bet · GT01UU2 · 2005-11-24 00:00:00 — UNHCR har fått en större roll när det gäller skydd av internflyktingar. Även en rad andra FN-organ och organisationer bistår och hjälper internflyktingar, inte minst . Arbetet med att stärka de humanitära organisationernas samarbete i fält har utmynnat i ett förslag från som bl.a. innebär att man skall dela upp ansvaret mellan aktörerna i olika sektorer. Enligt detta förslag skall UNHCR ta s.k. ledningsansvar för internflyktingar inom tre sektorer (skydd, nödlogi och lägerdrift) i kriser som orsakats av konflikt. , såväl som UNHCR och den breda medlemskretsen, stödjer förslaget som innebär att UNHCR kommer att få ett utökat ansvar för att hjälpa internflyktingar. Det bör dock understrykas att ansvaret att skydda och på olika sätt bistå internflyktingar i första hand ligger på de enskilda staterna. Att UNHCR får ett utökat ansvar för internflyktingar innebär inte att organisationen får mandat att hjälpa dessa att lämna landet. Ett sådant mandat skulle innebära att det internationella samfundet inlöser, eller övertar, det berörda landets skyldighet att respektera och garantera sina medborgares mänskliga rättigheter. för de palestinska flyktingarna, UNWRA, vilket behandlas i en motion, bildades i syfte att försöka lösa det palestinska flyktingproblemet. har de tilltagande oroligheterna på och i bidragit till att UNRWA sökt särskilt humanitärt stöd. Det svenska stödet till UNRWA för uppgår till . Därutöver tillkommer svenskt stöd till UNRWA:s appeller. uppgick detta till ca . UNRWA är ett tillfälligt FN-organ och dess mandat förlängs . och det internationella samfundet arbetar för att UNRWA inte skall behövas . ser det dock ut som om det finns behov av UNRWA framöver. verkar därför aktivt för en ökad samordning i området bland berörda FN-organ och andra aktörer. Med vad som anförts anser utskottet att motionerna U284 (kd) yrkande 2,U336 (fp) yrkande 18 i denna del, U345 (s),U351 (kd) yrkandena 16 och 17 samt Sf251 (v) yrkandena 28 och 29 kan avstyrkas. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Vissa frågor om biståndets inriktning och innehåll m.m., punkt 7 (m) av i (m), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:U289 yrkandena 25, 29 och 31, 2005/06:U313 yrkandena 1-3, 12, 15-17, 19, 23-26 och 29 samt 2005/06:MJ522 yrkande 1 och avslår motionerna 2005/06:U336 yrkandena 2-6, 2005/06:U349 yrkandena 2, 7, 8, 18 och 20-24, 2005/06:U350 yrkandena 1 och 5, 2005/06:U351 yrkandena 4 och 5, 2005/06:U380 yrkande 9, 2005/06:U382 yrkandena 6 och 7, 2005/06:Kr418 yrkande 3 och 2005/06:A370 yrkande 7. För att kunna bidra till att uppfylla om att halvera fattigdomen bör den svenska politiken för global utveckling bygga på ett samlat synsätt rörande de funktioner som olika politikområden har. Denna deklaration innehåller åtaganden om fred, säkerhet och avrustning, utveckling och fattigdomsbekämpning, miljöhänsyn, mänskliga rättigheter, demokrati och god samhällsstyrning samt skydd för särskilt utsatta och behandlar speciella behov. Millenniemålen består av åtta olika delmål och skall ses som ett steg på vägen till att helt utrota fattigdomen i världen. politik för global utveckling skall därutöver bidra till att främja respekten för mänskliga rättigheter och demokrati. Det svenska biståndet skall vara resultatinriktat. Vad som krävs är en kortvarig, intensiv och bred igångsättning av egna utvecklingsansträngningar genom ett kraftfullt initialt bistånd som skall ge en god start, men som trappas ned inom en bestämd tid. Vi vill poängtera att det inte är tillräckligt att se till kvantiteten i biståndet. Det är också viktigt att se till att kvaliteten är god. Som komplement till den utvärdering som sker via svenska myndigheter behövs också oberoende utvärderare som gör konkreta utvärderingar utifrån de strategier och riktlinjer som slagits fast. Därigenom underlättas möjligheterna att belysa effekten av svenskt bistånd och att vidta åtgärder om biståndsinsatserna inte visar sig vara effektiva. Att framhäva de mänskliga rättigheternas universalitet måste vara en hörnsten i svensk utrikespolitik. Svenskt bistånd skall inte utgå till statsmakter som grovt och systematiskt kränker de mänskliga rättigheterna och förtrycker sina medborgare. skall inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik betona kravet på de mänskliga rättigheterna och demokrati. Vi anser att de centrala villkoren för svenskt bistånd skall vara stöd till rättsstaten, respekt för de mänskliga rättigheterna och utvecklingen av demokrati och marknadsekonomi. Vi välkomnar IMF:s och beslut om skuldavskrivning till fattiga och högt skuldsatta länder. Besluten ökar förutsättningarna för en snabb fattigdomsutrotning och för att millenniemålen kan uppfyllas. Skuldavskrivning till diktaturer måste vara uteslutet. I sådana fall bör i stället ett ökat demokratibistånd lämnas. Skuldavskrivningen får inte leda till korruption, vanstyre eller krigföring, de ökade inkomsterna måste komma de fattiga till godo och alla flickor och pojkar måste få grundläggande utbildning. Frivillighetsorganisationer som verkar i utvecklingsländer bör få en utökad roll i biståndet, särskilt i länder med korrupta regimer. bör införa nolltolerans när det gäller korruption med svenska biståndsmedel. Hälsovårdsinsatser måste komma i fokus. Den katastrofala utvecklingen, särskilt hiv/aids, men även vad gäller tuberkolos, malaria och andra allvarliga epidemier måste brytas. Sjuka och döende människor kan inte utveckla ett land. En basal hälsovård måste komma alla till del. I millenniedeklarationen är ett av delmålen fokuserat på hiv/aids och det är fundamentalt att man lyckas nå framsteg i detta, för att det övergripande målet om att halvera fattigdomen skall vara möjligt att genomföra på rätt sätt. Förutom de insatser som redan görs anser vi moderater att vi från svenskt håll måste delta ännu mer aktivt än vad vi nu gör i det internationella arbetet. Två viktiga delar är utbildning och hälsovård. Utbildning och information är nödvändigt för att kunna förebygga smitta och är det viktigaste instrumentet för att öka kunskap och ta bort vanföreställningar. Frågan om större engagemang av fler människor som sprider kunskap om hiv är essentiell för att vi skall lyckas vända trenden i den katastrofala hiv-epidemin. Vi anser att man kraftigt bör framhålla vikten av att i ökad utsträckning fokusera på tillväxt som ett instrument för att utrota fattigdom. Utan en snabb ekonomisk tillväxt kommer vi aldrig att kunna förändra dagens situation med att över en miljard människor lever på per dag. Många länder saknar helt handel och investeringar från omvärlden, och för att bryta detta mönster och skapa uthållig tillväxt krävs frihandel tillsammans med marknadsekonomiska institutioner, äganderätt och rättsstat, respekt för de mänskliga rättigheterna och utveckling av demokrati. har i en nyligen publicerad rapport visat att länders tillväxt grundas till av tullfrihet, av bistånd och av övriga orsaker. Avveckling av tullar och andra handelshinder är dubbelt viktigt för därför att det dels ger tillträde till EU:s och andra i-länders marknader, dels möjliggör handel och ekonomiskt samarbete mellan . Det är således viktigt att EU och övriga i-länder undanröjer sina handelshinder mot omvärlden. skall genom EU driva frågan om en avveckling av tullar och handelshinder såväl inom ramen för den pågående Doharundan i () som i det arbete som kommer att följa efter WTO-ministermötet i . Fri handel med jordbruksprodukter bör prioriteras liksom en liberalisering av tjänstemarknaderna och de finansiella marknaderna. Fortsatta handelsliberaliseringar på jordbruksområdet och en genomgripande reformering av EU:s jordbrukspolitik är viktiga delar i en friare världshandel och ett ökat välstånd. Dumpning av subventionerade produkter skall inte tillåtas motverka fattiga länders utveckling av egna marknader. Därmed skulle en långsiktig grund för sunda handelsförhållanden och en snabb och långsiktig välståndsökning kunna läggas. Säkerhet är grundläggande för en demokratisk utveckling och ekonomisk tillväxt som ger välstånd. Bland finns en insikt om behovet av en bredare ansats för långsiktig och hållbar utveckling tillsammans med fattigdomsbekämpning, där även säkerhetsrelaterade och vissa militära insatser är föremål för diskussion. har beslutat att flera säkerhetssektorsreformer kan definieras som utvecklingsbistånd. Dessa gäller stärkande av civil och demokratisk styrning av säkerhetssektorn, reformer inom säkerhetssystemen för att utveckla demokratiska styrsystem och civil kontroll, civilt fredsbyggande och konfliktförebyggande, civil konfliktlösning, budgettekniskt stöd för demokratisk styrning och kontroll av försvarsbudgeten, stöd till verksamhet som förebygger att barnsoldater rekryteras samt kontroll och förhindrande av små lätta vapen. Vi välkomnar denna utveckling och menar att det är nödvändigt med en tydligare koppling mellan demokrati, säkerhet och ekonomisk tillväxt för att med kraft bekämpa fattigdomen i världen. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad som ovan anförts. Förslaget lämnas med anledning av motionerna MJ522 yrkande 1, U289 yrkandena 25, 29 och 31 samt U313 yrkandena 1- 3, 12, 15-17, 19, 23-26 och 29. Vissa frågor om biståndets inriktning och innehåll m.m., punkt 7 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:U336 yrkandena 2-6 och avslår motionerna 2005/06:U289 yrkandena 25, 29 och 31, 2005/06:U313 yrkandena 1-3, 12, 15-17, 19, 23-26 och 29, 2005/06:U349 yrkandena 2, 7, 8, 18 och 20-24, 2005/06:U350 yrkandena 1 och 5, 2005/06:U351 yrkandena 4 och 5, 2005/06:U380 yrkande 9, 2005/06:U382 yrkandena 6 och 7, 2005/06:Kr418 yrkande 3, 2005/06:MJ522 yrkande 1 och 2005/06:A370 yrkande 7. Varje människa har rätt att leva ett liv i fred och frihet. Mänskliga rättigheter är universella. Det politiska system som bäst tillvaratar och tillförsäkrar människor dessa grundläggande rättigheter är det demokratiska styrelseskicket. slutsats är därför att demokrati bör vara det överordnade målet för svenskt utvecklingssamarbete. Det svenska biståndet har i många fall bidragit till att hålla korrumperade och maktfullkomliga regeringar vid makten. kan inte fortsätta finansiera odemokratiska regeringars verksamhet. menar därför att bör fasa ut det bilaterala bistånd som ges till stater som , , m.fl., såvida regeringarna inte visar trovärdig vilja att genomföra demokratiska reformer. Detta är regimer som gång efter annan, genom sitt agerande, deklarerat ointresse för demokrati och respekt för grundläggande mänskliga rättigheter. Om bistånd skall bedrivas i diktaturstater bör det kanaliseras via enskilda organisationer. Det bör vidare kontrolleras att stödet genom dessa organisationer inte tillfaller regimen. Vi vill även understryka att Sida inte skall finansiera organisationer som inte står bakom principen om demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Vi menar att det bilaterala biståndet bör vägledas av följande principer om utfasning. Om en biståndsmottagare anses bryta mot principerna om demokrati och mänskliga rättigheter menar vi att ett samrådsförfarande bör inledas mellan parterna. Om ingen förändring har skett av samråd kan lämpliga åtgärder vidtas, d.v.s. biståndet frysas. Om situationen inte förändras ens på grund av denna åtgärd skall samråd fortsätta. I sista hand kan upphävas, d.v.s. biståndet slopas. menar vidare att måste ge öppet och konkret stöd till kampen för demokrati och utarbeta en strategi för att stärka demokratirörelserna i , , , , , Polisario i , m.fl., så att människor på plats kan arbeta för en demokratisk utveckling. Stöd till den demokratiska oppositionen i kombination med ett starkt externt tryck gentemot förtryckande regimer, har i många fall visat sig vara positivt för den demokratiska utvecklingen i det enskilda landet och, i vissa fall, hela regioner. menar att det svenska biståndet starkare bör kopplas till ett framväxande transnationellt civilt samhälle för att stödja kampen för demokrati och mänskliga rättigheter. Det svenska biståndet kan på detta sätt bidra till att främja regimskifte i de länder där situationen för mänskliga rättigheter är som mest allvarlig. Erfarenheterna från stödet till demokratiseringen i , kunskaperna om det internationella stödet till demokratiseringen i i samband med och demokratibiståndet till revolutionerna i , , med flera, borde samlas ihop för att utgöra grunden för en ny politik för demokratisering i totalitära stater. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad som framförts ovan. Förslaget lämnas med anledning av motion U336 yrkandena 2-6. Vissa frågor om biståndets inriktning och innehåll m.m., punkt 7 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:U349 yrkandena 2, 7, 8, 18 och 20-24, 2005/06:U350 yrkandena 1 och 5, 2005/06:U351 yrkandena 4 och 5, 2005/06:U380 yrkande 9, 2005/06:U382 yrkandena 6 och 7, 2005/06:Kr418 yrkande 3 och 2005/06:A370 yrkande 7 och avslår motionerna 2005/06:U289 yrkandena 25, 29 och 31, 2005/06:U313 yrkandena 1-3, 12, 15-17, 19, 23-26 och 29, 2005/06:U336 yrkandena 2-6 och 2005/06:MJ522 yrkande 1. Alla människor har samma unika värde. Denna övertygelse är en viktig utgångspunkt för den kristdemokratiska synen på vårt ansvar för omvärlden och för våra relationer till de miljontals människor som tvingas leva i absolut fattigdom. Denna syn på människans värde är en grund för solidaritet och respekt för mänskliga rättigheter. Den ställer den enskilda människan i centrum och värderar varje individ lika högt oavsett etnisk härkomst, kön, ålder, social ställning eller andra annars åtskiljande faktorer. Den innebär också en stark tro på den enskilda människans förmåga och möjligheter att bygga upp goda levnadsförhållanden om diskriminerande hinder undanröjs. vill framhålla de demokratiska rättigheterna som ett mål i sig, men också som en förutsättning för utveckling från fattigdom till välfärd. Politiker i en demokrati måste stå till svars för sina handlingar, vilket är en drivkraft för bättre fördelningspolitik, ekonomi och värnande av mänskliga rättigheter. Alla mänskliga rättigheter är mål i sig, som de främjar en positiv samhällsutveckling. Skyddet av de mänskliga rättigheterna är därför en ofrånkomlig del av biståndet. konstaterar att mer än 3 miljarder människor lever på per dag och varje timme dör mer än 1 200 barn till följd av extrem fattigdom, vilket motsvarar tre Sydostasien-tsunamier . En tredjedel av världens befolkning saknar tillgång till de mest grundläggande medicinerna. För dem som är fattiga är priset ofta avgörande för om deras sjukdomar kommer att kunna behandlas om de skall kunna bli friska. Förebyggande arbete mot smittspridning, god kosthållning, utbildning av hälsovårdspersonal och förebyggande hälsovård är grundläggande. Som biståndsgivare har ett stort ansvar att prioritera grundläggande social service. menar att det finns ett behov av mer geografiskt koncentrerade biståndsinsatser och tydligare strategier för multilaterala bistånd. Regeringen har framställt den svenska utvecklingspolitiken som om skall finnas för att inte förlora effektiviteten i utvecklingssamarbetet och biståndet. förstår denna invändning, men eftersom resurserna är begränsade måste kraftsamla på vissa områden och länder. anser att en del av det bistånd som går till , , , och i stället skall kanaliseras till länderna i söder om . Inom biståndspolitiken råder det brister på ledarskap och samordning, såväl på EU-nivå som på nationell och internationell nivå. Internationellt bistånd är ett av de effektivaste vapnen i kampen mot fattigdom, men detta vapen är underanvänt och ineffektivt och i behov av en grundläggande reform. Det finns ett skriande behov av att göra världens bistånd mer samordnade och förutsägbara. Transaktionskostnaderna för de länder som betalar bistånd och administrationskostnaderna för de mottagarländer som skall hantera alla bistånd är orimligt höga. anser att svenskt bistånd i ökad grad skall riktas till kvinnor i mottagarländerna. Deras direkta deltagande och inflytande skapar ett djupare, bredare och stabilare folkstyre. I de länder där demokratin är bristfällig kan dessa kvinnor bli en viktig aktör i arbetet att införa och stärka demokratin. Bistånd riktat till kvinnor gagnar i allmänhet även barn och effekten är därför tvåfaldig Genom bistånd riktat till kvinnor ökar chanserna för att biståndsmedlen investeras på sätt som gagnar familjens barn och hushåll. Erfarenheterna visar exempelvis att projekt för att förbättra tillgången till hushållsvatten är mer framgångsrika om kvinnor är involverade i planering och genomförande. Ekonomiska lån riktade till kvinnor betalas tillbaka i större utsträckning än lån riktade till män. anser att jämställdhetsfrågor är avgörande för att uppnå effektiv och hållbar utveckling i utvecklingsländerna. pekar på vikten av att utveckla de fattiga ländernas förvaltningar och samhällsinstitutioner för att dessa länder skall kunna utvecklas och föra en god ekonomisk politik. På många håll i försvinner oacceptabelt stora delar av de fattiga jordbrukarnas inkomster in i de korrupta regimernas skattkista, och det krävs därför ökade insatser till skydd för de afrikanska jordbrukarnas möjlighet att behålla sina förvärvade inkomster. menar att den utbredda statskorruptionen måste bekämpas och att ökat stöd bör gå till utvecklandet av självständiga bondeorganisationer och utvecklingen av lokala och regionala marknader. har hiv/aids blivit den faktor som utgör störst hot mot barn i konfliktdrabbade områden. Smittans spridning har lett till att miljoner barn lämnas föräldralösa. Många barns föräldrar, syskon, släktingar, vänner och grannar som lever med smittan blir sjuka och dör. Föräldralösa barn har alltid funnits i samhället men har antalet varit så stort som i spåren av hiv/aids-epidemin. Antalet barn som förlorat sina föräldrar på grund av hiv/aids beräknas öka till 2010. anser att måste utöka andelen av den totala biståndsbudgeten till kampen mot hiv/aids. Målet bör vara att avsätta av det totala biståndsanslaget till kampen mot allvarliga smittsamma sjukdomar i fattiga länder. Liknande initiativ måste tas från hela det internationella samfundet, frivilligorganisationer och regionala organisationer för att förbättra situationen för de barn som på olika sätt drabbats av hiv/aids. Det finns ingen exakt aktuell statistik över antalet gatubarn. Siffran antas kunna vara ca 80-100 miljoner. Majoriteten av dessa barn har kontinuerlig kontakt med sitt hem och sin familj, men har gatan som arbetsplats. Andra lever uteslutande på gatan. I städerna är barnen oerhört utlämnade och sårbara. Risken att arresteras av polis och utsättas för fysisk misshandel är stor. Naturligtvis är faran överhängande att smittas av hiv och andra sexuellt överförbara sjukdomar. Gatubarnen, som är helt rättslösa, har inga möjligheter att protestera eller fly. Drogmissbruk bland barnen är mycket vanligt. För att försöka förebygga och hindra denna dystra utveckling krävs det insatser för att förbättra hälsovården, införa sociala trygghetssystem och bekämpa fattigdomen. Men det krävs också specifika projekt med krishantering och samtal för de barn som redan lever på gatan, då de ofta har hamnat där på grund av upplevelser och svåra fysiska och psykiska minnen. Denna typ av insats finns i ytterst begränsad omfattning. Målet är att ge dem alternativa möjligheter till livet på gatan. Ett sätt att stödja barnen är att ta bort skolavgifterna. Detta är ett exempel på vad som kan kallas en "stödjande miljö", dvs. ett sätt att stärka faktorer i samhället som motverkar smittspridning. Denna form av projekt bör utökas. Av världens vuxna analfabeter är kvinnor, som utbildning av kvinnor är en nyckel till utveckling. Klyftan mellan kvinnors och mäns utbildningsnivå har minskat, men är av kvinnorna i läs- och skrivkunniga i förhållande till männen. I är av alla kvinnor analfabeter och i södra och västra är siffran . Flickor och kvinnor diskrimineras ofta i utbildning och yrkesliv. I många delar av världen lever kvinnor och män i skilda sfärer. Att satsa på att förbättra kvinnors hälsa och att underlätta kvinnors arbete genom mekanisering och utbildning är ofta avgörande för att öka produktionen inom exempelvis jordbruket och förbättra människors levnadsvillkor. Enligt är finansiering av utbildning för flickor och unga kvinnor den mest kostnadseffektiva investering som finns i biståndssammanhang. Den internationella handeln med främst flickor och kvinnor är en av de värsta formerna av våld mot kvinnor. Denna nutida form av slavhandel har ökat drastiskt . Uppskattningsvis 500 000 kvinnor är offer för människohandel och förs in i EU - antingen rövas de bort, säljs eller ges bort. Den internationella brottsligheten känner inga gränser. Verksamheten med människohandel i blir allt bättre organiserad främst på grund av att även den organiserade brottsligheten, maffian, insett hur lukrativ och näst intill riskfri den är. menar att alla länder är berörda av problemet med människohandel som ursprungs-, transit- eller destinationsländer. Därför måste även polisen arbeta över nationella gränser och utbyta information med sina kolleger från andra medlemsländer. Det finns många exempel på hur Europols (Europeiska polissamarbetet) arbete har satt stopp för internationella ligor. Men det räcker inte. De kvinnor som blir offer för människohandel kommer ofta från utsatta miljöer där fattigdomen är utbredd. Av denna anledning bör internationellt bistånd i större grad riktas direkt till kvinnor och barn. En förutsättning för att minska fattigdomen är att uppnå ekonomisk tillväxt i utvecklingsländerna som sedan fördelas på ett bra sätt. Insatser måste göras för att skapa näringslivsutveckling och tillväxt. Resurser måste skapas i och av mottagarländerna själva genom en framsynt ekonomisk politik som leder till en utveckling av framför allt det lokala näringslivet. Företagandets utveckling och samhällsutvecklingen är intimt sammankopplade. Det behövs ett bättre samarbete (partnerskap) mellan biståndsmyndigheter och svenskt näringsliv i arbetet med att kartlägga behoven av och förutsättningarna för insatser som syftar till att öka tillväxten och stärka näringslivet i samarbetsländerna. I många situationer kan ett samarbete mellan biståndet och näringslivet skapa en högre utväxling och större effektivitet och mottagarnytta. Att handel spelar en central roll för en positiv ekonomisk utveckling är självklart. Problemet är att det finns för höga handelshinder. menar att det krävs starkare insatser för att öka utvecklingsländernas tillträde till både de globala och regionala marknaderna och för att stödja de lokala och inhemska företagens möjligheter att konkurrera. anser att bör vara ett föredöme i det internationella samfundet och leda den globala opinionen för skuldavskrivningar. menar att villkor och krav måste ställas på att mottagarlandet skall föra en sund ekonomisk politik, en demokratisk utveckling och respekt för mänskliga rättigheter, liksom på tydliga och konkreta handlingsplaner för att bekämpa fattigdomen. föreslår en modell för skuldavskrivning som innebär att den skuldsatta statens små steg mot en "sundare" och mer demokratisk politisk styrning skall ge betydligt större steg i skuldavskrivning.