bet · GT01SoU2 · 2005-10-18 00:00:00 — Handel med läkemedel samt andra läkemedelsfrågor I betänkandet behandlas en motion (kd, m, fp, c) som väckts med stöd av 3 kap. 13 § riksdagsordningen (händelse av större vikt) samt ett drygt fyrtiotal motionsyrkanden i olika läkemedelsfrågor från den allmänna motionstiden . Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden främst med hänvisning till utskottets tidigare ställningstaganden och pågående arbeten på området. I betänkandet finns 15 reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Tillsättande av särskilt utskott avslår motion 2004/05:So38 yrkande 4. Reservation 1 (m, fp, kd, c) avslår motionerna 2004/05:So38 yrkandena 1 och 2, 2004/05:So228, 2004/05:So233, 2004/05:So262, 2004/05:So265 yrkande 4, 2004/05:So297, 2004/05:So335, 2004/05:So394 yrkande 23, 2004/05:So493, 2004/05:So596 yrkande 7, 2004/05:So605 yrkande 26 och 2004/05:N256 yrkande 18. Reservation 2 (m, fp, kd, c) avslår motion 2004/05:So282. avslår motion 2004/05:So605 yrkande 24. Reservation 3 (kd) avslår motionerna 2004/05:So468 och 2004/05:So574. Reservation 4 (m, fp, kd, c) En säker och rationell förskrivning och användning av läkemedel avslår motionerna 2004/05:So555 yrkandena 1 och 2, 2004/05:So594 yrkande 12 och 2004/05:So623 yrkandena 1-3. Reservation 5 (m, fp, kd, c) avslår motion 2004/05:So582. avslår motion 2004/05:So265 yrkande 2. avslår motionerna 2004/05:So338 och 2004/05:So474. avslår motionerna 2004/05:So422 yrkandena 1 och 2, 2004/05:So451 yrkandena 1 och 2 samt 2004/05:So667. Reservation 6 (v, mp) Kroniskt sjuka patienters möjligheter till egenvård avslår motion 2004/05:So265 yrkande 3. avslår motion 2004/05:So394 yrkande 20. Reservation 7 (c) avslår motionerna 2004/05:So394 yrkande 19 och 2004/05:So570. avslår motionerna 2004/05:So394 yrkande 21 i denna del, 2004/05:So504 yrkandena 1 och 2, 2004/05:So598 yrkande 3 och 2004/05:A352 yrkande 5. Reservation 8 (m, fp, c) Reservation 9 (kd) Reservation 10 (v) Reservation 11 (mp) Studier av läkemedels effekter på äldre och barn avslår motion 2004/05:So394 yrkande 21 i denna del. Reservation 12 (m, fp, kd, c) avslår motionerna 2004/05:So394 yrkande 22, 2004/05:So465 yrkandena 1 och 2, 2004/05:MJ261 yrkande 3 och 2004/05:MJ435 yrkande 3. Reservation 13 (m, fp, kd, c) Reservation 14 (v) Reservation 15 (mp) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Ärendet och dess beredning Företrädare för Svensk Dagligvaruhandel, och har vid sammanträde framfört synpunkter vad beträffar detaljhandeln med läkemedel. Tillsättande av särskilt utskott Utskottets förslag i korthet bör, med hänvisning till det utredningsarbete som beslutats på läkemedelsområdet, avslå ett motionsyrkande om att tillsätta ett särskilt utskott i för att bl.a. bereda ett förslag till permanent avreglering av detaljhandeln med läkemedel. Jämför reservation 1 (m, fp, kd, c). I motion 2004/05:So38 av m.fl. (kd, m, fp, c) som väckts med stöd av 3 kap. 13 riksdagsordningen (händelse av större vikt) begärs att beslutar att tillsätta ett särskilt utskott för att analysera konsekvenserna av ändringarna 4 § lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. samt för att bereda de förslag till en permanent ordning för en avreglering av detaljhandeln med läkemedel som återfinns i SOU 1998:28, Läkemedel i vård och handel (yrkande 4). Motionärerna anför att bör ansvara för att utarbeta ett regelverk för en mer permanent omreglering av detaljhandeln med läkemedel. Detta arbete bör bedrivas inom ett i särskilt tillsatt utskott. Genom att arbetet bedrivs i ett riksdagsutskott garanteras en parlamentarisk insyn i processen. Det skapar också, enligt motionärernas uppfattning, möjlighet att genom utskottsinitiativ snabbt nå fram till beslut om detta skulle visa sig nödvändigt. Som utgångspunkt för sitt arbete med att finna formerna för en omreglering bör utskottet använda SOU 1998:28, Läkemedel i vård och handel, samt de ytterligare beredningsunderlag som finns i med anledning av utredningen. Av 4 kap. 2 § riksdagsordningen (RO) framgår att inom sig för varje valperiod tillsätter ett konstitutionsutskott, ett finansutskott, ett skatteutskott och ett erforderligt antal andra utskott. Valet gäller till valperiodens slut. kan även tillsätta utskott för längst den tid som återstår av valperioden. I tilläggsbestämmelserna till lagrummet anges de sexton utskott som skall tillsättas och att , för det fall ytterligare något utskott tillsätts, skall ange detta utskotts huvudsakliga arbetsuppgifter. Regeringen har, som utskottet återkommer till nedan, tillkallat en särskild utredare att se över detaljhandeln med nikotinläkemedel. Detta sker som ett första steg i avvaktan på en mer omfattande reglering av detaljhandeln med läkemedel. Utskottet anser att resultatet av utredningsarbetet bör avvaktas och att det därför saknas anledning att tillsätta ett särskilt utskott i som skall utarbeta ett regelverk för en mer permanent omreglering av detaljhandeln. Motion 2004/04:So38 (kd, m, fp, c) yrkande 4 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet bör, med hänvisning till det utredningsarbete som beslutats på läkemedelsområdet, avslå dels motioner om att apoteksmonopolet skall avskaffas, dels ett motionsyrkande om att apoteksmonopolet bör bestå. Med hänvisning till detta utredningsarbete bör även avslå motionsyrkanden om att nikotinläkemedel bör få säljas där tobak säljs. Ett motionsyrkande om att nikotinläkemedel bör ingå i apoteksombudens sortiment får anses tillgodosett då dessa läkemedel redan ingår i ombudens sortiment. Jämför reservation 2 (m, fp, kd, c). I motion 2004/05:So38 av m.fl. (kd, m, fp, c) begärs att beslutar om ändring av lydelsen i 4 § lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. på så sätt att det görs möjligt för var och en som beviljas tillstånd av att bedriva detaljhandel med receptbelagda läkemedel (yrkande 1). Vidare begärs i motionen att beslutar om ändring av lydelsen i 4 § lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. på så sätt att det görs möjligt för var och en som beviljas tillstånd av att bedriva detaljhandel med receptfria läkemedel (yrkande 2). Enligt motionärerna bör, i stället för dagens ordning med ett statligt monopol, licensierade butiker och apotek ges möjlighet att sälja receptfria respektive receptbelagda läkemedel. Erfarenheter från andra länder visar att ökad mångfald har lett till fler apotek, bättre tillgänglighet och service såväl i glesbygd som i storstad samt lägre läkemedelskostnader för den enskilde. Motionärerna anför vidare att detaljhandel med receptbelagda läkemedel skall vara förbehållet de butiker och apotek som har en farmaceutiskt utbildad personal tillgänglig under hela öppethållandet och som får tillstånd för sådan handel av . Det skall inte vara tillåtet för tillståndsinnehavarna att sälja receptbelagda läkemedel på annat sätt än genom personlig expediering av farmaceutiskt utbildad personal. Vad gäller detaljhandel med receptfria läkemedel behöver, enligt motionärerna, kraven inte vara lika högt ställda. Detta gäller speciellt för receptfria läkemedel för rökavvänjning och mot åkommor som förkylning, huvudvärk m.m. bör kunna ge tillstånd till alla de butiker som kan visa på att de kan ordna försäljningen så att man dels kan följa de råd som finns gällande olika läkemedel, dels kan placera läkemedlen på ett sådant sätt att de finns i ett bemannat område av butiken t.ex. i direkt anslutning till utgångskassorna. I motion 2004/05:So335 av och (båda s) väckt under allmänna motionstiden begärs ett tillkännagivande om vikten av att behålla nuvarande apoteksorganisation. Att läkemedel också i fortsättningen säljs av eller av ombud som står under kontroll handlar enligt motionärerna i grunden om den enskildes säkerhet och trygghet. Det finns i 900 apotek och 1 000 apoteksombud. Det är en bred verksamhet som det finns ett mycket stort förtroende för. I ett stort antal motioner väckta under allmänna motionstiden framställs krav på att monopol skall avvecklas. I motion 2004/05:So596 av m.fl. (m)begärs ett tillkännagivande om att monopol skall avskaffas (yrkande 7). Motionärerna anför att det är viktigt att enkla och väl beprövade läkemedel kan tillhandahållas för allmänheten på de ställen där den handlar sina dagligvaror. Försäljning via dagligvaruhandeln bör bli tillåten genom licensiering av dessa butiker. I motion 2004/05:So605 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivande om avskaffande av apoteksmonopolet (yrkande 26). Motionärerna anför att det svenska apoteksmonopolet bör avskaffas . Det finns goda skäl att tro att det går att åstadkomma effektivisering och därmed lägre kostnader genom fri konkurrens på detta område. I motion 2004/05:So394 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande om att monopol bör avskaffas (yrkande 23). Motionärerna pekar på att är det enda land i som har monopol på apoteksverksamhet. Motionsyrkanden som syftar till att apoteksmonopolet skall avskaffas framförs även i motionerna 2004/05:So228 av (), 2004/05:So233 av (), 2004/05:So297 av och (), 2004/05:So493 av () samt 2004/05:N256 av m.fl. (kd) (yrkande 18). Ett antal motioner rör att nikotinläkemedel bör ges ökad tillgänglighet. I motion 2004/05:So282 av () begärs ett tillkännagivande om att öka tillgängligheten till nikotinläkemedel. Motionären pekar på att tobak säljs på 34 000 inköpsställen medan nikotinläkemedel endast kan köpas på de 900 apoteken. Ett enkelt sätt att komma till rätta med denna obalans vore att inkludera nikotinläkemedel i apoteksombudens sortiment. I motion 2004/05:So262 av och (båda m) begärs ett tillkännagivande om försäljning av nikotinläkemedel. Motionärerna ifrågasätter varför tobak skall vara mer tillgängligt för kunderna än hjälpmedlen för att sluta med tobaksmissbruket. I motion 2004/05:So265 av () begärs ett tillkännagivande om att receptfria nikotinläkemedel bör få säljas av alla näringsidkare (yrkande 4). Bakgrund och tidigare behandling har i en dom (mål C-438/02) efter en begäran om förhandsavgörande från prövat frågan om det svenska apoteksmonopolet strider mot artikel 31.1 EG, som rör statliga handelsmonopol. I domen sägs bl.a. att rättspraxis rörande tolkningen av artikeln inte fordrar att statliga handelsmonopol skall avskaffas utan i stället föreskriver att monopolet skall utformas på ett sådant sätt att ingen diskriminering med avseende på anskaffnings- och saluföringsvillkor föreligger mellan medlemsstaternas medborgare. Avslutningsvis besvarar domstolen frågeställningen i begäran om förhandsavgörande på följande sätt. Artikel 31.1 EG utgör hinder för en ordning som innebär en ensamrätt till detaljhandel och som är utformad på ett sådant sätt som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen. Mot bakgrund av dom har ett nytt verksamhetsavtal ingåtts mellan staten och (2005:630). Av avtalet framgår bl.a. att den som innehar ett godkännande för försäljning av läkemedel kan begära ett skriftligt beslut som redovisar skälen till att denna innehavares läkemedel inte lagerhålls på lokalt apotek. Innehavaren har vidare rätt att överklaga beslutet hos (förutvarande ). Nämndens utökade uppgifter framgår av förordning (1994:2048) med instruktion för (2005:601). Regeringen har , i avvaktan på en mer omfattande reglering av detaljhandeln med läkemedel, tillkallat en särskild utredare för att, som ett första steg, analysera om detaljhandel till konsument med receptfria läkemedel innehållande nikotin (receptfria nikotinläkemedel) skall få bedrivas av andra än . Om utredaren i sin analys finner att detaljhandeln med receptfria nikotinläkemedel bör förändras skall författningsförslag lämnas som möjliggör detta och som kan beaktas i den mer omfattande utredningen. Uppdraget skall redovisas . Vidare framgår av direktiven att resultaten av denna utredning kan komma att beaktas i den kommande utredning vars uppdrag kommer att preciseras i ett mer omfattande tilläggsdirektiv . Utskottet har vid upprepade tillfällen behandlat motioner med yrkanden om att apoteksmonopolet bör avskaffas och att detaljhandeln med läkemedel bör konkurrensutsättas, senast i betänkande 2003/04:SoU1 (s. 108 f.). Utskottet vidhöll i betänkandet sin inställning att det saknas skäl att konkurrensutsätta detaljhandeln med läkemedel och avstyrkte motionerna (res. Utskottet har , senast i betänkande 2004/05:SoU 21 (s. 21 f.) behandlat motionsyrkanden om att nikotinersättningsmedel bör ges ökad tillgänglighet. Utskottet vidhöll i betänkandet alltjämt sin uppfattning att om nikotinersättningsmedel görs lika tillgängliga som tobaksvaror finns det en risk att medlen uppfattas som ersättning för tobak och inte som en produkt som skall användas för att sluta röka. Motionen avstyrktes (res. I ett flertal motionsyrkanden framförs krav på att apoteksmonopolet bör avskaffas. Som redovisats ovan har regeringen tillkallat en särskild utredare som skall se över detaljhandeln med nikotinläkemedel. Omfattande tilläggsdirektiv aviseras till . Detta arbete bör enligt utskottets mening inte föregripas, och något initiativ bör därför inte tas med anledning av vad som anförs i motionerna 2004/05:So38 (kd, m, fp, c) yrkandena 1 och 2, 2004/05:So228 (m), 2004/05:So233 (m), 2004/05:So297 (kd), 2004/05:So394 (c) yrkande 23, 2004/05:So493 (m), 2004/05:So596 (m) yrkande 7, 2004/05:So605 (kd) yrkande 26 och 2004/05:N256 (kd) yrkande 18. Motionerna avstyrks därför. Även motion 2004/05:So335 (s), vari förespråkas ett bibehållande av apoteksmonopolet, bör avstyrkas på denna grund. I motionerna 2004/05:So262 (m) och 2004/05:So265 (c) yrkande 4 efterfrågas en ökad tillgänglighet till nikotinläkemedel. Utskottet anser att den tillsatta utredningens arbete bör avvaktas även här. Motionerna avstyrks därför. Nikotinläkemedel finns tillgängliga hos apoteksombuden. Motion 2004/05:So282 (m) är därför tillgodosedd. Utskottets förslag i korthet bör avslå motioner om en begränsning av högkostnadsskyddet i läkemedelsförmånen. bör även avslå ett motionsyrkande rörande kravet på arbetsplatskod. Jämför reservationerna 3 (kd) och 4 (m, fp, kd, c). I motion 2004/05:So605 av m.fl. (kd) begärs ett tillkännagivande om arbetsplatskod som följer kompetensen (yrkande 24). Ett stort antal läkare förskriver läkemedel utanför den egentliga hälso- och sjukvården. Motionärerna anser att det bör prövas att förse dessa läkare med en egen kod som följer kompetensen. I motion 2004/05:So468 av () begärs ett tillkännagivande om att se över frikortssystemet för läkemedel. Motionären pekar på att systemet med frikortet är kostnadsdrivande. Om patienterna måste betala åtminstone en mindre avgift varje gång de hämtar ut ett recept skulle det sannolikt verka hämmande på läkemedelsåtgången. I motion 2004/05:So574 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande om förändring av läkemedelsförmånen. Motionärerna anför att ett sätt att förändra läkemedelsförmånen skulle kunna vara att införa en expeditionsavgift per läkemedel för patienter som fått frikort för läkemedel. Gällande rätt och tidigare behandling trädde lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. i kraft (prop. 2001/02:63, bet. 2001/02:SoU10, rskr. 2001/02:194). En ny ordning infördes därigenom för det offentliga subventionssystemet rörande läkemedel. Den förutvarande ordningen med en i väsentliga avseenden automatisk subventionering av receptbelagda läkemedel som åsatts ett försäljningspris i särskild ordning övergavs. En ny självständig nämndmyndighet - - inrättades med uppgift att ansvara för beslut rörande subventionering och prisreglering i fråga om läkemedel och andra varor som ingår i läkemedelsförmånerna. Läkemedel kan ingå i läkemedelsförmånerna endast om de uppfyller vissa kriterier som anges i lagen. Grundläggande utgångspunkter är i detta sammanhang de mål för hälso- och sjukvården som anges i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), nämligen människovärdesprincipen och behovs- och solidaritetsprincipen. I ljuset av dessa utgångspunkter skall pröva om läkemedel uppfyller det kriterium avseende kostnadseffektivitet som anges i lagen om läkemedelsförmåner m.m. Vidare uppställs ett kriterium avseende marginalnytta, dvs. det får inte finnas andra tillgängliga läkemedel eller behandlingsmetoder som enligt en avvägning mellan avsedd effekt och skadeverkningar som avses i 4 § läkemedelslagen är att bedöma som väsentligt mer ändamålsenliga. En ytterligare förutsättning för att ett läkemedel skall ingå i förmånerna är att receptet är försett med uppgift som identifierar den arbetsplats som receptutfärdaren tjänstgör vid (arbetsplatskod). Enligt 5 § lagen är den som inköpt förmånsberättigade varor till en kostnad som uppgår till under återstoden av året helt befriad från betalningsskyldighet. I betänkande 2003/04:SoU7 behandlade utskottet motionsyrkanden om arbetsplatskod och förskrivarkod (s. 17 f.). I denna del anfördes följande. I flera motioner framförs kritik mot kravet på arbetsplatskod för att ett förskrivet läkemedel skall omfattas av läkemedelsförmånerna. Såvitt utskottet erfarit har landstingen, genom olika modeller, lyckats få det nya systemet att fungera mycket väl. Enligt utskottet saknas därför skäl till något initiativ från sida i frågan om arbetsplatskoder. Såvitt gäller förskrivarkoder vidhåller utskottet att dessa tills vidare bör vara frivilliga. Motionerna - - - avstyrks (ej res. Utskottet har inte ändrat uppfattning i fråga om kravet arbetsplatskod för att ett förskrivet läkemedel skall omfattas av läkemedelsförmånen. Motion 2004/05:So605 (kd) yrkande 24 avstyrks därför. Utskottet kan inte ställa sig bakom de förslag för att begränsa högkostnadsskyddet i läkemedelsförmånen som framförs i motionerna 2004/05:So468 (fp) och 2004/05:574 (s). Utskottets förslag i korthet bör avslå motioner om att på olika sätt åstadkomma en säkrare och mer rationell förskrivning och användning av läkemedel. Motionerna rör bl.a. behovet av producentobunden utbildning, rapportering av biverkningar, läkemedelsgenomgångar och startförpackningar för läkemedel. Utskottet hänvisar i huvudsak till pågående arbete på området. Jämför reservationerna 5 (m, fp, kd, c), 6 (v, mp) och 7 (c). I motion 2004/05:So394 av m.fl. (c) begärs ett tillkännagivande om kontinuerlig vidareutbildning för förskrivare av läkemedel, hälso- och sjukvårdspersonal och konsumenter (yrkande 19). Vidare begärs ett tillkännagivande om att en fond för fortbildning av förskrivare av läkemedel och hälso- och sjukvårdspersonal bör inrättas (yrkande 20). Motionärerna anför att genom en typ av gemensam fond, där alla läkemedelsföretag tar ett samlat ansvar för fortbildning, läggs en grund för långsiktig hållbarhet inom läkemedelsindustrin med patientperspektivet som den självklara utgångspunkten. Det skulle också minska risken att läkare kommer i beroendeställning till enskilda läkemedelsföretag. Tre motioner rör rapporteringen av biverkningar. I motion 2004/05:So451 av m.fl. (v)begärs ett tillkännagivande om att skyldigheten att rapportera läkemedelsbiverkningar även skall omfatta sjuksköterskor. Motionärerna anför att studier har visat att läkare av flera orsaker är dåliga på att rapportera biverkningar. Enligt motionärerna kan en lämplig åtgärd därför vara att utvidga skyldigheten att rapportera biverkningar till att även omfatta sjuksköterskor (yrkande 1). Vidare begärs ett tillkännagivande om att utreda möjligheten för patienten själv att rapportera läkemedelsbiverkningar (yrkande 2). Enligt motionärerna skulle detta kunna ske genom exempelvis blanketter som lämnas hos eller via Internet. I motion 2004/05:So422 av () begärs ett tillkännagivande om behovet av en konstruktiv genomgång av möjliga samverkansparter för att skapa ett väl fungerande system för rapportering av läkemedelsbiverkningar (yrkande 1). Vidare begärs i motionen ett tillkännagivande om möjligheter till samarbete med olika parter i syfte att använda det samlade kunnandet och befintliga resurser för att skapa en lösning där brukarmedverkan garanterar löpande kvalitetssäkring (yrkande 2). Motionären pekar på att läkarnas och konsumenternas rapporter kompletterar varandra. Vidare är det bevisat att direktrapportering från läkemedelsanvändarna kan resultera i tidigare upptäckter av läkemedelsproblem. I motion 2004/05:So667 av () begärs ett tillkännagivande om att stärka konsumentens roll i läkemedelsfrågan. Motionären anser att det är nödvändigt att utveckla system för patienter, anhöriga och vårdare som ger möjlighet att dels rapportera misstänkta svåra biverkningar av läkemedel, dels få hjälp med att hantera den uppkomna situationen. I motion 2004/05:So594 av m.fl. (m) begärs ett tillkännagivande om behovet av ökad kompetens på läkemedelsområdet (yrkande 12). Motionärerna anför att man räknar med att varannan äldre felbehandlas. Detta borde kunna undvikas genom bättre utbildning, individbaserat läkemedelsregister och genom att ta in farmaceutkompetens i den patientnära vården. I motion 2004/05:So623 av ()begärs ett tillkännagivande om behovet av att stärka vårdgivarnas kunskap om biverkningar av läkemedel (yrkande 1). Motionären anför att undersökningar har visat att av patienterna som tvingas uppsöka den internmedicinska akutsjukvården drabbats av problem orsakade av läkemedel. Vidare begärs ett tillkännagivande om behovet av att stärka den kliniska forskningen kring äldre och läkemedel (yrkande 2) Motionären pekar på att problemet med läkemedelsbiverkningar kanske är allra allvarligast bland äldre patienter som ofta har ett flertal olika läkemedel. Avslutningsvis begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ge i uppdrag att se över vilka åtgärder som krävs för att stärka kunskapen hos blivande läkare i frågor som rör klinisk farmakologi (yrkande 3). Motionären anser att det finns en brist på oberoende information inom sjukvården då det på många håll saknas kompetens i klinisk farmakologi. I motion 2004/05:So555 av () begärs tillkännagivanden dels om att systematiska läkemedelsgenomgångar bör införas i äldrevården (yrkande 1), dels om att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram en modell för vad läkemedelsgenomgångarna skall innehålla och hur de skall genomföras (yrkande 2). I motion 2004/05:So582 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande om generisk förskrivning, återrapportering och patientjournallagen. Enligt motionärerna bör det nuvarande systemet med generiskt utbyte ersättas med generisk förskrivning. I motion 2004/05:So265 av ()begärs ett tillkännagivande om behovet av att genomföra en översyn av förskrivning av läkemedel där bakgrund och orsakssamband till förskrivningen klargörs i syfte att skapa en mänskligare vård (yrkande 2). Enligt motionären bör möjligheten för huvudmannen att kontrollera förskrivningsrätten av läkemedel analyseras. I två motioner efterfrågas startförpackningar för läkemedel. I motion 2004/05:So474 av () begärs ett tillkännagivande om läkemedelsförskrivning. Motionären anser att kostnaderna för läkemedel skulle kunna sänkas om läkemedel förskrivs i mindre doser/förpackningar. I motion 2004/05:So338 av och (båda s) begärs ett tillkännagivande om att all receptbelagd medicin skall finnas i provförpackningar. Motionärerna pekar på att kostnaderna för den enskilda patienten, trots högkostnadsskydd, är stora och att det därför är mycket olyckligt när patienten upptäcker att just den medicin som läkaren skrivit ut inte fungerar tillfredsställande eller att han eller hon inte tål densamma. I motion 2004/05:So265 av ()begärs ett tillkännagivande om att ge kroniskt sjuka rätten att, vid behov och på egen begäran, köpa receptbelagda läkemedel mot sin specifika sjukdom (yrkande 3). Motionären anför att kroniker, efter många års sjukdom, är mer eller mindre experter på sin sjukdom. Mot den bakgrunden och för att avlasta och effektivisera hälso- och sjukvården bör de kroniskt sjuka kunna gå direkt till utan föregående läkarbesök och läkemedelsförskrivning. I motion 2004/05:So570 av m.fl. (s) begärs ett tillkännagivande om behovet av att tillsätta ett medicinskt expertråd för läkemedelsforskning.