bet · GS01BOU11 · 2005-05-10 00:00:00 — Där kan man säga att det inte finns någonkonsensus mellan: Vad är hälsoaspekt och vad är ren komfort? Är det urhälsosituation så allvarligt att man inte kan sova för öppet fönster,eller är det en ren komfortfråga?I stora delar av går det inte att bygga med de värden som vitillämpar . har vi i tillämpat något somkallas avstegsfall, där bostäder godtas om man har minst hälften avboningsrummen mot den sida där bullervärdena understiger 55 decibel.Trots det går det inte att bygga bostäder i alla lägen som man önskar,till exempel kvarteret . Skatteskrapan klarar egentligen inteheller ombyggnaden till studentbostäder. Men där ansåg ändå länsstyrelsenoch kommunen att det var möjligt eftersom det var någon form av begränsatboende för studenter. Men den uppfyller inte värdena vare sig när detgäller avsteg eller de andra värdena.Varför det blev så starka diskussioner beror på att det är så många somär med och bestämmer. Staten har sin roll, kommunen sin. Kommunen hartjänstemän och experter, vi har politik och juridik. Till syvende ochsist: Vem är det som ska bestämma? Är det den som flyttar in, eller ärdet den som bygger, staten eller kommunen? Inom alla organisationerfinns det starkt delade meningar eftersom det är ganska nära den personligauppfattningen.I dag hanteras det här enligt två lagstiftningar. I det tidiga skedet,det vill säga vid förebyggande, är det som liggertill grund. Det karakteriseras av att man ska väga in en mängd olikaintressen mot varandra. Det är väldigt mycket politiska frågor. Somsagt är det en avvägningslag, medan kan illustreras med enväjningsplikt. Det är "bör"-reglerna, hänsynsregler, eller stoppregler,som miljökvalitetsmålen, som vi kommer att få höra om . Där hamnarvi i den juridiska prövningen, och det sker i efterhand. Det är baraatt konstatera att dessa inte riktigt fungerar ihop.Detta är för att visa hur komplicerad prövningen är. Å ena sidan har viplan- och bygglagen, det är alltså "innan-skedet". Där har vimedborgarinflytande, som man har innan beslut fattas. Sedan kan man göraöverklaganden. Sedan kommer efterhandsprövning. Sammaförhållande mellan boende och buller prövas alltså i en mängd olikasammanhang, vilket gör att det inte är helt enkelt att i förväg iplansituation säga vad en rättslig prövning i miljödomstol kan komma framtill senare.Plan- och bygglagen är en avvägningslag som ska ta hänsyn till en mängdolika intressen - luftkvalitet och buller - men även begränsa verkningarav stridshandlingar och andra allmänna intressen som finns reglerade i2 kap. Där läggs det fast att det är kommunen som har primäransvaret,medan vi som representanter för staten ska påverka kommunernas beslutgenom att lämna underlag, ge råd och verka för de olika statliga intressena.Sedan har vi sistahandsordet när det gäller vissa speciellt utpekadeintressen. Där kommer hälsa och säkerhet in, och där kommer buller ochluftföroreningar in.Där hamnar vi ständigt i diskussionerna: Var går gränsen för dethälsovådliga? Vi verkar och försöker ge råd till kommunerna attgöra så bra planer som möjligt, men då inom ramen för den kommunalapolitiken. Sedan har vi sistahandsgränsen, som vi ska sätta. Där tillämparvi de värden som finns, men understundom gör vi undantag, som tillexempel när det gäller Skatteskrapans ombyggnad till studentbostäder.Vad innebär detta? Ja, det läggs ned väldigt mycket arbete. Jag skullevilja säga att mer än hälften av planerna upptas av framför alltbullerdiskussioner, men numera även diskussioner om miljökvalitetsmål. Ärdet möjligt, är det inte möjligt? Det gör att vi får långa planprocesseroch högre kostnader, vilket innebär att det kostar väldigt mycket. Dettaär någonting som gynnar de stora byggherrarna. Ett litet byggbolag kaninte ligga ute med så mycket kapital.Genom att det blir mer och mer juridik och att man inte vet hurmiljödomstolen kommer att pröva det senare får vi oförutsägbara beslut, ochdet blir också fler överklaganden. De som är emot ett projekt av andraskäl tar naturligtvis till de här argumenten. I förlängningen kan vi fåen risk att man sprider ut bebyggelsen mera. Då får man andra miljö-och hälsokonsekvenser. Vi kan få någon form av Los Angeles-bebyggelse.Avstegsfallen är i princip grundade för att vi ska gynna enkollektivtrafikförsörjd stad. får vi väldigt många lösningar. Viutvecklar lösningar, uppbådar kreativitet för hur man exempelvis kan habullerskyddade fönster. Vi får självklart också bättre miljö.Vad som behövs för att komma till rätta? Vi behöver ensa oss inom staten.Det är inte helt tydligt mellan och ,och som ska väga samman olika intressen.I dag har vi samma regelverk i princip över hela landet. Men situationenär olika i storstadsregionerna, som vi ju pratar om i dag.Det finns en övertro på att planeringen kan lösa alla problem. I grundenär det två miljoner människor som redan är utsatta. Då kan man tyckaibland att det är svårt att säga nej till något hus, som i kvarteretStuten, när det redan bor människor i närmiljön. Det är svårt att fåförtroende för en sådan åsikt. Därför är ett åtgärdsprogram, som vi harvarit inne på, en möjlighet, och framför allt att jobba mycket mera motkällan, alltså mot dem som skapar problemen.Boverket har gett en vägledning som vi kommer att höra mer om senare.Det är bara att konstatera att vi just nu befinner oss i en situationdär den gett större svårigheter därför att den kan tolkas på olika sätt.Det leder till att och nu driver bullerhänsynenmycket kraftfullare än vad de har gjort innan. Där ligger en osäkerhetsom är svårhanterlig i praktiken.Jag tänkte sluta med att säga att för oss som sitter i förvaltningen ärdet viktigt att jobba med den långsiktiga framtida miljön. Man måste haett system som fungerar både vad gäller lagregler, som ni här i riksdagenstiftar, och vad gäller den apparat som ska ta hand om det - alltsåresurser och kompetens.Isabell , miljöutredare (bilder s. 102 nederst-105): Jag skaberätta om åtgärdsprogram, vårt arbete med att klara miljökvalitetsnormernai . Sedan tänkte jag beröra lite grann hur det kan påverkabostadsbyggandet.Situationen i är sådan att vi har överskridanden avmiljökvalitetsnormen för PM10 på väldigt många platser. På alla vägar i länethar vi mer än 50 000 fordon som överskrider . I Stockholmsinnerstad är det ungefär 50 gator som inte klarar . äralltså per kubikmeter.Vid internationella jämförelser ser man att har bland de högstahalterna av PM10 i , vilket man kanske inte tror. Vi tycker attvi har så bra luft. Men just när det gäller PM10, som kommer från slitageav vägbanan och dubbdäck, ligger vi väldigt dåligt till.För att vi ska klara miljökvalitetsnormen för PM10 måste halterna sänkasväldigt mycket. På bland annat måste halterna halveras. Detär ingenting man gör i en handvändning. Den här har överskriditsunder , och det 36:e dygnet var i slutet av . Vad det innebär vet vi knappt. är egentligenskyldig att tillse att den här . De är på väg att föreläggaför väghållarna att sätta in åtgärder så att vi klarar normen.Även miljökvalitetsnormen för kvävedioxider överskrids, som Giselaberättade. Men det sker på väsentligt färre platser. Dessutom är det ettår senare som de normerna ska . Vi har på oss där.Länsstyrelsen begärde hos regeringen att få upprätta åtgärdsprogram föratt klara miljökvalitetsnormerna. Det har vi fått, och vi har redovisatför regeringen alla åtgärder i vårt program. Sedan har regeringen fattatbeslut om åtgärdsprogrammet. Det gjorde man i december förra året.Regeringen valde vilka åtgärder som skulle omfattas av beslutet. Tyvärrär det så att regeringen valde att utelämna den åtgärd som vi ansågvara den mest verkningsfulla, att minska användningen av dubbdäck. Omman skulle minska användningen av dubbdäck skulle halten minskas med25 %. Eftersom den åtgärden inte finns med i åtgärdsprogrammet ser viingen möjlighet att klara den på så här kort sikt. Investeringarnai kollektivtrafiken ansåg man hänger ihop med kväveoxidprogrammet.Angående miljöavgifter föreslog att de försök som skatestas i skulle permanentas. Det finns inte heller med iregeringens beslut.Vi har gjort ett åtgärdsprogram för kvävedioxid, och även om det harregeringen fattat ett beslut. Där är det åtgärder kring renare personbilsparksom är de mest verkningsfulla. Tyvärr valde regeringen att utelämnaäven de åtgärderna. Vi har inte så många bilar som saknar katalysator,men de bilarna står för en väldigt stor mängd av utsläppen. Om man tarbort de bilarna är väldigt mycket vunnet. Men det är ingenting som vikan åtgärda på lokal eller regional nivå, utan det är någonting där detmåste fattas ett statligt beslut, ett regeringsbeslut. De åtgärdernavar inte heller med.I övrigt tyckte regeringen att våra åtgärder i huvudsak vara bra, ochde antogs.När vi jämför våra förslag och regeringens beslut ser vi att vi kommeratt få väldigt svårt att klara de här normerna därför att just demest verkningsfulla åtgärderna inte var med. Det här anser vi varaväldigt bekymmersamt. Det är omöjligt att nå upp till normerna inom dennärmste tiden, och även . Det här är inga lätta bekymmeratt fixa till. Biltrafiken orsakar problemen, och vi vet hur bundna viär vid bil, så det är ingenting man gör så lätt. Man kan dessutom intefå människor att ändra sitt beteende hur enkelt som helst. Det handlarom många olika insatser.När målen inte nås uppstår stor osäkerhet om vad som kommer att hända.Tyvärr kan det vara så att bostadsprogrammet är hotat, eftersom viinte får bygga bostäder i miljöer där normerna inte klaras.I vårt förslag till åtgärdsprogram skrev vi att det är svårt att förenaregelverket kring miljökvalitetsnormer med Stockholmregionens tillväxteftersom planerande myndigheter ska iaktta normerna. Man får intemedverka till att miljökvalitetsnormer överträds. Det finns visserligenen viss otydlighet kring begreppen "iaktta" och "medverka till". Men omman skulle läsa det strikt innebär det stopp för ytterligare byggande,eftersom vi med nya bostäder får fler människor som använder bil iStockholm. Och fler bilar leder till större buller och större utsläpp.Vi skulle kunna säga att det är stopp, att vi inte bygger fler bostäderförrän normerna . Men så vill vi inte ha det. Vi måste ha enstadsmiljö där människor också får bo. har bestämt att vibara ska ingripa där det finns en tydlig koppling, att man verkligenförsämrar ventilationen och annat och där det finns en påtaglig riskför överskridanden.Jag hörde att är väldigt oroade över vårtförhållningssätt, eftersom de tror att det kan finnas en risk för att mansläpper fram bostäder utmed vägar där normerna inte klaras.Sedan kommer tillsynsmyndigheten och berättar för att människorbor här, ni måste göra någonting åt problemen. Då tror attdet kommer att innebära väldigt höga kostnader för dem att börjadammbekämpa och ta dubbdäck och annat.Därför anser vi att en översyn av det här regelverket är nödvändig såatt man verkligen kan kombinera ett boende i med enhälsosam miljö. Framför allt efterfrågar vi de beslut som krävs för attvi ska klara normerna och att människors hälsa ska kunna förbättras.Niklas , planeringschef, (bilder s. 106-109 överst):Jag vill tacka för att jag fick komma hit . Jag är planeringschefi , och jag inleder exemplen från kommunerna.Sundbyberg är en förhållandevis liten kommun jämfört med de tre storasom är representerade här . Men vi är väldigt storstadsnära ochhar en problematik lika mycket som de övriga kommunerna.Sundbyberg ligger centralt i regionen. Det är en kommun som är attraktivför etableringar och bostäder och arbetsplatser. Vi har en väldigt brasituation när det gäller kollektivtrafikförbindelser.Inom ramen för den planering som pågår i , detaljplaner ochfördjupade översiktsplaner på , kan det finnas en möjlighetför oss att bygga omkring 7 000 nya bostäder i det långa perspektivet.Vi har ungefär 1 700 bostäder inom ramen för pågående detaljplanering.Det är läget just nu.I stort sett i nästan samtliga projekt, skulle jag vilja säga, är detbullerproblematiken som vi brottas ganska rejält med. Tack vare sin ytahar kommunen inte så stora trafikleder så att vi inte har lika storaproblem med partiklar och kväveoxider som många andra. Därför kommerjag att fokusera mycket på bullerproblematiken.När vi i vår vardag håller på och jobbar med våra detaljplaner är bullreten stor fråga, och som i alla av de här frågorna brottas vi med denständigt. Det gäller miljökvalitetsnormer. Det är andra frågor somtrafikföring, parkering, en kär fråga som vi brottas med, tillgänglighetför funktionshindrade, grönfrågorna, gestaltningsfrågorna etcetera.Allt det här ska vägas samman för att vi ska få fram endetaljplan och få ett bra projekt.De flesta projekt vi håller på med tror vi nu är genomförbara. Det ärtack vare det avstegsfall som har nämnt och som Länsstyrelseni tillämpar, genom en utformning av lägenheterna, enorientering av hälften och boningsrum mot tyst sida.Sedan pratar vi om tillämpningsregler och de nya tolkningarna.Då har vi för den pågående planeringen gjort en grov uppskattning avvilka effekter det skulle kunna få. På lång sikt är det knappt hälften,alltså 3 000 av de 7 000, som direkt eller indirekt skulle påverkas avdet här. Det kan vara alltifrån att projektet helt omöjliggörs elleratt det måste omarbetas eller bearbetas på något sätt. På kort sikt ärdet 1 000 av de 1 700 som påverkas av det här, det vill säga det somligger inom detaljplaneringen . Vi har inga exempel i kommunen desenaste åren på att ett projekt inte har blivit av på grund av det här,men det är återigen tack vare avstegsfallet, som tillämpar.Bullerkartan över ser inte riktigt ut som den över Södermalm.Man ser det inte så bra på bilden, men det kanske inte är meningen.Det som är vitt och inte färgat ligger under . Man kan frågasig varför vi inte koncentrerar planeringen dit. är det så att deflesta av de här områdena är upptagna på något annat sätt. Det kan varaalltifrån nyinrättade naturreservat till andra, större sammanhängandeområden som har riksintresse för kulturminnesvården etcetera som viinte kan bygga i. Den täta stadskärnan är också bara möjlig för mindrekompletteringar. Det kan också vara att områdena har bristandekommunikationer. Det är en väldigt viktig fråga för oss att försöka lokaliserabyggandet där det finns bra kommunikationer.Jag tänkte avsluta med att exemplifiera med ett projekt som vi kallarHamnen. Det ligger i , nära , somni ser. ligger i sydväst av projektet. bygger påandra sidan viken, och vi själva har byggt 300 lägenheter längre upp,längs , där det står 300 färdigställda. Det projektet innehåller360 nya bostäder i ett fantastiskt läge, tycker vi. Man kan säga attdet här projektet är mer eller mindre designat efter bullerproblematiken.Hamngatan går på andra sidan projektet, och den är ett stort problem,med höga bullervärden.Det skulle kunna tänkas att orientera det på ett annat sätt. Om vi tittarpå bilden ser vi de mörkröda, röda och delarna, och det är därbullersituationen inte är så bra. Man skulle kunna tänka sig att orienteraprojektet som en mur mot och på så sätt ha löst problemet,men då är vi inne på partiklarna, som ställer till problem. Då har viett moment 22-läge, som skulle omöjliggöra projektet av andra orsaker.Vi har valt att jobba ganska hårt med utformningen av lägenheter. Detfinns både dubbelsidiga och enkelsidiga lägenheter - tro det eller ej- i det här projektet som vi tror att vi kan lyckas utforma med olikaskyddsåtgärder som skapar tysta delar, och då slipper vi bygga murenoch kan orientera bebyggelsen ganska fritt.Jag skulle avslutningsvis vilja säga att man kan ställa sig två viktigafrågor. Om vi inte bygger i , , och även deandra kommunerna kan man fråga sig var det byggs någonstans. Jag troratt svaret är att det blir det utsmetade byggandet, vilket i sig skaparen massa andra miljöproblem, precis som var inne på, medökat bilberoende etcetera. Sedan tror jag inte, med marknadens intressei dag, att det skulle byggas i samma utsträckning. Konsekvensen skullekunna bli ett ökat bilberoende och minskad bostadsproduktion.Ordföranden: för det, min lista är det nu dags för planchef frånGöteborg.Anders (bilder s. 109 nederst-112 överst): Jag är planchef icentrala . Jag ska börja med att säga att vi har ganska gott omboendemiljöer i där vi ligger på bullernivåer kring 55 decibeloch däröver. Vi har också en hel del befintliga miljöer där vi har ettöverskridande av miljökvalitetsnormerna. Det är trots allt bullerproblemensom ur planeringssynpunkt är svårast för oss att hantera.När det gäller miljökvalitetsnormerna för kvävedioxider ser bilden utsom den jag visar här. Det är en bild på en prognos . Möjligtvisär bilden något optimistisk, eftersom den är framtagen ungefär 2002 ochtrafikökningen har varit mer än man trodde i de här avsnitten. Den visaratt vi har ett överskridande längs de centrala lederna, de röda zonerna.Här är en lite dramatisk bild, som visar bullersituationen i centralastaden. Här har vi bullervärden kring ekvivalent ljudnivålängs de stora genomfartsgatorna. Bakgrundsnivåerna i centrala stadenligger kring överallt.Vi har politiska mål i som säger att vi ska öka vårt bostadsbyggande.Det står i ÖP [översiktsplanen] att vi ska undvika utspridning avbebyggelsen till lägen med dålig kollektivtrafik. Vi ska också se tillatt den nya bebyggelsen förläggs och uppförs på ett sådant sätt attgällande normer för buller och luftföroreningar uppfylls. Detta är,inte minst i centrala staden, mål som kan vara svåra att förena.Vi ligger på ett bostadsbyggande på cirka 2 000 lägenheter per år.I antagna planer är det lite mer än så - man måste haen liten framförhållning när det gäller planeringen. Vår bedömning ärdå att det är av planerade lägenheter, ca 2 000 lägenheterper år, som har fått anpassas med hänsyn till de här frågorna, inteminst för att hitta lösningar för att tackla bullerproblemen. Det sätterfart på kreativiteten om inte annat.Jag ska visa några exempel. Längs dalgång söderut järnvägenoch ned mot Mölndalsgränsen finns ett ganska stort område, därvi har jobbat under med översiktlig planering och som manpekar ut som ett möjligt förtätningsområde för bostäder och verksamheter.När vi testade detta i de första detaljplanerna i området - det ärLyckholms före detta bryggeriområde - föreslog vi bostäder. Ända framtill utställningsskedet var det ett bostadsinnehåll, visserligen ettblandat innehåll av bostäder och verksamheter men ändå ett ganska stortbostadsinnehåll i det kvarteret. Vi såg att vi låg precis på gränsenför värdena, men med hänsyn till bedömning, hälsa ochsäkerhet, fick vi stryka bostadsinnehållet. Det undantogs, och planengick på en ny utställning. Det är nu en fastställd detaljplan med kontoroch handel. I det här området, som är centralt beläget med godkollektivtrafik, verkar det alltså inte vara framkomligt att jobba medbostäder, vad vi kan se nu.Vi har också den här typen av områden i centrala staden där vi harbullerstörningar från flera håll. På i ett 30-talsområdeföreslår man rivning och byggande av studentbostäder mellan en ganskatrafikerad infartsgata och järnvägsområdet. Här ligger bullernivåernaöver på båda sidor.Det här är politiskt prioriterat, så här föreslår man naturligtviskreativa lösningar. Då hamnar man på sådana här förslag, med studentbostäderi smala huskroppar, genomgående studentlägenheter. Där kan man skapa enbullerskyddad gård mellan huskropparna, med loftgångslösning, och pådet sättet klara ljudvärdena mellan husen. Frågan är om det blir en braboendemiljö.Vi har stadsdelen , där vi har överskridande av miljökvalitetsnormernaför kvävedioxider. Vi har bullernivåer längs mellan 60 och65 decibel. Här har vi gott om befintliga bostäder. De hus som ni ser påbilden längst ned till höger, halva kvarteren, är befintliga så kalladelandshövdingehus, som ju kan anses bevarandevärda och som är befintligastudentbostäder. Gällande plan säger parkering och trafikområde. Här ärdet omöjligt att ta fram en ny detaljplan för boende, och då händer detingenting, eftersom man inte vill riva husen - kommunen äger dem. Detblir då ett slags status quo-situation.I den norra delen av detta område, i den inre kvartersraden, har vi ettnu pågående ganska stort bostadsprojekt med 700 lägenheter, bland annatett höghus på 30 våningar, kvarteret . Där ligger vi precis ochtangerar gränsen, men vi ser att vi klarar riktvärdena för buller ochklarar miljökvalitetsnormerna. Vi har också transport av farligt gods,där vi ligger på gränsen. Men vi bedömer, efter att ha gjort ganskanoggranna studier, att vi klarar gränsvärdena. Men vi har fått propåerfrån att den sammantagna hälsoeffekten kan göra detta litediskutabelt. Vår bedömning från kommunen är att det är ett bra bostadsprojekt,för det ligger också i centrala staden, med god tillgång på kollektivtrafik,cykelavstånd till centrum och allting sådant. Det går vidare just nu.Vi jobbar nu med både ett åtgärdsprogram på och enkommunal policy för att tackla bullerfrågorna. Vi försöker stödja osspå och göra kommunala tolkningar av vad manmenar med sådana begrepp som stadens centrala delar, bebyggelse avstadskaraktär, knutpunkter längs kollektivtrafikstråken, enstaka lägenheter,korttidsboende och så vidare. Det gäller alltså de möjliga avstegen.Vi går in och definierar de här begreppen och skapar en samsynmellan stadsbyggnadskontor, miljöförvaltning och trafikkontor, så attvi kan hantera det.Det är på det sättet som vi försöker gå vidare. Men vi kan också konstateraatt det här kräver ganska mycket tid och ganska mycket resurser, ochdet har gjort att planprocesserna blir ganska långa.Ordföranden: för det.Vi hastar raskt vidare, och är det översiktsplanechef (bilder s. 112 nederst-116): Tack så mycket för attjag blev inbjuden hit. Jag är översiktsplanechef i . Jag ska börjamed frågan om buller.Först ska jag säga att bostadsbyggandet i är prioriterat. Vi harett mål att bygga 1 000 lägenheter , ett allsidigt utbud, medhyresrätter, bostadsrätter och småhus. Vi byggde 1 000 lägenheter,så vi nådde målet. Det är mer än dubbelt så mycket som vi har gjort desenaste fem-tio åren. Vi är bra på gång med det nu också, att fortsättabyggandet.När det gäller buller och bostadsbyggande kan man säga att vi inte harbehövt avbryta själva planprocessen på grund av buller. Därmed finnsdet vissa särskilt utsatta lägen där vi har avstått från att planeraför bostäder.De flesta bostadsplaner innehåller bullerbestämmelser. Ofta har manhälften av bostadsrummen mot en tyst sida. Det är det avstegsfallet somnämns sist. Det är framför allt i innerstaden som vi har de exemplen.Iytterstadsområdena är det andra problem man ställs inför. Det ställsofta krav på bullervallar eller plank längs större gator för att manska nå kravet på i uteplats. Konsekvensen av det är ofta entorftig stadsmiljö, barriäreffekter och ett dåligt markutnyttjande. Jagtänkte visa några exempel på hur det kan se ut.Här är ett lite äldre exempel, som visar en gata genom i ,en småstadsmiljö. Där har man i princip plankat in gatan och därmedskapat en barriär mellan de olika delarna - klyvt stadsdelen i två delar,kan man säga.Ett annat exempel är nybyggda bostadshus utmed en större gata, där detär en trafikmängd på ca 20 000 fordon . Där är det anlagt delsen vall, dels ett plank ovanpå . Det tar naturligtvis mark ianspråk och skapar en stadsmiljö som blir väldigt utspridd.Det tredje exemplet är en ny gata där man har anlagt murar och ,vilket skapar en väldig barriäreffekt. Man har fått göra planskildakorsningar i stället, och man skär alltså in i stadsmiljön och skiljerde olika stadsdelarna från varandra.Luftföroreningar och bostadsbyggande: I är det kvävedioxid som ärden dimensionerande när det gäller luftföroreningar. Partiklarhar vi inte lika stora problem med. Här har jag en karta som visar vari vi riskerar överskridande av miljökvalitetsnormen för kvävedioxid.Det är störst risk i de lilafärgade områdena, och på de gula gatornaär det lite mindre risk.