bet · GS01LU20 · 2005-03-08 00:00:00 — Nya regler om dödförklaring SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2004/05:88Nya regler om dödförklaring jämte en motion som har väckts med anledningav propositionen.I propositionen lägger regeringen fram förslag till en lag om dödförklaring.Som en följd härav föreslås att nuvarande bestämmelser om dödförklaringi 25 kap. skall upphävas.Den föreslagna lagen innehåller bestämmelser om beviskrav vid bortovarooch de tidsfrister som måste iakttas i ett ärende om dödförklaring. Ensärskild regel föreslås för det fall att försvinnandet har skett isamband med en naturkatastrof eller stor olycka, eller under liknandeomständigheter, och det finns en mycket hög grad av sannolikhet för attden försvunne är död. Beslut i frågor om dödförklaring skall, enligtförslaget, fattas av Skatteverket.Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 april 2005.Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag och avslårmotionen.I betänkandet finns en reservation.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. LagförslagenRiksdagen antar regeringens förslag tilla. lag om dödförklaring,b. lagom ändring i ,c. lag om ändring i lagen (1987:269) om kriterierför bestämmande av människans död.Därmed bifaller proposition2004/05:88.2. BeslutsordningenRiksdagen avslår motion 2004/05:L11.Reservation (m, fp, kd, c)den 8 mars 2005På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), MarianneCarlström (s), (), (), (), (), (), (), RezeneTesfazion (s), (), (), (), (), (), (), EwaThalén Finné (m) och ().Redogörelse för ärendetÄr någon försvunnen och befaras vara död utan att hans eller henneskropp har kunnat hittas, kan dödförklaring ske genom beslut av domstol.Förutsättningarna för beslut om dödförklaring och de tidsfrister somuppställs i anslutning därtill framgår av 25 kap. . Reglernahar sin huvudsakliga bakgrund i motsvarande bestämmelser lagom boutredning och arvskifte och var senast föremål för lagstiftningsåtgärderår 1981. För vissa fall infördes då en möjlighet att ansöka om dödförklaringredan ett år efter ett försvinnande. Möjligheten att tillämpa en gällanderegel om treårig frist utvidgades . För övriga fall behöllshuvudregeln om en tioårig väntetid innan ansökan om dödförklaring fårgöras.I mars 1996 tillkallade regeringen en särskild utredare med uppgift attgöra en översyn av bl.a. reglerna om dödförklaring (dir. 1996:18).Utredningen antog namnet . I uppdraget ingick attöverväga om tidsfristerna för dödförklaring kunde förkortas och om detfanns ett behov av att samordna reglerna om dödförklaring i ärvdabalkenoch avregistrering ur folkbokföringen enligt folkbokföringslagen.Utredningen redovisade sitt arbete i slutbetänkandet (SOU1998:110) Makes arvsrätt, dödsboförvaltare och dödförklaring. Betänkandethar remissbehandlats.För att anpassa utredningsbetänkandets förslag till naturkatastrofer avden omfattning som inträffade i harförslaget kompletterats i en inom upprättad promemoriamed utkast till lagrådsremiss. Ett antal myndigheter och organisationerhar beretts tillfälle att lämna synpunkter på promemorian.Med utgångspunkt i ovan redovisat arbete föreslår regeringen - efterhörande av Lagrådet - att skall anta de i propositionenframlagda förslagen till lag om dödförklaring, lag om ändring i ärvdabalkenoch lag om ändring i lagen om kriterier för bestämmande av människansdöd. Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiskaregeringen och Vänsterpartiet.Regeringens förslag finns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2.Med anledning av propositionen har en motion väckts. Motionsförslagetfinns i bilaga 1.Utskottets övervägandenNya regler om dödförklaringUtskottets förslag i korthetRiksdagen antar lagförslagen och avslår motionen. Jämför reservation (m,fp, kd, c).InledningNär någon avlider ankommer det, enligt 2 § lagen (1987:269) om kriterierför bestämmande av människans död, på läkare att i överensstämmelse medvetenskap och beprövad erfarenhet fastställa att döden har inträtt.Läkaren skall sedan, enligt 4 kap. 2 och 3 §§ begravningslagen (1990:1144),utan dröjsmål utfärda ett dödsbevis. Dödsbeviset skall lämnas tillSkatteverket. När får dödsbeviset, avregistreras den avlidnefrån folkbokföringen enligt 19 § folkbokföringslagen (1991:481). Dessaregler förutsätter att den avlidnes kropp helt eller delvis går attundersöka. Om en person däremot är försvunnen och det inte går att utredaatt han eller hon har avlidit, men det kan befaras att så är fallet,får i stället dödförklaring tillgripas. Bestämmelser om dödförklaringfinns i 25 kap. ärvdabalken.Även om förhållandena är sådana att dödsbevis inte kan utfärdas på grundav att det inte påträffats någon kropp, kan den försvunne enligt praxisundantagsvis avregistreras från folkbokföringen genom beslut avSkatteverket om det är utrett att den försvunne är död.Ärvdabalkens bestämmelser om dödförklaringAv 25 kap. 1 § framgår att om någon är borta och det sedanhan eller hon veterligen senast var vid liv har gått eller - omden försvunne skulle vara över - , får ansökan görasom dödförklaring. Kan det antas att den som är borta befann sig ilivsfara då han eller hon senast veterligen var i livet,får ansökan göras om det gått efter försvinnandet. Är det utrettatt den försvunne befann sig i livsfara, får ansökan göras redan närett år har förflutit. En ansökan om dödförklaring får göras av denbortovarandes make, arvinge eller annan vars rätt kan bero av dödförklaringen.Ansökan görs hos tingsrätten i den ort där den försvunne senast hafthemvist inom riket eller, om det inte finns behörig domstol, hos Stockholmstingsrätt. Över en ansökan om dödförklaring skall domstolen höra denförsvunnes make eller maka, om han eller hon vistas i , samtnärmaste släktingar, annan som kan antas senast ha haft underrättelseom den bortovarande samt och polismyndigheten i den ortdär den försvunne senast hade hemvist i (3 §). Om den tidsfristsom enligt 1 § är tillämplig i ärendet har löpt och det då inte framkommitatt den bortovarande har avlidit, skall domstolen, enligt 4 §, utfärdakungörelse om ansökningen. Kungörelsen skall också innehålla en kallelsepå den försvunne att senast en viss dag anmäla sig hos domstolen. Dendagen får inte sättas tidigare än efter kungörelsedagen. Kungörelsenskall därutöver innehålla en uppmaning till var och en som kan lämnaupplysningar i ärendet att underrätta domstolen.När den tid som bestämts i kungörelsen löpt ut och man under mellantideninte har fått vetskap om att den försvunne faktiskt har avlidit, skalldomstolen förklara att han eller hon skall anses som död (5 §). Idomstolens beslut skall anges vilken dag som är att anse som dödsdag.Domstolen skall vidare skyndsamt underrätta om beslutet omdödförklaring som avregistrerar den dödförklarade ur folkbokföringen.En domstols beslut att dödförklara en försvunnen person innebär att denförsvunne skall anses som död. Beslutet grundlägger alltså en presumtionför att han eller hon är död och att döden inträffat vid en viss tidpunkt.Innebörden av presumtionen är därmed både att den dödförklarade levtintill denna tidpunkt och att livet därefter upphört. Skulle det visasig att den dödförklarade lever, faller presumtionen. Någon särskildtalan om upphävande av dödförklaringen behövs inte för att åstadkommadetta. Likaså bortfaller dödförklaringens presumtionsverkan om det skullevisa sig att den dödförklarade i själva verket avlidit vid en annantidpunkt än den som angetts i beslutet. I 7 § finns bestämmelser omåterbäring av egendom för det fall att det visar sig att den dödförklaradeär vid liv eller att han eller hon avlidit än densom angetts i beslutet om dödförklaring.Avregistrering ur folkbokföringenSom nämnts inledningsvis skall den som avlider eller dödförklarasavregistreras från folkbokföringen enligt 19 § folkbokföringslagen. Normaltsker detta på grundval av ett dödsbevis som utfärdats av läkare. Närdet befaras att någon har avlidit men kroppen inte kan återfinnas kanpersonen dock enligt praxis likväl avregistreras direkt ur folkbokföringenom det är utrett att han eller hon är död. Så skedde exempelvis då m/sEstonia förliste . Beslut om direkt avregistrering fattas enligt34 § folkbokföringslagen av efter anmälan, eller ansökaneller annars när det finns skäl till det. I de flesta fall är det polisensom initierar ärenden om direkt avregistrering ur folkbokföringen. Ettbeslut om avregistrering får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.När en domstol fattar beslut om dödförklaring enligt 25 kap. ärvdabalkensker detta efter en bevisvärdering av det föreliggande materialet.Handläggningen av registreringsärendena hos är däremot merformell, och verkets beslut grundas normalt på den bedömning avbevismaterialet som polisen har gjort i sin utredning.PropositionenRegeringen konstaterar i propositionen att det föreligger behov av attändra förutsättningarna för dödförklaring. Vidare bör vissa ändringargöras i förfarandet. Regeringen framhåller bl.a. att det är tydligt attnuvarande regelverk inte är fullt ut anpassat till naturkatastrofer ochstora olyckor där hundratals eller tusentals människor är försvunna ochbefaras omkomna. regler, med en huvudregel om tioårigpresumtionstid stammar också, anförs det vidare, från då samhälletsvillkor var väsentligt annorlunda, bl.a. vad gäller möjligheterna attefterforska försvunna personer. De tidsfrister som uppställs för olikafall av dödförklaring bör således förkortas. Enligt vad som anförs ipropositionen står det klart att den nuvarande möjligheten att i vissafall kunna direkt avregistrera en person ur folkbokföringen har sinafördelar. En möjlighet av detta slag att i ett gynnsamt utredningslägesnabbt kunna slå fast att en försvunnen person måste vara död bör därför,enligt regeringens uppfattning, finnas kvar. Ett sådant beslut bördock vila på materiell grund. Det finns således, framhålls det ipropositionen, ett behov av att införa en civilrättslig regel som möjliggördödförklaring efter det att någon försvunnit, om det är utrettatt vederbörande är död.Den i propositionen föreslagna nya lagen om dödförklaring innebärsammanfattningsvis följande. Om någon är försvunnen och det är utrett atthan eller hon är död, får dödförklaring ske . Är det inteutrett att den försvunne är död men föreligger det med hänsyn tillomständigheterna kring försvinnandet och vad som i övrigt är känt en höggrad av sannolikhet för att han eller hon är död, får frågan omdödförklaring tas upp tidigast efter försvinnandet. Frågan får docktas upp , om försvinnandet har skett i samband med ennaturkatastrof eller stor olycka eller liknande omständigheter och det finnsen mycket hög grad av sannolikhet för att den försvunne är död. I övrigafall får frågan tas upp tidigast efter försvinnandet. Beslut omdödförklaring skall fattas av . I vissa ärendekategorierskall beslut fattas av en särskild nämnd inom verket.Detta gäller bl.a. i ärenden om omedelbar dödförklaring då det är utrettatt den försvunne är död och ärenden där ansökan grundas på attförsvinnandet skett i samband med en naturkatastrof, stor olycka eller underliknande omständigheter och det finns en mycket hög grad av sannolikhetför att den försvunne är död. De nuvarande handläggningsreglerna ochbestämmelserna om återbäring av egendom överförs i huvudsak oförändradefrån 25 kap. till den nya lagen. Tiden för kungörelse, dåsådan skall ske, föreslås dock förkortas . Den nyalagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 april 2005.MotionenInger m.fl. (m, fp, kd, c) stöder i motion L11 regeringens förslagsåvitt gäller förutsättningarna för dödförklaring. Motionärerna är dockkritiska till förslaget att överflytta handläggningen av och beslutsfattandeti ärenden om dödförklaring från allmän domstol till . Imotionen påpekas att den skyndsamma handläggningen av lagstiftningsärendethar motiverats av behovet att så snabbt som möjligt kunna underlättaför anhöriga och efterlevande till personer som saknas efter naturkatastrofeni . Motionärerna anser, mot den bakgrunden,att det vore ofördelaktigt att nu ändra beslutsordning, från en fungerandeordning i tingsrätt till en ny, obeprövad sådan i en centralförvaltningsmyndighet. har ännu inte, anförs det, någonorganisationpå plats och dessutom måste, vilket även regeringen tillstår,rättssäkerhetsgarantierna vid verket stärkas vid en överflyttning avärendetypen.Dessa åtgärder torde ta tid, vilket innebär att själva syftet med denskyndsamma hanteringen av lagstiftningsärendet förfelats. Det förhållandetatt ett relativt stort antal ansökningar om dödförklaring kan komma attges in efter lagens ikraftträdande medför också, menar motionärerna,risk för avsevärda dröjsmål i handläggningen vid verket. Motionärernaanser det vara uppenbart att handläggningen skulle gå snabbare omansökningarna om dödförklaring fördelas på tingsrätterna och där handläggsi en redan välkänd ordning. Om ärendetypen skall överföras tillSkatteverket bör detta, menar motionärerna, i vart fall inte ske i dagsläget.Motionärerna ifrågasätter emellertid över huvud taget det lämpliga iatt flytta prövningen av ärenden om dödförklaring till . Imotionen framhålls att den utredning som sker inom verket rörfall där det redan är utrett att en viss person är död och att handläggningensåledes endast är av registrerande karaktär. Den bevisprövning som görsi dag i de fall då det inte är utrett att en person är död och som kommeratt krävas enligt den nu föreslagna lagen måste, anser motionärerna,hanteras i allmän domstol, som är van att värdera bevisning och somdessutom har möjlighet att ta upp muntlig bevisning. Den föreslagnalagen innehåller dessutom, påpekas det, begrepp som ger utrymme för ettrelativt stort utrymme för lagtolkning. Sådan tolkning måste ske idomstol. Motionärerna anser sammanfattningsvis att ärenden om dödförklaringaräven fortsättningsvis skall prövas av allmän domstol.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning att det föreligger ett behov avatt reformera regelverket vad gäller förutsättningarna för dödförklaring.Propositionen har i denna del inte föranlett några motionsledes framfördainvändningar, och inte heller utskottet har något att erinra mot förslagen.Som regeringen funnit bör de nya reglerna om dödförklaring tas in i ensärskild lag.När det så gäller frågan huruvida ett beslut om dödförklaring skallfattas av allmän domstol eller, som föreslås i propositionen, avSkatteverket, kan utskottet se en rad goda skäl som talar för regeringensförslag. Sålunda har , genom sitt ansvar för folkbokföringen,en god och naturlig tillgång till uppgifter om samtliga personer medhemvist i . Vidare finns det inom verket kunskap om och erfarenhetav den utredning som erfordras för att redan med dagens praxis direktkunna avregistrera en försvunnen person ur folkbokföringen. Materien ärsåledes inte ny. Som framhålls av regeringen är ärenden om dödförklaringi regel inte heller av tvistekaraktär och måste därför inte av dettaskäl hanteras i domstol. Om handläggningen i stället anförtros åtSkatteverket kan detta således bidra till att domstolarnas verksamhetytterligare renodlas och att dessa i större omfattning kan koncentrerasig på rättsskipning och egentlig tvistlösning.Den omständigheten att det ibland kan bli nödvändigt med viss bevisvärderingi ärenden om dödförklaring kan, som påpekas i motionen, möjligen talaför att ärendetypen även bör prövas i domstol. En handläggningi domstol ger också möjlighet till muntlig förhandling. I likhet medregeringen anser utskottet emellertid att behovet av sådana förhandlingarinte skall överskattas. Sålunda torde, som anförs i propositionen,domstolarnas handläggning av ärenden om dödförklaring företestora likheter med den handläggning som sker i i ärendenom direkt avregistrering ur folkbokföringen. Till skillnad frånmotionärerna anser inte utskottet att det förhållandet att det i lagtextenförekommer begrepp som kan ges ett visst utrymme för tolkning kräveratt en prövning sker i allmän domstol. Därtill kommer att en prövningi inte utesluter en domstolsprövning eftersom verkets beslut,enligt lagförslaget, kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol.Motionärernahar vidare uttryckt farhågor för att den föreslagna beslutsordningenkommer att leda till avsevärda dröjsmål när det gäller handläggningenav ansökningar om dödförklaring som avser personer som saknas efternaturkatastrofen i . Utskottet delar intedessa farhågor.I sammanhanget bör slutligen framhållas att regeringens förslagöverensstämmer med såväl förslag som förslaget i deninom upprättade promemorian och attinte någon remissinstans har haft någon invändning mot förslaget attöverflytta ärenden om dödförklaring från allmän domstol till Skatteverket.Mot bakgrund av vad som har anförts, och då de övriga invändningarsom förts fram i motionen inte föranleder annan bedömning, ställer sigutskottet bakom regeringens förslag såvitt nu är i fråga.Riksdagen bör således anta lagförslagen och avslå motion L11.ReservationBeslutsordningen, punkt 2 (m, fp, kd, c)av (), (), (), MiaFranzén (fp), (), () och JohanLinander (c).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller delvis motion 2004/05:L11.StällningstagandeVi ansluter oss till regeringens bedömning att det föreligger behov avatt ändra regelverket kring förutsättningarna för dödförklaring och haringet att erinra mot lagförslaget i detta avseende.Däremot anser vi att starka skäl talar mot förslaget att överflyttahandläggningen av och beslutsfattandet i ärenden om dödförklaring frånallmän domstol till , både och över huvud taget.Vi har, mot bakgrund av den inträffade naturkatastrofeni , valt att ge vårt samtycke till en skyndsam handläggningav lagstiftningsärendet för att på så sätt kunna underlätta förefterlevande och anhöriga till saknade personer. Att i detta läge flyttaärendetypen från en fungerande ordning i domstol till en ny, obeprövadsådan i en central myndighet är enligt vår uppfattning ofördelaktigt.Skatteverket har ännu inte någon organisation på plats och regeringentillstår själv att rättssäkerhetsgarantierna vid verket måste stärkasvid en överflyttning. Allt detta torde ta tid och därmed förfelas helasyftet med en skyndsam hantering av lagstiftningsärendet. Det förhållandetatt ett relativt stort antal ansökningar om dödförklaringar kan förväntaskomma omgående efter lagens ikraftträdande medför också, menar vi, attdet föreligger en risk för avsevärda dröjsmål i handläggningen av sådanaärenden. Enligt vår mening är det uppenbart att handläggningen skullegå snabbare om ansökningarna fördelas på tingsrätterna för att därhanteras i en redan välkänd ordning. En överflyttning av ärendetypen börsåledes under alla förhållanden inte ske . Vi ifrågasätterdock lämpligheten i sak att överflytta beslutsfattandet till Skatteverketoch det på följande skäl. Den hantering som sker på i dagrör fall där det redan är utrett att en viss person är död. Arbetet ärsåledes endast av registrerande karaktär. Den bevisprövning som sker och som kommer att krävas i de fall där det inte är utrett att enperson är död måste enligt vår uppfattning ske i allmän domstol, somhar vana att värdera bevis och som dessutom har möjlighet att ta uppmuntlig bevisning vid en förhandling. Den föreslagna lagtexten innehållerockså begrepp som kan ges ett relativt stort utrymme för tolkning. Vianser att sådan lagtolkning måste ske i domstol.Ärenden om dödförklaring bör således även i fortsättningen handläggasav allmän domstol, där det finns fungerande rutiner och rättssäkerheteninte behöver stärkas innan den nya lagen kan få avsedd tillämpning. Ettnytt lagförslag med denna innebörd torde inte kräva något mer ingåendeberedningsarbete. bör därför begära att regeringen återkommeromgående med ett nytt lagförslag i enlighet med det nu sagda. Till dessfår förevarande lagförslag godtas.Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med delvis bifalltill motion L11, som sin mening ge regeringen till känna.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagPropositionenProposition 2004/05:88 Nya regler om dödförklaring:Riksdagen antar de i propositionen framlagda förslagen tilllag om dödförklaring,lag om ändring i ,lag om ändring i lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande avmänniskans död.Följdmotion2004/05:L11 av m.fl. (m, fp, kd, c):beslutar att ärenden om dödförklaring även fortsättningsvisskall avgöras av allmän domstol.Bilaga 2Regeringens lagförslag