övrig tandvårdspersonal. Centret samarbetar med de odontologiska fakulteterna i och , Nordisk Institutt for Odontologiske Materialer (NIOM) samt tekniska och medicinska institutioner och olika myndigheter. I budgetpropositionen anges att det även skall avsättas till på tandvårdens område. skall disponera medlen och avgöra hur de skall fördelas. Högst skall tilldelas Kunskapscentret för dentala material (KDM). Enligt propositionen har diskussioner påbörjats mellan de nordiska länderna om att inrätta en produktdatabas för dentala material vid Nordisk Institutt for Odontologiske Materialer (NIOM). Regeringen bedömer att en sådan databas skulle kunna ha ett stort värde för tandvården, särskilt genom att underlätta för vårdgivarna att välja lämpliga material och på så sätt även främja patientsäkerheten (utg.omr. 9, s. 53). presenterade Europeiska kommissionen ett förslag till strategi för att skydda människors hälsa och miljön från kvicksilver. Åtgärderna i strategin omfattar produktion, användning, utsläpp och avfallshantering (KOM(2005)20 slutlig). Av strategin framgår bl.a. att vissa medlemsstater har identifierat amalgamfyllningar som en viktig källa för kvicksilverutsläpp; utsläppen sker exempelvis från tandläkarmottagningar och vid kremeringar. kommer kommissionen att gå igenom medlemsstaternas genomförande av gemenskapsreglerna för behandling av amalgamavfall och kommer därefter att vidta lämpliga åtgärder för att se till att reglerna genomförs på rätt sätt. Vidare framgår av dokumentet att kommissionen på kort sikt kommer att be expertgruppen för medicintekniska produkter att göra en bedömning av kvicksilveranvändningen i amalgam samt kommer att be om ett utlåtande från för hälso- och miljörisker som underlag för om ytterligare reglering behövs. Kommissionens s.k. kvicksilverstrategi togs upp vid rådsmötet . Rådet ställde sig positivt till denna. Rådslutsatserna tar särskilt upp vikten av att bl.a. ta itu med återstående användningsområden, som t.ex. dentalt amalgam. Den ståndpunkt i frågan är att det finns tillräckligt med underlag om alternativen till dentalt amalgam för att amalgam skall kunna förbjudas i de flesta tillämpningar. Arbetet med strategin fortgår i ovan nämnda expertgrupp och kommitté samt inom kommissionen (GD miljö). Kemikalieinspektionen och har tagit fram en gemensam strategi för arbetet med kvicksilverproblemet. genomfördes en internationell workshop i Nordiska ministerrådets regi. En av de frågor som drivs av internationellt är en fortsatt utfasning av kvicksilver i produkter, med mål om en total utfasning (t.ex. amalgam och mätinstrument). lämnade Kemikalieinspektionen (KemI) utredningen - utredning om ett generellt nationellt förbud till regeringen. Kemikalieinspektionen anser i utredningen att det finns starka skäl att förbjuda amalgam av miljöskäl, eftersom det finns andra material som fyller den vanliga tandvårdens behov. Inom sjukhustandvården kan amalgam i undantagsfall behöva användas på vuxna patienter. Kemikalieinspektionen och föreslår ett sådant undantag t.o.m. . KemI:s rapport om ett generellt förbud för kvicksilver har remissbehandlats och bereds på . överlämnade sitt slutbetänkande Dentala material och hälsa (SOU 2003:53) till regeringen . Till utredningens uppgifter hörde att undersöka orsakerna till att landstingen tillämpat bestämmelserna i 6 och 7 §§ tandvårdsförordningen (1998:1338) olika och till att ett relativt litet antal personer fått fyllningar utbytta enligt dessa regler. Utskottet konstaterar att utredningen i sitt slutbetänkande angav att frånvaron av ett mer detaljerat statligt regelverk med tydligt utformade föreskrifter kunde vara en del i förklaringen till de problem som uppmärksammats vid olika utvärderingar av tandvårdsstödet. Utredningen presenterade därför förslag till förtydliganden och förenklingar i både tandvårdslagen och tandvårdsförordningen. Vidare angav utredningen att det kan finnas skäl att överväga att en möjlighet öppnas att överklaga landstingsbeslut som fattas med anledning av ansökningar om tandvård enligt 6 och 7 §§ tandvårdsförordningen till förvaltningsdomstol. Utskottet konstaterar att bl.a. JO i sitt remissyttrande delade utredningens uppfattning att det kan finnas skäl att överväga en sådan ordning. Utskottet anser att det finns skäl att överväga att en möjlighet öppnas att överklaga landstingsbeslut som fattas med anledning av ansökningar om tandvård enligt 6 och 7 §§ tandvårdsförordningen till förvaltningsdomstol. Utskottet utgår därför från att regeringen skyndsamt bereder utredningens förslag i denna del. Motionerna 2004/05:So503 (mp, v) och 2005/06:So477 (kd, m, fp, v, c, mp) får åtminstone anses delvis tillgodosedda. I motion 2005/06:So479 (kd, c) begärs ett tillägg i 7 § tandvårdsförordningen om att något säkerställt samband mellan sjukdomssymtomen och det dentala materialet inte krävs för att utbyte av tandfyllningar skall få göras som ett led i en medicinsk rehabilitering av ett långvarigt sjukdomstillstånd till de avgifter som gäller inom den öppna hälso- och sjukvården. Utskottet finner dock inga skäl att nu föreslå ett sådant initiativ. Vidare anser utskottet, i avvaktan på beredningen av slutbetänkande, att något initiativ inte bör tas med anledning av motionerna 2003/04:So467 (kd) yrkande 2, 2003/04:So619 (s) yrkande 2, 2004/05:So615 (fp) yrkande 2 samt 2005/06:So251 (fp) yrkande 1. I ett par motioner framställs yrkanden om biverkningsregister.