bet · GS01LU5 · 2005-02-01 00:00:00 — Distans- och hemförsäljningslag m.m. SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2004/05:13Distans- och hemförsäljningslag m.m. jämte en motion som har väckts medanledning av propositionen.I propositionen lägger regeringen fram förslag till en distans- ochhemförsäljningslag som skall ersätta lagen om konsumentskydd viddistansavtal och hemförsäljningsavtal (distansavtalslagen). Lagförslagetsyftar huvudsakligen till att i svensk rätt genomföra Europaparlamentetsoch rådets direktiv /65/EG av om distansförsäljningav finansiella tjänster till konsumenter.Den föreslagna lagen bygger i stor utsträckning på den nuvarandedistansavtalslagen. Tillämpningsområdet förslås dock bli utvidgat till attomfatta - utöver distansavtal om varor och icke finansiella tjänstersamt hemförsäljningsavtal - distansavtal om finansiella tjänster,exempelvis försäkring, kredit och betalning. Lagförslaget innehållerbestämmelser om bl.a. näringsidkarens informationsskyldighet ochkonsumentens ångerrätt. Vissa sakliga ändringar föreslås också vad gällerdistansavtal om varor och icke finansiella tjänster samt hemförsäljningsavtal.I propositionen lägger regeringen även fram förslag till ändringar ikonsumenttjänstlagen och konsumentköplagen som innebär att preskriptionstidenför att reklamera fel i en vara eller tjänst förlängs från och att produktansvaret enligt konsumenttjänstlagen inskränksnågot i syfte att uppnå en större likhet mellan lagarna.Samtliga lagändringar föreslås träda i kraft den 1 april 2005.Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag och avslårsamtliga motionsyrkanden.I betänkandet finns tre reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Distans- och hemförsäljningslagRiksdagen antar regeringens förslag tilla) distans- och hemförsäljningslag,b) lag om ändring i lagen (1927:77) om försäkringsavtal,c) lag om ändringi lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning,d) lag om ändring i lagen(1991:351) om handelsagentur. Därmed bifaller proposition2004/05:13 i denna del.2. Genomförande av EG-direktivRiksdagen avslår motion 2004/05:L7 yrkande 3.Reservation 1 (m, fp)3. Preskriptionstidens längdRiksdagen antara) 17 § första stycket regeringens förslag till lag omändring i konsumenttjänstlagen (1985:716),b) 23 § tredje stycketregeringens förslag till lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932).Därmed bifaller proposition 2004/05:13 i denna del och avslårmotion 2004/05:L7 yrkande 1.Reservation 2 (m)4. Övriga lagförslagRiksdagen antar regeringens förslag tilla) lag om ändring ikonsumenttjänstlagen (1985:716) i den mån lagförslaget inte omfattas av vadutskottet föreslagit ovan,b) lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932)i den mån lagförslaget inte omfattas av vad utskottet föreslagit ovan.Därmed bifaller proposition 2004/05:13 i denna del.5. Ytterligare beredningsarbeteRiksdagen avslår motion 2004/05:L7 yrkande 2.Reservation 3 (m)den 1 februari 2005På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), MarianneCarlström (s), (), (), (), (), (), (),(), (), Rezene Tesfazion (s), MartinAndreasson (fp), (), (), vonSydow (m), () och ().Utskottets övervägandenDistans- och hemförsäljningslagUtskottets förslag i korthetRiksdagen antar regeringens lagförslag.BakgrundEuropaparlamentets och rådets direktiv /7/EG av omkonsumentskydd vid distansavtal (distansavtalsdirektivet) syftar tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar omdistansavtal som träffas mellan konsumenter och näringsidkare. Direktivetär tillämpligt på försäljning av varor och tjänster inom ramen för ettav näringsidkaren organiserat system för att träffa avtal på distans,exempelvis per telefon eller via Internet, under förutsättning attkommunikationen uteslutande sker på distans (distansavtal). Finansiellatjänster omfattas inte av direktivets tillämpningsområde.Distansavtalsdirektivetär utformat som ett s.k. minimidirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna,inom de ramar som EG-fördraget ställer upp, får införa eller behållaregler som ger ett starkare konsumentskydd än vad som följer av direktivet.Direktivet är genomfört i svensk rätt genom lagen (2000:274) omkonsumentskydd vid distansavtal och hemförsäljningsavtal (distansavtalslagen,prop. 1999/2000:89, bet. LU21, rskr. 202), som trädde i kraft den 1juni 2000. I lagen finns bestämmelser om vilken information somnäringsidkaren skall lämna vid marknadsföring och ingående av distansavtal.Vidare ges konsumenten en rätt att frånträda ett avtal(ångerrätten). Som framgår av rubriken innehåller lagen också bestämmelserom hemförsäljningsavtal. Lagen genomför således även direktiv /577/EEGav för att skydda konsumenterna i de fall då avtalingås utanför fasta affärslokaler (hemförsäljningsdirektivet) och harersatt hemförsäljningslagen (1981:1361).Redogörelse för ärendet i denna delHösten 2002 antog och rådet direktiv /65/EG avden om distansförsäljning av finansiella tjänstertill konsumenter och om ändring av rådets direktiv /619/EEG samtdirektiven /7/EG och 98/27/EG. Direktivet, som syftar till att fylladen lucka i som följer av att finansiella tjänster inteomfattas av distansavtalsdirektivet, trädde i kraft den 9 oktober 2002och skulle ha varit genomfört i medlemsstaterna . Idirektivet finns bestämmelser om bl.a. näringsidkarens informationsskyldighetoch konsumentens ångerrätt. Vad gäller informationsskyldigheten ärmedlemsstaterna fria att behålla eller införa strängare krav än vad somföljer av direktivet. I övrigt är direktivet i huvudsak utformat somett fullharmoniseringsdirektiv.Inför genomförandet av direktivet har, liksom vid genomförandet avdistansavtalsdirektivet, överläggningar hållits med företrädare föransvariga departement i , , och . Överläggningarnahar syftat till att nå enighet om hur direktivet bör tolkas och genomföras.Nordiska ministerrådets rapport på genomförande av EU:sdirektiv om distansavtal för finansiella tjänster (TemaNord 2003:544)har också beaktats. Samrådsmöten har vidare hållits med företrädare förberörda myndigheter och organisationer i samband med antagandet av distansavtalslagen begärde attregeringen skulle se över frågan om införande av ett undantag frånbestämmelserna om näringsidkarens fullgörelse vid distansavtal om vissafritidsevenemang (bet. 1999/2000:LU21 s. 15, rskr. Med anledninghärav utarbetades inom departementspromemorian(Ds 2001:1) Distansavtalslagen och fritidsevenemang. Promemorian harremissbehandlats.Regeringen gav i uppdrag att göra enutvärdering av det svenska genomförandet av distansavtalsdirektivet.Uppdraget redovisades i rapporten -en utvärdering. Rapporten har remissbehandlats.Som ett led i arbetet med att dels genomföra direktivet om distansförsäljningav finansiella tjänster, dels se över distansavtalslagen, utarbetadesinom departementspromemorian (Ds 2003:59) Nydistansavtalslag. Promemorian har remissbehandlats.Med utgångspunkt i ovan redovisat arbete föreslår regeringen - efterhörande av Lagrådet - att skall anta det i propositionenframlagda förslaget till distans- och hemförsäljningslag. Härutöverföreslås ändringar i försäkringsavtalslagen, lagen om handelsagentur ochlagen om tillfällig försäljning. Regeringen tar i propositionen vidareställning till förslagen i en utvärdering och departementspromemorian (Ds 2001:1) Distansavtalslagenoch fritidsevenemang.Regeringens förslag finns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2.Propositionen bygger i denna del på en överenskommelse mellan densocialdemokratiska regeringen och Vänsterpartiet.I ärendet har i denna del inkommit skrivelser från Fondbolagens Föreningoch Svenska Bankföreningen.Propositionen och utskottets ställningstagandeRegeringen föreslår i propositionen att lagen (2000:274) om konsumentskyddvid distansavtal och hemförsäljning skall ersättas med en ny distans-och hemförsäljningslag. Den föreslagna lagen bygger i stor utsträckningpå den nuvarande distansavtalslagen. Tillämpningsområdet har dockutvidgats till att - utöver distansavtal om varor och icke finansiellatjänster samt hemförsäljningsavtal - även omfatta dels distansavtal omfinansiella tjänster, bl.a. betalning, försäkring och kredit, delsdistansavtal om överlåtelse eller emission av finansiella instrumentsåsom aktier och obligationer. Vidare föreslås att det nuvarande undantageti distansavtalslagen avseende hemförsäljning av försäkringar skallupphävas.Den nya lagen föreslås få en annan struktur än distansavtalslagen.Merparten av de materiella bestämmelserna har således delats upp i trekapitel som vart och ett motsvarar de tre bakomliggande direktiven.I likhet med vad som gäller enligt distansavtalsdirektivet ochdistansavtalslagen bygger konsumentskyddet i direktivet om distansförsäljningav finansiella tjänster på två fundament, nämligen näringsidkarensinformationsskyldighet och konsumentens ångerrätt. Sålunda föreslås iden nya lagen att näringsidkaren i rimlig tid innan ett distansavtal omfinansiella tjänster eller finansiella instrument ingås skall lämnainformation om bl.a. namn, adress, den finansiella tjänstens huvudsakligaegenskaper, pris och vad som gäller om ångerrätt, inklusive uppgift omvad konsumenten kan komma att få betala vid utövandet av ångerrätten.Dessutom skall näringsidkaren informera om uppsägningsrätt, lagvalsklausuler,klagomålshantering och vilka möjligheter som finns till tvistlösning.Informationen skall lämnas klart och begripligt och på ett sätt som äranpassat till det medel för distanskommunikation som används. Enligtförslaget skall näringsidkaren också tillhandahålla samtliga avtalsvillkorinom rimlig tid innan ett distansavtal ingås. Informationen ochavtalsvillkoren skall ges i en handling eller någon annan läsbar och varaktigform som är tillgänglig för konsumenten.Vad gäller ångerrätten föreslås i propositionen att konsumenten, utanangivande av skäl, skall ha rätt att frånträda ettdistansavtal. Vid distansavtal om livförsäkring eller privat individuelltpensionssparande föreslås ångerfristen uppgå . Fristenbörjar löpa den dag då avtalet ingås eller, i fråga om avtal omlivförsäkringar, den dag då konsumenten får kännedom om att avtal kommittill stånd. Tidigast börjar fristen dock att löpa då konsumenten fåttdel av den i lagen föreskrivna informationen. Vissa slags avtal är ipropositionen undantagna från ångerrätten. Detta gäller bl.a. avtal omfinansiella tjänster eller överlåtelse av finansiella instrument därpriset beror på sådana svängningar på finansmarknaden som näringsidkareninte kan påverka och som kan inträffa under ångerfristen. Syftet bakomdetta undantag är att undanröja risken för att konsumenten spekulerarpå näringsidkarens bekostnad. Om konsumenten utövar sin ångerrätt ärhan eller hon enligt lagförslaget skyldig att och senast inom30 dagar, betala tillbaka de belopp som erhållits. Näringsidkaren haräven rätt till viss ersättning av konsumenten. Överskjutande beloppskall återbetalas till konsumenten och senast inom 30 dagar.Distansavtalslagens bestämmelser om distansavtal om varor och ickefinansiella tjänster samt hemförsäljningsavtal har så gott som heltöverförts till den föreslagna lagen utan materiella förändringar. Dockföreslås vissa ändringar i sak när det gäller distansavtal omspecialtillverkade varor, behörigheten för näringsidkarens ombud, vem somstår risken för vissa meddelanden och skydd mot oförmånligt lagval vidhemförsäljningsavtal.Regeringen föreslår vidare att en arrangör av ett fritidsevenemangutomhus, exempelvis en skidtävling, skriftligen skall kunna avtala medkonsumenten om att arrangören inte skall vara skyldig att återbetalaerlagd betalning för biljetter eller anmälningsavgifter, om aktivitetenmåste ställas in på grund av väderleken och inte kan flyttas till ettannat tillfälle.Propositionen innehåller även förslag till ändringar i försäkringsavtalslagen,lagen om tillfällig handel och lagen om handelsagentur.Lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 april 2005.Propositionen har inte i denna del mött några motionsledes framfördainvändningar, och utskottet kan för sin del inte finna annat än att denföreslagna lagstiftningen innebär att kommer att uppfylla vadsom krävs enligt nu aktuella EG-direktiv. Utskottet föreslår därför attriksdagen antar lagförslagen.Genomförande av EG-direktivUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår ett motionsyrkande med krav på ett uttalande frånriksdagens sida vad gäller genomförande av EG-direktiv. Jämför reservation1 (m, fp).MotionenI motion L7 av m.fl. (m) konstateras att direktivet omdistansförsäljning av finansiella tjänster skulle ha varit genomfört imedlemsstaterna och att propositionen överlämnatstill efter genomförandefristens utgång. Detta är, ansermotionärerna, oacceptabelt. I motionen begärs ett tillkännagivande om attregeringen bör ge möjlighet att ta ställning till lagförslagsom grundar sig på EG-direktiv innan tiden för genomförandet löpt ut(yrkande 3).Utskottets ställningstagandeUtskottet har från sina utgångspunkter givetvis ingen annan uppfattningän motionärerna vad gäller vikten av att EG-direktiv genomförs i svenskrätt i föreskriven tid. Att regeringen skulle vara av någon annan meningär, enligt utskottets mening, uteslutet. Enligt vad utskottet har erfaritpågår dessutom arbete inom som syftar till attsäkerställa ett korrekt och rättidigt genomförande av EG-direktiv medanknytning till den inre marknaden (jfr protokoll den 17september 2004 § 4). Någon åtgärd är inte påkallad medanledning av motion L7 yrkande 3, som därför bör avslås.Ändringar i konsumentköplagen och konsumenttjänstlagenUtskottets förslag i korthetRiksdagen antar regeringens förslag till ändringar i konsumentköplagenoch konsumenttjänstlagen samt avslår ett motionsyrkande. Jämför reservation2 (m).Redogörelse för ärendet i denna delRegeringen tillkallade en särskild utredare med uppgiftatt göra en utvärdering och översyn av vissa frågor med anknytning tillkonsumentköplagen och konsumenttjänstlagen (dir. 1993:101). Utredningen,som antog namnet Utredningen om konsumenträttsliga frågor, hade iuppdrag att bl.a. överväga frågor rörande preskriptionstiden förkonsumentens rätt att göra gällande fel i en vara eller tjänst, omfattningenav näringsidkarens produktansvar och vissa avvikelser mellan konsumentköplagenoch konsumenttjänstlagen. Utredningen redovisade sitt uppdrag i februari1995 i betänkandet (SOU 1995:11) Nya konsumentregler. Betänkandet harremissbehandlats och ligger till grund för propositionen i dennadel.Med utgångspunkt i ovan redovisat arbete föreslår regeringen - efterhörande av Lagrådet - att skall anta de framlagda förslagentill ändringar i konsumentköplagen och konsumenttjänstlagen.Regeringens förslag finns i bilaga 1 och lagförslaget i bilaga 2.Motionsförslaget finns i bilaga 1.Propositionen bygger också i denna del på en överenskommelse mellan densocialdemokratiska regeringen och Vänsterpartiet.I ärendet har inkommit skrivelser från och Bil Sweden.PropositionenEnligt 23 § första stycket konsumentköplagen gäller att en köpare somvill göra gällande påföljder på grund av fel i en vara skall reklameratill säljaren inom skälig tid efter det att han märkt eller borde hamärkt felet. Ett meddelande som lämnas efter det attköparen märkt felet skall alltid anses ha lämnats . Reklamerarköparen inte från det att han tagit emot varan, förlorarhan, enligt 23 § tredje stycket, rätten att åberopa felet om annat inteföljer av garanti eller liknande utfästelse. Säljarens köprättsligaansvar preskriberas således efter mottagandet av varan. I vissakvalificerade situationer, bl.a. om säljaren handlat grovt vårdslösteller i strid mot tro och heder, får ett fel göras gällande även omreklamation inte skett inom tvåårsfristen. I sådana fall är köparensanspråk i stället underkastat den allmänna tioårspreskriptionen.Bestämmelserna i 17 § konsumenttjänstlagen om reklamationsskyldighet ochpreskription har i princip samma innebörd som bestämmelserna i 23 §konsumentköplagen. I fråga om arbeten på mark eller byggnader ellerandra anläggningar på mark eller i vatten eller på andra fasta sakergäller dock i stället en tioårig preskriptionsfrist. Såväl den tvåårigasom den tioåriga fristen räknas med utgångspunkt från det att uppdragethar avslutats.Av artikel 5.1 i och rådets direktiv /44/EG avden om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaroroch härmed förenliga garantier följer att en preskriptionsfrist vid feli en vara inte får understiga räknat från mottagandet av varan.Eftersom det är fråga om ett minimidirektiv har medlemsstaterna rättatt föreskriva en längre preskriptionsfrist.I propositionen föreslås att den tvååriga preskriptionstiden ikonsumentköplagen och konsumenttjänstlagen förlängs från till tre år.Regeringen föreslår vidare att produktansvaret enligt konsumenttjänstlagenskall begränsas något i syfte att ansvaret enligt konsumentköplagen ochkonsumenttjänstlagen blir mer lika. Härutöver föreslås vissa justeringarsom syftar till att bättre samordna lagarna bl.a. vad gäller näringsidkarensrätt att avhjälpa fel.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 april 2005.MotionenInger m.fl. (m) motsätter sig i motion L7 den föreslagna förlängningenav preskriptionstiden från till . Motionärerna anser attregeringen inte har belagt att det finns något behov av en förlängdpreskriptionstid. Förslaget kommer vidare, menar motionärerna, att ledatill högre kostnader för näringslivet, vilket i sin tur medför högrepriser för konsumenterna. Konsekvenserna härav har inte, anförs det,analyserats tillräckligt i propositionen. En preskriptionstid somöverstiger minimikravet enligt konsumentköpsdirektivet försvårar ocksågränsöverskridande handel och medför konkurrensnackdelar för svenskaföretag. Enligt motionärerna kan konsumenterna också genom den längrefristen komma att invaggas i en falsk säkerhet, som de ipraktiken får svårare att visa att ett fel är ursprungligt. Motionärernabefarar även att en treårig preskriptionstid kan medföra ett störreantal svårhanterliga tvister.I motionen yrkas avslag på propositionen såvitt gäller den föreslagnaförlängningen av preskriptionsfristen (17 § första stycket konsumenttjänstlagenoch 23 § tredje stycket konsumentköplagen) (yrkande 1).Utskottets ställningstagandeOm en vara inte levererats i avtalsenligt skick eller en tjänst inteutförts på avtalsenligt sätt, bör det finnas möjlighet att få rättelseeller kompensation för detta. Denna utgångspunkt borde i förlängningenoch principiellt sett leda till att en köpare eller beställare skullekunna åberopa ett fel utan någon särskild tidsbegränsning, frånsett vadsom följer av allmänna preskriptionsfrister. Denna rätt har dockmodifierats genom preskriptionsreglerna i konsumentköplagen ochkonsumenttjänstlagen. Reglerna bärs upp av tanken att det är angeläget attsäljaren och tjänsteleverantören kan räkna med att inte behöva svaraför eventuella fel när har förflutit från köpet ellerutförandet av tjänsten. Om en näringsidkare måste kalkylera med felansvarunder avsevärd tid, påverkas hans möjligheter att ekonomiskt planeraverksamheten. Bakom preskriptionsreglerna ligger också det förhållandetatt det blir svårare att bevisa att en vara eller tjänst är behäftadmed ett ursprungligt fel ju går.Som utskottet framhållit i tidigare sammanhang kan en tvåårigpreskriptionstid leda till negativa konsekvenser vid konsumentköp av varorsom förutsätts fungera (se bet. 1989/90:LU35 s. 19 f.).Sådana varor är ofta dyrbara i inköp, och fel i dem kan få storaekonomiska följdverkningar för konsumenterna. Ett motsvarande synsätt kanockså anläggas när det gäller vissa tjänster. Enligt vad som redovisatsi propositionen kan antas att det förekommer att konsumenter hindrasfrån att göra gällande påföljder på grund av fel i en vara eller tjänstpå grund av nuvarande preskriptionsregler.Som framhålls i motion L7 kan en förlängd preskriptionstid visserligenleda till att näringsidkare, i vart fall inom vissa branscher, ser sigtvungna att gardera sig ekonomiskt mot anspråk på grund av fel underlängre tid och mot kostnadsökningar till följd av mer omfattandereklamationshantering. Vad som anförts i motionen föranleder dock inteutskottet till annan bedömning än den regeringen gjort, nämligen attdessa merkostnader torde bli högst marginella. En förlängd preskriptionstidkan inte heller anses påverka intresset av en god omsättning på varoroch tjänster eller medföra hinder för den gränsöverskridande handelnoch genomförandet av den inre marknaden. Som regeringen framhållit ipropositionen finns det inte heller anledning att räkna med någonavsevärd ökning av antalet reklamationer. Inte heller övriga invändningarmot förslaget som förts fram i motion L7 är, enligt utskottets mening,av sådan tyngd att de utgör skäl att avslå propositionen i denna del.Mot bakgrund av vad som har anförts ansluter sig utskottet tillregeringens bedömning att det från konsumentskyddssynpunkt föreliggerbehov av en förlängning av den tvååriga preskriptionstiden i såvälkonsumentköplagen som konsumenttjänstlagen. I likhet med regeringen anserutskottet att en sådan förlängning bör vara generell och inte bara avsevissa slags varor eller tjänster. Den av regeringen föreslagna och avLagrådet förordade förlängningen från till framstår enligtutskottet som en rimlig avvägning mellan de olika intressen som gör siggällande på området.Det anförda leder fram till slutsatsen att , med avslag påmotion L7 yrkande 1, bör anta lagförslaget såvitt nu är i fråga.Övriga i propositionen framlagda förslag till ändringar i konsumentköplagenoch konsumenttjänstlagen har inte föranlett något motionsyrkande. Inteheller utskottet har något att erinra mot lagförslagen, som därför börantas.Ytterligare beredningsarbeteUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår ett motionsyrkande vari begärs ytterligare analys- ochberedningsarbete. Jämför reservation 3 (m).MotionenI motion L7 av m.fl. (m) kritiseras beredningen avlagstiftningsärendet. Motionärerna anser att regeringen har underlåtit att påett seriöst sätt utvärdera lagförslagens konsekvenser för näringslivetoch konsumenterna. Regeringen tillstår i propositionen, anförs det, attdet kan uppkomma vissa merkostnader till följd av förslagen, särskiltinom den finansiella sektorn och försäkringssektorn. Påståendet attdessa merkostnader är relativt begränsade saknar dock, hävdar motionärerna,stöd i propositionen. Enligt motionärerna måste omställningskostnadernamed anledning av ny lagstiftning alltid ställas i relation till detskydd för konsumenterna eller andra fördelar som lagstiftningen förväntasuppnå. Någon sådan analys har inte gjorts i ärendet. I motionen begärsatt skall ge regeringen i uppdrag att återkomma meden analys där näringslivets kostnader och konsekvenserna för konsumenternaredovisas (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeUtskottet kan för sin del inte finna annat än att de aspekter som tasupp av motionärerna har givits erforderlig uppmärksamhet under beredningenav lagstiftningsärendet. Behov av ytterligare analys- och beredningsarbetekan således inte anses föreligga. Ett fortsatt beredningsarbete efteren ny lagstiftnings ikraftträdande torde, enligt utskottets mening,inte heller tjäna något syfte. Vad motionärerna vill åstadkomma får istället ske inom ramen för sedvanligt uppföljnings- och utvärderingsarbete.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion L7 yrkande2.Reservationer1. Genomförande av EG-direktiv, punkt 2 (m, fp)av (), (), (), MartinAndreasson (fp) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 1. Därmed bifaller motion 2004/05:L7yrkande 3.StällningstagandeVi kan konstatera att direktivet om distansförsäljning av finansiellatjänster skulle ha varit genomfört i medlemsstaterna senast den 9 oktober2004 och att propositionen överlämnats till eftergenomförandefristens utgång. Regeringens senfärdighet i detta avseende är ingetundantag, utan har snarare blivit regel i fråga om direktiv på lagutskottetsberedningsområde.