bet · GT01NU6 · 2005-11-24 00:00:00 — I motion 2005/06:N476 föreslås ett riksdagsuttalande om att regeringen måste utreda driftsäkerheten i elsystemet och återkomma till med förslag på hur den kan förbättras. Motionärerna framhåller att strömavbrotten är kostsamma och att de även underminerar tryggheten i sjukvården och andra viktiga institutioner. Regeringen måste ta ett större ansvar för de elavbrott som sker genom att ställa krav på, men även skapa incitament för, nätbolagen att investera i en säker elförsörjning. Propositionen om leveranssäkra elnät har allvarliga brister, sägs det i motion 2005/06:N5 (kd). Motionären menar att förslagen i propositionen innebär ett betydande hot mot de små nätbolagen som riskerar att slås ut och köpas upp av de större bolagen. Enligt motionären bör avslå regeringens förslag om avbrottsersättning och begära att regeringen återkommer till med ett förslag om avbrottsersättning med ikraftträdande . Därigenom får bolagen på sig att genomföra en omställning för ökad leveranssäkerhet. Vidare förordas att beslutar att regeringens förslag om dispens från funktionskravet skall träda i kraft som funktionskravet, dvs. , eftersom den förstnämnda bestämmelsen innehåller en hänvisning till en bestämmelse som träder i kraft först . Motionären begär även ett riksdagsuttalande om att regeringen skall tillsätta en utredning som syftar till att skapa rimliga villkor för de små nätbolagens situation. En sådan utredning bör möjligen kunna komma fram till en differentiering av regelverket, anförs det i motionen. Landsbygdens behov av leveranssäkra elnät lyfts fram i motion 2005/06:N448 (kd). Motionären framhåller att det krävs klara incitament för att nätbolagen skall våga investera. Vidare sägs att nätnyttomodellen inte fungerar, då modellen primärt ser till priset för användandet av näten och inte till kvalitet eller utveckling. Lagstiftningen bör utformas så att den ger starka drivkrafter för att skapa säkra elleveranser och för att minska konsekvenser av framtida svåra väderförhållanden. Motionären menar därför att en ny metod för utvärdering av nätbolagen behövs - en metod som tar större hänsyn till kvalitetsaspekter och som bidrar till att landsbygden får leveranssäkra elnät. I motion 2005/06:Fö260 (kd) förordas införandet av schablonersättning för personer som drabbats av el- eller teleavbrott. Ersättningen skall omfatta fördyrade levnadskostnader per dag och person med anledning av avbrottet. Motionärerna menar att det är egendomligt att det är upp till de enskilda bolagens goda vilja att ersätta kunderna. Bolagen bör åläggas att ersätta sina kunder för fördyrade levnadskostnader som uppstår i samband med avbrottet. Avbrottsersättningens utformning tas upp i motion 2005/06:N290 (c). Motionärerna framhåller vikten av att det inte införs bestämmelser som snedvrider konkurrensen och slår ut de små nätbolagen och förordar ett tillkännagivande därom. Det är viktigt att lokalt inflytande kan behållas genom att kommunala bolag och ekonomiska föreningar svarar för de lokala elnäten. Avbrottsersättningen måste därför utformas så att även mindre elnätsbolag kan fortsätta sin verksamhet utan att riskera att bli uppköpta av de större bolagen. hantering i utskottet rörande leveranssäkerhet avstyrkte utskottet (bet. 2004/05:NU14) ett antal motioner rörande leveranssäkerheten i elnäten. Flera av de då aktuella motionerna hade väckts med anledning av s.k. händelse av större vikt (stormen i ). I sitt ställningstagande hänvisade utskottet till att , på regeringens uppdrag, framlagt ett antal förslag i syfte att skapa en driftsäkrare elöverföring. Vidare meddelade utskottet att det erfarit att regeringen avsåg att återkomma till med förslag på området. I sammanhanget framhöll utskottet även vikten av säkra elleveranser på gles- och landsbygden, dock utan att något särskilt uttalande av förordades. Med anledning av utskottets ställningstagande avgavs två reservationer. I den ena reservationen (m, fp, kd) framhölls bl.a. att skadeståndsplikten för nätbolagen borde utökas. Enligt motionärerna borde elkunderna dels vara berättigade till skadestånd vid kortare elavbrott, dels i större utsträckning erhålla ersättning för de faktiska kostnaderna som avbrottet inneburit. Ersättningen borde utgå till såväl enskilda hushåll som näringsidkare. I den andra reservationen (mp) förordades att konsumenternas rättigheter och skydd gentemot nätbolagen borde förbättras. Möjligheten för kunder att få skadestånd borde förbättras och för att stärka konsumentskyddet på elmarknaden förespråkades att en ny lag infördes på området. Vidare förordades att en lag om sista datum för nätförstärkande åtgärder införs. Det kan erinras om att utskottet höll en offentlig utfrågning om säker elförsörjning . Stenografiska uppteckningar från denna utfrågning finns tillgängliga som bilaga i utskottets betänkande 2003/04:NU11. utredning om ökad leveranssäkerhet uppdrog regeringen åt dåvarande generaldirektören vid att undersöka vilka rimliga åtgärder som kan vidtas för att tillförsäkra att överföringen av el fungerar även vid besvärliga väderleksförhållanden. Utredarens slutsatser redovisades i rapporten för ökad leveranssäkerhet (dnr N2001/62228/ESB). För att underlätta för elanvändarna föreslogs bättre information till kunder, medier, kommuner och länsstyrelser före och under avbrott samt ett utvecklat storstörningssamarbete mellan nätföretagen. För att skapa starkare drivkrafter för ledningsombyggnader och andra förebyggande åtgärder föreslogs att en standardhöjning av ledningsnätets oväderskänsliga delar skulle genomföras . Vidare föreslogs att ett bidrag med högst per kilometer ledning skulle införas för den merkostnad som skulle uppkomma för elnätföretagen genom en tidigareläggning av ledningsombyggnader. Bidraget skulle finansieras med en leveranssäkerhetsavgift på . Därtill föreslogs en i ellagen reglerad rätt till ersättning för avbrott som varar . Förslaget innebar en ersättning med fasta krontal enligt följande. om avbrottet varar , om avbrottet varar , om avbrottet varar , om avbrottet vara . Branschens åtgärdsprogram för väderkänsliga nät erbjöd sig att vidta en rad frivilliga åtgärder för att höja kvaliteten på ledningsnäten. Erbjudandet innebar att nätföretagen skulle intensifiera röjningen i de mest avbrottsdrabbade nätområdena på landsbygden och bygga om de aktuella ledningssträckorna. Detta arbete beräknades då ta och kosta . beslöt nätföretagen, mot bakgrund av att det inträffat flera besvärliga snöoväder som ställde många nätkunder utan el, att fördubbla takten på ombyggnadsarbetet. Investeringarna i bättre nät och ledningar angavs då kunna genomföras , och i de mest utsatta lägena . Branschens åtaganden innefattar även samverkan vid storstörning, förbättrad information samt ersättning till nätkunder vid långa avbrott. rekommenderar att nätföretagen skall ersätta nätkunderna för oaviserade avbrott som är längre än . Svenska kraftnäts rapport om ett robust elförsörjningssystem uppdrog regeringen (regeringsbeslut ) åt att redovisa fördjupade analyser och förslag beträffande möjligheterna att förstärka elförsörjningen. Särskilt skulle belysas vilka baskrav som kunde ställas på elförsörjningen. I rapporten robust elförsörjningssystem redovisade ett antal förslag för att förbättra elnätens leveranssäkerhet. I rapporten föreslogs följande. Att nätföretagen genom utvecklar en branschrekommendation om baskrav för regionala och lokala nät. Sådana krav bör bl.a. omfatta gränser för acceptabel genomsnittlig avbrottstid för ett definierat nätområde samt högsta acceptabla avbrottstid för enstaka avbrott. Att nätföretagen genom genomför en utredning i syfte att skapa en aktuell avbrottsvärdering som underlag för arbetet med baskrav. Att nätföretagen genom genomför ett fortsatt utvecklingsarbete för att åstadkomma en tillfredsställande avbrottsstatistik. Att elproducenter, och regionnätsföretagen utarbetar en branschrekommendation för utformning av driftcentraler och telesystem för kommunikation till och från dessa och anpassar sina system efter denna rekommendation. Att ägare till elnät med spänning eller högre utarbetar en branschrekommendation för dimensionering av lokalkraftsinmatning av ställverk och anpassar sina system efter denna rekommendation. Att elproducenter, och regionnätsföretagen startar ett samarbete syftande till installation av ett gemensamt modernt och driftsäkert telekommunikationssystem för bl.a. störningssituationer. Att elproducenter och regionnätsföretagen inleder ett samarbete med för att förbättra driftstrategier och driftinstruktioner samt för utbildning och träning av driftpersonal för återuppbyggnad av elsystem om ett omfattande elavbrott inträffar. I regeringens uppdrag till ingick även att särskilt överväga och lämna förslag till hur nya regler för återkallelse av koncession för de elnätsföretag som missköter driftsäkerheten i elnätsverksamheten kan utformas (regeringsbeslut ). I rapporten , som överlämnades till regeringen, redovisar sina slutsatser. Rapporten innefattar också tillsynsinstrument som är tillgängliga för enligt ellagen och en översiktlig genomgång av behov och förslag att utvidga dessa till förmån för en ökad leveranssäkerhet av el till elanvändarna. I rapporten anförs att de ändringar som föreslagits i propositionen om leveranssäkra elnät kommer, om de antas, att utgöra grund för tillämpningen av tvångsförvaltningslagen. Ändringarna innebär en skärpning och precisering av de krav som ställs på nätföretagen när det gäller leveranssäkerhet. bedömning är att detta innebär ökade möjligheter att ställa konkreta krav vid utfärdandet av förelägganden till åtgärdande av brister avseende leveranssäkerheten och att det med hänsyn till detta inte finns något behov av att skärpa bestämmelserna om återkallelse av nätkoncession. berör också eventuella nya tillsynsinstrument för att säkerställa leveranssäkerheten för elanvändarna. Detta görs eftersom inlösen vid särskild förvaltning samt återkallelse är genomgripande, slutliga åtgärder och den nuvarande alternativa åtgärden med förelägganden ofta kan innebära mycket långvariga processer utan möjlighet att säkerställa att överhängande åtgärder utförs med skyndsamhet. föreslår därför att det bör övervägas att införa en bestämmelse om åtgärd på nätkoncessionshavarens bekostnad. En sådan möjlighet bör finnas att tillgå när det är av synnerlig vikt att åtgärder som rör leveranssäkerhet utförs . Frågan kräver dock ytterligare utredning, sägs det i rapporten. föreslår vidare att de risk- och sårbarhetsanalyser samt åtgärdsplaner som föreslagits i propositionen om leveranssäkra elnät skall omfattas av bestämmelserna om förseningsavgift i 12 kap. 7 § ellagen. Projektet för energiförsörjningens säkerhet och beredskap fick regeringens uppdrag att utveckla en helhetssyn för elförsörjningens säkerhet och beredskap för att förbättra berörda myndigheters och aktörers åtgärder för säkerhet och beredskap. Uppdraget har även syftat till en långsiktig kompetensutveckling inom området och har genomförts i projektform (det s.k. ). I projektet har ingått representanter för , , , , , , , , och . Inom projektet har ett privat-offentligt inriktningsdokument tagits fram. I detta dokument, som återfinns i arbetslägesredovisning för projektet (), redovisas en strategi och olika exempel på vilka konkreta åtgärder som kan behöva vidtas för att uppnå en förstärkt fredstida förmåga. Strategin bör vara att: i rimlig grad minska sårbarheten i elproduktionen, elöverföringen och eldistributionen, öka möjligheterna till och resurserna för reparation och återstart av elnäten, i ökad omfattning minska risken för att samhällsviktiga elanvändare utsätts för avbrott i elförsörjningen (inkluderande möjligheter att prioritera elanvändare vid brist), i ökad omfattning reducera konsekvenserna för samhällsviktiga elanvändare av störningar och avbrott i elförsörjningen. Ellagens särskilda bestämmelser om överföring och leverans av el till konsumenter Särskilda bestämmelser om överföring och leverans av el till konsumenter återfinns i 11 kap. ellagen. Av den inledande bestämmelsen (1 §) framgår att med konsumenter avses en fysisk person till vilken el överförs eller levereras huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Vidare finns bestämmelser om att överföringen av el får brytas på grund av konsumentens avtalsbrott (3-6 §§). Därutöver stadgas (7 §) att innehavaren av en nätkoncession får avbryta överföringen av el för att vidta åtgärder som är motiverade av elsäkerhetsskäl eller för att upprätthålla en god drift- och leveranssäkerhet. Om innehavaren av nätkoncession kan förutse annat än kortvarigt avbrott i överföringen, skall konsumenten underrättas före avbrottet. Bestämmelser rörande skadestånd vid avbruten överföring av el återfinns i 8-11 §§. Enligt 8 § har konsumenten rätt till ersättning för skada av nätkoncessionshavaren om överföringen av el avbryts på grund av konsumentens försummelse utan att förutsättningarna i 3 och 4 §§ är uppfyllda. Om innehavaren av en nätkoncession inte har underrättat konsumenten enligt 7 § har konsumenten, enligt 9 §, rätt till ersättning för skada. I 10 § stadgas att om överföringen av el avbryts utan att det beror på konsumentens försummelse och utan att det finns rätt att avbryta överföringen enligt 7 § har konsumenten rätt till ersättning för skada av nätkoncessionshavaren om inte denne visar att avbrottet beror på ett hinder utanför hans kontroll som han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med och vars följder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Av 11 § framgår att skadestånd enligt 8-10 §§ omfattar ersättning för utgifter och inkomstbortfall samt annan förlust på grund av avbrottet. Ellagens bestämmelser om god elkvalitet innehåller ellagen en bestämmelse - 3 kap. 9 § andra stycket - om att överföringen av el skall vara av god kvalitet (prop. 2001/02:56, bet. 2001/02:NU9). I tredje stycket stadgas att en nätkoncessionshavare är skyldig att avhjälpa brister hos överföringen i den utsträckning kostnaderna för att avhjälpa bristerna är rimliga i förhållande till de olägenheter för elanvändarna som är förknippade med bristerna. uppdrog regeringen (regeringsbeslut ) åt att komplettera den allmänt hållna bestämmelsen i lagen med närmare föreskrifter. I rapporten elkvalitet (ER 24:2003) föreslog att elkvaliteten skulle regleras dels med stöd av en ny elkvalitetsförordning, dels i samband med att myndigheten granskar skäligheten i nättarifferna med hjälp av nätnyttomodellen. Någon sådan förordning har dock ännu inte antagits. Med anledning av vad som tas upp i motion 2005/06:N8 (kd) rörande nätnyttomodellen kan nämnas att nätnyttomodellen används för att i efterhand kontrollera om nätföretagens tariffer är skäliga eller inte. Samtliga nätföretag skall till vid skicka in data från sin verksamhet. Uppgifterna matas in i nätnyttomodellen, som skapar ett referensnät. Modellen räknar sedan fram ett ekonomiskt värde på vad nätföretaget presterar, den s.k. nätnyttan. I prestationen ingår leveransen av el och kvaliteten på leveransen, exempelvis i form av antal avbrott , och avbrottens längd. Nätnyttan jämförs sedan med vad nätföretaget har fakturerat abonnenterna, och en debiteringsgrad skapas. Om debiteringsgraden är över 1,0 har nätföretaget enligt modellen fakturerat mer än vad prestationen är värd. Detta kan tyda på att nättariffen har varit för hög. Viss statistik rörande elavbrott Tabellen nedan visar utvecklingen avseende avbrottsfrekvens och genomsnittlig längd på elavbrotten i lokalnäten i . Ett elavbrott definieras som att abonnentens elektriska anläggning helt eller delvis varit spänningslös . Som framgår av tabellen var det i genomsnitt 0,93 oaviserade elavbrott per kund. Den genomsnittliga längden för dessa avbrott uppgick . Tabell 1: Avbrottsstatistik för lokalnät i Antal avbrott per kund Genomsnittlig avbrottsfrekvens (min.) När det gäller avbrottsfrekvensen i tätort respektive glesbygd kan erinras om att företrädare för i samband med utskottets offentliga utfrågning om säker elförsörjning redogjorde för leveranssäkerheten på regional och lokal nivå. Enligt denna redogörelse uppgick avbrottsfrekvensen i genomsnitt över landet till 1,5 avbrott per kund och år (innefattar aviserade avbrott, oaviserade avbrott och avbrott i överliggande nät). Medelavbrottstiden uppgick till per kund och år. Avbrottsfrekvensen i glesbygdsnät uppgick till 3 per kund och år. Glesbygdsnät definieras som nät där längden är per kund eller mer. Medelavbrottstiden i glesbygd uppgick per kund och år. Detta kan jämföras med tätort där avbrottsfrekvensen var 0,5 avbrott och medelavbrottstiden . I elkvalitet (ER 24:2003 s. 39) görs en uppskattning av kostnaderna för elanvändarna till följd av elstörningar och för åtgärder mot elstörningar. De beräknade kostnaderna till följd av elstörningar, antingen de uppkommer vid själva störningen eller i form av elanvändarens motåtgärder, uppgår till ca . Det påtalas dock i rapporten att osäkerheten kring detta belopp är stor. Vidare inkluderar kostnaden inte effekterna av elavbrott som överstiger . Kostnaden omfattar inte heller nätföretagens investeringar för att motverka elstörningar. I rapporten - Konsekvenser för nätbolag och samhälle (ER 16:2005) gör en sammanfattande samhällsekonomisk bedömning av kostnaden för stormen. Enligt myndighetens beräkningar slutar totalsumman på 1,6-2,för offentlig sektor, näringsliv samt hushåll. Till detta kan läggas nätföretagens kostnader för röjning, reparation och återuppbyggnad samt diverse övriga poster om för de 16 intervjuade nätbolagen eller uppskattningsvis för samtliga nätbolag i de stormdrabbade områdena. För att undvika dubbelräkningar har nätbolagens ersättningar till kunderna inte tagits med i kalkylen. Sammanfattningsvis förorsakade stormen , utöver skogsskador, en samhällsekonomisk merkostnad på 3,2-4,. () har ställt en fråga (fr. 2005/06:104) till samhällsbyggnadsminister rörande lagförslaget om en leveranssäker elöverföring. Frågan gällde vilka åtgärder statsrådet ämnade vidta för att de små och medelstora nätbolagen inte skall drabbas av negativa effekter av lagförslaget om leveranssäkra elnät. I sitt svar framhöll samhällsbyggnadsministern att förslagen i propositionen syftar till att skapa drivkrafter för en leveranssäker elöverföring och undvika att framtida svåra väderförhållanden leder till allvarliga konsekvenser. Statsrådet påpekade att regeringen i förslaget särskilt har beaktat de små nätföretagens förutsättningar. Regeringen har föreslagit att skyldigheten att utge den föreslagna avbrottsersättningen skall kunna jämkas i vissa fall. Undantag bör kunna ske exempelvis om arbetsförhållandena på grund av väder eller mörker är sådana att linjemontörer ej får skickas ut. Avbrottsersättningen bör även kunna jämkas om skyldigheten att betala ut ersättning framstår som oskäligt betungande. Vidare påpekade statsrådet att regeringen även föreslagit att nätmyndigheten i undantagsfall skall kunna ge ett företag en tidsbegränsad dispens från att uppfylla det föreslagna funktionskravet inom en del av ett koncessionsområde. Utskottets ställningstagande redovisas i det följande under fem rubriker - Åtgärder för ökad leveranssäkerhet, Ersättning vid elavbrott, Jämkning av avbrottsersättning, Lagförslagets ikraftträdande och Lagförslaget i övrigt. Åtgärder för ökad leveranssäkerhet I flera av de här aktuella motionerna, nämligen 2005/06:N8 (kd), 2005/06:N243 (fp), 2005/06:N436 (fp), 2005/06:N448 (kd) och 2005/06:N476 (kd), framförs krav på olika åtgärder för att öka leveranssäkerheten när det gäller strömförsörjningen. Även utskottet är av den uppfattningen att åtgärder behöver vidtas för att förbättra leveranssäkerheten i det svenska elnätet. Den proposition som förelagts och som i det föregående redogjorts för omfattar förslag till åtgärder, vilka syftar till att bidra till en ökad leveranssäkerhet. Utskottet anser att nämnda motioner kan avslås av mot bakgrund av det regeringsförslag som framlagts. Förslaget i motion 2005/06:N6 (fp) rörande personalförsörjningen vid elavbrott avstyrks av utskottet med hänvisning till att detta inte är en fråga för att fastställa. Hur nätbolagen försäkrar sig om att de har tillräckligt med personal för att åtgärda eventuella strömavbrott är, enligt utskottets mening, i första hand en fråga för bolagen att avgöra. bör framhållas att de förslag i propositionen som utskottet i det följande har att behandla innebär att det ställs krav på nätbolagen att ha en tillräcklig bemanning att avhjälpa de avbrott som sker om de vill undvika att betala avbrottsersättning till kunderna. När det gäller vad som anförs i motion 2005/06:N8 (kd) om att införa en ny regleringsmodell för kontroll av nättarifferna vill utskottet anföra följande. En av de grundläggande uppgifterna för vid är att säkerställa att nätföretagen bedriver sin verksamhet effektivt, så att kostnaderna för överföring av el kan hållas låga. har myndigheten driftsatt den s.k. nätnyttomodellen som tillsynsmetod för att bedöma tariffernas skälighet. Modellen har utvecklats i samarbete med branschen och företrädare för konsumenterna. Utskottet ser därför inget skäl för att begära att någon ny regleringsmodell skall införas. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet nämnda motioner i här aktuella delar. I propositionen föreslås en i lag stadgad skyldighet för nätbolagen att betala ersättning till elanvändare vid långvariga oplanerade elavbrott. Enligt förslaget skall elanvändare ha rätt till ersättning vid avbrott som varar minst , och ju längre avbrottet varar, desto högre blir ersättningen. Utskottet vill inledningsvis framhålla sin positiva inställning till det förslag som förelagts . Elförsörjningen är en mycket viktig samhällsfunktion. Som utskottet i andra sammanhang anfört är det angeläget att åtgärder vidtas i syfte att reducera riskerna för strömavbrott. Samhällets elberoende och elsystemets karaktär motiverar aktiva insatser för att minska sårbarheten. Med anledning av de motioner vari avbrottsersättningen berörs vill utskottet anföra följande. Det har i två motioner - 2005/06:N5 (kd) och 2005/06:N8 (kd) - förordats att avbrottsersättningen skall inträda i stället för, som föreslagits, . Utskottet delar dock inte motionärernas uppfattning. Att elöverföringen varit avbruten i innebär att en skada får anses ha uppkommit hos elanvändaren. En skyldighet att lämna avbrottsersättning kommer att skapa ekonomiska drivkrafter för nätföretagen att både förbättra elnäten och avhjälpa felen . Frågan om avbrottsersättning berörs också indirekt i motion 2005/06:N6 (fp) vari förslagets effekter för arbetarskyddet om-nämns. I detta sammanhang kan även påminnas om att regeringen i propositionen har redogjort för att det framförts synpunkter om att det från säkerhetssynpunkt inte är rimligt att låta ersättningsskyldigheten inträda , då en sådan tidsgräns inte medger nätföretagen någon reell möjlighet att åtgärda avbrott som inträffar utan att utsätta reparatörerna för elsäkerhetsrisker. Enligt utskottets uppfattning är det självklart helt oacceptabelt att reparatörer tvingas arbeta under förhållanden som utsätter dem för elsäkerhetsrisker eller andra olycksrisker. Utskottet vill med anledning därav understryka det självklara i att arbetarskyddslagstiftningen obestridligt gäller. Det är på intet sätt acceptabelt att de regler som finns inte skulle följas. I den händelse statsmakterna skulle få indikationer på att de nu föreslagna ändringarna i ellagen skulle leda till att arbetarskyddslagstiftningen åsidosätts är det, enligt utskottets bestämda uppfattning, en skärpning av tillsynen över dessa bestämmelser som är aktuell än något annat. I propositionen har även föreslagits en möjlighet till jämkning av avbrottsersättningen, till vilken frågan om arbetarskyddet kan kopplas. Till detta återkommer utskottet under punkten om jämkning av avbrottsersättning.