bet · GS01MJU10 · 2005-03-22 00:00:00 — Entydlig och effektiv handlingsplan behövs därför för att klargöra hur denationella kostråden angående fet fisk från sprids och efterlevshos riskgrupperna (yrkande 1). Enligt motion 2002/03:MJ489 (mp) yrkande9 bör fisk med för höga dioxinhalter inte få säljas i . Sverigesdispens från EU-kraven innebär att dioxinhaltig fisk från fårsäljas till svenska konsumenter men inte exporteras till andra EU-länder.Motionärerna befarar att ett sådant prejudikat åberopas av andra ländersom inte vill uppfylla nya EU-krav inom andra områden, t.ex. av hänsyntill starka producentintressen. Enligt motion 2002/03:MJ266 (s) ärSveriges undantag från en framgång för fiskeindustrinmen ett bakslag för konsumenterna. Regeringen bör därför i dialog medfiskeindustrin och berörda myndigheter klargöra att man inte avser attförhandla fram en förlängning av undantaget. Vidare bör regeringenåterkomma med en redogörelse för hur man förbereder effekterna avikraftträdandet av de nya reglerna år 2006.I motion 2003/04:MJ452 (s) påpekas att förbjödanvändningen av azofärgämnen i svenska livsmedel, ett förbud som Sverigeinte fick behålla i och med medlemskapet i EU. bör därför gåföre och förbjuda sådana färgämnen samt arbeta för ett totalförbud inomEU.Utskottets ställningstagandeI Rådets förordning (EEG) nr 315/93 läggs fast att gemenskapen skallfastställa gränsvärden för främmande ämnen i livsmedel om så är nödvändigtför att skydda människors hälsa (rådets förordning (EEG) nr 315/93 avden om fastställande av gemenskapsförfaranden förfrämmande ämnen i livsmedel). Arbetet med att identifiera ämnen för vilkagränsvärden bör fastställas har delegerats till kommissionen. EnligtRegeringskansliet har kommissionen bedrivit ett gediget arbete under desenaste fem åren och alltfler ämnen har blivit föremål för gränsvärden.Som exempel nämns arbetet med olika mögelgifter såsom aflatoxin,ochratoxin och fumonisin, tungmetaller såsom kvicksilver samt vissaorganiska föreningar, t.ex. dioxin och furaner. De fastställda gränsvärdenaframgår av kommissionens förordning (EG) nr 466/2001 om fastställandeav högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel, somrevideras fortlöpande. Avsikten med att begränsa förekomsten av miljögifteri livsmedel är att skydda konsumenterna. Många olika aspekter måstedock vägas in vid beslut om gränsvärden. Regeringens huvudlinje är attförekomsten av främmande ämnen i livsmedel skall begränsas i så högutsträckning som möjligt, som hänsyn tas till bl.a.handelspolitiska konsekvenser och de positiva hälsoeffekter som vissa grupperav livsmedel har. Utskottet ansluter sig till regeringens ståndpunkt.Med det anförda anser utskottet att motionerna 2002/03:MJ419 (v) yrkande10 och 2003/04:MJ410 (v) yrkande 10 kan lämnas utan att vidtarnågon ytterligare åtgärd.När det gäller gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i livsmedel villutskottet anföra följande. Enligt fastställs gränsvärdenmot bakgrund av den mängd av ett visst bekämpningsmedel som används pårespektive gröda, de resthalter som användningen resulterar i och denmängd som bedöms vara acceptabel för den mest känsliga konsumentgruppen.ADI-värdet (acceptabelt dagligt intag) bygger på livslånga vetenskapligastudier av djur - vanligen mus, råtta, hund och kanin - för vilka manutreder bl.a. kronisk toxicitet, carcinogenicitet, genotoxicitet,neurotoxicitet och reproduktionstoxicitet. Underlaget kan ibland äveninkludera studier på människa. Beräkningen av för människa baseraspå NOAEL (no observable adverse effect level) av den mest kritiskaeffekten från sådana långtidsstudier med den känsligaste djurarten ochmed användning av lämplig osäkerhetsfaktor, oftast i storleksordningen100. Akuta effekter inkluderas i ett ARfD-värde (akut referensdos),vilket bygger på akuttoxiska djurförsök som utförs för att utredaeventuella effekter av exponering vid ett enskilt tillfälle. Gränsvärdensätts i relation till både och . Enligt saknasofta information om kombinationseffekter (såväl kumulativa som synergistiska)av olika bekämpningsmedelsrester i dagens livsmedel. Livsmedelverketpublicerar på sin hemsida varje kvartal antalet prov i den svenskakontrollen som överskrider gällande gränsvärden. Utskottet vill isammanhanget även framhålla att antogen förordning om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i livsmedel avvegetabiliskt och animaliskt ursprung. I förordningen harmoniseras ochförtydligas processen ytterligare för att fastställa gränsvärden förpesticidrester i livsmedel. Fastställande av gränsvärden inom gemenskapensker genom kommittébeslut. En särskild expertgrupp arbetar fortlöpandemed att fastställa och föreslå gränsvärden för pesticider i livsmedel.Utskottet välkomnar att deltar aktivt i denna process och verkarför att så låga gränsvärden som möjligt sätts samt att hänsyn tas tillden känsligaste konsumentgruppen. Utskottet anser därmed att motion2003/04:MJ410 (v) yrkande 8 bör lämnas utan vidare åtgärd i den mån deninte kan anses tillgodosedd med det anförda.Utskottet anförde i samband med behandlingen av proposition 2003/04:51Kust- och insjöfiske samt vattenbruk att gränsvärden för dioxin ilivsmedel har uppmärksammats (2003/04:MJU13). Vidarekonstaterades att undersökningar har visat att dioxinintaget hos EU:sbefolkning generellt sett är högt, även om kan visaatt intaget av dioxin genom mat i har halverats jämfört medtidigt 1990-tal. En satsning på analyser av dioxin i fisk genomfördesunder . Totalt sett ger fiskkonsumtionen i , i likhet medi övriga nordiska länder, ett genomsnittligt bidrag på tilldet totala dioxinintaget. Vidare tog utskottet upp tidsbegränsadeundantag från gränsvärdet för dioxin i muskelkött från fisk ochfiskeriprodukter t.o.m. . Undantaget innebär att dessa länder underen övergångsperiod har rätt att, under vissa villkor, släppa ut fisk påmarknaden som har sitt ursprung i trots att dioxinhaltenöverstiger det fastställda gränsvärdet. Försäljningen får endast varaavsedd för konsumtion inom respektive land. Detta gäller under förutsättningatt det finns ett system för ursprungsmärkning som kan garanterakonsumenternas tillgång till information om fångstplatsen så att erforderligakostrekommendationer kan följas. Utskottet konstaterade att effekternaav dioxin för svenska konsumenter analyseras fortlöpande. Livsmedelsverketföljer utvecklingen inom området, särskilt vad gäller exponering ocheffekter. Utskottet anslöt sig till regeringens uppfattning att dettaarbete emellertid måste intensifieras och att riskerna och effekternaav de svenska konsumenternas intag av dioxin måste stå i förgrunden.Vidare framhöll utskottet kommissionens pågående översyn av gränsvärdetför dioxin med syfte att införa gränsvärden även för dioxinlika PCB ilivsmedel, bl.a. fisk, samt den översyn som skall ske avgränsvärdena för dioxin i konsumtionsfisk. Utskottet ansåg att inför dekommande förhandlingarna måste effekterna för svenska konsumenterklarläggas, såväl av det svenska undantaget som av en skärpning avgränsvärdena, och effekterna för svenskt fiske värderas. Utskottet anslötsig till regeringens uppfattning att ge och Fiskeriverketi samverkan med i uppdrag att utarbeta ett underlaginför ett förnyat svenskt ställningstagande om gränsvärden för dioxin.Det anförda innebar att utskottet anslöt sig till vad som anfördes ipropositionen om utarbetande av ett underlag inför ett förnyat svensktställningstagande till gränsvärden för dioxin. Utskottet avstyrkte därmedett motionsyrkande om dioxinfrågan. Utskottet har därefter inhämtat attFiskeriverket och i regleringbreven för ficki uppdrag att ta fram underlag inför ett svenskt ställningstagandeavseende dioxin och dioxinlika PCB. En delredovisning inkom i augusti2004 och slutredovisningen . Utskottet har erfaritatt materialet används som underlag för regeringens arbete i kommissionensarbetsgrupper som arbetar med att se över EU:s regelverkpå området. I sammanhanget vill utskottet även framhålla Livsmedelsverketsprojekt om risken respektive nyttan med att äta fisk, som påbörjades år2004 och skall vara färdigt /06. Livsmedelsverketgör en översyn av kostråden till allmänheten. Nya kostrådkommer att ges ut efter det att risk/nytta-projektet har avslutats. Medhänsyn till det pågående arbetet i och EU anser utskottet attnågon åtgärd av inte är påkallad. Motionerna 2002/03:MJ202(m) yrkande 1, 2002/03:MJ266 (s), 2002/03:MJ487 (c) yrkande 36,2002/03:MJ489 (mp) yrkande 9, 2004/05:MJ224 (v) yrkande 1 och 2004/05:MJ500(kd) yrkande 2 avstyrks.Sveriges nationella regler för azofärgämnen, som var mer restriktiva änEU:s, upphävdes vid EU-inträdet. Användningen av tillsatser, aromer,sötningsmedel och färgämnen är totalharmoniserat. Färgämnen reglerasdels genom ramdirektiv /107/EEG om tillnärmning av medlemsstaternaslagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning ilivsmedel, dels genom det s.k. färgämnesdirektivet (Europaparlamentetsoch rådets direktiv /36/EG av om färgämnen föranvändning i livsmedel). Enligt har vid olikatillfällen framfört att en översyn av direktiv /36/EG bör göras.Utskottet har erfarit att kommissionen planerar att under våren 2005lägga fram förslag till en helt ny lagstiftning för tillsatser. Förslagetinnebär att alla specifika direktiv som reglerar färgämnen, aromer,sötningsmedel och andra tillsatser slås samman till en enda förordning.När förordningen är färdigförhandlad är avsikten att en bedömning skallgöras av varje enskild tillsats för att se om den fortfarande bör varagodkänd samt om det framkommit nya data, innan tillsatsen läggs in ibilagan till den nya förordningen. Utskottet har erfarit att regeringeni samband med översynen kommer att verka för att få med kommissionenoch övriga medlemsstater på en ytterligare begränsning av användningenav azofärgämnen. Utskottet välkomnar att regeringen har för avsikt attvara pådrivande i arbetet. I sammanhanget vill utskottet även framhållavad som anförs i regeringens budgetproposition för , utgiftsområde23, om att det för svenskt vidkommande är viktigt att verka för att denbegränsning vi hade innan EU-inträdet då det gäller azofärgämnen införspå gemenskapsnivå. Med det anförda anser utskottet att motion 2003/04:MJ452(s) kan lämnas utan vidare åtgärd.Salmonella m.m.MotionernaI motion 2002/03:MJ261 (m) påpekas att efter artiklar om importeradekycklingar med salmonella har statliga verk lämnat rekommendationer omhur svenska konsumenter skall agera för att inte drabbas av salmonella.Motionären anser att regeringen bör försöka påverka övriga EU att gåi samma riktning som med salmonellafria konsumentprodukter. Imotion 2004/05:MJ499 (kd) anförs att och arbetsgrupperinom kommissionen bedömer att hälsoriskerna av salmonellasmittadeköttberedningar är lika allvarliga som av annat smittat kött. Regeringenbör därför gentemot kommissionen driva rätt att tillämpa deobligatoriska reglerna för salmonellakontroll även på köttberedningar(yrkande 10). I motion 2002/03:MJ487 (c) yrkande 16 framhålls attambitionsnivån för att bekämpa problemet med salmonella inom EU måstehöjas. Motionärerna påpekar att kravet på obligatorisk egenkontroll avsalmonella i köttberedningar införda från annat EU-land försvann inovember 2001. Anledningen var att påtalade attköttberedningar inte skall omfattas av de svenska salmonellagarantierna. Enundersökning av har visat att ungefär en tredjedel avde provtagna partierna var positiva för salmonella. Motionärerna anserdärför att regeringen med kraft i EU bör driva kravet på att köttberedningarskall vara salmonellaundersökta innan de förs in i . Det hjälperinte att har höga ambitioner för att bekämpa salmonellasmittautan problemet måste åtgärdas vid källan. Att regeringen med kraft i EUbör driva kravet på att köttberedningar skall vara salmonellaundersöktainnan införseln i framhålls även i motion 2002/03:MJ388 (s).Enligt motion 2004/05:MJ230 (c) bör regeringen i EU-samarbetet med kraftdriva frågan om salmonellakontroll av allt kött i samtliga EU-länder.Därmed kan en säkrare livsmedelsproduktion och mer likvärdigaproduktionskostnader uppnås. I motion 2002/03:MJ490 (mp) yrkande 4 begärs attkontrollerna av importerade djur och animaliska produkter till Sverigeskärps, både för att minska salmonellarisken och för att inte bidratill djurplågeri i uppfödarländerna. Enligt motion 2003/04:MJ456 (s) ärdet nödvändigt med ett regelverk som garanterar att det kött somkonsumenten köper eller äter på restaurang är salmonellafritt, oavsett omdet är importerat eller inhemskt producerat.I motion 2002/03:MJ487 (c) påpekas att antibiotikaresistensen ökardramatiskt i den västliga delen av världen. Ännu är läget förhållandevisbra i . För att det så skall förbli är det enligt motionärernaviktigt att tillsynen beträffande användningen av antibiotika ochantibiotikaliknande medel, t.ex. koccidiostatika, ökar (yrkande 17).Utskottets ställningstagandeUtskottet har tidigare uttalat (bet. 2003/04:MJU2 och 2003/04:MJU14)att det sätter stor vikt vid att det goda djurhälso- och smittskyddslägeti landet upprätthålls. Ett viktigt led i detta är enligt utskottetsmening kontroll- och bekämpningsprogram för olika sjukdomar som harbetydelse för djur- och folkhälsa men även de hälsoförebyggande programsom utarbetas i samarbete mellan och näringen. I betänkande2003/04:MJU2 anförde utskottet att regeringen och de svenska myndigheternapå djurområdet, i synnerhet och , arbetade vidare med principen att det föreliggerett tydligt samband mellan det sätt på vilket jordbruket och djurhållningenbedrivs och kvaliteten hos de livsmedel som produceras. I likhet medregeringen kunde utskottet konstatera att det svenska arbetet meddjurhälsa och djurskydd därvid har förstärkts. Vidare framhöll utskottetvad regeringen anfört om att satsningarna på förebyggande djursjukvårdoch kontrollprogrammen inom animalieproduktionen har bidragit till detframgångsrika arbetet och till en bibehållen god smittsituation beträffandelivsmedelsburna zoonoser, t.ex. salmonella.Med en gemensam marknad är det viktigt att konsumenterna kan lita påatt alla livsmedel är säkra. Som utskottet konstaterat ovan (s. 44)prioriterar regeringen arbetet för livsmedelssäkerhet både inom EU ochglobalt. erhöll vid EU-inträdet de s.k. salmonellagarantiernasom täcker kylt, fryst och färskt kött av nöt, svin och fjäderfä.Garantierna innebär att avsändande anläggning i annat EU-land är skyldigatt ta prover av alla partier av sådant kött och intyga att det är frittfrån smitta. I den nya hygienlagstiftning som EU antagit har garantiernadessutom utvidgats till att gälla malet kött av fjäderfä. Malet kött avde andra djurslagen omfattades redan av garantierna. Utskottet harerfarit att regeringen fortlöpande bedriver ett intensivt arbete på allanivåer för att kommande EU-lagstiftning som gäller salmonella skallvara så stringent som möjligt. Utskottet välkomnar detta pådrivandearbete. I detta sammanhang bör uppmärksammas att EU i sin nyazoonoslagstiftning har infört strängare bestämmelser på gemenskapsnivå, sombl.a. syftar till att förbättra salmonellasituationen i EU. Direktiv2003/99/EG om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen tillämpasfr.o.m. Syftet med direktivet är att zoonoser ochzoonotiska smittämnen och därtill kopplad antimikrobiell resistensövervakas på ett relevant sätt samt att livsmedelsburna utbrott avzoonotiska sjukdomar genomgår en epidemiologisk utredning. Från den 17maj 2004 tillämpas även och rådets förordning (EG)nr 2160/2003 om bekämpning av salmonella och vissa andra livsmedelsburnazoonotiska smittämnen. Förordningen slår fast att alla medlemsstatermåste ha nationella kontrollprogram som omfattar minst foderproduktion,primärproduktion av djur samt bearbetning och beredning av livsmedelav animaliskt ursprung. Syftet med förordningen är att säkerställaeffektiva och ändamålsenliga åtgärder för att upptäcka och bekämpasalmonella och andra zoonotiska smittämnen vid alla relevanta led ilivsmedelskedjan. Vidare skall bl.a. mål för att minska förekomsten avsalmonella i fjäderfä och svin inom primärproduktionen fastställas igemenskapen. Arbetet med att fastställa mål och införa obligatorisktestning kommer att pågå t.o.m. år 2010.Enligt vad utskottet har erfarit prioriterar regeringen frågan omsalmonellafrihet för köttberedningar. Regeringen arbetar för en utvidgningav EU:s garantier till att även omfatta köttberedningar alternativt ettlikvärdigt skydd för konsumenterna. Ett likvärdigt skydd skulle t.ex.kunna vara att de svenska importörerna tillåts ta prover av samtligapartier från andra EU-länder. Utskottet har vidare inhämtat att Sverigedeltar aktivt i en arbetsgrupp inom kommissionen som skall ta frammikrobiologiska kriterier för livsmedel, däribland för salmonella, ochi det sammanhanget förespråkar nolltolerans för bakterien. Utskottetkonstaterar att det enligt EG-rätten inte är tillåtet att ta prover avpartier införda från annat EU-land mer än stickprovsvis. Därför är detviktigt att garantierna respekteras av de länder handlar med.Som framgår av proposition 2004/05:72 får animaliska livsmedel och vissaandra livsmedel från länder utanför EU bara föras in i EU över engränskontrollstation. Svenska regler om detta finns i förordningen (2000:269)om kontroll av livsmedel som importeras från tredjeland. Gränskontrollenomfattar kontroll av sändningarnas identitet och av medföljande dokument.På vissa sändningar utförs även en fysisk kontroll i vilken kan ingåprovtagning. Provtagning genomförs i syfte att upptäcka eventuellamikroorganismer, såsom salmonella och listeria eller kemiska ämnen,exempelvis antibiotikarester och mögelgifter. haransvaret för gränskontrollen. Utskottet har inhämtat att Livsmedelsverketkontinuerligt arbetar med att bl.a. kontakta behöriga myndigheter iavsändande land samt med att sända ut meddelanden via EU:s Rapid AlertSystem, ett varningssystem för livsmedel som kan innebära risk förmänniskors hälsa. Utskottet vill i sammanhanget även framhålla vad somredovisats ovan (s. 46) om det arbete som bedrivs av kontor för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) samt EU:snya förordning nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställakontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samtbestämmelserna om djurhälsa och djurskydd.Utskottet har tidigare (2003/04:MJU10) hänvisat till vad jordbruksministernanfört i svar på fråga 2003/04:706 om krav på ursprungsmärkning avimporterat fågelkött. Jordbruksministern hänvisade till att det inte ärobligatoriskt att ange ursprunget för fågelkött, men att ett livsmedelsursprung enligt märkningsdirektivet måste anges om det skulle vilseledakonsumenten ifall en sådan uppgift utelämnas. Märkningsdirektivet ställerockså krav på att märkningen skall vara korrekt. Det finns ingetsom hindrar t.ex. butiker eller restauranger från att frivilligt angevarifrån köttet härstammar. skall butiker och restaurangervid förfrågan kunna svara på frågan i vilket land köttet är producerat.Märkning av livsmedel är ett harmoniserat område inom EU, och Sverigekan inte agera på egen hand genom att införa strängare regler. Ur ettWTO-perspektiv kan inte heller införa regler som enbart gällerimporterade livsmedel, utan samma krav på obligatorisk märkning avursprung måste i så fall gälla även svenskt fågelkött. Jordbruksministernframhöll att vi i genom våra salmonellagarantier kan se tillatt det obehandlade fågelkött som kommer in i landet har provtagits medavseende på salmonella enligt fastställda rutiner och att ingen salmonellahittats i köttet. Beträffande kycklingprodukter med hög vattenhalthänvisade ministern till pågående arbete inom EU.Utskottet förutsätter att regeringen även i fortsättningen med kraftkommer att driva på arbetet för en förbättrad salmonellasituation ihela Europeiska unionen. Mot den bakgrunden och med hänsyn till vad somi övrigt anförts anser utskottet att motionerna 2002/03:MJ261 (m),2002/03:MJ388 (s), 2002/03:MJ487 (c) yrkande 16, 2002/03:MJ490 (mp)yrkande 4, 2003/04:MJ456 (s), 2004/05:MJ230 (c) och 2004/05:MJ499 (kd)yrkande 10 kan lämnas utan att gör något särskilt uttalandei frågan.När det gäller användning av antibiotika och antibiotikaliknande medelvill utskottet anföra följande. Enligt föreskrifter från ,som är tillsynsmyndighet för veterinär verksamhet inom landet, skallläkemedel till djur användas med återhållsamhet och endast då behovföreligger (SJSFS 2002:57). Djurhälsoproblem skall i första hand förebyggasgenom förbättrad skötsel, inhysning, ventilation m.m. och inte lösasgenom rutinmässig antibiotikaanvändning. har ett uppdragfrån regeringen att rapportera om användningenav vissa grupper av läkemedel (bl.a. antibiotika). Utskottet har inhämtatatt genom sin besiktningsveterinärorganisation varjeår utför antibiotikakontroller på av alla slaktdjur på landetsslakterier. Av de ca 10 000 djur som undersöks har ett tiotal slaktkroppar innehållit halter av antibiotikasom överskridit gränsvärdet. Dessa har kasserats. Utskottet har erfaritatt i en internationell jämförelse använder antibiotika tilldjur i låg grad och är bland de länder inom EU som har lägst antalpositiva antibiotikaprov vid slakt. Hälsorisken för svenska konsumenterbedöms enligt som mycket liten. Med det anfördaföreslår utskottet att motion 2002/03:MJ487 (c) yrkande 17 lämnas utannågon ytterligare åtgärd av riksdagen.DricksvattenMotionernaEn samlad nationell analys av hoten mot framtida tillgång på dricksvattenoch vattenkvaliteten bör göras enligt motion 2002/03:MJ394 (c). Ett brasätt att få samlad kunskap och en genomgång av åtgärdsbehovet är attregeringen utarbetar en nationell strategi.I motion 2004/05:MJ373 (c) påpekas att alla vattentäkter över en vissstorlek omfattas av de nya föreskrifterna för dricksvatten. Enligtmotionärerna har detta medfört att bl.a. ideella föreningar, bygdegårdaroch församlingshem i flera av landets kommuner har drabbats av bådeökad byråkrati och ökade kostnader. Ideella föreningar bör därförundantas i föreskrifterna.Motion 2004/05:MJ431 (c) framhåller behovet av ökad tillsyn och forskningkring riskerna för grundvattnet till följd av det växande antalet djupaborrhål som görs.Utskottets ställningstagandeKommunerna ansvarar för hanteringen av dricksvatten med stöd av VA-lagen.Enligt har en översyn av reglerna gjorts bl.a. med avseende på huvudmannaskapet. När det gäller kvaliteten pådricksvatten regleras denna ytterst genom EG-direktiv och nationellt genomlivsmedelslagen, livsmedelsförordningen och föreskrifter.Naturvårdsverket och redovisade den 14 december 2004resultatet av regeringsuppdraget att analysera respektive myndighetsansvar beträffande beredskap vid svåra påfrestningar avseendevattenförsörjning. Rapporten har utarbetats i samråd medKrisberedskapsmyndigheten.I rapporten lämnar myndigheterna förslag till hur ansvarsfördelningenmellan de centrala myndigheterna kan utformas för att säkerställaberedskapen för hela dricksvattenkedjan inklusive vattentäkter ochavloppssystem. Vidare belyser de tillsynen över beredskapen på området ochlämnar förslag till hur denna skall organiseras. Analysen beaktar ävenrelevant arbete inom EU (Rapport Ansvar för dricksvattenberedskapm.m. - regeringsuppdrag). Utskottet har inhämtat att Krisberedskapsmyndighetenfördelar den civila delen av försvarsanslaget på de civila myndigheternasberedskapsarbete, varav får en del till beredskapsarbetetinom dricksvattenområdet. har arbetatmed frågor som rör dricksvattnets sårbarhet och tagit fram rapporteroch handböcker till lokala tillsynsmyndigheter och dricksvattenproducenter.Från år 1999 har verket anordnat temadagar i ämnet dricksvatten ochsäkerhet för bl.a. kommuner och länsstyrelser. anordnasockså något som kallas för Startdagen, vilket innebär en dags konsultstödtill kommuner för att lägga upp arbetet med säkerhetsgenomgångar inomkommunal dricksvattenförsörjning. Starthjälpen syftar till att kommunernasjälva skall kunna gå vidare i arbetet med att minska sårbarheten ochöka beredskapen för att hantera en kris.