bet · GS01AU4 · 2005-03-01 00:00:00 — Vi måste ha kontroll på hela arbetsprocessenoch de olika aktiviteter som faktiskt stipuleras iarbetslöshetsförsäkringen. Vi på förmedlingen måste erbjudaindivider stöd för att kunna leva upp till de här insatserna,precis som du sade. Jag tror att det är fundamentalt viktigtatt ha det perspektivet på kontrollbegreppet.Ordföranden: för det! finns det ett antal personersom har begärt ordet. undrar jag om vi kan hinna med alladessa frågor. Det är egentligen sagt att vi ska sluta tio i,men eftersom vi har dragit över lite på tiden tidigare kan vikanske hålla på fram till tolv eller fem över i alla fall.Sedan sätter vi punkt.Carl B (): Jag skulle kunna fråga mer om detta medkontrollen, men jag lämnar det därhän. Jag skulle viljaställa en fråga till . Jag efterlyste om nigör något för att lindra de här dubbla rollerna, och dåräknade du upp här att det skulle göras tydligareföreskrifter, att subjektiviteten skulle bort och så vidare.I andra sammanhang har det visat sig vara lämpligt att manhar en nämnd, en kreditkommitté eller enförsäkringskasseläkare. Vad tänker ni konkret göra i dethänseendet?Christer (): Jag har en kompletterande fråga tillRiksrevisionen. Tror ni att er slutsats eller ertställningstagande hade blivit annorlunda om ni även hadeintervjuat de arbetssökande likaväl som ni har intervjuatarbetsförmedlarna på de berörda kontoren?Ulf (): Herr ordförande! Jag ska börja med att ställaen fråga till . I inledningen slog ni fast attdet inte var ovanligt att arbetsförmedlingen inte allsanvisade några platser . förväntades man klara sig med självservice. Detframställdes som en stor nackdel. Jag förstår inte vadnackdelen är eftersom det finns forskning, bland annat frånIFAU, som visar att bästa sättet att få ett nytt jobb är attsöka själv. får jobb genom egna kontakter. Jag villgärna att ni kommenterar hur det kan vara ett problem att maninte har fått ett jobb anvisat.Sedan kommenterade också attarbetsförmedlingarna i låg grad utnyttjade nya regler sominnebär ökade matchningsträffar, bland annat att utöka detgeografiska sökområdet. Då kan man alltså inte säga attde nya reglerna har varit bra eller dåliga, om jag harförstått det rätt. Ni har redan kommenterat attimplementeringen måste bli bättre.Sedan har jag en kommentar till som kom inpå friåret. Han kom naturligtvis fram till en negativslutsats utifrån att det inte fanns sökande i de prioriteradegrupperna. Då kan jag upplysa om att det inte finns någontingsom heter prioriterade grupper när det gäller friåret och detförsök som pågår . Det gäller bara att man ska varainskriven på arbetsförmedlingen. Man kan inte dra denslutsats som gjorde eftersom det inte varriksdagens beslut.Sonja (): Jag har faktiskt fått svar på två av minafrågor, men jag har en kvar. Jag tycker att det är väldigtintressant att detta med aktivt sökande och kontroll hängersamman och också leder till arbete. Det tycker jag ärjätteviktigt att den här hearingen har kommit fram till.Jag är lite fundersam över en sak som togs upp av både BoJangenäs och SO, nämligen att det verkar som om olika grupperfår olika bemötande i det här sammanhanget. Jag skulle gärnavilja veta vad det är som skiljer.Stefan Attefall (kd): Bo Jangenäs sade att man ska tillgripakontroll när det inte fungerar. När ,generaldirektör för , var på besök i utskottet visade honen undersökning som gjorts för . Hon drogtre slutsatser som visar att det kanske inte fungerar. Dettycker jag också en hel del av dagens hearing har visat. Honsade bland annat att generellt sett är sökaktiviteten låg hosde arbetssökande. Den näst intill upphör vid placering iprogram, vilket kan medföra inlåsning. Det verkar konstantunder arbetslöshetsperioden. Man söker alltså inte mer längrefram eller så.Då är vi inne på detta med rollfördelning och sådant. Jagtycker att ett av de problem som vi har inomsjukförsäkringssystemet är att läkaren som ska hjälpapatienten dessutom ska ha fri utskrivningsrätt av statligapengar. Det blir helt enkelt så att man hellre är snäll ändum gentemot den som vill ha hjälp med sjukskrivning.Arbetsförmedlaren sitter ju i en ännu värre situation.Arbetsförmedlaren ska vara expert på det lokala näringslivetoch på alla utbildningsvägar som finns och han ska vara lots,coach och handledare för den arbetssökande. Han ska vara detbästa stöd som den arbetssökande har. ska han varakontrollant, följa upp, fylla i blanketter, vara byråkrat ochhela kedjan.Nu går hela diskussionen ut på att vi ska öka byråkratinytterligare. Vi ska införa nämnder bakom ryggen som ska varathe bad guys och liknande saker. Vi behöver tydligen gå i denriktningen säger rapporterna. Men frågan är om det inte ärett systemfel. Vi bygger upp nya myndigheter. Bo Jangenäs nyamyndighet är till för att öka detta. Det har inte fungerat såbra tidigare när det låg inom AMS. ska det vara ensjälvständig myndighet som ska tuffa till sig gentemot AMSoch personalen. De 10 000 i ska på någotsätt bli bättre experter på att vara kontrollanter. Sedan harman en massa olika organ. Min poäng är: Är det inte enomöjlig uppgift att vara arbetsförmedlare? Man måste göranågonting åt rollfördelningen och helt enkelt skilja på dem.Frågan ställs framför allt till (): Jag har en fråga med sammainriktning som den som ställde om det olikabemötandet. Jag ställer den både till ochAnders . Är detta någonting som man tänker gå vidaremed och undersöka, gärna med en IFAU-undersökning? Beror detpå könsdiskriminering eller beror det på någonting annat? Detgällde ju med många kvinnor och också mångadeltidsarbetslösa.Patrik (): tog upp en intressantfråga om överklagande av avanmälningar frånarbetsförmedlingarna. I SO:s förslag står det attlänsarbetsnämnderna ska kunna ha den här möjligheten. Detreser en del intressanta frågor i organisationen framöver somgäller även och effektiviseringen av AMS.Jag skulle vilja fråga dig hur du ser på länsarbetsnämndernasroll i en framtida organisation. Det gäller kanske också dengeografiska frågan. Ska man ha kvar länsindelningen ellerfinns det andra regionala möjligheter?Jan , : Jag ska snabbt försöka gesvar på detta. Hade resultaten blivit annorlunda om vi hadetittat på de arbetssökande och deras individuellasökbeteende? Det är mycket möjligt att det hade kunnat blinågot annorlunda. Men vår granskningsmyndighet ska ju tittapå statliga myndigheter och dem som lever på skattemedlen.Det kan inte vara vår främsta uppgift att titta på desökande, utan det får forskarna klara av.Det finns ju ett intressant forskningsresultat som togs upphär som visar att de som sökte själva och utnyttjadesjälvservice och sådant har klarat sig bäst. Så uppfattadejag det. Varför skriver vi då att det är viktigt att man skage mer individuell service under de ? Ja, det är självfallet så att det är ettav våra huvudresultat. Vi kan inte förneka det. Det gick lättatt mäta vilka kontor som redan under de 100 första dagarnagav anvisningar, och det var de som hade det bästaarbetsplaceringsresultatet. Sedan vet jag inte om det gårstick i stäv mot forskningen. Jag tror att min kollega villfylla i här.Hans Folkesson, : Varje långtidsinskriven harju varit nyinskriven vid förmedlingen. Det här ärförmodligen ett sätt att minska inflödet tilllångtidsarbetslöshet. Därför uppstår de här effekterna.Sedan gällde det vad de sökande själva skulle tycka i frågan.Det kan ju inte vi tro någonting om. Däremot uppkom det vissareaktioner efter vår rapport där även arbetssökande ocharbetslösa ringde och hade synpunkter. En synpunkt som jagkommer ihåg var just detta att man kände sig övergiven ochatt det dröjde väldigt länge innan man fick någon mänskligkontakt med arbetsförmedlingen.Bo Jangenäs, IAF: Jag hade faktiskt inte begärt ordet, menjag kan säga något ändå. tog upp detta med deolika grupperna och bemötandet. Jag tror att det är en viktigfråga. Någon sade diskriminering, men det tycker jag är ettför stort ord att ta till. Det är ju inte en aktiv handling.Men det är faktiskt så, och har även varit så historiskt, attmänniskor behandlas olika i de här avseendena. Det tycker jagär en viktig fråga som man måste ta i, och det är ingen somhar gjort det ännu.Sedan hade vi detta med de . Förmedlingen skafaktiskt anvisa arbete. Det är dess uppgift. Om jag förstårRiksrevisionens rapport rätt var det några förmedlingar somnästan hade som princip att inte göra det . De hade alltså missuppfattat detta medbegränsat sökområde. Man ska faktiskt söka arbete aktivtenligt de regler som finns i arbetslöshetsförsäkringen. Jagtror att det var det som var själva poängen.Anders L , AMS: Först gäller det frågan som och tog upp, nämligen detta med densvåra rollen. Vi ser förstås det ni pekar på. Detär svårt att klara de här två rollerna. Egentligen vet jaginte om jag ska säga det här i ett så tidigt skede, men vidiskuterar en bättre ordning än vad vi har för atthantera det problemet. Det finns nämligen ingenting som sägeratt varje enskild förmedlare i sin yrkesutövning skakontrollera och besluta om underrättelseuppgifter.Man kan organisera det så att det inte är varje enskildförmedlare som gör det. Förmedlingschefen på kontoret,åtminstone på de allra flesta kontoren, jobbar inte direktmed sökande utan sköter arbetsledningen och chefskapet påkontoret. Man kan tänka sig att den typen av beslut fårfattas av förmedlingschefen och inte av den enskildaförmedlaren som sitter med den arbetssökande. Vi kan vidtasteg i organisationen så att vi åtminstone skapar ettbetydligt bättre förhållande än det vi har haft historisktsett.Sedan vill jag upprepa att en del av förmedlarens, och detvet jag med säkerhet, problem är att det finns en stort måttav subjektivitet. När det finns ett stort mått avsubjektivitet uppfattar den arbetssökande det så att dettahar du som förmedlare kommit på, och då blir det etter värreoch mycket svårare. Då kommer man tillbaka till det somChrister var inne på. De förändringar som vi kan göra nu medavseende på interaktivitet och mycket tätare möten kommer igrunden att ge helt nya förutsättningar.Jag tror inte alls att jag överdriver när jag säger att detär en övergripande förändring när vi nu får upp de här trekontaktvägarna till förmedlingen. Av dessa är den interaktivahemsidan, som vi kallar för Min sida, en jätteviktigmöjlighet både ur uppföljningssynpunkt och för att individenska kunna vara aktiv kontinuerligt. Jag skullevilja drista mig till att säga att jag tror att det vorejättevärdefullt om vi fick möjlighetatt för utskottet presentera den faktiska konkreta innebördenav det som jag säger om att utöka kontakterna ochaktiviteterna. Det är en genomgripande förändring som hållerpå att genomföras.Vad tycker jag om ? Jag nöjer mig med attkonstatera att vi har en ganska lång historia och ett synsättsom innebär att arbetsmarknadspolitiken lever bäst ochfungerar bäst om den får utformas, tillämpas och genomförasute i de lokala och regionala miljöerna. Det är inte längesedan som vi hade både otraditionella medel och frilän. Detär inte länge sedan som vi hade helt självständiga styrelserpå lokal och regional länsnivå.Om vi har ambitioner att skapa en riksenhetlig tillämpningav arbetslöshetskassans regelsystem på det sätt som vi ser,för regelsystemet är ju en kärna i helaförmedlingsverksamheten, tror jag att ni politiker måste tamed den diskussionen i avvägningen - det är inte det enaeller andra - mellan en lokal och regionalarbetsmarknadspolitik kontra en statlig arbetsmarknadspolitiksom en del i den ekonomiska politiken. Den frågan måste juavgöras med utgångspunkt i vilken arbetsmarknad vi har.Jag är alldeles säker på att vi rör oss mot enarbetsmarknad där vi i delar kommer att ha en väldig knapphetpå arbetskraft och i andra delar kommer att få ett överskottpå arbetskraft. Geografisk rörlighet och yrkesmässigrörlighet kommer att bli väldigt viktiga frågor framöver. Jagtror att det är med det som utgångspunkt som man ska föra denhär diskussionen om organisationen. Organisation är ettmedel, inget egenmål.Jag tar din korrigering om friåret. Den är riktig. Jag troratt det är väldigt värdefullt att vi tar fasta på deprioriteringar på långtidsinskrivna och arbetshandikappadesom är lagda när det gäller friåret och att vi klarar detinom verket.Anders , IFAU: Först har vi detta med olika bemötandeav olika grupper. Det känner jag faktiskt igen från enläsning som är gammal. Den här Maktutredningensom fanns påvisade ju att det var väldigtstora klasskillnader, kan man väl egentligen kalla det, i hurman blev bemött när man hade kontakter med myndigheter. Jagtror att det är ett mer utbrett problem än något som baragäller arbetsmarknadspolitiken och tillämpningen avarbetslöshetsförsäkringen. Det är definitivt värt attstudera. Dock är det en ganska stor uppgift att göra det. Detär ingenting man snyter ur näsan på en kafferast eller så.Sedan har jag en kort kommentar till det här ,kontakter och jobb och så vidare. I en studie om företagensrekryteringsbeteende såg vi mycket riktigt att de flestajobben tillsattes efter vad som kan rubriceras som privatakontakter av olika slag. Om jag minns rätt handlade det om60-70 % av jobben. Resten hade arbetsförmedlingen endominerande marknadsandel av. Men jag ser egentligen inte attdet finns en motsättning mellan det resultatet och det faktumatt man måste ta tag i folk på förmedlingen.Det vi tror oss kunna säga är att de som kommer in tillförmedlingen och söker jobb ser väldigt olika ut när detgäller möjligheterna att ta kontakter. De som inte harkontakter behöver förmodligen en mer aktiv hjälp avförmedlingen, men det kan man inte avgöra förrän man harträffats och skrivit en handlingsplan.Inger , SO: Det gäller också skillnaden mellanmedlemsgrupperna. Under den här förmiddagen har vi variteniga ett antal gånger om att det är viktigt att försäkringentillämpas lika och att det görs med hög kvalitet. I vårrapport har vi velat peka på att det finns stora skillnader.Vi menar att det är viktigt att man tar reda på vad de härskillnaderna består i. Varför ser det ut som det gör? Då kanman förhoppningsvis konstatera att det har naturligaförklaringar och framför allt att försäkringen tillämpaslika.Margareta (): Vi har hamnat i enjämställdhetsdiskussion. Det började med att vi hade använtuttrycket "likvärdigt" arbete. Det är ett sådant därspecialuttryck som vi använder när det handlar om likvärdigtarbete för män och kvinnor. Likvärdigt arbete kan ju ocksåvara ett lämpligt arbete i olika sammanhang.Jämställdhetsområdet är alltså ett stort område i vårtutskott.Det finns också någonting som kallas för indirektdiskriminering. Det behöver inte vara så att enarbetsförmedlare eller någon annan person, myndighet ellerinte, tycker att nu ska vi klämma åt den som ser ut si ellerheter så. Man eller kvinna, man kan göra det av okunnighet.Därför har också våra myndigheter ett stort ansvar. Det finnsinskrivet i era uppdrag att se till att det fungerar. Nästahearing vi anordnar blir kanske: Hur fungerarjämställdhetsarbetet inom de olika myndigheterna? Jag tyckeratt det var en intressant fråga som kom upp här till slut. Vifår också undersöka varför det ser ut så.I utskottens uppdrag i ingår det också att vi skafölja upp de beslut som vi har varit med om att bereda. Förvår del i arbetsmarknadsutskottet är arbetslöshetskassan ettväldigt stort och viktigt område. Det är stort ekonomisktbåde för oss i riksdagsarbetet, och det är också väldigtstort för skattebetalarna och för dem som berörs av det, somfår a-kasseersättning när de är arbetslösa. Därför är detväldigt viktigt att det här fungerar bra.Det är också viktigt för oss att veta om vi kan ändra pålagstiftningen så att det underlättar ert arbete. Vi har fåtten del idéer och kommentarer som vi ska ta med oss i detpolitiska arbetet.Tack för att ni har kommit hit och ställt upp under den härdagen. För min del har det inneburit mycketkunskapsinhämtande, och det är det som hearingarna blandannat är till för. Jag tycker att alla har ställt upp ochdelat med sig av sina kunskaper. Jag tror att vi har kunnatta steg framåt i det som är vårt gemensamma ansvar, nämligenatt se till att arbetslöshetsförsäkringen fungerar så bra sommöjligt för de människor som behöver den.Det gäller också att se till att så få människor sommöjligt blir beroende av a-kassan. Det viktigaste och detbästa med arbetsmarknaden är ju när den fungerar så att a-kassepe