bet · GS01UU6 · 2005-05-26 00:00:00 — Utskottetanser att fattigdoms- och utvecklingsaspekter i mottagarlandet samtövriga aspekter som ryms inom en samstämd politik för en global utvecklingalltid måste beaktas vid prövningar av tillstånd för export av krigsmateriel.Därför vill utskottet här åter framhålla det som uttalades omkrigsmaterielexportens samstämmighet med politiken för global utveckling ibetänkande 2003/04:UU3, dvs. att... också svensk politik vad avser svensk exportkontroll och export avkrigsmateriel måste ske samstämt med målet för politiken för globalutveckling att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling.Detta inkluderar rättvise- och fattigdomsperspektivet samt de huvuddragsom är kopplade till politiken, bl.a. om demokrati, mänskliga rättigheteroch omsorg om miljön. Det är enligt utskottets mening angeläget attsvensk vapenexport inte motverkar arbetet för att nå målet om en rättvisoch hållbar global utveckling, ej heller målet för utvecklingssamarbetetatt bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor attförbättra sina levnadsvillkor.I betänkandet konstaterades också att huvudregeln vad gäller riktlinjernaför svensk krigsmaterielexport är att en helhetsbedömning skall görassom omfattar flera relevanta faktorer. Utskottet menar att dehelhetsbedömningar som görs till sitt innehåll och resultat liknarkonsekvensanalyserav det slag som motionärerna efterlyser.Den europeiska uppförandekodens åttonde kriterium, det s.k.utvecklingskriteriet handlar om "[v]apenexportens förenlighet medmottagarlandetstekniska och ekonomiska förmåga, med beaktande av det önskvärda i attstater får sitt legitima behov beträffande säkerhet och försvar täcktmed minsta möjliga användning av mänskliga och ekonomiska resurser tillkrigsmateriel". Enligt kriteriet kommer medlemsstaterna, "mot bakgrundav informationen från relevanta källor såsom ,, samt OECD-rapporter, attbeakta huruvida den tilltänkta exporten allvarligt skulle hindra denhållbara utvecklingen i mottagarlandet. De kommer i detta sammanhangatt beakta mottagarlandets relativa nivå på militära och sociala utgifteroch även ta hänsyn till eventuellt bistånd från EU eller bilateraltbistånd. "Av skrivelsen framgår att regeringen i enlighet med målsättningen attuppnå en ökad och tydlig samstämmighet mellan olika politikområden,verkar aktivt för att nå en gemensam syn bland medlemsländerna gällandetolkningen av kriterierna i EU:s uppförandekod. Som ett första steg harSverige tillsammans med tagit initiativ till ett arbeterörande tillämpningen av kodens åttonde kriterium. Liksom vid arbetetmed användarhandboken deltar här i den grupp som skall utarbetaförslag till en metod för bedömningar enligt utvecklingskriteriet. Dettaarbete fortsätter under 2005.I uppdrag ingick att pröva förutsättningarnaatt för svensk nationell tillämpning integrera de nationella ochinternationella riktlinjerna. Utredaren tog i sitt betänkande också fastapå det utrikesutskottet framhöll i betänkande 2003/04:UU3, nämligen attpolitiken för global utveckling måste genomsyra alla politikområden.Utredaren kom fram till att gällande riktlinjer bör kompletteras medett kriterium som anger att tillstånd inte bör medges om det finns enuppenbar risk att exporten eller samarbetet allvarligt skulle hindra enhållbar utveckling i mottagarlandet. Utskottets generella utgångspunktär som tidigare nämnts i detta betänkande att inte föregripa regeringensöversyn av krigsmateriellagstiftningen utan att i stället avvaktaregeringens eventuella förslag.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2004/05:U10(mp) yrkande 7, 2004/05:U14 (kd), 2004/05:U15 (v) yrkandena 1 och 12,2004/05:U278 (v) yrkande 8, 2004/05:U331 (kd) yrkandena 32 och 33(delvis) och 2004/05:U336 (mp) yrkande 4 kan avstyrkas.Lätta vapen m.m.SkrivelsenRegeringen redogör i skrivelsen för arbetet i olika internationellaforum för att förebygga och bekämpa destabiliserande anhopningar ochokontrollerad spridning av små och lätta vapen. fäster storvikt vid detta arbete och verkar bl.a. för att varje land skall inrättaoch genomföra en ansvarsfull exportpolitik med heltäckande lagar ochregler. I samarbete med bidrog till genomförandetav ett regionalt seminarium i för 11 länder på Afrikashorn och kring De . Ett av seminariets syften var att visade deltagande länderna hur man genom en effektiv exportkontroll kanförhindra en okontrollerad spridning av små och lätta vapen.Av skrivelsen framgår vidare att FN:s arbete med små och lätta vapen bl.a. syftar till att öka medvetenheten om den destabiliserande verkan somdessa har i konfliktregioner. Icke-spridning av dessa vapen är ocksåangeläget för att bekämpa gränsöverskridande brottslighet och terrorism.MotionernaI motion 2004/05:U10 (mp) yrkande 5 anförs att det i längden behövs enseparat konvention mot spridning av små och lätta vapen.I motion 2004/05:U314 (kd) yrkande 11 anförs att regeringen till riksdagensnarast möjligt skall inkomma med en klargörande utredning som behandlarinnehav och försäljning av illegala lätta vapen i Sverige.I motion 2004/05:U323 (mp) yrkande 1 anförs att man i FN skall stödjaframtagandet av en konvention i den riktning som anger.I motion 2004/05:U323 (mp) yrkande 2 anförs att regeringen i översynenav reglerna för svensk vapenexport särskilt skall beakta statistik,export och import av lätta vapen.I motion 2004/05:U323 (mp) yrkande 3 förordas ett aktivt deltagande ide internationella samarbeten som tar sikte på gemensamma regler förspårning och märkning av lätta vapen.I motion 2004/05:U323 (mp) yrkande 4 anförs att regeringen i väntan påen global konvention aktivt tar del i , Programme of Action ochsträvar att uppfylla dess åtaganden.I motion 2004/05:U323 (mp) yrkande 5 anförs att regeringen i dedelegationer 2005 och 2006 som i FN skall förhandla om dessa frågor, aktivtverkar för god representation av både parlamentariker och enskildaorganisationer med kunskap och engagemang i dessa frågor.I motion 2004/05:U323 (mp) yrkande 6 anförs att regeringen bör medverkai och initiera medvetandehöjande aktiviteter på svensk botten föransvarsfullare hantering av lätta vapen i alla led, på myndighetsnivåsåväl som hos allmänheten.Utskottets ställningstagandenUtskottet ser positivt på arbetet för att motverka anhopningar ochspridning av lätta vapen och välkomnar att det inlettsförhandlingar inom ramen för FN i syfte att åstadkomma ett internationelltinstrument för märkning och spårning av lätta vapen.I betänkande 2003/04:UU3 har utskottet framhållit sitt stöd för Sverigesaktiva arbete för att genomföra FN:s handlingsprogram motillegal handel med lätta vapen, vilket bl.a. handlar om att stärkareglerna för exportkontroll. prioriterar vidare, som utskottetframhöll i betänkandet, frågor som har direkt koppling till konsolideringav fred och utveckling, bl.a. stöd till avväpning av f.d. soldater,inklusive barnsoldater, och återintegrering av soldater i samhället.Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat motionsyrkanden omlätta vapen med likartad innebörd som ovan och redovisat sin syn påbehovet av förbättrad kontroll samt ökad öppenhet och transparens ivapenhandeln (senast i betänkandena /04:UU13 och 2002/03:UU9). Ibetänkande 2004/05:UFöU2 påpekade det sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottet att hotet från en okontrollerad spridning av lätta vapenmåste tas på stort allvar.Sverige deltar aktivt i de internationella ansträngningar inom bl.a.Organisationen för säkerhet och samarbete i (), EU och FNsom görs beträffande kontroll och ökad transparens kring handeln medlätta vapen. Genom att arbeta för större internationell öppenhet påområdet ökar möjligheterna för att offentliggöra mer detaljeradinformation om den egna handeln med lätta vapen. Frågan om detaljnivånpå redovisningen av exporten av lätta vapen bör ses mot bakgrund avkommersiella och utrikespolitiska överväganden. Utskottet konstateraratt regeringen ständigt strävar efter att förbättra och förtydliga deninformation om krigsmaterielexporten som lämnas till . Utskottetförutsätter att den målsättningen även gäller redovisningen av exportenav lätta vapen.Utskottet noterar i sammanhanget att det av skrivelsen framgår attfinkalibriga militära eldhandvapen - det som i sammanhanget utgör denviktigaste delen av begreppet "lätta vapen" - spelar en mycket begränsadroll i svensk krigsmaterielexport. Utskottet fäster dock stor vikt vidkontrollen av vapenhandlare och vid ökad öppenhet och transparens ivapenhandeln. Med svensk lagstiftning kommer en kontroll till stånd närpersoner och företag agerar som förmedlare i vapentransaktioner. Densvenska lagstiftningen utgör därmed ett exempel som framhålls i detinternationella arbetet för att förhindra okontrollerad spridning avlätta vapen.Utskottet har erfarit att det inom pågår enomfattande översyn av vapenlagstiftningen, vilken innefattar ett uppdragom åtgärder för att förhindra spridning av illegala vapen (Ju2003/10202/P).I departementspromemorian Förstärkt kontroll av vapen m.m. (Ds 2004:32)lämnas ett antal förslag till ändringar i vapenlagen och vapenförordningen.Ändringarna syftar i första hand till att förhindra att vapen hamnarpå den illegala marknaden, men också till att motverka missbruk,olyckshändelser och brottslig verksamhet med legala vapen. Vidare har ensärskild utredare redovisat en översyn avseende bl.a. de åtgärder somkrävs för att skall kunna tillträda FN:s vapenprotokoll. Förslageni departementspromemorian och utredningen bereds nu inom Justitiedepartementet.Som framgår av skrivelsen antogs vid om illegalhandel med lätta vapen ett handlingsprogram som bl.a. innehåller vissagrundläggande regler om kontroll av tillverkning och handel med lättavapen. Handlingsprogrammet skall bli föremål för en översyn 2006. Under2004 inleddes förhandlingar i FN för att åstadkomma ett internationelltinstrument för märkning och spårning av lätta vapen. Förhandlingarnaväntas vara avslutade under 2005.Utskottet konstaterar att parlamentariker och enskilda organisationerav regeringen regelbundet inbjuds till, och deltar i, förhandlingar ide fall det av regeringen och bedöms ändamålsenligt.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2004/05:U10(mp) yrkande 5, 2004/05:U314 (kd) yrkande 11 och 2004/05:U323 (mp)yrkandena 1-6 kan avstyrkas.Europeiska exportkontrollregler och internationellt samarbeteSkrivelsenEU:s uppförandekod för vapenexport antogs 1998 och innehåller gemensammakriterier för export av krigsmateriel, vilka skall tillämpas vid dennationella prövningen av exportansökningar. Till koden hör en förteckningöver de produkter som skall kontrolleras i enlighet med koden och enanvändarhandbok som mer i detalj reglerar hur bl.a. kodens överenskommelserom informationsutbyte och konsultationer skall ske. Koden representeraren minsta gemensam nämnare inom EU på exportkontrollområdet och hindrarinte enskilda medlemsstater från att föra en mer restriktiv politik.Regeringen menar att uppförandekoden, som baseras på en politisköverenskommelse och inte utgör lag, har lett till viktiga förändringar imedlemsstaternas nationella regelverk såväl som i ländernas policy.Enligt kodens tillämpningsbestämmelser skall medlemsstaterna utbytaunderrättelser om avslag. Sådant utbyte och konsultationerna kringunderrättelserna gör, enligt regeringen, att exportpolitiken inom EUblir öppnare och mer enhetlig. Risken att exportkontrollen skallundergrävas genom att något annat medlemsland beviljar exporten minskarockså.I rådsarbetsgruppen Coarm (Council Working Party on Conventional ArmsExports) diskuterar EU:s medlemsstater regelbundet uppförandekodenstillämpning, utbyter information om synen på exportdestinationer ochutarbetar gemensamma riktlinjer för medlemsstaternas nationella regelsystemför exportkontroll.Under året har ett omfattande arbete för att uppdatera och moderniseratexten gjorts. deltog, enligt regeringen, aktivt i detta arbete.Förslaget till ny text innehåller en rad förtydliganden och, i vissafall, skärpningar av särskilt tillämpningsbestämmelserna.Av skrivelsen framgår vidare att medlemsländerna beslöt attsystematisera den verksamhet som innebär aktivt uppsökande av länderutanför EU för att inleda och upprätthålla samtal om exportkontrollpolitik.Syftet är att, med utgångspunkt i EU:s uppförandekod, uppmuntra andraländer att utveckla liknande system för exportkontroll.MotionernaI motion 2004/05:U15 (v) yrkande 6 anförs att inom EU bör drivaen politik mot s.k. materielspecifik krigsmaterielexport till staterdär brott mot mänskliga rättigheter begås.I motion 2004/05:U15 (v) yrkande 8 anförs att i EU skall drivaen politik om ökad restriktivitet när det gäller följdleveranser avkrigsmateriel.I motion 2004/05:U15 (v) yrkande 9 anförs att i EU skall arbetaför att EU:s s.k. uppförandekod när det gäller krigsmaterielexportendels blir mer restriktiv, dels får status av ett för medlemsländernabindande dokument i stället för som endast vara en rekommendation.Imotion 2004/05:U336 (mp) yrkande 1 anförs att aktivt skall verkaför att EU:s uppförandekod implementeras som nationell lagstiftning.I motion 2004/05:Sf266 (v) yrkande 2 anförs att regeringen bör ta ettsvenskt initiativ i FN till en konferens för att påbörja arbetet medett internationellt fördrag om restriktioner i vapenexport och vapenhandel.I motion 2004/05:U331 (kd) yrkande 31 anförs att bör arbeta fören ökad harmonisering av reglerna för krigsmaterielexport på EU-nivåunder förutsättning att sådan export inte får ske till diktaturer, statersom kränker grundläggande mänskliga rättigheter, är krigförande ellerdå konflikt uppstår med utvecklingsmålen.Utskottets ställningstagandenUtskottet konstaterar att EU:s politiskt bindande uppförandekod germedlemsländerna vägledning för en mer konvergent tillämpning av derasnationella lagstiftning inom området. Sammantaget betyder detta attexportkontrollen för EU som helhet förstärkts och gått i en mer restriktivriktning.Som framgår av regeringens skrivelse har det gjorts ettomfattande arbete för att - sedan uppförandekodensantagande - uppdatera och modernisera texten. deltog aktivti detta arbete. Förslaget till ny text innehåller en rad förtydligandenoch, i vissa fall, skärpningar av särskilt tillämpningsbestämmelserna.Till exempel föreslås att koden skall förklaras tillämplig på allatyper av överföringar av krigsmateriel, alltså även om överföringarnasker i form av licensavtal, transit eller i form av dokument eller t.ex.ritningar som skickas över Internet. Vad gäller själva kriteriernafinns det, enligt skrivelsen, bl.a. förslag till införande av ny textgällande hänsynstagande till ett mottagarlands respekt för internationellhumanitär rätt. Förhoppningen är att den nya texten skall kunna antasunder första delen av 2005.Utskottet menar att en internationellt samordnad restriktivitet vadgäller vapenexport är en effektiv fredsfrämjande åtgärd och konstateraratt regeringen arbetar inom EU och andra internationellaforum för att åstadkomma en ökad restriktivitet.Utskottet har i tidigare betänkanden, senast i 2003/04:UU13 och 2002/03:UU9betonat att det fäster största vikt vid att kunna bevara en restriktivnationell exportpolitik. Den nationella beslutanderätten på detta områdebör bestå. Utskottet menar dock att det även skall finnas plats för etthänsynstagande till det tilltagande samarbetet över gränserna i Europa.Koden utgör en politisk avsiktsförklaring och används och beaktas inomramen för den helhetsbedömning som görs enligt de svenska riktlinjerna.Utskottet anser att det i samarbetet kring EU:s uppförandekod och i dendialog som uppstår till följd av försvarsindustrins europeiskaomstrukturering är av vikt att från svensk sida verka för att en hög nivå avrestriktivitet även tillämpas av andra EU-länder. Denna ambition gällerockså följdleveranser av materiel. Utskottet har i tidigare betänkanden,senast i betänkande 2001/02:UU11, dock konstaterat att det är viktigtatt krigsmaterielexporten präglas av långsiktighet. Reglerna omföljdleveranser är en naturlig del i denna politik. De innebär att ensärskilt noggrann prövning sker av export till länder dit export av svenskkrigsmateriel inte har ägt rum, men att en stat som har köptett större system av en svensk leverantör måste kunna lita på att deti framtiden kommer att vara möjligt att erhålla nödvändiga följdleveranser.Krigsmaterielutredaren ställde sig positiv till att anamma ettmaterielspecifikt betraktelsesätt även i det svenska regelverket. Utskottetvill dock på denna punkt, liksom tidigare påpekats i detta betänkande,inte föregripa regeringens fortsatta beredning av frågan.När det gäller ett svenskt initiativ till hänvisar utskottettill att samma yrkande behandlades i betänkande /04:UU13. Därframhöll utskottet bl.a. vikten av att engagerat och målmedvetetfortsätter att verka för största möjliga öppenhet och tydlighet i detinternationella samarbetet rörande vapenexport.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2004/05:U15 (v)yrkandena 6, 8 och 9, 2004/05:U331 (kd) yrkande 31, 2004/05:U336 (mp)yrkande 1 och 2004/05:Sf266 (v) yrkande 2 kan avstyrkas.Bedömning av enskilda länderSkrivelsenAv skrivelsen framgår att var bundet av vapenembargonmot 15 länder. EU hade embargon mot 10 olika länder (ofta utfärdar fleraorganisationer embargon mot samma länder). Inom EU fattades under åretbeslut om att häva vapenembargot mot . Beslutet fattades sedanman konstaterat att de förhållanden som föranlett införande av embargot1986 inte längre föreligger.MotionernaI motion 2004/05:U15 (v) yrkande 10 anförs att alla länder skall mätasefter samma måttstock när riktlinjerna för svensk krigsmateriel tillämpas.I motion 2004/05:U288 (kd) yrkande 2 anförs att vapenhandeln mellanSverige och måste upphöra.I motion 2004/05:U268 (v) yrkande 28 (delvis) anförs att alla typer avmilitärt samarbete, t.ex. export eller annat utbyte av krigsmaterieltill skall upphöra.I motion 2004/05:U322 (mp) yrkande 3 anförs att skall upphöramed vapenhandel med och med all form av militärt samarbete mellanSverige och Israel.I motion 2004/05:U322 (mp) yrkande 4 anförs att skall verka föratt EU inför vapenembargo mot Israel.I motion 2004/05:U227 (v) yrkande 3 anförs att inom EU och FNoch andra internationella organ bör verka för ett vapenembargo och ettstopp för krigsmaterielexport till de konfliktdrabbade länderna iÖstafrika.Utskottets ställningstagandenUtskottet konstaterar, liksom i betänkande 2003/04:UU13, att gällanderegelverk innebär att en enhetlig politik tillämpas gentemot alla ländersom visar intresse för att förvärva svensk krigsmateriel. Samma riktlinjeroch kriterier används oavsett vilken betydelse det presumtiva mottagarlandethar för samlade intresse.Enligt regeringens uppfattning, såsom den kommer till uttryck iKrigsmaterielutredningens direktiv, återspeglar detta synsätt inte dagensförsvars- och säkerhetspolitiska situation. Krigsmaterielutredningenhade därför att pröva om det är dags att ersätta den hittillsvarandeexportpolitiken som ställer samma krav på alla mottagarländer, med ensom tydliggör den vikt fäster vid ett långsiktigt och ömsesidigtsamarbete med ett antal länder. att skälen att fortsatt tillämpa en särskild hänsyn till vissaländer (dvs. en positiv presumtion) vid tillståndsprövningen är särskiltframträdande när ärendena rör medlemsstater i EU. Utredningen förordarvidare bl.a. att läggs till i uppräkningen av länder för vilka enpositiv presumtion bör gälla.Utskottet konstaterar återigen att utredaren har överlämnat sitt betänkandetill regeringen som eventuellt kommer att utarbeta en proposition.Utskottet ser ingen anledning att föregripa denna process.Utskottet har i flera tidigare betänkanden, senast i betänkande 2002/03:UU9,tagit ställning till yrkanden om enskilda länder och områden. Dessayrkanden liknar de som här framförts om , och Östafrika.Utskottet konstaterar att det gällande regelsystemet syftar till attså långt som möjligt uppnå politiskt samförstånd i dessa, många gångersvåra, avvägningsfrågor. För prövning av ansökningar om utförseltillståndtillämpas det restriktiva svenska regelverket på området. Varje ärendeavseende export av krigsmateriel skall prövas individuellt av Inspektionenför strategiska produkter i enlighet med det svenska regelverket och desedan länge tillämpade och av fastlagda riktlinjerna förkrigsmaterielexport. Principiellt viktiga ärenden behandlas också iExportkontrollrådet där samtliga riksdagspartier är representerade. Denparlamentariska insynen i arbetet är därmed väl tillgodosedd.Förbud mot utförsel gäller när s.k. ovillkorliga hinder föreligger,exempelvis ett beslut om vapenembargo i FN. I det svenska regelverketfinns inte utrymme för någon annan formell uppdelning i tillåtna ellerförbjudna länder. Slutligen upprepar utskottet vad som framhållits itidigare betänkanden, nämligen att inte bör fatta beslut iförvaltningsangelägenheter som enligt författning ankommer på regeringen,domstolar eller andra myndigheter.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2004/05:U15 (v)yrkande 10, 2004/05:U227 (v) yrkande 3, 2004/05:U268 (v) yrkande 28(delvis), 2004/05:U288 (kd) yrkande 2 samt 2004/05:U322 (mp) yrkandena3 och 4 kan avstyrkas.Vapenembargo mot KinaSkrivelsenEnligt regeringen har långtgående diskussioner hållits omEU:s vapenembargo mot . Detta embargo överenskoms mot bakgrund avhändelserna på 1989. Till sin natur är embargotinte heltäckande. Dess ordalydelse tillåter export av en rad kategorierav krigsmateriel. har dock valt att tillämpa embargot striktoch har inte tillåtit någon krigsmaterielexport över huvud taget tillKina. enades EU-länderna om ett uttalande där manförklarar sig arbeta för ett hävande av embargot , men att etthävande inte skall leda till en ökning av vapenexporten till , varesig kvalitativt eller kvantitativt. I uttalandet understryks också viktenav EU:s uppförandekod för vapenexport och särskilt de kriterier somgäller mänskliga rättigheter och stabilitet och säkerhet i regionen.Ett omfattande arbete, där deltagit aktivt, för att stärkatillämpningen av uppförandekoden och nå överenskommelse om särskiltinformationsutbyte mellan EU-länderna i händelse av att embargot hävshar pågått . Avsikten är att de nya reglerna skall antas innanett beslut om hävande av vapenembargot mot fattas.MotionernaI motion 2004/05:U224 (m) anförs att inom EU med kraft skallverka för att EU-ländernas nuvarande vapenexportembargo gentemotFolkrepubliken inte hävs.I motion 2004/05:U201 (m) yrkande 1 anförs att regeringen skall verkaför ett bevarande av vapenexportembargot gentemot motion 2004/05:U201 (m) yrkande 2 anförs att EU bör inleda en dialogmed för att förmå att avstå från eller kraftigtbegränsa vapenförsäljningen till Kina.I motion 2004/05:U239 (fp) yrkande 1 anförs att EU:s vapenembargo motFolkrepubliken inte skall hävas.I motion 2004/05:U239 (fp) yrkande 11 anförs att EU och skall utformaen gemensam Kinapolitik.Utskottets ställningstagandenFrågan om ett hävande av EU:s vapenembargo mot har under en tidvarit föremål för diskussioner i EU. Vid Europeiska rådets möte den16-17 december 2004 bekräftade stats- och regeringscheferna den politiskaviljan att fortsätta att arbeta för att vapenembargot skallhävas. Rådet uppmanade nästa ordförandeskap att slutföra det långtframskridna arbetet för att möjliggöra ett beslut. Europeiska rådetbetonade att ett beslut inte får leda till en ökning av vapenexportenfrån EU:s medlemsstater till , vare sig kvantitativt eller erinrade i detta avseende om vikten av kriterierna iuppförandekoden för vapenexport, särskilt de kriterier som avser mänskligarättigheter, stabilitet och säkerhet i regionen och vänligt sinnade ochallierade länders nationella säkerhet. betonade härvidäven vikten av att den reviderade uppförandekoden antas så snart sommöjligt, liksom de åtgärder som diskuteras för att förstärka EU-samarbetetnär det gäller vapenexport till länder som inte längre omfattas avvapenembargo (den s.k. verktygslådan).