bet · GS01KU27 · 2005-03-01 00:00:00 — Motion 2004/05:U257yrkande 9 (v) avstyrks följaktligen.En rad åtgärder har vidtagits från regeringens och HomO:s sida i syfteatt undanröja diskriminering av HBT-personer, och detta arbete fortsätter.Utskottet anser, mot denna bakgrund, inte att det behövs etttillkännagivande till regeringen om HBT-politikens allmänna inriktning. Motion2004/05:So604 yrkande 1 (c) avstyrks.Fotografering i smygUtskottets förslag i korthetEn motion (s) om åtgärder mot fotografering och filmning i smyg avstyrksmed hänvisning till arbete.MotionenHillevi () begär i motion 2004/05:K314 att informationspliktoch krav på godkännande bör gälla vid filmning och fotografering isexuella sammanhang och vid badrumsbesök (yrkande 1) och vid filmningeller fotografering av personer i deras eget hem (yrkande 2). Vidarebegärs att det införs en rätt för polisen att beslagta material somtillkommit i strid med detta och att all användning av sådant materialstraffbeläggs samt att det införs en rätt för personer som lämnatgodkännande att vara med och styra över bildernas/filmernas framtidaanvändning (yrkandena 3 och 4).Vissa regler om integritetsskyddIntegritetsskyddet i förhållande till andra enskilda regleras främstgenom bestämmelserna i 4 kap. om brott mot frihet och frid(t.ex. 7 § om ofredande) samt 5 kap. samma balk om ärekränkning somreglerar brotten förtal och förolämpning. Även 3 kap. om brott mot livoch hälsa samt 6 kap. om sexualbrotten innehåller regler som kan sägasutgöra ett skydd för den personliga integriteten. En annan grundläggandeskyddsregel är 2 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207) om ersättning förallvarlig kränkning genom brott som innefattar ett angrepp mot någonsperson, frihet, frid eller ära. I sammanhanget kan också lagen (1988:688)om besöksförbud och lagen (1978:800) om namn och bild i reklam nämnas.En annan skyddslagstiftning som kan nämnas är lagen (1998:150) om allmänkameraövervakning.Högsta domstolen har i en dom 1996 (NJA1996 s. 418) konstaterat att deti svensk rätt inte finns något generellt förbud att utan samtyckefotografera en enskild person. Den åtalades videoinspelning och fotograferingav sin sambo utgjorde inte brott.UtredningarFrågan om en generellt tillämplig bestämmelse till skydd för privatlivethar utretts i skilda sammanhang. fick år1966 i uppdrag att utreda förutsättningarna för ett förstärktintegritetsskydd på personrättens område. Kommittén föreslog i sitt andradelbetänkande, Fotografering och integritet (SOU 1974:85), regler om bl.a. TV-övervakning och förbud mot olovlig fotografering i bostad ellerpå annan skyddad plats. Kommittén fäste vid sitt förslag om kriminaliseringsärskilt avseende vid fotograferingens "bildbevarande" funktion och denplats där den fotograferade befinner sig. Endast för den som befinnersig i sin bostad eller i annan avskildhet är det, ansåg kommittén,möjligt att åstadkomma ett rättsskydd. Kommitténs förslag om TV-övervakningledde till lagstiftning. regleras detta område av lagen (1998:150)om allmän kameraövervakning, som setts över (SOU 2002:110).Förslaget om förbud i vissa fall mot olovlig fotografering gav däremotinte upphov till lagstiftning. I sitt slutbetänkande, Privatlivets fred(SOU 1980:8), behandlade kommittén de problem som hör samman med intrångi privatlivet genom användning och spridning av integritetskränkandematerial. Kommittén presenterade olika uppfattningar vid sidan avvarandra utan att förorda någon mening såsom kommitténs förslag. Enligtden s.k. lagstiftningslinjen skulle den enskildes privatliv ges ettförstärkt straffrättsligt skydd genom en ny bestämmelse i brottsbalkenom "kränkning av privatlivets fred". Slutbetänkandet ledde inte tilllagstiftning.Frågorna överlämnades till som hade ettmassmedieperspektiv, och i sitt slutbetänkande, yttrandefriheten(SOU 1983:70), avrådde från lösningar. Ipropositionen om ändringar i TF m.m. (prop. 1986/87:151) anslöt sigregeringen till bedömningen att det inte borde införas någon särskildlagstiftning till skydd för privatlivets fred.Den tillsatta har bl.a. i uppdragatt kartlägga och analysera sådan lagstiftning som rör den personligaintegriteten samt överväga om det, vid sidan av befintlig lagstiftning,behövs generellt tillämpliga bestämmelser till skydd för den personligaintegriteten, och i så fall lämna förslag till en sådan reglering. Ikartläggningen ingår att göra en översiktlig undersökning av hurintegritetsaspekten har hanterats och reglerats i den lagstiftning somgäller , både på det offentligrättsliga och det privaträttsligaområdet. Med utgångspunkt i denna kartläggning skall kommittén analyseraom skyddet för den personliga integriteten kan anses tillfredsställandereglerat.Kommittén skall överväga om den befintliga lagstiftningen till skyddför den personliga integriteten behöver kompletteras med generellttillämpliga bestämmelser, och i så fall lämna förslag till en sådanreglering. Det kan röra sig om straffbestämmelser eller skadeståndssanktioneraderegler. Även andra lösningar bör kunna övervägas. Det är däremot intekommitténs uppgift att lämna förslag på varje särskilt område inom denbefintliga lagstiftningen. Om denna visar sig innehålla luckor, börkommittén emellertid peka på detta vid kartläggningen.Justitieministern har i ett frågesvar när det gällerkriminalisering av smygfilmning hänvisat till Integritetsskyddskommittén.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening bör resultatet av arbetet i Integritetsskyddskommitténavvaktas. Motion 2004/05:K314 yrkandena 1-4 (s) avstyrks.Bidrag till politiska partier och valkandidaterUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till tidigare ställningstagande ochaviserade överläggningar motionsyrkanden (fp) som gäller fackligaorganisationers bidrag till politiska partier och folkomröstningskampanjer.MotionenCarl B. () begär i motion 2004/05:K334 en lag som skyddarfackligt anslutnas rätt att inte behöva avslöja sina partisympatier föratt undgå att ge bidrag till politiskt parti eller folkomröstningskampanj(yrkande 4). Vidare begärs ett tillkännagivande till regeringen omfackligt anslutnas rätt att slippa ge partibidrag eller bidrag tillfolkomröstningskampanj utan en egen aktiv handling (yrkande 5) samt etttillkännagivande om fackligt anslutnas rätt att inte behöva avslöjapartisympati eller hållning i folkomröstning, för att undgå att genomsin fackliga organisation ge bidrag till politiskt parti (yrkande6).Tidigare behandlingUtskottet avstyrkte en motion (fp, mp) med delvis liknandeinnebörd som den nu aktuella (bet. 2002/03:KU26, s. 79 f.). Utskottethänvisade till att frågan om allmänhetens insyn i hur partierna finansierarsin politiska verksamhet var föremål för utredning. Även frågan om insyni lämnat indirekt stöd, bl.a. från olika intresseorganisationer isamhället, i form av exempelvis stödannonsering, subventionering avannonskostnader och personella resurser omfattades av uppdraget. Somregeringen framhållit var en sådan insyn viktig. Informationen kundeenligt utskottet utgöra ett underlag för väljarna vid val och främja endebatt om etik och bevekelsegrunder i politiken. Informationen kundeockså bidra till den interna fackliga debatten i frågan. Utskottet vardäremot inte berett att ställa sig bakom de långtgående statliga ingreppi föreningars verksamhet som motionen innebar.I en reservation (m, fp, kd, c och mp) begärdes ett tillkännagivande omtilläggsdirektiv till Utredningen om offentlighet för partiers ochvalkandidaters intäkter. Enligt reservanterna var det angeläget attöppenhet och insyn präglar stöd och finansiering av de politiska partierna.Detta måste gälla oavsett arten och graden av stödform. Enligtreservanternas mening borde därför redovisning av de politiska partiernasstöd från fackliga organisationer också belysas av utredningen. Utredningenborde ges tilläggsdirektiv med sådan innebörd.Vid omröstningen i kammare beslöt i enlighet medreservationen (rskr. 2002/03:110).I tilläggsdirektiv till utredningen hänvisade regeringentill att i utredningens uppdrag ingick att, om utredaren fann det befogat,föreslå åtgärder för att öka insynen. Utredningen om offentlighet förpartiers och valkandidaters intäkter avlämnade sitt betänkandeAllmänhetens insyn i partiers och valkandidaters intäkter (SOU 2004:22).Utredningen föreslog att allmänhetens insyn i hur de politiska partiernafinansierar sin politiska verksamhet och hur valkandidaterna finansierarsina kampanjer skall säkerställas genom författningsreglering.När utskottet behandlade frågan om partibidrag från fackligt anslutnapersoner (bet. 2003/04:KU12, s. 25 f.) med anledning av enmotion (fp, mp) från allmänna motionstiden hänvisade utskottet tillutredningen. Enligt utskottets mening var det en angelägen genomlysningsom redovisats av Utredningen om offentlighet för partiers och valkandidatersintäkter. Utskottet ville i likhet med utredningen understryka viktenav öppenhet och insyn för allmänheten när det gäller partiernas intäkter.Utredningsbetänkandet kunde antas bli föremål för remissbehandling ochdärigenom bidra till en debatt på området. Enligt utskottets meningborde den fortsatta beredningen av frågan avvaktas.InterpellationssvarSom svar på en interpellation av med ett antal frågorom behandlingen av förslaget till rättslig reglering av allmänhetensinsyn i partiers och valkandidaters intäkter i SOU 2004:22 har vicestatsminister framhållit att av flera skäl är det ändåviktigt att allmänheten kan få insyn både i hur partierna finansierarsin politiska verksamhet och hur de valkandidater som bedriverpersonvalskampanjer finansierar dem. Väljarna har ett berättigat krav på attkunna använda sådan information som underlag för sina ställningstaganden.Insyn och öppenhet är också ett sätt att stärka det politiska systemetslegitimitet och att förebygga korruption. Betänkandet har remissbehandlatsoch utfallet är blandat. Många remissinstanser delar utredningensuppfattning att allmänhetens insyn i hur partier och kandidater finansierarsina kampanjer bör öka. Många är också positiva till utredningens förslagom lagstiftning. Flera instanser ifrågasätter dock om förslaget ärförenligt med regeringsformen, t.ex. förbudet mot åsiktsregistrering. fortsatta hanteringen av denna fråga var statsrådet angeläget om enbred politisk enighet. Han avsåg därför att ha en dialog med riksdagspartiernaför att ge dem tillfälle att närmare utveckla sin syn på utredningensförslag och på remissutfallet. Innan denna dialog har hållits var haninte beredd att på annat sätt svara på frågor.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande att den fortsattaberedningen av frågan om allmänhetens insyn i partiers m.fl. intäkterbör avvaktas. Motion 2004/05:K334 yrkandena 4-6 avstyrks.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottetsförslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Förstärkta fri- och rättigheter, punkt 1 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om förstärkta fri- och rättigheter. Därmedbifaller motion 2004/05:K418.StällningstagandeI ett gott samhälle måste värdebasen överföras från generation tillgeneration, främst genom familjen. Men även andra signalgivare harbetydelse för denna internalisering (införlivande), exempelvis skolan,medier, kamrater m.fl. Rätten utformad i en lagstiftning är också denen signalgivare. Rätten skall inte vara en samling löst sammanfogadelagar utan skall utgöra en sammanhängande enhet, d.v.s. lagstiftningenskall vara koherent. I ett rättssamhälle har lagarna och lagstiftningenen inre systematik och ett sammanhang. Det finns en rättens helhet.Rätten är alltså inte ett partipolitiskt instrument utan skall sesutifrån detta helhetsperspektiv. Rättens legitimitet är inte bara knutentill sättet för beslutsfattande utan även till medborgarnas socialamedvetenhet, värdeskalor och värderingar. Den legitima rättsstaten måstevisa respekt för de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna. Dithör bl.a. att staten skall respektera varje människas integritet oberoendeav religion, ålder, ras, hudfärg, kön, språk, sexuell identitet, genetiskasärdrag, börd, ekonomisk eller social ställning, funktionshinder,utvecklingsstörning, etnisk eller politisk tillhörighet. Rättssystemetmåste präglas av både förutsebarhet och rättvisa. Förutsebarheten skallskydda den enskilde mot godtycklig maktutövning.Grundläggande kriterier för en fungerande rättsstat är mänskliga fri-och rättigheter, maktdelning, förvaltningens lagenlighet, rättsskyddgenom oavhängiga domstolar och den statliga maktutövningens förutsebarhet.Rättsordningen måste därför präglas av rättslikhet, rättssäkerhet,rättstrygghet, rättstillgänglighet och öppenhet. Rättssäkerhet, likhetinför lagen, den avtalsrättsliga partsautonomin (parters självständighet)och avtalsfrihet skyddar individens behov av att tryggt kunna planerasitt liv. Det är viktigt att successivt sortera ut rättspositivismen urdet rättsliga perspektivet i arbetet att förstärka de mänskliga fri-och rättigheterna. Det svenska skyddet för dessa fri- och rättigheterbehöver vidgas och förstärkas. Exempel på områden som borde bearbetasytterligare är t.ex. vidden av skyddet för den mänskliga integriteten,föräldrarätten, den negativa föreningsfriheten, samvetsfriheten ochäganderätten. Över huvud taget behöver regeringsformens andra kapitelen totalöversyn sett i sitt sammanhang. Området för rättighetsskydd börutvidgas till att omfatta även förhållanden mellan enskilda. Europakonventionenkan antas ålägga konventionsstaterna viss skyldighet att genom lagstiftningtrygga vissa fri- och rättigheter även mellan enskilda.Anförda frågeställningar bör tydliggöras genom tilläggsdirektiv tillförfattningsutredningen. Detta bör med bifall till motion 2004/05:K415(kd) ges regeringen till känna.2. Rättsligt bindande skydd mot diskriminering, punkt 2 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om rättsligt bindande skydd mot diskriminering.Därmed bifaller motion 2004/05:K415.StällningstagandeDet behövs ett tydligt diskrimineringsskydd för människans integritetoberoende av religion, ålder, ras, hudfärg, kön, språk, sexuell identitet,genetiska särdrag, börd, ekonomisk eller social ställning, funktionshinder,utvecklingsstörning, etnisk eller politisk tillhörighet. Detta skyddmåste vara effektivt inte enbart i förhållandet mellan den enskilde ochdet allmänna utan rättsstaten måste också tillförsäkra ett sådant skyddmellan enskilda. Det är därför angeläget med skyddsregler i grundlagensom är rättsligt bindande och därmed också kan användas i rättsligaprocesser. Enligt regeringsdirektiv görs nu en totalöversyn avregeringsformen. Vid en sådan översyn bör det i motionen aktualiserade områdetockså upptas till behandling. Detta bör med bifall till motion 2004/05:K415(kd) ges regeringen till känna.3. Åtgärder mot diskriminering, punkt 3 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om åtgärder mot diskriminering. Därmed bifallerriksdagen motion 2004/05:Sf288 yrkande 12 och bifaller delvis motion2004/05:K373.StällningstagandeAll diskriminering måste bekämpas på ett kraftfullt sätt. Utöver en nyordning som ersätter dagens splittrade, ineffektiva och inskränktalagstiftning behövs också att påföljden av diskrimineringen skall skärpasbetydligt, inte minst i form av substantiella skadestånd. Emellertidbör inte diskrimineringen (s.k. positiv särbehandling) användas för attbekämpa diskriminering. Kvoter och gruppreferenser bör undvikas. Varjeindivid bör bedömas som individ, på grund av sina färdigheter ochtalanger, och inte för att man tillhör en grupp eller har en viss hudfärg,religion eller ursprung. Vad som anförts om behovet av att skärpa kampenmot diskrimineringen och avvisa kvoteringstänkandet bör med bifall tillmotionerna 2004/05:Sf 288 (fp) yrkande 12 och 2004/05:K373 (m) delvisges regeringen till känna.4. Kampanj mot rasism, punkt 4 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om en kampanj mot rasism. Därmed bifaller riksdagenmotion 2004/05:Ju332 yrkande 5.StällningstagandeNär osäkerheten bland unga växer finns det ideologiskt övertygadehögerextremister som söker exploatera detta och inte drar sig för attkasta in unga människor i konflikter, hat och destruktiva beteenden.Samhället måste på olika sätt möta rasismen när den visar upp sitt fulatryne. En bred samhällskampanj som startar diskussioner på allaarbetsplatser, skolor och universitet skulle vara en bra satsning. När storarasistiska marscher genomförs i vårt land får de inte mötas med tystnad.Det går inte att negligera bort rasismen. I stället borde alla demokratinsvänner, hela det öppna samhället, samlas till motvärn. Alla partier,fack och folkrörelser borde gemensamt markera mot rasismen på sammasätt som gjordes efter det nazistiska mordet på syndikalisten 1999. De manifestationerna visade att det inte fanns någotutrymme för rasismen att växa i , och de rasistiska organisationernaslogs sönder i interna stridigheter. Samma kraftsamling behövs nu igen.Detta bör med bifall till motion 2004/05:Ju332 yrkande 5 ges regeringentill känna.5. Skydd mot diskriminering på grund av könsidentitet, punkt 5 (fp, v,mp)av (), (), () ochGustav ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen antar som vilande det förslag till lag om ändringi regeringsformen som finns i bilaga 2. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2004/05:K272 yrkande 1, 2004/05:K336 yrkande 1, 2004/05:L295yrkande 12 och 2004/05:U257 yrkande 6.StällningstagandeI 1 kap. 2 § regeringsformen fastslås ett program- och målsättningsstadgandesom ger uttryck för vissa principer som skall vara vägledande församhällsverksamhetens inriktning. Stadgandets främsta funktion är enligtförarbetena att ålägga det allmänna att positivt verka för att deifrågavarande målsättningarna i största möjliga utsträckning förverkligas(se prop. 2001/02:72). I stadgandets fjärde stycke anges vilka grunderför diskriminering eller särbehandling i samhället som det allmännaskall motverka. Den genomförda reformen att det allmänna skallmotverka diskriminering på grund av sexuell läggning är bra, men intetillräcklig. För att vi skall säkerställa alla människors rätt tillrespekt och lika behandling skall målsättningsstadgandet även inkluderakönsidentitet. Det finns annars en risk att åtskillnaden ger fel signaler.Mot denna bakgrund bör med bifall till motionerna 2004/05:K272yrkande 1 (v), 2004/04:K336 yrkande 1 (v, fp, c, mp), 2004/05:L295yrkande 12 (fp) och 204/05:U257 yrkande 6 (v) som vilande anta det förslagtill lag om ändring i regeringsformen som finns i bilaga 2.6. HBT-förordning, punkt 7 (v, mp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om HBT-politikens allmänna inriktning. Därmedbifaller motion 2004/05:U257 yrkande 9.StällningstagandeI betänkandet Från verksförordning till myndighetsförordning (SOU2004:23) föreslås att det inom varje myndighet skall finnas ett systemför intern styrning och kontroll för att verksamheten skall kunna följasupp och kontrolleras. Om statsförvaltningen skall kunna leva upp tillprincipen om alla människors lika värde, oavsett sexuell tillhörigheteller könsidentitet, är det av väsentlig betydelse att HBT-dimensionenintegreras i all statlig verksamhet. Därför bör alla myndigheter få iuppdrag att återrapportera till regeringen resultat och uppnådda målinom HBT-området. För att myndigheter på ett ändamålsenligt sätt skallkunna redovisa mål och resultat inom HBT-området krävs dock en särskildHBT-förordning innehållande konkreta och utvärderingsbara mål för attundanröja diskrimineringen av HBT-personer. Erfarenheterna hittillsvisar att HBT-kunskaperna är bristfälliga och statlig diskrimineringförekommer. Ett tydligt exempel på en myndighet som diskriminerarhomosexuella, bisexuella och transpersoner är när dethandlägger ärenden som rör visum, anknytning och asyl. En särskildHBT-förordning skulle säkerställa att HBT-frågorna integreras fullt uti alla myndigheternas arbete. Därför bör det införas en särskildHBT-förordning innehållande konkreta och utvärderingsbara mål för attavskaffa diskrimineringen av HBT-personer i statsförvaltningen. Dettabör med bifall till motion 2004/05:U257 yrkande 9 som sinmening ge regeringen till känna.7. HBT-politikens allmänna inriktning, punkt 8 (fp, c)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om HBT-politikens allmänna inriktning. Därmedbifaller motion 2004/05:So604 yrkande 1.StällningstagandeDet är en viktig politisk uppgift att fördriva de sista resterna avformell diskriminering av homo-, bi- och transpersoner samt attintensifiera kampen mot den sociala diskriminering som fortfarande pågår istora delar av samhället trots stora framsteg under senare år.Samhällsgemenskapen är till för alla! Familjeperspektivet är särskilt viktigteftersom nära och ansvarsfulla mellanmänskliga band är av störstabetydelse för människors livskvalitet och bidrar till ett bättre fungerandesamhälle. Det har präglats av en mycket stark positivförändring av både allmänhetens och politikens attityder till homo-,bi- och transpersoners likaberättigande. Detta får dock inte dölja detfaktum att förtrycket är stort - inte minst i många socialasammanhang - och att många HBT-personer känner utanförskap och rädsla.Politiken måste helhjärtat ta ställning för att ändra dessa attityder.I stora delar av världen är läget mycket mörkare. Förbud mot homosexualitet,dödsstraff och stark social intolerans förekommer i många länder. Äveninom Europeiska unionen skiftar HBT-personers ställning kraftigt frånland till land. Även om likaberättigande för HBT-personer inte finnsmed bland FN:s mänskliga rättigheter, har de precis samma status somandra stadganden om minoriteters likaberättigande. Den svenska HBT-politikenmåste ha ett tydligt internationellt perspektiv för att hävda allamänniskors lika rätt och värde oavsett vem man älskar och oavsett varman bor. Vad som ovan anförs om den svenska HBT-politikens allmännainriktning mot att bekämpa formell och social diskriminering, omfamiljeperspektiv, attitydpåverkan och internationellt perspektiv bör medbifall till motion 2004/05:So604 yrkande 1 (c) ges regeringen till känna.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagMotioner från allmänna motionstiden /05:K272 av m.fl. (v):1. beslutar att 1 kap. 2 § fjärde stycket regeringsformen gesföljande lydelse: "Det allmänna skall verka för att demokratins idéerblir vägledande inom samhällets alla områden samt värna den enskildesprivatliv och familjeliv. Det allmänna skall verka för att alla människorskall kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället. Det allmännaskall motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet,funktionshinder, sexuell läggning, könsidentitet, ålder eller annanomständighet som gäller den enskilde som person. "2004/05:K314 av ():1.