bet · GS01SOU15 · 2005-05-10 00:00:00 — Uppdraget skallredovisas senast den 1 december 2006.Utskottets ställningstagandeUtskottet ställer sig bakom förslagen att ge SiS en lagfäst skyldighetatt följa upp sin verksamhet enligt såväl LVM som LVU samt att införasekretessbrytande regler för att denna skyldighet skall kunna fullgöras.Regeringens förslag till 30 a § LVM och 14 a § LVU tillstyrks därmed.Utskottet delar uppfattningen i motion So19 (m) yrkande 9 att det ärotillfredsställande att SiS har ansvaret för tillsynen över sina egnainstitutioner. Dock har en utredning tillsatts med uppdrag attse över problemet och lämna förslag till hur tillsynen av myndighetensverksamhet kan organiseras. Resultatet av detta arbete bör inte föregripasgenom något initiativ från sida. Utskottet avstyrker därförmotionsyrkandet.Utskottet har vid ett flertal tidigare tillfällen avstyrkt motionsyrkandenfrån Moderata samlingspartiet om att inrätta en ny statlig myndighetmed uppdrag att utöva tillsyn över hela och hälso- ochsjukvårdens område. Utskottet kan fortfarande inte biträda detta kravoch avstyrker därmed motion So19 (m) yrkande 10.Övriga lagförslagUtskottet tillstyrker även i övrigt regeringens förslag till lag omändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM)och lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vårdav unga (LVU).Övriga frågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden om tvångsvård av gravida kvinnormed missbruksproblem. Utskottet anser att skador på barn till följd avmissbruk under graviditeten bör förebyggas på frivillig väg. Riksdagenbör vidare avslå motioner om stöd till psykiskt sjuka missbrukare motbakgrund av nationella psykiatrisamordningens arbete.Jämför reservationerna 17 (m, fp, kd, c) och 18 (m, fp, kd, c).MotionerFem motioner tar upp frågan om tvångsvård av gravida missbrukare.I motion So19 av m.fl. (m) begärs tillkännagivandendels om gravida missbrukare (yrkande 7), dels om att införa en tvångsvårdslagenligt norsk förebild (yrkande 8). Motionärerna anser att LVM bör ändrasså att tvångsvård av missbrukande kvinnor skall kunna ske när detta ärnödvändigt för att förebygga fosterskador.I princip likalydande yrkanden om att ändra LVM framställs i motionernaSo17 av m.fl. (fp) (yrkande 3), So274 av (), So398 av m.fl. (fp) (yrkande 4) och So16 av UlrikLindgren och () (yrkande 8). I dessa motioner hänvisastill en studie enligt vilken fler gravida kvinnor än tidigare tycks haen hög alkoholkonsumtion. Enligt studien konsumerade av de blivandemödrarna alkohol under graviditeten, varav på en nivå som innebaren risk för det väntade barnet. I motion So16 (kd) begärs även etttillkännagivande om behovet av att information om alkoholens skadeverkningarpå sker (yrkande 7).I tre motioner berörs missbrukare med psykiska problem.I motion So19 (m) begärs tillkännagivanden dels om psykiskt sjukamissbrukare (yrkande 5), dels om dubbelt huvudmannaskap (yrkande 6).Motionärerna anför att det delade ansvaret för de psykiskt sjukamissbrukarna medför att många hamnar "mellan stolarna" och inte får denvård och omsorg som de behöver. Enligt motionärerna bör en huvudman haansvaret för det totala bemötandet. Dessutom krävs klara riktlinjer förvården av psykiskt sjuka missbrukare.Även i motion So507 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om psykiskt sjuka missbrukare (yrkande 8).I motion So17 (fp) begärs ett tillkännagivande om vård av missbrukaremed psykiatriska problem (yrkande 4). Enligt motionärerna försökerkommuner och landsting ofta skjuta över ansvaret för vården av dessagrupper på varandra. Motionärerna framhåller samarbete, bildandet avolika vårdteam med flera kompetenser och fortbildning av personalen somviktiga förbättringar. Motionärerna förordar även att gemensamma nämnderpå området bildas i fler kommuner och landsting.Bakgrund och tidigare behandling m.m.LVM-utredningen kunde konstatera att frågan om graviditet och drogbrukär mångfasetterad och att den rymmer många svåra frågeställningar (SOU2004:3 s. 243 f. och s. 455 f.). Utredningen anförde att mödravårdenoch genom samordnade insatser kan bidra till att dessakvinnor upphör med eller minskar sitt bruk av alkohol/narkotika och iförekommande fall motiveras till en behandlingsinsats på frivillig grund.Utredningen konstaterade att det i praktiken är en mycket liten gruppkvinnor som inte inser de negativa effekterna av missbruket för detväntade barnet eller som visserligen inser konsekvenserna men ändå inteförmår att upphöra med missbruket. För de allra flesta av dessa kanantas att de uppfyller någon av specialindikationerna för tvångsvårdenligt 4 § LVM. Det faktum att det föds barn med FAS (fetaltalkoholsyndrom) är i sig ett tecken på att nuvarande insatser ärotillräckliga, men kan den förstärkning som håller på att skeav mödrahälsovården leda till en mer aktiv uppföljning från personalenssida.I betänkandet påpekas att Utredningen om det ofödda barnet i sittdelbetänkande SOU 1987:11 valde att inte föreslå någon rättslig möjlighettill tvångsvård som inte kunde hänföras till kvinnans eget vårdbehoveftersom det var svårt att lagstiftningsmässigt ange förutsättningarnaför ett tvångsingripande med hänsyn till att det inte fanns ett exaktgränsvärde vid vilket det inte förelåg några skaderisker för fostret.LVM-utredningen konstaterar att någon ny kunskap inte har tillkommitsedan dess. Utredningen framhåller vidare vad regeringen betonade i sinproposition om fosterdiagnostik och abort (prop. 1994/95:142), nämligenatt fostret är att betrakta som en potentiell individ som har rätt tillskydd under sin utveckling, men att denna rätt måste vägasmot moderns rätt till självbestämmande. Fostrets skyddsvärde innebärsåledes inte en absolut rätt till liv när det kolliderar med andraintressen. Denna inställning delades för övrigt av flertalet ledamöteri i samband med remissyttrandet över SOU1989:51.Utredningen anser att det inte heller går att bortse från att en utvidgningav nuvarande LVM till att i vissa fall också omfatta gravida kvinnor dådessa inte har ett eget vårdbehov, skulle kunna innebära en uppenbarrisk för att kvinnor som är i stort behov av stödinsatser frånmödrahälsovården skulle bli tveksamma eller t.o.m. avvisande till att uppsökaMVC inför risken att bli tvångsomhändertagna. Vidare ställer utredarenfrågan hur samhället skulle ställa sig om kvinnan som blivit föremålför tvångsingripande i stället väljer att begära legal abort.I betänkandet redogörs för den norska lagstiftningen på området. EnligtSosialtjensteloven är det möjligt för att utan den gravidakvinnans eget samtycke kvarhålla henne på behandlingsinstitution underden återstående graviditetsperioden. Förutsättningen är att det är"övervägande sannolikt" att barnet kommer att födas med en skada som harett direkt samband med moderns missbruk samt att frivilliga insatserinte bedöms vara tillräckliga. Enligt används bestämmelseni mycket begränsad omfattning och framför allt på kvinnliga narkomaner.I flertalet fall aktualiserar tvångsingripande i ettmycket sent skede av graviditeten, vilket delvis kan bero på att dessakvinnor uppsöker hälsovården i ett betydligt senare skede jämfört medkvinnor som inte har någon uttalad missbruks- eller beroendeproblematik.Sammanfattningsvis förordar utredningen inte någon särskild indikationför tvångsvård av gravida kvinnor med missbruksproblem.Utskottet har behandlat frågan omtvångsvård av gravida kvinnor med missbruksproblem, senast i det avriksdagen godkända betänkandet 2003/04:SoU9 om olika barnfrågor. Utskottetdelade motionärernas omsorg om fostrets hälsa men vidhöll uppfattningenatt det inte finns skäl att ändra de grundläggande förutsättningarnaför när vård skall beredas enligt LVM. Motionerna avstyrktes (res. m,fp, kd).Alkoholkommittén genomför, utifrån de prioriteringar som gjorts i dennationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador,informationsinsatser om att graviditeten skall vara alkoholfri. Bland annat harkommittén tagit fram informationsmaterial som distribuerats till samtligamödravårdscentraler i landet.Familjemedicinska institutet (Fammi) startade ett s.k.riskbruksprojekt. Projektet syftar till att stimulera primärvården ochföretagshälsovården att utveckla arbetet med att förebygga alkoholskador.Målsättningen är att frågorna om alkoholvanor skall få en självklarplats i vardagssjukvården. Bland annat omfattas mödravårdens arbete medgravida kvinnors alkoholbruk.I direktiven till den nationella psykiatrisamordnaren (dir. 2003:133)anges att missbrukare med omfattande psykiska funktionshinder utgör enav samhällets mest utsatta grupper. Ett väl anpassat samhällsstöd ställerkrav på en gemensam planering av insatserna mellan främst landsting ochkommun samt i förekommande fall också med Statens institutionsstyrelse.Det finns dock brister i samordningen.Enligt direktiven är ambitionen med att tillkalla en psykiatrisamordnareatt skapa förutsättningar för en kraftsamling hos samtliga berördaaktörer för att utveckla kvaliteten i vården av och omsorgen om människormed psykiska sjukdomar och psykiska funktionshinder. Psykiatrisamordnarenskall bl.a. göra en genomgång av situationen inom vården, den socialaomsorgen och rehabiliteringen av dessa grupper samt särskilt uppmärksammafrågor som rör arbetsformer, samverkan, samordning, resurser, personaloch kompetens. Utifrån genomgången skall samordnaren föreslå åtgärdersom kan ge positiva effekter på vård, social omsorg och rehabiliteringav personer med psykiska sjukdomar eller funktionshinder. Samordnarenskall uppmärksamma den psykiatriska vården av personer som är omhändertagnaav andra huvudmän än kommuner och landsting, t.ex. av Statensinstitutionsstyrelse. Av direktiven framgår även att de möjligheter som gesenligt nuvarande lagstiftning, såsom samverkan i gemensam nämnd, skallfrämjas.Psykiatrisamordnarens uppdrag upphör senast den 1 november 2006.Utskottets ställningstagandeFrågan om huruvida en gravid kvinna skall kunna tvångsvårdas för sittmissbruk på den grunden att fostret löper risk att skadas till följd avmissbruket är, såsom kunnat konstatera, mångfasetteradoch svår ur flera olika aspekter. Självklart väger intresset att skyddaen potentiell individ mot skador mycket tungt. måste hänsyntas till moderns rätt till självbestämmande och till skydd mot ett sådantingrepp i den personliga integriteten som en utvidgning av möjligheternatill tvångsvård skulle innebära. Frågan om missbruk under graviditetenhar belysts av flera utredningar. Den omständigheten att det inte finnsnågon ofarlig konsumtionsnivå som är vetenskapligt fastlagd harkonstaterats innebära lagstiftningsmässiga svårigheter. Att det är omöjligtatt i lag ange kriterierna för ett tvångsingripande medför rättsosäkerhetoch en risk för oberättigade ingripanden. Möjligheten att besluta omtvångsvård på grund av att fostret riskerar att skadas skulle vidarekunna innebära en risk att kvinnor med missbruksproblem undviker attuppsöka mödravårdscentralen, trots att dessa kvinnor harett stort behov av stödinsatser under graviditeten. Det kan också uppståsituationer där kvinnan väljer att göra abort för att inte tvångsomhändertas.Utskottet anser givetvis att det är mycket angeläget att förebyggafetalt alkoholsyndrom och andra skador på barn till följd av att modernhar missbrukat under graviditeten. Detta bör dock, mot bakgrund av vadsom anförts ovan, ske genom insatser på frivillig grund om inte tvångsvårdkan motiveras utifrån kvinnans eget vårdbehov.Utskottet vill framhålla vikten av att särskilt uppmärksammargravida kvinnor med missbruksproblem och deras speciella behov av stöd.Socialtjänsten och mödrahälsovården har en viktig roll att genomsamordnade insatser bidra till att gravida kvinnor med missbruksproblemupphör med eller minskar sitt missbruk och motiveras till behandling.Behandling av gravida kvinnor med missbruksproblem är en av femhuvudgrupper i omfattande arbete med att ta fram nationellariktlinjer för missbrukarvården. Riktlinjerna rör både socialtjänstenoch hälso- och sjukvården och omfattar förebyggande insatser, identifieringav problem, bedömning samt behandling. Utskottet erinrar om att avsiktenmed hela riktlinjeprojektet är att med stöd av aktuell kunskap omeffekten av behandling stödja utvecklingen inom missbrukarvården. Attförebygga alkoholkonsumtion hos gravida kvinnor är också prioriterat avAlkoholkommittén i dess arbete, bl.a. genom insatser riktade tillmödravården. Frågan om insatser för gravida kvinnor med missbruksproblemfinns också med i och Mobilisering mot narkotikasgrundutbildning för lokala och regionala drogsamordnare. Regeringenssatsning Ett kontrakt för livet innebär mer resurser till missbrukarvårdenoch till hela vårdkedjan både före och efter en vårdinsats. Detta innebärockså större möjligheter att hjälpa och motivera gravida kvinnor medmissbruksproblem till behandling och till ett alkohol- och drogfrittliv såväl under som efter graviditeten.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna So16 (kd) yrkandena 7och 8, So17 (fp) yrkande 3, So19 (m) yrkandena 7 och 8, So274 (fp) ochSo398 (fp) yrkande 4.De frågor som tas upp i motionerna So17 (fp) yrkande 4, So19 (m) yrkandena5 och 6 och So507 (m) yrkande 8 täcks väl av direktiven till den nationellapsykiatrisamordning som arbetar fram till slutet av 2006. Enligt utskottetbör resultatet av detta arbete avvaktas. Motionerna avstyrks.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottetsförslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Ansvaret för missbrukarvården, punkt 1 (m)av (), () och MagdalenaAndersson (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 1. Därmed bifaller motion 2004/05:So19yrkande 11, bifaller delvis motion 2004/05:So17 yrkande 2 och avslårmotion 2004/05:So16 yrkande 6.StällningstagandeVi menar att finansieringsprincipen, det vill säga att staten finansieraruppgifter som staten ålägger kommunerna, är viktig att upprätthålla.När det gäller vård med stöd av tvångslagstiftning är det staten vialänsrätterna som är den instans som fattar beslut. Det mesta talar därförför att det är staten som bör ta det grundläggande ekonomiska ansvaretför tvångsvård enligt LVM.Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.2. Ansvaret för missbrukarvården, punkt 1 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 2. Därmed bifaller motion 2004/05:So17yrkande 2, bifaller delvis motion 2004/05:So19 yrkande 11 och avslårmotion 2004/05:So16 yrkande 6.StällningstagandeInom ramen för projektet kontrakt för livet har Statensinstitutionsstyrelse möjlighet att subventionera socialnämndens kostnader förmissbrukarvård enligt LVM. Vi vill gå ett steg längre. Enligt vår meningbör staten ta huvuddelen av betalningsansvaret för all missbrukarvårdpå institution, under förutsättning att kommunen kan visa att de harföljt alla tillämpliga bestämmelser i socialtjänstlagen. Vidare måstekommunen ha en plan för hela vårdkedjan, från akut avgiftning till enintegrering i samhället.Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.3. Ansvaret för missbrukarvården, punkt 1 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 3. Därmed bifaller motion 2004/05:So16yrkande 6 och avslår motionerna 2004/05:So17 yrkande 2 och 2004/05:So19yrkande 11.StällningstagandeI senaste lägesrapport kring individ- och familjeomsorg(2004) påtalas det bristande samarbetet mellan olika vårdgivare. Dethar framkommit brister i samtliga de delar som berör en tänkt vårdkedja,från uppsökande verksamhet över vård och behandling till eftervård ochuppföljning. Jag anser därför att regeringen bör se över frågan vilkenhuvudman som är bäst lämpad att ha huvudansvaret för missbrukarvården.Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.4. Frivilligorganisationernas betydelse, punkt 2 (m, fp, kd, c)av (), (), KennethJohansson (c), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 4. Därmed bifaller motionerna 2003/04:So36yrkande 4, 2003/04:So414 yrkande 4 och 2004/05:So16 yrkande 3.StällningstagandeDe ideella insatserna inom missbrukarvården är en stor tillgång. Det ären kraft som inte kan dirigeras uppifrån, men som måste stödjas på ettpositivt sätt av statsmakterna. Frivilligorganisationerna har utvecklatmetoder för såväl förebyggande insatser som vård och stöd. Utvärderingarvisar att frivilligorganisationer har goda behandlingsresultat. Deraskunskaper och engagemang är en omistlig tillgång som vi anser måste tastill vara på ett bättre sätt. Vi anser att en utredning bör tillsättasmed uppdrag att genomgripande belysa frivilligorganisationernas betydelseinom missbrukarvården samt föreslå åtgärder som stärker både organisationernaoch volontärerna.Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.5. Ökad mångfald av vårdgivare, punkt 3 (m, fp, kd, c)av (), (), KennethJohansson (c), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 5. Därmed bifaller motion 2004/05:So19yrkande 12.StällningstagandeVi anser att det finns skäl att utreda hur mångfalden av utförare avvård enligt LVU och LVM kan ökas. Mångfald och fler vårdgivare bidrartill att förbättra kvaliteten och stimulerar metodutveckling. Det böri sammanhanget uppmärksammas att vårdens innehåll i många fall omfattarren myndighetsutövning, vilket gör det viktigt att särskilt beaktarättssäkerheten för de intagna.Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.6. Vårdgaranti m.m. inom missbrukarvården, punkt 4 (fp, kd)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservation 6. Därmed bifaller motion 2004/05:So16yrkandena 4 och 5.StällningstagandeDet är sannolikt inte möjligt att ens långsiktigt etablera fulltillgänglighet till missbrukarvården inom hela landet. Ett fritt vårdvalinom missbrukarvården, enligt samma modell som råder inom hälso- ochsjukvården, skulle dock enligt vår mening kunna förbättra läget. Vianser vidare att samma garanti som gäller inom annan typ av vård skallgälla också missbrukarvården. Resurstilldelningen till missbrukarvårdenbör öka, så att vårdgarantin inte bara blir tomma ord utan också kanomsättas i praktisk handling. Alla skall ha rätt att få behandling inomtre månader.Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.7. Befogenheten att besluta om omhändertagande, m.m., punkt6 (m, kd)av (), (), MagdalenaAndersson (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen godkänner vad som anförs i reservation 7. Därmedbifaller motionerna 2004/05:So16 yrkande 1 och 2004/05:So19yrkande 1.StällningstagandeEnligt nu gällande bestämmelser har såväl polismyndigheten som socialnämndenmöjlighet att fatta beslut om omhändertagande enligt 13 §LVM. Vi ser inget behov av någon ändring i detta avseende. Redan i dagfattas av alla beslut om omhändertagande av socialnämnden.När det gäller andelen beslut som inte fastställs av länsrätterna finnsinga större skillnader mellan polisens respektive socialnämndens beslut.Regeringens förslag till ny 12 § i polislagen (1984:387) ger stöd enbartför åtgärden att föra den enskilde till sjukhus. Så snart polismannenöverlämnat den enskilde till sjukhuset upphör alla tvångsbefogenhetertill dess ett beslut om omhändertagande fattats och en begäran omhandräckning framställts. Detta ger ett glapp i omhändertagandet och ivårdkedjan som inte kan anses vara den enskilde till gagn. Risken ärvidare uppenbar att polisens stora kontaktyta inte används fullt ut omde inte får ha kvar sina befogenheter.Förslaget medför också att kommunerna måste bygga upp en beredskaps-eller jourverksamhet, vilket för medelstora och mindre kommuner utannågon befintlig sådan verksamhet kan innebära stora insatser för relativtsällan förekommande beslut.8. Förutsättningarna för beslut om omhändertagande, punkt 7(m, fp)av (), (), MagdalenaAndersson (m), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen godkänner vad som anförs i reservation 8. Därmedbifaller motion 2004/05:So18 yrkande 1.StällningstagandeEtt av kriterierna för omhändertagande enligt 13 § LVM äratt det finns en överhängande risk för att missbrukaren till följd avsitt tillstånd kommer att allvarligt skada sig själv eller någon närstående.Enligt vår mening bör ett omhändertagande kunna ske på dengrunden att det föreligger risk för att någon annan människa som intenödvändigtvis är närstående riskerar att skadas.9. Lagbestämmelserna om omhändertagande m.m., punkt 9 (m)avCristina Husmark (), () och MagdalenaAndersson (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall såvitt avser 13,15 och 16 §§ med den ändringen att bestämmelserna får den lydelse somreservanterna föreslår i bilaga 3. avslår regeringens förslagtill lag om ändring i polislagen (1984:387). Därmed bifaller riksdagendelvis proposition 2004/05:123 i denna del.StällningstagandePå de skäl som anges i reservationerna 7 och 8 anser vi att regeringensförslag till lag om ändring i LVM såvitt avser 13, 15 och 16 §§ börändras på sätt som framgår av bilaga 3 samt att förslaget till lag omändring i polislagen bör avslås.10. Lagbestämmelserna om omhändertagande m.m., punkt 9(fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukarei vissa fall såvitt avser 13 § med den ändringen att ordet "närstående"ersätts av ordet "annan",b) lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukarei vissa fall såvitt avser 15 och 16 §§,c) lag om ändring i polislagen (1984:387). Därmed bifallerriksdagen delvis proposition 2004/05:123 i denna del.StällningstagandePå de skäl som anges i reservation 8 anser vi att regeringens förslagtill lag om ändring i LVM såvitt avser 13 § bör ändras.11. Lagbestämmelserna om omhändertagande m.m., punkt 9(kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9borde ha följande lydelse:Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall såvitt avser 13,15 och 16 §§ med den ändringen att bestämmelserna får den lydelse somreservanterna föreslår i bilaga 4. avslår regeringens förslagtill lag om ändring i polislagen (1984:387). Därmed bifaller riksdagendelvis proposition 2004/05:123 i denna del.StällningstagandePå de skäl som anges i reservation 7 anser jag att regeringens förslagtill lag om ändring i LVM såvitt avser 13, 15 och 16 §§ bör ändras påsätt som framgår av bilaga 4 samt att förslaget till lag om ändring ipolislagen bör avslås.12.