bet · GT01UU2 · 2005-11-24 00:00:00 — I partimotion U349 (kd) yrkande 18 framhålls behovet av starkare insatser för att öka utvecklingsländernas tillträde till globala och regionala marknader för att stödja inhemska och lokala företags möjligheter att konkurrera. I yrkande 19 understryks vikten av att nedmontera handelshinder. I partimotion U276 (mp, -) yrkande 7 påtalas behovet av stabila och rättvisa frihandelsregler för att uppnå effektiv fattigdomsbekämpning och utrotande av hunger. I motion U232 (s) yrkande 2 begärs att skall verka för att fattiga länder inte skall tvingas öppna sina marknader för skev konkurrens med utslagning av lokala jordbruk, ökad fattigdom och hunger som följd. framhöll i betänkande 2003/04:UU3 politik för global utveckling att frihandel gynnar ett lands och hela världens utveckling. Ensidiga handelsliberaliseringar från olika länders sida kan befrämja tillväxt och välfärd på lång sikt. Övergångsvis kan dock problem uppkomma, och det finns, särskilt på jordbruksområdet, anledning att uppmärksamma de effekter som kan påverka . Det råder även bred enighet om att friare handel över nationsgränserna generellt leder till högre sysselsättning och ökat välstånd. Betydelsen av utrikeshandel och internationella investeringar för ekonomisk utveckling är också väl dokumenterad. Utskottet instämmer i tidigare ställningstaganden som framhållit att internationell handel, liksom andra former av samarbete över gränserna, har positiva effekter för demokrati och mänskliga rättigheter samt bidrar till att befrämja person- och kunskapsutbyte mellan länder. I betänkande UU3 framhöll utskottet att nedmontering av handelshinder ger möjligheter till ökad handel mellan i-länderna och , men även mellan själva. driver därför en långtgående frihandelsvänlig linje inom EU med syfte att eliminera handelshinder för export till i-länder. Utskottet underströk att det är angeläget att den industrialiserade världen inte låter tid gå förlorad när det handlar om att avveckla sina handelshinder och att regeringen driver denna linje inom EU. Utvecklingsländerna bör, betonade utskottet, ges möjlighet att gradvis öppna sina marknader som handelshinder elimineras i snabbare takt vad gäller export till i-landsmarknaderna. Mot denna bakgrund ser utskottet positivt på planerna, inom ramen för EU:s Barcelonaprocess, att skapa ett frihandelsavtal mellan EU och tio länder runt (, , , , , , Palestinska myndigheten, , och ). Målsättningen är att frihandelsavtalet skall vara klart till 2010. Utskottet underströk i betänkande 2003/04:UU3 också att ett centralt inslag i svensk politik måste vara att ge utvecklingsländerna möjlighet att reformera sin handelspolitik i en takt och i en sådan ordning att processen ingår som en del i landets övergripande utvecklingsstrategi. Det finns anledning att ge längre övergångsperioder än i-länder för att införa specifika åtaganden. Betydelsen av handelssystemens utformning framhålls i slutsatserna från i där deltagarna ställde sig bakom åtaganden om handelsliberaliseringar. I slutsatserna slogs fast att ett universellt, regelbaserat, icke-diskriminerande och rättvist multilateralt handelssystem, liksom betydelsefulla handelsliberaliseringar, kan bidra avsevärt till att stimulera utveckling över hela världen. Detta kan också gynna länder på alla utvecklingsnivåer. Deltagarna vid toppmötet förband sig att göra ansträngningar för att tillförsäkra utvecklingsländer, särskilt de minst utvecklade länderna, möjlighet att tillfullo delta i det globala handelssystemet för att tillgodose sina behov av ekonomisk utveckling. Deltagarna bekräftade också sina tidigare åtaganden om förbättrad och förutsägbar marknadstillgång för export från utvecklingsländer och gjorde därutöver ett antal handelsåtagnden. I den senaste årsboken från , The 2005 , diskuteras behovet av förnyelse av vad rapportförfattarna kallar "tre samarbetspelare": utvecklingsbistånd, internationell handel och säkerhet. Dessa tre områden måste reformeras . Om man misslyckas på ett område underminerar detta grunden för framgång på de övriga. UNDP menar att effektivare regler för internationell handel får ringa betydelse i länder där våldsamma konflikter hindrar möjligheterna att delta i handel. Ökat bistånd utan rättvisare handelsregler leder till sämre slutresultat. Och fred kan hänga på en skör tråd om det inte finns utsikt för ökad välfärd och fattigdomsminskning . Enligt UNDP har handel, på samma sätt som bistånd, potential att vara en kraftfull katalysator för utveckling. Under rätta förhållanden kan internationell handel utgöra en stark drivkraft mot ett förverkligande av millenniemålen. Ur ett utvecklingsperspektiv utgör handel ett medel för utveckling, inte ett mål i sig. Deltagande i handel erbjuder verkliga möjligheter till höjd levnadsstandard, konstaterar UNDP, som också framhåller att exportframgångar för ett land inte alltid lett till ökad välfärd på bred front. Villkoren för ett lands integrering på världsmarknaden måste ägnas ökad uppmärksamhet. Utskottet konstaterar att utvecklingen inom handelsområdet är av stor betydelse för möjligheterna att uppnå millenniemålen. kan utvecklingshänsynen i handelsförhandlingar endast tillgodoses om de fattiga länderna får komma till tals. Utskottet välkomnar att konsekvent driver denna fråga inom EU och i internationella sammanhang, men noterar att många utvecklingsländer upplever svårigheter att verka för sina intressen i förhandlingar. Detta har utskottet framhållit i sitt yttrande 2005/06:UU3y Ökad välfärd och global utveckling - svensk handelspolitik i WTO:s Doharunda. Yttrandet har lämnats till näringsutskottet med anledning av regeringens skrivelse 2005/06:9. I det aktuella yttrandet konstaterade utskottet att de mindre och fattigare WTO-medlemmarna ibland har svårt att koordinera sig sinsemellan och att deras förhandlingsintressen därför inte alltid får genomslag. Utskottet noterade att regeringen verkar för att de fattiga länderna skall erhålla det stöd de behöver för att kunna bedriva internationella handelsförhandlingar på ett effektivt sätt. Utskottet betonade i yttrandet att fattiga människors produktion drabbas av orimligt höga tullar, vilket exempelvis gäller jordbruksvaror, textilier och kläder. erinrade utskottet om att ökad åtkomst till världsmarknaden i sig inte är tillräckligt för att en effektiv fattigdomsbekämpning skall kunna komma till stånd. Utskottet anser att åtgärder för ökad frihandel och ökat marknadstillträde måste kombineras med en ansvarsfull och långsiktig fördelningspolitik inom landet så att såväl mänskliga som sociala och ekonomiska rättigheter garanteras också för marginaliserade och resurssvaga grupper i samhället. I yttrande UU3y välkomnade utskottet också att regeringen arbetar för att utvecklingshänsyn skall genomsyra EU:s positioner och agerande på handelsområdet och anser att EU bör öppna sina marknader på områden av särskilt intresse för utvecklingsländerna. Utskottet konstaterade också i yttrandet att en tullsänkning eller öppning av en skyddad marknad, som på lång sikt är gynnsam för flertalet länder på världsmarknaden, på kort sikt kan ha negativa konsekvenser för specifika grupper i ett land. För dessa grupper behövs riktade insatser. Detta är ett viktigt skäl till att handelspolitiken skall vara en integrerad del av ett lands utvecklingsstrategi. Med vad som anförts avstyrker utskottet U232 (s) yrkande 2, U276 (mp) yrkande 7 och U349 (kd) yrkandena 18och 19. Regeringen kommer som tidigare nämnts att särskilt uppmärksamma fem områden: smittsamma sjukdomar inklusive hiv/aids, jämställdhet, konflikthantering, sysselsättning och arbetsmarknad samt en miljömässigt hållbar utveckling. Regeringen menar att miljömässig hållbarhet allt tydligare har hamnat i fokus som en viktig förutsättning för framgångsrikt internationellt utvecklingssamarbete. Ett av de globalt överenskomna millenniemålen handlar om en miljömässigt hållbar utveckling men vill också betona miljötillståndet och miljöbelastningens nära koppling till de övriga utvecklingsmålen. Insikten om nödvändigheten att bättre integrera miljöhänsyn i alla strävanden för en global utveckling har ökat bland givare, både enskilda länder och i de multilaterala organisationerna. Regeringen pekar i propositionen på att miljöfrågorna har blivit mer komplexa och att sambanden mellan miljöfrågor och andra utvecklingsfrågor - demokrati och mänskliga rättigheter, fattigdomsbekämpning, ekonomisk utveckling, produktion, matförsörjning, hälsa, demokrati, migration, naturkatastrofer, konflikter - är nödvändiga att förstå. En ökad satsning på miljö utgör en unik möjlighet för att ytterligare bidra till en långsiktigt hållbar fattigdomsbekämpning genom nya strategiska insatser. Som ett första steg har regeringen för avsikt att öka de särskilda satsningarna inom miljöområdet med 2006. Satsningarna skall göras inom fält där står starkt och kan ge värdefulla bidrag. Bland annat kommer en särskild miljötekniksatsning att genomföras. På detta sätt väver politiken samman solidaritet, ekologiska hänsyn och ekonomisk tillväxt, både i och i våra samarbetsländer. Särskild betoning kommer att göras på sex koncentrationsområden: vatten och sanitet, kemikaliesäkerhet, förnybar energi och klimatfrågan, hållbar stadsutveckling, hållbart nyttjande av naturresurser och omsorg om miljön samt utbildning, kapacitetsstöd och miljöförvaltning. En ökad satsning på miljö och hållbar utveckling kommer att innebära olika utvecklingsinsatser beroende på olika förutsättningar och behov, dels på den globala nivån, dels genom olikheter i regioner och länder. Såväl utvecklingssamarbetet genom Sida som den del av utvecklingssamarbetet som drivs genom regeringens och insatser, exempelvis via internationella organisationer och på FN- och EU-nivå, kommer att påverkas av den förstärkta inriktningen på miljödimensionen på utvecklingsfrågorna. De internationella miljöavtalen är en viktig grund att stå på för att gemensamma regler skall gälla. Genom att stödja utvecklingsländernas arbete med att efterleva dessa regler bidrar till en mer hälsosam och produktiv livsmiljö för de fattiga med globalt miljöskydd för alla. Glädjande nog växer antalet miljöengagerade aktörer i fattiga länder, såväl inom det civila samhället som inom den offentliga sektorn. Nya organisationer och institutioner växer fram, både på nationell och internationell nivå. Den inriktning av den globala utvecklingspolitiken som beslutade om 2004 betonar att fattigdomsbekämpning och utvecklingskrafter för fattiga länder kan identifieras inom många politikområden vid sidan om det traditionella utvecklingsbiståndet. I kommittémotion U313 (m) yrkande 20 framförs att världsekonomin förväntas öka tre till fyra gånger . För att tillväxten skall kunna ske på ett hållbart sätt måste hållbara teknologier tas i bruk. Gemensamt måste industri- och utvecklingsländerna arbeta för att de fattiga ländernas utveckling långt bättre sker i samklang med miljön. Motionärerna anser därför att tekniköverföring och finansiellt stöd för hållbar utveckling måste bli en långt viktigare del av utvecklingssamarbetet. I yrkande 21 anförs att miljöprogram skall utarbetas och implementeras i nationella planer för fattigdomsstrategier. Utskottet erinrar inledningsvis om att politik för global utveckling har som övergripande mål en rättvis och hållbar utveckling. Utskottet konstaterar också att det framgår av propositionen att särskild uppmärksamhet och kommande år kommer att ägnas dels åt frågan om vilka bidrag svenskt miljöteknikkunnande kan ge för utvecklingen för fattiga människor, dels hur man kan bidra till en konsolidering och utveckling av formerna för internationellt miljösamarbete. Regeringen anser att ett förbättrat och samstämmigt sådant samarbete inom alla politikområden kommer att bli avgörande för de globala utmaningarna t.ex. i fråga om klimat, biologisk mångfald eller kemikaliesamarbete. Utskottet behandlade liknande yrkanden som i den aktuella motionen i betänkande 2004/05:UU2. Utskottet anförde då bl.a. följande: Utskottet menar att hållbar utveckling endast kan uppnås inom ramen för globalt och regionalt samarbete. I Johannesburgsdeklarationen understryks vikten av en integrerad syn på den hållbara utvecklingens tre dimensioner: den sociala, den ekonomiska och den miljömässiga. Utvecklingsländernas nationella strategier för fattigdomsbekämpning, vilka i varierande grad bygger på ett folkligt deltagande, är en central utgångspunkt för förverkligandet av det övergripande målet för politik för global utveckling. I samband med Johannesburgsmötet beslutades att ett 10-årigt ramverk för åtgärder för hållbara produktions- och konsumtionsmönster skall utarbetas. har varit drivande i frågan och kommer att stödja FN-systemet i detta arbete. Länder som samarbetar med bör själva ta ett långsiktigt nationellt ansvar och säkerställa att hållbarhetsperspektivet tydliggörs i lagstiftning och strategier. Utskottet menar att politik för global utveckling innebär att miljömässig hållbarhet bör beaktas i tillväxt- och utvecklingsstrategier, såväl nationellt som internationellt. Genom att vara drivande i arbetet för hållbara produktions- och konsumtionsmönster kan bidra till en utveckling av ny teknik och nya ekonomiska och politiska styrmedel. Länder som samarbetar med bör själva ta ett långsiktigt nationellt ansvar och säkerställa att hållbarhetsperspektivet tydliggörs i lagstiftning och strategier. uppgift är att stödja och komplettera dessa ansträngningar. Utskottet håller fast vid detta ställningstagande. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionen U313 (m) yrkandena 20och 21 kan avstyrkas. Regeringen konstaterar i propositionen att vissa framsteg har uppnåtts i de millenniemål som gäller läskunnighet och flickors skolgång. 115 miljoner barn i utvecklingsländerna går dock inte i skola och mycket återstår för att jämställdhet skall nås i grundskola och högre utbildning. Det framgår också att arbetar aktivt som ordförande i det särskilda FN-initiativet för att främja flickors utbildning. I partimotion U336 (fp) yrkande 30 anförs att flickors och kvinnors möjlighet till utbildning är ofta små till följd av könsdiskriminering. Motionärerna menar därför att det behövs ökade satsningar på utbildningsinsatser för flickor och unga kvinnor. I partimotion U349 (kd) yrkande 23 anförs att en god utveckling i de fattigaste länderna kräver ett omfattande undervisningsstöd och utbildningsbistånd. I kommittémotion Kr418(kd)yrkande 3anförs att kultur kan utgöra ett immateriellt bistånd, något som bör uppmärksammas i den svenska biståndspolitiken. Utskottet konstaterar att det andra millenniemålet är att garantera grundskoleutbildning för alla barn och att den svenska politiken bidrar till uppfyllandet av och millenniemålen samt åtaganden från de viktigaste världskonferenserna. Utbildning är av avgörande betydelse för att främja jämställdhet mellan flickor och pojkar och för att förhindra diskriminering, exploatering och våld mot flickor. stöder därför aktivt den ökande uppmärksamhet som det internationella samfundet (FN, inklusive , och ) ger flickors utbildning och de faktorer som hindrar denna utbildning. Utskottet anser att det är angeläget att rikta uppmärksamheten på flickors situation i ett bredare perspektiv och angripa de attityder och de grundläggande orsaker som leder till övergrepp mot flickor. Utskottet anförde i betänkande 2004/05:UU2 följande om kultur- och utvecklingssamarbetet: Utskottet menar att såväl kultur- som utbildningspolitiken har en central roll i utvecklingsarbetet och fattigdomsbekämpningen. Kulturen är ett viktigt verktyg för att uppnå målet för politiken för global utveckling. har en lång och omfattande tradition av att sätta in kulturfrågorna i ett internationellt utvecklingssammanhang. var också ett av de första länderna att ge kulturen plats i det statliga utvecklingssamarbetet. Utskottet vidhåller denna uppfattning och noterar i sammanhanget att Sida låtit en extern part utvärdera Sidas internationella utvecklingssamarbete på kulturområdet (Sida evaluation Report 04/38). Enligt utvärderingen är Sidas användning av kultur i utvecklingssamarbetet progressivt och internationellt banbrytande. Politiken bedöms vara relevant, även om förbättringar av effektiviteten kan göras. Utvärderingen ingår i Sidas arbete med att ta fram en ny och övergripande kultur- och mediepolicy. Ett av Sidas syften med att ta fram en ny policy är ambitionen att försäkra sig om samstämmighet med politiken för global utveckling. Utskottet har erfarit att Sida i detta arbete bl.a. diskuterar möjligheterna att förbättra tillgången till information och stärka möjligheten att kommunicera för fattiga människor. Utskottet stöder Sidas arbete med kultur i utvecklingssamarbetet och välkomnar en reviderad policy. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna U336 (fp) yrkande 30, U349 (kd) yrkande 23 och Kr418 (kd) yrkande 3kan avstyrkas. Vissa inslag i biståndspolitiken I partimotion U289 (m) yrkande 29 föreslås att skall kunna använda biståndsmedel till att förstöra vapenlager innehållande lätta vapen samt biologiska och kemiska vapen. I kommittémotion U313 (m) yrkande 12 framhålls vikten av utbildning för alla flickor och pojkar i - sett utifrån ett demokratiperspektiv skall rätten till grundutbildning vara en grundläggande rättighet. I partimotion U336 (fp) yrkande 18 i denna del anförs att det humanitära biståndet bör ha en tydlig demokratiprofil. I yrkande 27 framhålls sambandet mellan bistånds- och flyktingpolitik. Motionärerna anser att demokratibistånd torde kunna medverka till att förhindra flyktsituationer för människor i utvecklingsländerna. Enligt yrkande 31 är det viktigt med ett snabbt svenskt agerande med militära inslag för att hantera konflikter och medverka till säkerhet i områden i akut kris. Insatser får inte fördröjas på grund av oklarheter rörande finansiering. Finansiering av insatser av militär karaktär får inte ske genom biståndsanslaget. I kommittémotion U285 (fp) yrkande 12 framhålls det palestinska ledarskapets ansvar för att bekämpa terrorism och att svenskt bistånd tills vidare inte skall lämnas till den palestinska myndigheten och till organisationer som kan kopplas till palestinsk terror. I partimotion U311 (v) yrkande 23 betonas att FN:s resurser för avlägsnande av minor i krigshärjade områden måste ökas i både tekniskt och ekonomiskt avseende. Enligt partimotion U349 (kd) yrkande 22 måste konflikt- och säkerhetsfrågornas koppling till biståndet bli tydligare. I partimotion U349 (kd) yrkande 22 begärs en vidareutveckling av synen på konflikt- och säkerhetsfrågornas koppling till biståndet. I kommittémotion U288 (v) yrkande 2förordas skärpta krav på kvalitet och könsperspektiv i biståndsinsatser avseende utbildning. I kommittémotion So467 (v) yrkande 2begärs att det svenska biståndet fokuseras på strategier för att förhindra prostitution och människohandel. I partimotion U276 (mp, -) yrkande 4 pläderas för utvecklingssamarbete som innefattar decentraliserat beslutsfattande och småskaliga lösningar där lokalbefolkningens deltagande sätts i centrum. Människornas kreativitet, kunskaper och innovationsförmåga måste tas till vara. I kommittémotion U340 (mp) yrkande 12 understryks betydelsen av biståndsinsatser i form av utbildning och tillgång till mikrokrediter för att motverka trafficking. I partimotion U276 (mp, -) yrkande 5 framhålls nyttan av mikrolånskrediter för investeringar i lokala jordbruksprogram och landsbygdsutveckling. I yrkande 6 betonas vikten av ökad hållbar odling av energigrödor eftersom detta skulle innebära säkrad livsmedelsförsörjning i fattiga länder och minskad global klimatbelastning. I motion 2004/05:U3 (mp) yrkande 6 begärs en konkretion av vilka åtgärder som regeringen ämnar vidta för att minska överföringskostnaderna för remitteringar från arbetskraftsinvandrare. I motion U259 (c) föreslås att med de som uppbär mycket svenskt bistånd tar upp frågan om behovet av ny jordbrukspolitik för att främja utveckling. I motion U299 (s) yrkande 2 föreslås att ökar sitt bilaterala bistånd till med inriktning på demokratiutveckling. I motion U301 (s) begärs att ökar sitt engagemang i . I motion U309 (s)framhålls behovet av en förnyad och fördjupad Afrikapolitik. I motion So639 (s) yrkande 2 föreslås att tillsammans med andra biståndsgivande länder i kontakterna med katproducerande länder verkar för ett förbud mot drogen. har i olika sammanhang betonat vikten av en helhetssyn på utveckling, säkerhet och mänskliga rättigheter. Ett sådant synsätt kommer till uttryck i den svenska politiken för global utveckling som skall bidra till att FN:s millennieutvecklingsmål nås. Utskottet har också ställt sig bakom ett helhetsperspektiv när det gäller inriktningen på FN:s framtida verksamhet och reformeringen av (bet. 2004/05:UU9 i samt vissa frågor rörande mänskliga rättigheter, folkrätt m.m.). bilaterala och multilaterala biståndsinsatser skall utgå från en helhetssyn på utveckling, säkerhet och mänskliga rättigheter. Utskottet delar den uppfattning som förs fram i en motion om att biståndsinsatser för att främja demokrati kan medverka till positiva samhällsförändringar som leder till minskade flyktingströmmar. i betänkandet har utskottet redogjort för bl.a. de perspektiv som skall vara vägledande för den svenska politiken för global utveckling: rättighetsperspektivet och de fattigas perspektiv på utveckling. Det sistnämnda perspektivet innebär att fattiga kvinnors, mäns och barns behov, intressen och förutsättningar skall vara utgångspunkt i strävandena mot en rättvis och hållbar utveckling. Ett decentraliserat beslutsfattande ligger således i linje med den svenska politiken. Här kan nämnas att chefen för /DAC vid sitt besök i utskottet framhöll att förståelsen för MR- och demokratiaspekter ökar i DAC. Det medför en perspektivförskjutning från ett synsätt där fattiga betraktas som mottagare till att de ses som aktörer. När det gäller ovan redovisade motionsförslag om humanitära insatser med demokratiinriktning vill utskottet hänvisa till sitt ställningstagande i betänkande 2004/05:UU11 politik för humanitärt bistånd där utskottet betonar vikten av sådana insatser. Utbildning är en av de viktigaste faktorerna när det gäller att minska fattigdomen och öka människors möjligheter att aktivt kunna delta i samhällets ekonomi, politik och kultur. Förutsättningar för utveckling är större såväl för enskilda individer som för länder som satsar på utbildning, både i form av basutbildning och i form av kvalificerad utbildning. I betänkande 2003/04:UU3 uttryckte utskottet sin bestämda uppfattning att basutbildning, särskilt till flickor och kvinnor, är en nyckel till ekonomisk, politisk och social utveckling och därmed en nyckel till en rättvis och hållbar global utveckling. Erfarenhet och forskning visar också, framhöll utskottet, att utbildning är central för ökad jämställdhet, förbättrad hälsa och miljö. Utskottet noterar att utbildningsfrågorna lyfts fram också i slutsatserna från . Där framhålls att utbildning - både formell och informell - har en viktig roll om målet om fattigdomsutrotning och andra millenniemål skall kunna nås. Särskilt viktigt är det, enligt slutdokumentet, med utbildning för att avskaffa analfabetism. Likaså måste eftersträvas att utvidga påbyggnadsundervisning och högre utbildning liksom yrkesutbildning och vidareutbildning i arbetet. Särskilt viktigt är detta för flickor och kvinnor. Utskottet välkomnar att toppmötesdeltagarna i åter bekräftade att de avser att stödja utvecklingsländers ansträngningar att tillförsäkra alla barn tillgång till och möjligheter att fullfölja fri och obligatorisk grundläggande utbildning av god kvalitet, att avskaffa ojämlikhet och obalans mellan könen och att vidta förnyade ansträngningar för att förbättra utbildningen för flickor. Utskottet vill, i likhet med vad som görs i en motion, framhålla vikten av kvalitet i utbildningsinsatserna.