bet · GT01UU5 · 2005-11-08 00:00:00 — Frågor rörande koordineringsansvaret får en fylligare behandling på annan plats i detta betänkande. När det gäller krigsmaterielexporten noterar utskottet att regeringen i skrivelse 2004/05:161 politik för global utveckling presenterar som sin målsättning "att den svenska krigsmaterielexporten skall ske på ett sätt som inte motverkar en global utveckling". Regeringen konstaterar i anslutning härtill att utredningen om översyn av riktlinjerna för krigsmaterielexport (SOU 2005:9) som presenterades föreslår att "de svenska riktlinjerna skall integreras med kriterierna i EU:s uppförandekod för vapenexport". Utskottet vill understryka att frågor rörande krigsmaterielexporten är av central betydelse och förutsätter att framtida skrivelser ger en fyllig och allsidig behandling i ämnet som också beaktar de målsättningar, perspektiv och huvuddrag som utgör kärnan i den svenska politiken för global utveckling. Utskottet vill erinra om att föreliggande skrivelser måste ses i perspektiv av en mer omfattande redovisning som bl.a. innefattar den av regeringen avgivna skrivelsen om verksamheten i (), och de regionala utvecklingsbankerna /04 (skr. 2004/05:54). Därutöver förtjänar att nämnas den redovisning av handelspolitik som ges i regeringens skrivelse 2005/06:9 Ökad välfärd och global utveckling - svensk handelspolitik i WTO:s Doharunda. Utskottet konstaterar att politiken för global utveckling skall genomsyras av rättighetsperspektivet och de fattigas perspektiv. Respekten för de mänskliga rättigheterna, demokrati, jämställdhet mellan kvinnor och män och barnets rättigheter utgör centrala beståndsdelar av rättighetsperspektivet. Utskottet konstaterar vidare att arbetar aktivt för genomförande och uppföljning av 1325 om kvinnor, fred och säkerhet samt för att stärka jämställdhetsperspektivet i alla fredsfrämjande insatser, att öka kvinnors deltagande i fredsprocesser och att förstärka skyddet för särskilt utsatta kvinnor och flickor. Utskottet vill vidare, liksom regeringen, understryka den grundläggande principen att alla människor skall ges möjlighet att delta i beslutsprocesser som berör dem samt att fattiga kvinnors, mäns och barns behov, intressen och förutsättningar skall synliggöras. Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motionerna 2004/05:U3 (mp)yrkandena 2-4och 7, 2004/05:U20 (v) yrkandena 1-9, 2004/05:U22 (fp) yrkande 6, 2004/05:U23 (mp) yrkandena 3,4 och 8,2004/05:U298(s), 2005/06:U276 (mp) yrkande 2 och 2005/06:U311 (v) yrkande 16. Några inslag i politiken för global utveckling Motionären bakom den enskilda motionen 2004/05:U3 (mp) yrkande 10 menar att det är viktigt att säkerställa att "växtskydd" inte innebär genförändrade grödor eller kemikaliebaserade metoder för jordbruket. I samma motion (yrkande 11) anför motionären att regeringen måste ompröva den politiska formel som lyder: "att de internationella regelverken för handel och miljö måste vara ömsesidigt stödjande" till att lyda: "de internationella regelverken för hållbar utveckling är överordnande regelverken för främjande av handel". Vidare anförs (yrkande 12) att regeringen måste återkomma med preciseringar och skärpningar för företagens åtaganden och ansvar gentemot miljön och sociala sammanhang. Motionären bakom den enskilda motionen 2004/05:U23 (mp) yrkande 5 menar att regeringens förpliktelse skall vara att verka för att bättre definiera vad hållbar skuld är, för att de s.k. illegitima skulderna helt skall avskrivas, för att ekologisk skuld ska inkluderas i balanserna samt för att IMF:s egna reserver skall tas i anspråk för finansiering av en bättre utformad skuldhantering än den som HIPC (Heavily Indebted Poor Countries Initiative) har iscensatt. I yrkande 6 anförs att skall verka för att initiera arbetet med tvingande regler för miljö och socialt hänsynstagande för företag. I yrkande 9 anförs att globala skatter inte skall få ersätta insatser på biståndsområdet. I den enskilda motionen 2005/06:K453 (mp) yrkande 6 anser motionärerna att regeringen bör utreda huruvida sättet att ställa krav på de låntagande ländernas inhemska politik är förenligt med politik för global utveckling. I den enskilda motionen 2004/05:U3 (mp)yrkande 9 krävs att regeringens policy och hantering av fattiga länders skulder skall fastställas efter aktuella avslutade förhandlingar med samarbetspartierna. Utskottet anser, liksom regeringen, att ett hållbart nyttjande av naturresurser och omsorg om miljön är centrala förutsättningar för global utveckling. Miljöförstöring och utarmning av naturresurser är en orsak både till människors fattigdom och till konflikter och en konsekvens av dessa. Tillverkningen, spridningen och användningen av alltfler och mer komplexa produkter ger upphov till ett flertal av våra miljöproblem, såsom klimatförändringar, spridning av farliga kemikalier och utarmande av naturresurser. Utskottet delar vidare regeringens åsikt att miljöfrågornas gränsöverskridande karaktär nödvändiggör samverkan mellan den nationella politiken för hållbar utveckling och politiken för global utveckling. Utskottet konstaterar att , och arbetar med frågor om hållbart nyttjande av naturresurserna och omsorg om miljön i relation till politiken för global utveckling. Utskottet konstaterar att frågan om genetiskt modifierade organismer med koppling till växtskyddsområdet har studerats närmare inom ramen för Internationella växtskyddskonventionen (IPPC) . Standarden för riskvärdering har som följd av detta kompletterats med skyddsåtgärder m.m. som riktar in sig särskilt på detta område. verkar inom ramen för standardarbetet också för att jordbrukets kemikalieanvändning alltid beaktas. Utskottet anser, liksom regeringen, att de internationella regelverken för handel och miljö måste vara ömsesidigt stödjande och noterar att målsättningen om en hållbar utveckling återfinns i inledningsavsnittet till () grundstatuter. Vad avser den motionsvis väckta frågan om företagens ansvar och åtaganden gentemot miljön och sociala sammanhang, konstaterar utskottet att regeringen, genom initiativet Globalt ansvar, vilket syftar till att främja svenska företags arbete för bl.a. mänskliga rättigheter och miljö, arbetar med att uppmuntra företag att i ökad utsträckning integrera sociala och miljömässiga aspekter i sina handelsrelationer. Utgångspunkten för Globalt ansvars verksamhet är de internationella konventioner och normer för företag som formuleras i riktlinjer för multinationella företag1[riktlinjer för multinationella företag uppmanar företag att bl.a. bidra till ekonomisk, social och miljömässig utveckling i syfte att uppnå en hållbar utveckling, respektera de mänskliga rättigheterna för de individer som påverkas av deras verksamhet i linje med värdregeringens internationella skyldigheter och åtaganden samt stimulera uppbyggnad av lokal kapacitet.] samt FN-initiativet Global Compact's tio principer2[Enligt Global Compact's tio principer skall företagen bl.a. stödja och respektera skydd för internationella mänskliga rättigheter inom den sfär som de kan påverka, stödja försiktighetsprincipen vad gäller miljörisker, ta initiativ för att främja större miljömässigt ansvarstagande och uppmuntra utveckling och spridning av miljövänlig teknik. Utskottet konstaterar vidare att , i syfte att främja de svenska företagens sociala ansvar, utgår från internationella konventioner, såsom konventioner om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, vilka etablerar en global "lägsta anständighetsnivå". Utskottet noterar även att regeringen har givit Sida i uppdrag att ta fram riktlinjer för sitt arbete med företagens sociala ansvar. Utskottet noterar att regeringen i skrivelsen presenterar en rad målsättningar rörande användningen och spridandet av farliga kemikalier. Exempelvis avser att bidra till att minska användningen av farliga kemikalier och att förbättra omhändertagandet av farligt avfall samt minska fattiga människors exponering för dessa. Utskottet noterar vidare att regeringen prioriterar förhandlingar om en global kemikaliestrategi. strävar efter att få till stånd internationella åtgärder mot tungmetaller och att ytterligare kemikalier skall läggas till Stockholms- och Rotterdamkonventionerna. Utskottet konstaterar att inom EU verkar aktivt för en ny lagstiftning (förordning) om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Registration, Evaluation and Authorisation of Chemicals, Reach). Utskottet konstaterar vidare att bistår utvecklingsländerna kunskaps- och resursmässigt med att bygga upp regelverk och institutioner inom kemikalieområdet. bidrar även med kunskap för att utvecklingsländerna skall ha möjlighet att etablera nationella utbildningar om kemikaliekontroll som inbegriper lagstiftning och tillämpning av lagstiftning, tillsyn och toxikologi. Utskottet vill, liksom regeringen, understryka att fattiga människor ofta är särskilt utsatta för risken att exponeras för farliga kemikalier och farligt avfall i sitt dagliga liv. Utskottet välkomnar därför att regeringen lägger vikt vid arbetet med förebyggande kemikaliekontroll. Vidare är insatser för att stödja en övergång från användande av DDT till alternativa bekämpningsmetoder av malaria viktiga. Vad gäller frågan om hållbar skuldbörda för de fattigaste länderna konstaterar utskottet att IMF och godkände G 8-förslaget om hundraprocentig avskrivning av de mest skuldtyngda låginkomstländernas skulder till de multilaterala finansiella institutionerna (, IMF och Afrikanska ). I enlighet med beslut skall de fattigaste och mest skuldtyngda ländernas skulder helt avskrivas fr.o.m. . Det krav som ställs på länderna är att de har gått igenom det program (Heavily Indebted Poor Countries, HIPC) för skuldavskrivning som driver. Utskottet vill dock erinra om att den nu beslutade skuldavskrivningen endast omfattar ett begränsat antal fattiga och skuldtyngda stater samt endast de skulder som dessa stater har till de ovan nämnda multilaterala finansiella institutionerna. Den skuldbörda som utgörs av privata långivares krediter till de aktuella staterna består. Utskottet anser att arbetet med skuldavskrivningar måste fortgå, liksom ansträngningarna att fastställa betydelsen av "hållbar skuld". Vidare bör frågan om vilka krav som kan ställas på låntagarländerna analyseras ytterligare. Utskottet konstaterar att verkar aktivt för att de givarländer som inte når upp till det uppsatta biståndsvolymmålet på av bruttonationalinkomsten (BNI) ökar sina biståndsvolymer. Utskottet anser, liksom regeringen, att innovativa finansieringskällor, såsom den internationella finansieringsfaciliteten (IFF) och globala skatter, för dessa länder, kan förtjäna en närmare granskning. Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motionerna 2005/06:K453 (mp) yrkande 6, 2004/05:U3 (mp) yrkandena 9-12 och 2004/05:U23 (mp) yrkandena 5, 6och9. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Mål, målkonflikter och huvuddrag, punkt 1 (m, c) av i (m), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om mål, målkonflikter och huvuddrag. Därmed bifaller motion 2004/05:U307 yrkande 14 och avslår motionerna 2004/05:U3 yrkande 1, 2004/05:U19 yrkande 3, 2004/05:U21 yrkande 2, 2004/05:U22 yrkandena 2-5, 2004/05:U23 yrkandena 1 och 2, 2004/05:U278 yrkande 1, 2004/05:U331 yrkandena 5 och 6, 2005/06:U253, 2005/06:U336 yrkande 8 och 2005/06:U383 yrkande 4. Vi anser att målet för politik för global utveckling uttryckligen skall vara FN:s millenniemål, med tillägget att främja de mänskliga rättigheterna och demokrati. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Vårt förslag lämnas med anledning av motion 2004/05:U307 yrkande 14. Mål, målkonflikter och huvuddrag, punkt 1 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om mål, målkonflikter och huvuddrag. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U21 yrkande 2 och 2005/06:U336 yrkande 8 och avslår motionerna 2004/05:U3 yrkande 1, 2004/05:U19 yrkande 3, 2004/05:U22 yrkandena 2-5, 2004/05:U23 yrkandena 1 och 2, 2004/05:U278 yrkande 1, 2004/05:U307 yrkande 14, 2004/05:U331 yrkandena 5 och 6, 2005/06:U253 och 2005/06:U383 yrkande 4. anser att varje människa har rätt att leva ett liv i fred och frihet. Mänskliga rättigheter är universella. Det politiska system som bäst tillvaratar och tillförsäkrar människor dessa grundläggande rättigheter är det demokratiska styrelseskicket. Demokrati är därför det enda styrelseskick som är människan värdigt. Demokrati medför positiva effekter som gynnar utvecklingen i varje land. Makthavare som vill bli omvalda bör följaktligen ha ett intresse av att genomföra samhälleliga förbättringar. En demokratisk utveckling av världens länder ligger därför också i intresse. Genom demokratins inneboende strukturer och mekanismer främjas respekt för mänskliga rättigheter, miljöförstöring kan motverkas och frihandel och ekonomisk tillväxt stimuleras. Påtvingade internationella och nationella befolkningsomflyttningar kan långsiktigt förhindras. Krigsriskerna mellan länder minskar. menar därför att det övergripande målet för svenskt utvecklingssamarbete skall vara demokrati. antog alla FN:s medlemsländer utmaningen att uppnå åtta mål: halvera fattigdomen, förbättra utbildningen för både pojkar och flickor, främja jämställdhet, minska mödra- och barnadödligheten, stoppa spridningen av malaria, hiv/aids och andra sjukdomar, främja en hållbar utveckling och öka biståndet. Alla dessa mål är viktiga och relevanta. Men trots att miljarder människor fortfarande lever i diktaturer under förtryck och i misär, innehåller millenniemålen inte ett ord om vikten av demokrati eller mänskliga rättigheter. Det går knappast att halvera fattigdomen i världen utan att förbättra mänskliga rättigheter eller stödja utvecklingen mot demokrati. Inte heller kan man förbättra utbildningen eller mödravården, om folket inte får en chans att välja ledare som avser att genomföra sådana reformer. I samband med lanserade sin årliga rapport. Rapporten slår fast att implementeringen av millenniemålen varit allt annat än tillfredsställande. I många fall handlar det om ovilja att dela med sig av makten till folket, som då skulle ha möjlighet att kräva sina rättigheter - politiska, ekonomiska och sociala. Millenniemålen är beslutade och antagna av FN:s medlemsländer. Dock behöver det inte hindra från att inkludera ett demokratimål i nästa millenniemålsrapport, vilken beräknas presenteras . Det skulle skicka en viktig signal till övriga givar- och mottagarländer. Om inte större satsningar på demokratiutveckling görs, kommer FN:s mål för minskad fattigdom aldrig att uppnås, varken 2015 eller . Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Vårt förslag lämnas med anledning av motionerna 2004/05:U21 yrkande 2 och 2005/06:U336 yrkande 8. Mål, målkonflikter och huvuddrag, punkt 1 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om mål, målkonflikter och huvuddrag. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U19 yrkande 3, 2004/05:U331 yrkandena 5 och 6 samt 2005/06:U383 yrkande 4 och avslår motionerna 2004/05:U3 yrkande 1, 2004/05:U21 yrkande 2, 2004/05:U22 yrkandena 2-5, 2004/05:U23 yrkandena 1 och 2, 2004/05:U278 yrkande 1, 2004/05:U307 yrkande 14, 2005/06:U253 och 2005/06:U336 yrkande 8. Inom utvecklings- och biståndspolitiken är mänskliga rättigheter såväl ett medel som ett mål. Den svenska politiken för global utveckling måste ha det grundläggande kravet på mänskliga rättigheter som utgångspunkt. Det är en nödvändighet i utvecklingssamarbetet att hela biståndet genomsyras av mänskliga rättigheter samt att specifika MR-projekt prioriteras. På så sätt främjas människovärdet samt möjligheten att höja levnadsnivån för de fattigaste. anser att det i regeringens skrivelser om den svenska politiken för global utveckling finns brister vad gäller kvantifierbarhet. En mängd mål radas upp, men redovisningen av den genomförda politiken är ofta luddigt beskriven. inser att det naturligtvis inte går att kvantifiera alla mål (exempelvis när det gäller förhandlingar på internationell nivå där "driver" vissa frågor), men tyvärr är den aktuella skrivelsen i nästan alla avseenden för vagt och oprecist formulerad. I och med att tydliga och mätbara mål inte sätts upp, är det dessutom svårt att bedöma om politiken har varit verkningsfull eller ej. Här måste regeringen påskynda sitt arbete att utarbeta lämpliga kvantifierbara mål och metoder. Detta är viktigt, inte minst med tanke på att det är svårt att förbättra sig, om man inte vet vad som skall förbättras. För att kunna mäta genomslaget för den nya politiken är det nödvändigt, anser , att regeringen tydliggör vilka mål man har för olika politikområden och vilka problem man vill lösa. För att nå dit är det nödvändigt att genomföra inventeringar och att regeringens olika departement upprättar tydliga mätbara mål, och delmål, som man vill uppnå inom givna tidsramar. Det är uppenbart att det kommer att uppstå målkonflikter där utvecklingsmålen kommer att stå emot andra mål. För att kunna följa vilka vägval regeringen gör och vilken betydelse fattigdoms- och rättighetsperspektivet har för regeringens beslut behövs det verktyg som identifierar målkonflikter och säkerställer att utvecklingsmålen har företräde. Den nuvarande bristen på målhierarkier ökar risken avsevärt för målkonflikter mellan t.ex. biståndet och orimliga handelsregler. Vi ser mänskliga rättigheter, fattigdomsbekämpning och demokrati som icke förhandlingsbara överordnade mål som skall vara styrande för den förda utvecklingspolitiken. Bristen på transparens är till viss del en följd av bristen på krav på konsekvensanalys och brist på operativa mål för politiken. En del av politikens beslut fattas i t.ex. mellanstatliga forum som EU, och . Just därför blir redovisning av problem, uppsättande av mål och hantering av enskilda fall speciellt viktiga när det gäller agerande i dessa institutioner. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Mitt förslag lämnas med anledning av motionerna 2004/05:U19 yrkande 3, 2004/05:U331 yrkandena 5 och 6 samt 2005/06:U383 yrkande 4. Mål, målkonflikter och huvuddrag, punkt 1 (v) av Sermin Özürküt (v). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om mål, målkonflikter och huvuddrag. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U278 yrkande 1 och 2005/06:U253 samt avslår motionerna 2004/05:U3 yrkande 1, 2004/05:U19 yrkande 3, 2004/05:U21 yrkande 2, 2004/05:U22 yrkandena 2-5, 2004/05:U23 yrkandena 1 och 2, 2004/05:U307 yrkande 14, 2004/05:U331 yrkandena 5 och 6, 2005/06:U336 yrkande 8 och 2005/06:U383 yrkande 4. anser att det finns behov av ökad öppenhet i hur regeringen hanterar målkonflikter. För att det skall vara möjligt måste regeringen tydligare redovisa vilka problem man ser inom de olika målområdena och vilka operativa mål man har inom givna tidsperioder. anser att klass- och könsförhållandena inverkar på samhällens utveckling och påverkas av den internationella politiska utvecklingen. I regeringens proposition Gemensamt ansvar: politik för global utveckling (2002/03:122) ersattes de tidigare fem biståndsmålen med två s.k. perspektiv. Det ena perspektivet betonade kampen mot fattigdomen och det andra bestod i det s.k. rättighetsperspektivet. Därmed finns det stor risk för att könsmaktsperspektivet får en andrarangsroll, både när det gäller kampen mot fattigdom och kampen för rättvisa. För att eliminera risken för att detta sker bör den svenska globala utvecklingspolitiken också kännetecknas av ett tredje perspektiv - könsmaktsperspektivet. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Mitt förslag lämnas med anledning av motionerna 2004/05:U278 yrkande 1 och 2005/06:U253. Konsekvensanalys och samstämmighet, punkt 2 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om konsekvensanalys och samstämmighet. Därmed bifaller motionerna 2004/05:U4 yrkandena 2-4 och 2004/05:U24. En stor brist i regeringens resultatskrivelse 2004/05:161 är att den i så hög grad utgörs av vaga rapporter rörande vad olika departement och myndigheter gör. Det är svårt att utläsa vad regeringen prioriterar och vilka målsättningar som finns. Framför allt saknar vi nya, mätbara mål för hur politiken på ett mer samstämmigt sätt skall bidra till en globalt hållbar och rättvis utveckling. Det handlar exempelvis om vilka ambitioner regeringen har för att finna alternativ till hur de fattigaste ländernas skulder kan avskrivas, om vilka instrument och förslag skall presentera för skuldavskrivningar när det råder enighet om att HIPC (Heavily Indebted Poor Countries) inte räcker. Ger man t.ex. stöd till en utförsäljning av IMF:s guldreserver eller kommer man att lägga förslag till globala oberoende skuldsaneringsfunktioner? Vilka strategier och planer har regeringen för att öka de fattigaste människornas inflytande i de globala institutionerna? Vilka ambitioner och mål har regeringen för att minska odemokratiska informella beslutsformer i handelsavtal och förhandlingar? har understrukit behovet av "inventeringar" av problem- och konsekvensanalyser av olika politikområden. Regeringen bör tydligare klargöra vilka mål man har för olika politikområden och vilka problem man vill lösa. Detta är grundläggande för att det skall gå att mäta vilket genomslaget för den nya politiken är. För att kunna följa regeringens hantering av målkonflikter är det nödvändigt att det införs krav på konsekvensanalyser där just fattigdoms- och rättighetsperspektivet skall vara tongivande. Det skall kunna gå att följa vilka vägval regeringen gör och vilken betydelse fattigdoms- och rättighetsperspektivet har för regeringens beslut. Regeringen bör till nästa års redovisning av politik för global utveckling komma med en förbättrad redovisning i enlighet med det ovannämnda. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Mitt förslag lämnas med anledning av motionerna 2004/05:U4 yrkandena 2-4 och 2004/05:U24. PGU och organisation, punkt 4 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om PGU och organisation. Därmed bifaller motion 2004/05:U21 yrkande 3 och avslår motionerna 2004/05:U4 yrkande 1, 2004/05:U5, 2004/05:U19 yrkande 1, 2004/05:U22 yrkande 1, 2004/05:U261 yrkande 5, 2004/05:U331 yrkandena 4, 7 och 9 samt 2005/06:U349 yrkande 12. har man inom det tjeckiska bildat en "Unit for promotion of transitions" som ska koordinera egen utrikespolitik, arbetet inom EU-institutionerna och FN och stödet till icke-statliga organisationer så att politiken inte skall förlora fokus utan ständigt ha främjandet av övergång till demokrati för ögonen. Arbetet skall rikta sig till såväl länder som redan har inlett en förändringsprocess som länder där man inte ser några framsteg. I början kommer arbetet att koncentrera sig till , och . Den svenska politiken gentemot dessa länder, som till många andra diktaturer, har länge saknat fokus och tydliga målbeskrivningar. Biståndet har inte använts i den utsträckning det varit möjligt för att främja demokratisträvande organisationer.