bet · GS01UU10 · 2005-04-26 00:00:00 — De viktigare planeringsdokumentenärstrategiska prioriteringar med politiska målsättningar för de närmastefem åren (när ny kommission tillträder),årlig politisk strategi anger politiska prioriteringar och hur resurserskall fördelas ,lagstiftnings- och arbetsprogram som utarbetas och presenterarbakgrunden till de större initiativ som kommissionen planerar för detkommande året ochlöpande kvartalsplaneringar som uppdateras och främstinnehåller en lista över de lagförslag som kommissionen planerar attoffentliggöra.I januari 2005 presenterade kommissionen sitt arbetsprogram för ,liksom ett dokument om de strategiska målen för (KOM(2005)15 respektive KOM(2005)12).De strategiska målenI kommissionens strategiska mål för 2005-2009 framhålls att de mestöverhängande problemen i dagens är tillväxt och sysselsättning.I dag är den högsta prioriteten att i överensstämmelse med Lissabonstrateginåterskapa en hållbar dynamisk tillväxt i . Förnyad tillväxt äravgörande för välståndet, kan på nytt leda till full sysselsättning ochutgör grunden för social rättvisa och möjligheter för alla. Åtgärdersom främjar konkurrenskraft, tillväxt, sysselsättning, ekonomisk ochsocial sammanhållning samt en sund miljö förstärker varandra ömsesidigt.Dessa delmål är alla viktiga inslag i det övergripande målet hållbarutveckling.Vidare framhålls att EU:s insatser när det gäller solidaritet och socialrättvisa måste stödjas och förstärkas i syfte att stärka sammanhållningeni den utvidgade unionen när en ny dynamisk ekonomisk utveckling tarfart. De ekonomiska skillnaderna bör minskas, och de fattigaste regionernai unionen bör ges möjlighet att komma i kapp. De europeiska medborgarnaslivskvalitet måste konkret och praktiskt öka genom nya åtgärder för attförbättra deras säkerhet. EU måste lyckas tillföra den hårda kampen motterrorism, narkotika, människohandel och organiserad brottslighet en nydimension.I de strategiska målen framhålls vidare att EU måste göra sin röst hördi världen genom att den föreslagna nya utrikesministern, assisterad aven europeisk avdelning för yttre åtgärder, representerar unionensutrikespolitik på den internationella scenen och ökar samstämmigheten. EUbör aktivt förbereda framtida utvidgningar och föra övriga länder påvästra närmare ett medlemskap. Ett utvidgat område med stabilitetoch demokratisk utveckling bör skapas på utsidan av EU:s gränser. EUbör spela en central roll när det gäller att få till stånd och genomföraett fredsavtal i , något som är av avgörande betydelse förframsteg i hela regionen.Globalisering och ökat ömsesidigt beroende har lett till att många avde gamla skillnaderna mellan inre och yttre politiska utmaningar försvunnit.Unionens politiska inflytande bör i större utsträckning motsvara dessekonomiska vikt. För att lyckas med detta måste unionen nå störrepolitisk samstämmighet i sina relationer med omvärlden, vilket innebärsamstämmighet i olika delar av utrikespolitiken, samstämmighet mellanEU:s interna och externa politik och samstämmighet mellan EU:s ochmedlemsstaternas bilaterala åtgärder.Om Europeiska unionen i större utsträckning vill närvara och utövainflytande på den internationella arenan måste den tala med en röst ochverka för en gemensam ståndpunkt. Likaså är dess inflytande beroende avdess förmåga att upprätta samstämmiga och effektiva förbindelser medcentrala partner; i synnerhet gäller detta de transatlantiska förbindelserna.EU måste hålla fast vid att effektiv multilateralism är det bästa sättetatt samarbeta med globala partner. De internationella organisationernasstruktur måste stärkas genom fortsatta reform- och förnyelseprocesser.Förenta nationerna är det enda alternativet för att ta itu med globalaproblem som kräver globala lösningar.Det är viktigt att EU:s institutioner samarbetar kring ett gemensamthandlingsprogram för . I det konstitutionella fördragetbetonas värdet av att , rådet och kommissionen har ettgemensamt program. Kommissionen föreslår att de andra institutionernalåter sig inspireras av bestämmelserna i det konstitutionella fördragetoch att de strategiska målen får ligga till grund för en gemensamhandlingsplan för EU:s institutioner för de kommande fem åren.Utvidgningen av medlemskretsen har förstärkt EU:s potential och bidragittill unionens kulturella mångfald. De beslut som fattas på EU-nivå kommeratt få alltmer omfattande följder för medborgarna i alla medlemsstater,även om få är medvetna om allt det som EU har uppnått och hur detinverkar på deras vardag.Kommissionens arbetsprogram 2005I kommissionens arbetsprogram framhålls att kommer att bli avavgörande betydelse för Europeiska unionen. måste skapa ökadtillväxt och flera arbetstillfällen genom att gjuta nytt liv iLissabonstrategin. Unionen måste tillhandahålla medel för att främja välstånd,solidaritet och trygghet genom att komma överens om budgetplanen, ochden måste skapa ökad frihet, säkerhet och rättvisa för medborgarna påeuropeisk nivå genom att Haagprogrammet genomförs. Det konstitutionellafördraget fungerar som en påminnelse för unionen om varför den finnsoch vart den är på väg. Europeiska kommissionen har en central roll närdet gäller att sätta denna dagordning i verket och avser att med energioch beslutsamhet sträva efter att dessa mål uppnås.Följande inslag har särskild betydelse för politiken under 2005:Den ekonomiska tillväxten i ligger på lite ; detta räckerinte för att komma till rätta med arbetslösheten och för att främja deavgörande drivkrafterna för tillväxt.Ratificeringen av det konstitutionella fördraget kommer att väckaintensiv politisk debatt i medlemsstaterna runtom i unionen.Förhandlingarna om budgetplanen ger unionen tillfälle att se till attEU:s budget är inriktad på att maximera effektiviteten i unionensarbetsprestation i enlighet med de fastställda målen.År 2005 kommer att bli ett mycket viktigt år när det gäller att se tillatt den utvidgade unionen fungerar på ett ändamålsenligt sätt.Arbetsprogrammet följer förslaget till strategiska mål för perioden2005-2009. Det är det första tillfället för den nya kommissionen attbidra till att bestämma kursen för under de närmaste fem åren.I arbetsprogrammet anges hur och var kommissionen kommer att agera föratt uppfylla strategiska prioriteringar när detgäller såväl nya som pågående insatser. Kommissionen intar ett nyttförhållningssätt till sitt arbetsprogram genom att det har enstarkare politisk fokusering.Kommissionens prioriteringar för 2005I den årliga politiska strategin fastställdes förraåret prioriteringarna för insatserna under det närmaste året och deviktigaste initiativ som krävs för att uppnå dem. I samband med att detvarje år antas en årlig politisk strategi ges tillfälle till eninterinstitutionell dialog om prioriteringarna för det kommande året.Europaparlamentet och rådet gör en ingående granskning av kommissionensförslag och ger förslag till ändringar.Med anledning av den institutionella förändringen 2004 antogs ettsmidigare förfarande än vanligt för dialogen med . Iapril fick de prioriteringar som kommissionen hade fastställt allmäntstöd, och i efterdyningarna av terroristattentaten i ladesytterligare fokus på säkerheten.Kommissionen noterade följande:En stark betoning av att Lissabonstrategin verkligen genomförs. Särskildfokusering på säkerhet, inbegripet behovet av att förvalta det utvidgadeEU:s yttre gränser, att ha ett gemensamt förhållningssätt tillmigrationsflöden och öka ansträngningarna att bekämpa terrorism. Starkt stödges till en ambitiös grannskapspolitik och för en kraftfullutvecklingsdagordning.Resultatet av denna dialog och utbytena med de övriga institutionernasedan den nya kommissionen tillträdde har tillsammans med utarbetandetav de strategiska målen riktat strålkastaren på följande viktigaprioriteringar för 2005:Det centrala målet är att öka välståndet genom nya impulser för attstimulera tillväxt och sysselsättning på grundval av ökad konkurrenskraft.De särskilda målen solidaritet och trygghet kommer att eftersträvassåsom väsentliga komplement till välstånd.Stärkt av sin nya kontinentala legitimitet kommer unionen att framhävasina interna mål för omvärlden via ett utvidgat yttre ansvar.En avgörande faktor för att denna plan skall kunna omsättas i verklighetenär det övergripande målet hållbar utveckling. Den europeiska modellenbygger på principen att insatser som främjar såväl konkurrenskraft,tillväxt och arbetstillfällen som ekonomisk och social sammanhållningoch en hälsosam miljö förstärker varandra. En förutsättning för hållbartillväxt är t.ex. att man vidtar åtgärder mot klimatförändringarna. Detsom är mest angeläget för medborgarna är frihet, säkerhet och rättvisa.Utskottets övervägandenUtrikesutskottet har sedan medlemskap i unionenhaft beredningsansvaret inom för den årliga skrivelsen omSveriges agerande i EU. Utskottet har vid behandlingen av den årligaskrivelsen berett andra utskott och tillfälle att yttra sigöver skrivelsen och haft att samordna utskottens eventuellt olikauppfattningar. En särskild debatt om Europeiska kommissionens arbetsprogramför 2005 och dess strategiska prioriteringar för perioden 2005-2009hölls i den 18 mars 2005.Enligt protokollet om nationella parlament i det nya konstitutionellafördraget skall översända det årliga lagstiftningsprogrammetsamt alla andra instrument för lagstiftningsprogram eller politiskstrategi till de nationella parlamenten. sker förnärvarande ett beredningsarbete om den framtida hanteringen i riksdagenav sådana EU-dokument. Förutom kommissionens program finns det inområdet flera arbetsprogram. Dokumenten delas av kammarkansliettill samtliga utskott. När det gäller kommissionens arbetsprogram, somi ministerrådet hanteras av konstellationen Allmänna frågor och yttreförbindelser och därmed normalt av utrikesministrarna, följer det avriktlinjerna för behandling av kommissionsdokument att utrikesutskottetantecknas som mottagare.Utskottet konstaterar att den årliga skrivelsen har ett nära sambandmed kommissionens årliga lagstiftningsprogram och att både regeringensårliga skrivelse om EU-arbetet och de nu aktuella programmen handlar omhela fältet av EU-frågor. I samband med beredningen av regeringensskrivelse är det naturligt att följa upp hur programmen har förverkligats.Utskottet menar vidare att Lissabonstrategin är unionens viktigastegemensamma verktyg för att uppnå hållbar tillväxt och full sysselsättning.Strategin, som antogs , syftar till att lägga fast en vision omhur ekonomi och därmed välfärd skall utvecklas. Utskottet menaratt det handlar om välfärden för befolkning och dess ekonomiskaoch miljömässiga situation och konstaterar att de länder som hittillsvarit mest framgångsrika i att genomföra Lissabonprocessen är de nordiskaländerna.Utskottet konstaterar vidare att ett område som varit mycket uppmärksammat,och som är ett bevis på att det behövs ett gemensamt europeiskt arbete,är frågan om medborgarnas säkerhet - kampen mot terrorism, människohandel,trafficking och gränsöverskridande brottslighet. Många av dem som ärtveksamma eller motståndare till EU medger att det på dessa områden ärnödvändigt med europeiskt samarbete. Utskottet menar att det är viktigtatt det läggs stor vikt vid att utvidga samarbetet just på dessa områden.Utskottet menar att kommissionens arbetsprogram ligger i linje med ensträvan att förbättra välfärden och ekonomin i och att dettasker tillsammans med den sociala dimensionen och den miljömässigahållbarhetsutvecklingen, som arbetat hårt för.3 Europeiska unionens förbindelser med omvärldenUtrikes- och säkerhetspolitikenSkrivelsenSamarbetet inom EU:s andra pelare benämns den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken (Gusp). Målen med Gusp är bl.a. att skydda unionensgemensamma värden och intressen, stärka unionens säkerhet och främjainternationellt samarbete. Medlemsstaterna skall stödja unionens utrikes-och säkerhetspolitik i en anda av lojalitet och ömsesidig solidaritet.Samarbetet är mellanstatligt till sin karaktär och beslut fattas ihuvudsak med enhällighet.Arbetet präglades av viss återskapad EU-enighet efter densplittring som följde i spår. Den europeiska säkerhetsstrategin,som antogs av , utgör en viktig grundför samsynen inom EU. Strategin återspeglar en gemensam analys av vilkahoten är och hur EU bäst skall kunna möta dem. Det konstateras attsäkerheten hotas av regionala konflikter, av sönderfallande stater, avterrorism, av spridning av massförstörelsevapen och av organiseradbrottslighet, som också är kopplad till illegal handel med vapen, narkotikaoch med människor. Strategin följdes upp inom fyra områden:terrorism, effektiv multilateralism, samt Bosnien ochHercegovina. Året präglades även av förberedelserna för EU:s hittillsstörsta militära krishanteringsinsats, den i Bosnien och ,som ersatte den Nato ledda insatsen Sfor.Av de instrument som finns tillgängliga för att genomföra den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken är gemensamma strategier, gemensammaståndpunkter, gemensamma åtgärder och gemensamma uttalanden de viktigaste.Det är som beslutar om gemensamma strategier som skallgenomföras av unionen på områden där medlemsstaterna har viktiga gemensammaintressen. Ingen ny gemensam strategi har antagits . Sedantidigare finns gemensamma strategier för , och Ryssland.Gemensamma ståndpunkter anger unionens inställning till en särskildfråga av geografisk eller tematisk karaktär. Varje medlemsstat förbindersig att tillse att dess nationella politik överensstämmer med innehålleti ståndpunkten. antogs drygt 23 gemensamma ståndpunkter omsanktioner samt om konflikthantering i Afrika.Gemensamma åtgärder skall avse specifika situationer där operativainsatser från unionens sida anses nödvändiga. antog rådet 22gemensamma åtgärder om exempelvis inledande av EU:s rättsstatsinsats iGeorgien, inledande av EU:s polisinsats i ,förlängning av EU:s polisinsats i , fortsättande av EU:ssamarbetsprogram för icke-spridning och nedrustning i Ryska federationen.EU enades även om 144 gemensamma uttalanden om aktuella utrikespolitiskafrågor, som , , , m.m.Den s.k. Guspbudgeten, som är en del av EU:s totala budget, omfattadeår 2004 till . belastades Guspbudgetenframför allt av kostnader för EU:s polisinsats i Bosnien och ,EU:s polisinsats i , EU:s särskilda representanter samt ettflertal projekt om bl.a. kamp mot massförstörelsevapen och lätta vapen.EU har avtal och överenskommelser med i stort sett alla världens länderoch ländergrupper om att föra en regelbunden dialog om frågor av gemensamtintresse. En betydande del utgörs av frågor inom det utrikes- ochsäkerhetspolitiska området, den s.k. politiska dialogen, vilken äger rumpå regerings- och statschefsnivå, utrikesministernivå och tjänstemannanivå.MotionernaMotionären bakom den enskilda motionen 2004/05:U206 (m) yrkande 4 anseratt EU är världens mest kompletta organisation för arbete för freden.Unionen har till sitt förfogande hela skalan av verktyg från handels-och biståndspolitik, via utrikespolitik till krishanteringsinsatser. Jutidigare EU agerar, anför motionären, desto mindre dramatiska åtgärderkrävs. Om EU underlåter att ta ansvar eller om samarbetet förlamasriskerar att ställas inför nya konflikter, liknande de på Balkan.Kristdemokraterna menar i kommittémotion 2004/05:U314 yrkande 13 attframtida hot mot säkerheten i företrädesvis skall hanteras ochlösas gemensamt inom EU.Motionärerna bakom kommittémotion 2004/05:U267 (c) yrkande 4 anser attvetorätten inom EU:s utrikes- och säkerhetspolitik måste avskaffas.Utskottets övervägandenUtskottet vill inledningsvis understryka att , genom medlemskapeti Europeiska unionen, deltar i ett samarbete vars uttalade strävan äratt förhindra krig på den europeiska kontinenten. EU har starkt bidragittill att bevara freden i . Utskottetmenar att unionens fortsatta fördjupning och utvidgning även i fortsättningenär det bästa instrumentet för att varaktigt säkra ett förtroendefulltoch nära samarbete mellan . Möjligheten till integrationi EU har stark dragningskraft, och integrationen är i sig självsäkerhetsbefrämjande. Denna integration förutsätter demokrati och godagrannrelationer. Deltagandet i unionen utvecklar ömsesidig solidaritet,gemensamma värderingar och gemensamma politiska intressen.Utskottet noterar vidare att EU:s konstitutionella fördrag i fleraavseenden innebär att unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikstärks. och alla andra medlemsländer verkar för att ömsesidigtutveckla den politiska solidariteten inom den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken och välkomnar att EU som en del av detta arbete bl.a. bygger upp en sammanhållen civil och militär krishanteringsförmågasom ett komplement till diplomatiska, ekonomiska och biståndspolitiskaverktyg. Det finns ingen motsättning, anser utskottet, mellan denmilitära alliansfriheten och den starka solidariteten mellan EU-länderna.Det är svårt att föreställa sig att skulle ställa sig neutralti händelse av ett väpnat angrepp mot ett annat EU-land. Det är likasvårt att föreställa sig att övriga EU-länder inte skulle agera på sammasätt.Utskottet konstaterar att frågan rörande enhällighet inom unionensgemensamma utrikes- och säkerhetspolitik har varit föremål för behandlingi det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet (bet. 2003/04:KUU1).Det sammansatta utskottet välkomnade att det europeiska konventetföreslagit att enhälligheten skulle behållas som huvudregel. Det är enstyrka, konstaterade utskottet, "i den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken att den har alla medlemsstaters stöd". Utskottet konstateradevidare att "den betydelsefulla möjligheten för enskilda medlemsstateratt kunna motsätta sig antagandet av ett beslut som skall fattas medkvalificerad majoritet om det går emot viktiga nationella intressen,liksom det absoluta kravet på enhällighet i frågor med militära ellerförsvarsmässiga konsekvenser, kvarstår".Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2004/05:U206(m) yrkande 4, 2004/05:U267 (c) yrkande 4 samt 2004/05:U314 (kd) yrkande13 kan avstyrkas.EU:s arbete med att främja respekten för de mänskliga rättigheterna ivärldenSkrivelsenI skrivelsen understryks att EU fortsätter sitt arbete och sinaansträngningar för att öka skyddet för och främja de mänskliga rättigheternaöver hela världen. I arbetet förfogar EU över flera instrument, bl.a.klausuler i avtal om handel och utvecklingssamarbete, démarcher (skriftligteller muntligt påpekande till en annan stats regering, ofta innehållandeen uppmaning att vidta en viss åtgärd), politiska påtryckningar, teknisktbistånd, landresolutioner och offentliga avsiktsförklaringar. Sedannågra år tillbaka har EU särskilda dialoger om mänskliga rättighetermed och . I FN är EU en central aktör inom de olika organ sombehandlar mänskliga rättigheter och tar flera enades om att inrätta en representantför mänskliga rättigheter, placerad hos , Europeiska rådetsgeneralsekreterare och höge representant för den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken.EU genomförde ett stort antal uppvaktningar för dödsstraffets avskaffandeeller dess begränsade tillämpning. Frågan om dödsstraffet togs ocksåupp i samband med MR-dialogmötena med och . Ett flertaluppvaktningar gjordes i , bl.a. om rätten till konsulärt bistånd isamband med åtal för brott där dödsstraff kan komma att utdömas. EUarbetar också med att färdigställa en förordning som bl.a. förbjuderhandel med vissa produkter som används till att verkställa dödsstraff.EU:s riktlinjer för barn och väpnade konflikter antogs av rådet idecember 2003. Riktlinjerna understryker att frågor som rör barn i väpnadekonflikter är prioriterade. Arbetet för att skydda barn i väpnadekonflikter skall baseras på existerande normer för mänskliga rättigheteroch humanitär rätt. Övervakning, rapportering och utvärdering utgörgrunden för att identifiera situationer där EU:s handlande påkallas. Isitt arbete skall EU använda sig av politiska dialoger, démarcher ochmultilateralt arbete. I krishanteringsoperationer skall hänsyn tas tillbarns situation. Relevant EU-personal, både centralt och i fält, skallutbildas i barnets rättigheter. har EU utarbetat en handlingsplanför att omsätta riktlinjernas rekommendationer till konkreta handlingaroch för att söka samordna såväl EU:s som medlemsstaternas agerande tillförmån för barn som drabbats eller riskerar att drabbas av väpnadkonflikt i ett antal prioriterade länder.MotionernaI motion 2004/05:U225 (fp) yrkande 22 anför motionärerna att Sverigebör verka för en tydligare och mer sammanhållen strategi för EU:s arbetemed mänskliga rättigheter i världen. I yrkande 23 menar motionärernaatt EU:s biståndspolitik bör vara ett viktigt instrument för att främjarespekten för mänskliga rättigheter i världen, och i yrkande 24 anförmotionärerna att inom EU bör verka för att fler dialoger medfokus på mänskliga rättigheter kommer till stånd med enskilda länder.Ikommittémotion 2004/05:Sf322 (v) yrkande 4 menar motionärerna attromernas mänskliga rättigheter inom EU måste skyddas effektivt. I fleraav de nya medlemsländerna har romerna varit och är fortfarande föremålför allvarlig och systematisk diskriminering. bör i EU tainitiativ till att det genomförs en intensiv övervakning av att romersmänskliga rättigheter respekteras i samtliga EU-länder.Utskottets övervägandenUtskottet har i tidigare betänkande (2003/04:UU3 politik förglobal utveckling) uttryckt att demokrati, mänskliga rättigheter ochjämställdhet är grundläggande förutsättningar för en rättvis och hållbarglobal utveckling. Utvecklingspolitiken skall präglas av etträttighetsperspektiv där människors rättigheter utgör grunden för de åtgärdersom skall vidtas för en rättvis och hållbar utveckling. I rättighetsperspektivetingår såväl mänskliga rättigheter som demokrati och jämställdhet. Deförstärker och kompletterar varandra men är varandrasförutsättningar. Utskottet menar att det är viktigt att detta perspektiv påutvecklings- och biståndspolitiken även integreras i EU:s samladeutvecklingspolitik.Demokratins form måste utgå från varje samhälles specifika förutsättningarmen grundas på gemensamma värderingar om alla människors lika rätt ochvärde. Demokrati kräver fria val, fungerande politiska partier, oberoendemedier och aktiva enskilda organisationer som får verka fritt. Endemokratisk kultur, där medborgare har kunskap om sina rättigheter ochmöjlighet att utnyttja dem, är en förutsättning för all utveckling, ochi den demokratiska kulturen ingår även jämställdhet, tolerans och respektför alla individer och grupper. Politiskt ansvar måste kunna utkrävasav dem som har makt, och en fungerande demokrati kräver också maktfördelningmellan demokratins institutioner. Därför är det viktigt att såvälenskilda stater som internationella organisationer och sammanslutningarav stater, såsom EU, ger stöd åt ambitioner att få till stånd politiskareformer i auktoritära statssystem. Instabila icke-demokratiska statervars legitimitet är djupt ifrågasatt hos de egna befolkningarna ärfarliga i sin oberäknelighet gentemot både omvärlden och den egnabefolkningen.Utskottet kan konstatera att rasismen mot romerna i är utbredd.EU har bidragit med avsevärda belopp till de länder där romerna hardet svårast. EU har också ett egenintresse av att romernas situationförbättras i hemländerna för att de inte skall hamna i en flyktingsituation.I de flesta EU-länder och kandidatländer finns strategier pånationell nivå för hur förbättringar skall åstadkommas för romerna, mensatsningarna har svårt att nå ut lokalt. EU ställer även krav på romernasjälva genom att gruppen bl.a. måste överge vissa traditioner som kränkerde mänskliga rättigheterna.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2004/05:U225(fp) yrkandena 22-24 samt 2004/05:Sf322 (v) yrkande 4 kan avstyrkas.EU:s utvecklingssamarbeteSkrivelsenEU:s utvecklingssamarbete är en viktig del av utvecklingssamarbete.Sammantaget står EU för mer än hälften av världens utvecklingssamarbete,vilket motsvarar ca till över 160 länder. Avdessa medel hanterar kommissionen ca .