bet · GS01USOU1 · 2005-03-10 00:00:00 — SammanfattningHivepidemin får alltmer karaktären av att vara ettglobalt och gränsöverskridande framtidsproblem sominte visar några tendenser att mattas av. De värstaföljderna av epidemin ligger framför oss och drabbarvärlden . I ett längre perspektiv är detnågot sammansatta utskottet fäster avseende vid.Sverige står inte vid sidan av dennavärldsomspännande katastrof utan påverkas ochpåverkar följderna av densamma.Förutom hiv/aids finns många andra smittsammasjukdomar som utgör allvarliga globala problem,vilka måste lösas såväl nationellt sominternationellt. Hit hör till exempel växandeproblem med tuberkulos och en eventuell omfattandeinfluensaepidemi i världen (s.k. pandemi), med ocksåallvarliga följder för . bådepåverkas av omvärlden och har möjligheter attpåverka.Den internationella spridningen av allvarligasmittsamma sjukdomar kräver intensiv uppmärksamhetoch handlingsberedskap. I ett internationelltperspektiv är visserligen situationen i Sverigemindre oroande. har docken rad oförutsedda problem uppträtt, vad gällerallvarliga infektionssjukdomar som t.ex. sars,hivinfektion och tuberkulos. Andra sjukdomar haråteruppstått, uppträtt i nya regioner eller uppträttpå ett förändrat sätt, t.ex. utbrotten avfågelinfluensa . Det kraftigtökade resandet och handeln i världen gör dessutomatt nationsgränser allt mindre fungerar som hinderför smittspridning. Tillsammans utgör dessa faktorerett hot mot folkhälsan såväl globalt som i Sverige.Sammansatta utrikes- och socialutskottets arbetehar medfört att riksdagsledamöter frånutrikesutskottet och socialutskottet, genomföredragningar och studiebesök, fått ett värdefullttillfälle för såväl kunskaps- som erfarenhetsutbyteoch diskussion i ett ämne och i en problematik somär genuint gränsöverskridande ochframtidsorienterad. Ett annat perspektiv försammansatta utskottet är den av i december2003 beslutade politiken för global utveckling, somställer krav på regeringen och attagera samordnat i utvecklingsfrågorna. Beslutet omen ny politik för global utveckling kommer att göradet nödvändigt att utveckla ett samordnat ochkoordinerat agerande från utskott.Utskottet har i betänkandet diskuterat främsthiv/aids, tuberkulos, fågelinfluensa och pandemier.I betänkandet behandlar sammansatta utskottet tvåmotioner från allmänna motionstiden . Båda dessaavstyrks av utskottet. Bakom utskottetsställningstagande står samtliga partier.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Nationella handlingsprogram för barndrabade av aidsRiksdagen avslår motion 2004/05:U283 yrkande 4.2. HivpolitikenRiksdagen avslår motion 2004/05:So539.Stockholm den 10 mars 2005På sammansatta utrikes- och socialutskottets vägnarUrban AhlinFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: UrbanAhlin (s), (), MargaretaIsraelsson (s), (), (), (), (), (), (), (),(), (), MaudEkendahl (m), (), JanLindholm (mp) och ().2004/05USoU1Redogörelse för ärendetI betänkandet behandlas två motionsyrkanden omhiv/aids som väckts under den allmänna motionstiden2004.Ärendet och dess beredningSammansatta utrikes- och socialutskottetkonstituerades vid ett sammanträde tisdagen den 15februari och efter beslut i utrikes- respektivesocialutskottet (USoU protokoll 2004/05:1, UUprotokoll 2004/05:21 och SoU protokoll 2004/05:19).Den 3 februari anordnades en för utrikesutskottetoch socialutskottet gemensam utfrågning om hiv/aids,influensa och andra globala smittor. I utfrågningendeltog biträdande statsepidemiolog (docent/överläkare vid avdelningen för epidemiologipå ), sakkunnig läkare (överläkare vid ,), enhetschef (läkare,Sidas hiv/aids-sekretariat), sektionschef (professor vid ochMikrobiologiskt och tumörbiologiskt centrum vidKarolinska Institutet), samt hiv-/aids-ambassadörLennarth Hjelmåker ().Vidare har utskotten av statsrådetCarin Jämtin () och hiv-/aids-ambassadör ()fått en föredragning om EU:s biståndsarbete kringhiv/aids gjorde sammansattautskottet ett studiebesök på förmikrobiologisk beredskap vid ,varvid erhölls information också om globalahälsofrågor i stort och om fågelinfluensa.Vidare har sammansatta utskottet fått enföredragning av statssekreteraren , departementsrådet samt kanslirådet fick också en föredragning avbiträdande verksamhetschefen ,Stiftelsen . [1]Utskottets övervägandenInledningHivepidemin får alltmer karaktären av att vara ettglobalt och gränsöverskridande problem som intevisar några tendenser att mattas av. Tvärtom harchefen för , , pekat på att devärsta följderna av epidemin ännu ligger framföross. I ett längre framtidsperspektiv är det någotatt fästa avseende vid. står inte vid sidanav denna världsomspännande katastrof utan påverkasoch påverkar följderna av densamma. Förutom hiv/aidsfinns många andra globala smittsamma sjukdomar somutgör allvarliga globala problem, vilka måste lösassåväl nationellt som internationellt. En i dagaktuell utmaning handlar om följderna av eneventuell omfattande influensaepidemi i världen, medockså allvarliga följder för . bådepåverkas av omvärlden och har möjligheter attpåverka.Den internationella utvecklingen av spridningen avallvarliga smittsamma sjukdomar kräver intensivuppmärksamhet och handlingsberedskap. I ettinternationellt perspektiv är visserligen situa-tionen i mindre oroande. har dock en rad oförutsedda problem upp-trätt, vad gäller allvarliga infektionssjukdomar somt.ex. sars, hivinfektion, legionella ochblödarfeber. Andra sjukdomar har återuppstått,uppträtt i nya regioner eller uppträtt på ettförändrat sätt, t.ex. utbrotten av fågelinfluensaunder . Det kraftigt ökade resandetoch handeln i världen gör dessutom attnationsgränser allt mindre fungerar som hinder försmittspridning. Tillsammans utgör dessa faktorer etthot mot folkhälsan såväl globalt som i Sverige.Det är nödvändigt att ha en beredskap motförändringar i karaktären eller spridningen avsmittsamma sjukdomar som gör att dessa på nytt kanbli ett allvarligt hot mot befolkningen. En nysmittskyddslag med bestämmelser om extraordinärasmittskyddsåtgärder är insatser som gjorts för attförbättra smittskyddet inom . Vidare är ettfördjupat internationellt samarbete inomsmittskyddsområdet av stor vikt för att de nyautmaningarna skall kunna hanteras. Utskottetvärdesätter att den svenska politiken prioriterarsmittskyddsfrågor inom EU, WHO och FN, liksom i detregionala hälsosamarbetet.Ett annat perspektiv för sammansatta utskottetsarbete är den av beslutadepolitiken för global utveckling, som ställer krav påregeringen och att agera samordnati utvecklingsfrågorna. Beslutet om en ny politik förglobal utveckling kommer att göra det nödvändigt attutveckla ett samordnat och koordinerat agerandeockså från utskott.I förhållande till många andra länder är läget iSverige under kontroll beträffande de allvarligasmittsamma sjukdomarna. Förekomsten av allvarligasmittsamma sjukdomar i har varit tämligenoförändrad . Det är dockfortsatt nödvändigt att ha en beredskap motförändringar i karaktären eller spridningen avglobala smittsamma sjukdomar som gör att dessa pånytt kan bli ett allvarligt hot mot befolkningen iSverige och i andra länder.Hiv/aids i SverigeSpridningen av hivinfektion i har, somframgått tidigare i detta betänkande, kunnat hållaspå en låg nivå. Tidiga insatser i samband medepidemins utbrott, och ett brett och väl samordnathivpreventivt arbete har bidragit till att antalethivfall i fortfarande ligger lågt. Under desenaste två åren har dock den positiva utvecklingensom präglade det tidiga upphört. Vid ennärmare analys av anmälningarna har svenskamyndigheter funnit att den största ökningen skettbland nyanlända heterosexuella personer frånhögendemiska områden. Flertalet var således smittaderedan före sin ankomst till . Av 216 anmäldafall av hivsmitta hade, enligtSmittskyddsinstitutet, 141 (eller ) smittatsföre ankomsten till . Den inhemska sprid-ningen av hivinfektion har däremot inte ökat.Tillgången till antiviral behandling medförsamtidigt att antalet fall av aids, liksom antaletindivider som avlider av hiv/aids, fortsätter attligga lågt i . Utskottet konstaterar atthivsmittade och aidssjuka i får en, iinternationell jämförelse, mycket god vård ochbehandling med bl.a. effektiva bromsmediciner.Statens folkhälsoinstitut disponerar anslagetInsatser mot aids under utgiftsområde 9 (Hälsovård,sjukvård och social omsorg). [14] Anslaget, som förår 2005 är på , är tänkt attanvändas för insatser mot hiv/aids. I arbetetförväntas samverka medSmittskyddsinstitutet, ,smittskyddsläkarna och ochstimulera till regionala och lokala aktiviteter.Från anslaget lämnas de största stöden tillStiftelsen , RFSL och RFSU.Ekonomiskt stöd lämnas även direkt till dehivsmittades frivilligorganisationer på riksnivå.Särskilda medel för särskilda insatser i vissakommuner och landsting har därutöver tillfälligtbeviljats, på utgiftsområde 25 (Allmänna bidrag tillkommuner), för hivpreventivt arbete istorstadsregionerna (de s.k. storstadspengarna). Förår 2005 uppgår medlen till . [15] Ienlighet med finansutskottets betänkande om deallmänna bidragen till kommuner (bet. 2004/05:FiU3)har regeringen, enligt vad utskottet kunnatkonstatera, inlett arbetet med en utvärdering avvilka effekter det särskilda statsbidraget haft.Sammansatta utskottet behandlar i detta betänkandeinte några budgetfrågor. Enligt riksdagsordningenstilläggsbestämmelse 4.6.9 bereds ärenden om anslaginom utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och socialomsorg av socialutskottet.Enligt utskottets bedömning torde just deförebyggande insatserna habidragit till att kunnat hålla hivepideminpå en i internationella jämförelser mycket låg nivå.I arbetet har den öppenhet och tolerans som präglarden svenska samhällskulturen varit värdefull, ävenom inte heller varit förskonat från oro,rädsla och intolerans. Utskottet ser det somsärskilt värdefullt att arbetet också skett - ochalltjämt sker - i nära samverkan mellan berördastatliga myndigheter, kommuner och andra aktörer,särskilt olika frivilligorganisationer, i syfte attutveckla det förebyggande arbetet med hiv/aids.Arbetet med att förebygga smittspridning och för attstödja redan smittade är i , enligtutskottets bedömning, omfattande och kvalificeratsåväl på nationell som på regional och lokal nivå.Särskilt frivilligorganisationer som RFSL gjorde ibörjan av stora insatser i dethivpreventiva arbetet och har, enligt vad utskottetkunnat inhämta, varit framgångsrika i arbetet.Det finns, enligt utskottet, dock stor anledningatt notera de utvecklingstendenser som innebär enrisk för ökad spridning av hivinfektion även i detsvenska samhället. Den snabba spridningen avhivinfektion i vår närmaste omvärld, då främst iBaltikum och , inger oro med det storakontakt- och reseutbyte som sker. Problematisk ärockså den internationella sexindustrin.De oroande tecken som kunnat iakttas under senareår är också en kraftig ökning av antalet personer ialla åldersgrupper med sexuellt överförbarainfektioner som klamydia, gonorré och syfilis.Ökningen är, enligt uppgifter som utskottet kunnatta del av, kraftigast hos ungdomar och unga vuxnasamt bland män som har sex med män. Den tyder på ettökat riskbeteende och därmed en stor potential förspridning även av hivinfektion bland svenska kvinnoroch män. Dagens unga män och kvinnor har inte varitmed om den viktiga period i början och mitten av1980-talet då larm- och informationsinsatserna omhivepidemin i var som mest omfattande. Tillde företeelser som kunnat iakttas under senare århör också den kraftiga ökningen av antalethivinfekterade - huvudsakligen heterosexuelltsmittade - som beror på invandring av personer frånområden där hivinfektionen är mer utbredd ibefolkningen. Till de oroande tecknen måste ocksåföras det faktum att den numera tämligenframgångsrika vård och behandling av hivinfekteradei potentiellt skulle kunna leda tillfortsatt spridning av infektionen, särskilt om dessagrupper invaggas i en tro att behandlingeneliminerar smittorisken. Den framgångsrika vårdenoch behandlingen kan också leda till ett störreriskbeteende bland olika grupper. Ytterligare enkälla till oro är de senaste årens rapporter omtilltagande resistensutveckling och spridning avläkemedelsresistent hivinfektion liksom rapporter omhivinfektioner som innebär en snabb utveckling avaids.Utskottet anser att preventiva och förebyggandeinsatser ytterligare kan utvecklas till innehåll ochutförande. I flera fall torde förutsättningar finnasatt utnyttja potentialen i ett hivpreventivt arbetei än högre grad. Svenska erfarenheter avhivpreventivt arbete bör också i ökad utsträckningkunna tas tillvara av andra länder, även om modellenför svenska informationskampanjer kanske inte kanöverflyttas direkt till andra länder.Människoförakt och endemiska risker följer ispåren av den internationella sexindustrin ochprostitution. Dessa företeelser måste därförbekämpas. Det finns anledning att överväga hurinformationsinsatser, kan utformas med beaktande avbåde den kritik som måste riktas mot deninternationella sexindustrin och prostitutionen ochdet behov som finns av att bedriva ett hivpreventivtarbete gentemot resenärer som besöker högendemiskaområden och där utnyttjar prostituerade.Sex- och samlevnadsundervisning har varitobligatorisk i den svenska sedan 1955.Sverige har ett gott rykte internationellt och sesav många länder och organisationer som ett föredömebeträffande skolans sex- och samlevnadsundervisningoch hur vi bemöter unga människor i dessa frågor.Samtidigt finns brister. har t.ex. 1999 av 80 skolor i 20 kommunerfunnit brister i skolornas sex- ochsamlevnadsundervisning. [16] Folkhälsoinstitutetpublicerade en studie som visade attundervisningen i sex- och samlevnadsundervisning vari det närmaste obefintlig på landetslärarutbildningar. [17] har i en kartläggningvåren 2004 funnit att 9 av 23 lärarutbildningar iSverige har kurser i sex- ochsamlevnadsundervisning. Vikten av en god sex- ochsamlevnadsundervisning i grund- och gymnasieskolanhar tidigare betonats av regering och riksdag. [18] ISOU 2004:13 (Samhällets insatser mot hiv/STI - attmöta förändring) konstateras att skolan måste ta etttydligare ansvar för ungdomars grundläggande sex-och samlevnadsundervisning. Betänkandet har under2004 varit föremål för remiss, och ettberedningsarbete pågår inomRegeringskansliet.Utskottet har vidare kunnat konstatera att Sida,Lafa (förebygger aids) och ÖEK (Hälso-och sjukvårdens östeuropakommitté) tillsammans medS:t initierat och drivit Projekt 13 plusför att bygga upp ungdomsmottagningar av svenskmodell och starta undervisning i sex och samlevnad iskolorna. Utskottet anser att arbetet i skolans sex-och samlevnadsundervisning även fortsatt behöverstödjas, såväl i som i de internationellasammanhang där möjlighet ges.Regeringen beslutade att tillkallaen särskild utredare med uppdrag att göra en samladöversyn av samhällets insatser mot hiv/aids (dir.2002:68). Den särskilde utredarens huvuduppgift harvarit att göra en samlad översyn av det svenskasamhällets insatser mot hiv/aids och utifrån denöversynen, samt i den deklaration som antogsvid den särskilda sessionen om hiv/aids i FN:sgeneralförsamling, lämna förslag till en nationellhandlingsplan i syfte att begränsa spridningen ochkonsekvenserna av hiv/aids. I det åravgivna betänkandet lämnar utredaren ett förslagtill en nationell handlingsplan för att begränsaspridningen och konsekvenserna av hiv/STI.Utredningsbetänkandet har varitföremål för remissbehandling. Inom Regeringskanslietpågår ett beredningsarbete, ochregeringen avser att återkommabeträffande de förslag som utredaren presenteratsamt utvärderingen av effekterna av det särskildastatsbidraget.Hiv/aids i världenOm situationen i präglas av att spridningenav hivinfektion kunnat hållas på en låg nivå ärbilden av omfattningen av hiv/aids-problematikenglobalt mycket allvarlig. Utskottet konstaterar medoro att omfattningen av hiv/aids-problematikenfortsätter att öka dramatiskt. Utvecklingen avepidemin har snabbt förvandlats från att vara ett ihuvudsak afrikanskt problem till att bli en globalepidemiologisk katastrof.Hiv/aids är ett av världens allvarligasteutvecklingsproblem med svåra följder för så gott somsamtliga samhällssektorer i de hårdast drabbadeländerna. Epidemin fortsätter att öka dramatiskt,och de verkliga konsekvenserna visar sig först omfem till när dagens hivinfekterade utvecklataids. Det innebär stora utmaningar för länder ochsektorer att skapa förmågan att bemötakonsekvenserna av hiv/aids i framtiden.Utskottet konstaterar att fattigdom är både enorsak till och en effekt av spridningen av hiv/aids.Världens regeringar enades i samband med FN:smillennietoppmöte om målet attföre stoppa spridningen av bl.a. hiv ochmalaria. Även i slutdokumentet från barntoppmötet år2002 är kampen mot hiv/aids ett av huvudmålen.Många länder saknar resurser för förebyggandeåtgärder och för att hantera konsekvenserna avhiv/aids på ett bra sätt. verkar såväl bi-som multilateralt för att samtliga samarbetsländerskall intensifiera sina ansträngningar i kampen mothiv/aids.Utskottet konstaterar att FN inrättat enkommission på hög nivå om aidssituationen i Afrika.Syftet med denna är att försöka begränsa spridningenav hiv i världsdelen. Kommissionen är främst tänktatt hjälpa de afrikanska staterna att hanteraverkningarna av den epidemi som allvarligt hotar atthämma utvecklingen på kontinenten. Den kommer därmedinte enbart att arbeta med hiv/aids utan också medförvaltning och god samhällsstyrning. Insatser iAfrika - där hiv/aids-läget är svårast - bör, enligtutskottets mening, kompletteras med åtgärder iregioner där epidemin växer snabbt, framför alltAsien och delar av Östeuropa.Utskottet kan konstatera att synen på hiv/aids somen säkerhetspolitisk riskfaktor delas av alltflerinternationella aktörer. De säkerhetspolitiska ochhumanitära konsekvenserna av en fortsattokontrollerad spridning av hiv/aids bör särskiltbeaktas. Decennier av utveckling vad avserhälsovård, ekonomi och utbildning är på väg att mereller mindre helt raderas ut. I ettframtidsperspektiv är detta mycket oroande. Denfattigdom och hopplöshet som följer av dennamänskliga tragedi riskerar att leda till politiskinstabilitet och i förlängningen väpnade konflikter.Situationens allvar illustreras även av att fråganom hiv/aids har tagits upp i ,varvid resolution (som bl.a. syftar till attutbilda fredsbevarande personal i frågor rörandesjukdomen och dess spridning) antogs. På motsvarandesätt har hiv/aids uppmärksammats i denframtidsorienterade rapport som till FN:sgeneralsekreterare överlämnats av en särskilttillsatt högnivåpanel. [19]Utskottet menar att kopplingen är tydlig mellansexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR)å ena sidan samt kampen mot hiv/aids å den andra.Det finns dock betydandemeningsskiljaktigheter mellan olika länder i frågorsom berör sexuell och reproduktiv hälsa i allmänhetoch användning av sex- och samlevnadsundervisningoch kondomer i det hivpreventiva arbetet isynnerhet. , och vissa islamiska staterifrågasätter inte sällan internationellaöverenskommelser inom området sexuell ochreproduktiv hälsa och bidrar till att spridningen avinformation om hur människor generellt kan skyddasig försvåras, samt förespråkar avhållsamhet framfördistribution och användning av kondomer. Amerikanskaanslag för internationella organisationer somarbetar med hiv/aids har till viss del kommit attvillkoras. De organisationer som förespråkaravhållsamhet som den rätta metoden att bekämpahiv/aids blir de som gynnas av politik.Hälften av alla som lever med hiv är kvinnor, ochantalet hivsmittade kvinnor ökar snabbt. En avförklaringarna är att kvinnor har lättare att blismittade av hiv. En annan förklaring är kvinnorsunderordnade position i många länder. De har fåeller inga möjligheter att kräva att deras partneranvänder kondom och kan inte säga nej till sex ävenom de misstänker att deras make blivit smittad.Många kvinnor och unga flickor utsätts förvåldtäkter och annat sexuellt våld, eller tvingasbyta sexuella tjänster mot varor eller pengar föratt klara sitt uppehälle. Allt detta gör dem än merutsatta för smittorisker. Frågor om insatser mothiv/aids har således ett tydligt samband medmansrollen och kvinnors ställning och till frågor ommaktförhållanden i samhället, jämställdhet mellankvinnor och män och flickors och kvinnors situationi många länder.Insatser inom området sexuell och reproduktivhälsa och rättigheter är ett viktigt medel för attminska fattigdomen i världen och en förutsättningför att millennieutvecklingsmålen skall kunna nås.Det är även ett värde i sig att människor kanbestämma över sin reproduktion och sexualitet.Sverige har i olika internationella sammanhangtydligt fört fram vikten av att genomföraKairoprogrammet. Utskottet vill betona att det ärsärskilt viktigt att ger fortsatt stöd tillbåde länder och organisationer så atthandlingsprogrammet från kan genomföras.Sverige har en tydlig roll att spela för att lyftafram frågor kring SRHR. Av stor betydelse är här dennära kopplingen mellan kampen mot hiv/aids ochöppenheten kring insatser på området sexuell ochreproduktiv hälsa och rättigheter. godkända betänkandet från utrikesutskottet(2004/05:UU2) noteras att SRHR-arbetet stärks underår 2005 genom ökat stöd och intensifierad dialog medberörda aktörer, inklusive , ,, , Globala fonden, () samt svenskaoch internationella enskilda organisationer.Utrikesutskottet konstaterade att hiv/aids är ettprioriterat område för särskilda satsningar ibudgetpropositionerna såväl 2004 som 2005 ochinnebär ökade insatser inom såväl det multilateralasamarbetet som Sidas bilaterala stöd.Utrikesutskottet ansåg vidare att det multilateralabiståndet skall styras av samma inriktning,formulerat i politiken för global utveckling, somgäller för det övriga biståndet. delar denna uppfattning.Bland det mycket stora antalet hivsmittade ochaidssjuka i världen utgörs en betydande andel avsmittade av personer som ännu inte har fyllt 15 år.De flesta av dessa lever under svåra förhållandenmed t.ex. fattigdom, drogmissbruk, prostitution,våld och sexuella övergrepp. Många av de drabbade ärbåde föräldralösa och hemlösa. Endast en bråkdel avdem vet att de är smittade. De flesta som i dagsmittas av hiv eller påverkas av de negativakonsekvenser hiv/aids medför är barn och ungdomar,såväl flickor som pojkar. Många av dessa står införett framtidsperspektiv som innebär raserade socialastrukturer och hela samhällen som saknargrundläggande skola, hälsovård och säkerhet tillföljd av att yrkeskategorier slagits ut av aids.Genom för tidig bortgång i aids drabbas ochsplittras familjer och barn blir föräldralösa.Flickor, även om de inte är yngst i familjen, geshuvudansvaret för försörjningen medan pojkarsskolgång prioriteras. Skolor, arbetsplatser ochmyndigheter förlorar etablerad kunskap närmedarbetare blir sjuka och dör i aids. Ett särskiltproblem, vilket omnämns i 54§ deklarationfrån den särskilda sessionen om hiv/aids i FN:sgeneralförsamling, är att gravida hivpositivakvinnor inte alltid, som i den rika världen, kunnaterbjudas den medicinering som kunnat skydda detnyfödda barnet från smitta.Utskottet noterar med tillfredsställelse attUnicef tydligt tagit upp dessa frågor, t.ex. i tvåspecifika konferenser. Utskottet vill samtidigtbetona den viktiga roll har för centralafrågor i det internationella utvecklingsarbetet.Arbetet med barnets rättigheter är ett prioriteratområde i utvecklingsarbete, vilketunderströks i det av godkända betänkandet2003/04:UU3 om politik för globalutveckling. har en värdefull verksamhetkring bl.a. familjeplanering och sexualundervisningför att förebygga att exempelvis hiv sprids. Detfaktum att många tonåringar sexualdebuterar innan defyller är ett exempel på varför det ärnaturligt att SRHR-frågorna[20] också står högt upppå dagordning, och fortsätter att göra det.Inriktningen på arbete bestäms avmedlemsländerna i organisationens styrelse. Sverigekommer, enligt ett frågesvar av statsrådet , att fortsätta att driva att i sittarbete skall utgå ifrån konventionen om barnetsrättigheter och prioritera SRHR i sinverksamhet.