bet · GS01SOU10 · 2005-02-01 00:00:00 — Utskottet hänvisar bl.a. till ettuttalan-de från reservation 70 (v).MotionerI motion 2003/04:So420 av m.fl. (v)begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförsom reglering av plastikkirurgi som inte ärmedicinskt motiverad (yrkande 1). Motionärerna anföratt alltfler och allt yngre genomgår plastikkirurgisom inte är medicinskt motiverad. En åldersgräns föricke medicinskt motiverad plastikkirurgi börinföras. Det bör också vara obligatoriskt förplastikkirurgen att muntligt och skriftligtinformera om de risker som ett plastikkirurgisktingrepp kan innebära. Vidare begärs i yrkande 2 etttillkännagivande om det ekonomiska ansvaret vidplastikkirurgi som misslyckas. Motionärerna påpekaratt har i uppdrag att utreda denplastikkirurgiska vården. Detta uppdrag börkompletteras till att omfatta den ekonomiskaansvarsfrågan, när plastikkirurgiska ingrepp somutförts utan medicinsk indikation på privatklinikmisslyckats.I motion 2004/05:So388 av m.fl. (v)begärs ett tillkännagivande om åldersgräns förplastikkirurgi utan medicinsk indikation. Enligtmotionärerna utförs plastikkirurgi som omfattarintimkirurgi samt plastikkirurgi som inte ärmedicinskt motiverad på alltfler unga, och därförfinns det ett behov av regler.I motion 2003/04:So416 av m.fl. (v)begärs en analys av förekomsten av intimkirurgi(yrkande 1).Bakgrund och tidigare behandling m.m.Motionsyrkanden om åldersgräns för plastikkirurgibehandlades senast av utskottet i betänkande2001/02:SoU13 Hälso- och sjukvårdsfrågor m.m. (s. 86f.). Utskottet, som avstyrkte motionsyrkandet,hänvisade till ett yttrande från och anförde vidare i sin bedömning att enplastikoperation är ett stort och irreversibeltingrepp, varför det är väsentligt attplastikoperationer på underåriga föregås av ennoggrann prövning (res. v).Riksdagen följde utskottet (rskr. 2001/02:236).Statens medicinsk-etiska råd () överlämnade idecember 2001 ett yttrande till regeringen angåendevissa etiska riktlinjer för skönhetsoperationer påunderåriga. SMER anförde att rådet inhämtatSocialstyrelsens allmänna uppfattning om förekomstenav skönhetsoperationer på underåriga och om vilkariktlinjer som styrelsen anser bör gälla. TillSocialstyrelsen riktades också bl.a. frågan om mananser sig ha tillräckliga befogenheter att ingripaom enskilda plastikkirurger inte följeryrkesföreningarnas riktlinjer. Socialstyrelsenanförde att skönhetsoperationer på underåriga överhuvud taget är mycket ovanliga. Socialstyrelsenanförde vidare att icke medicinskt indiceradeskönhetsoperationer faller inom den förvårdnadshavaren i regleradebestämmanderätten, dvs. vårdnadshavaren skall varainformerad och ha samtyckt till ingreppet.Förhållandet kan dock vara annorlunda om ett barnvill genomgå en plastikoperation på grund av att haneller hon mår psykiskt dåligt av sitt utseende ochvårdnadshavaren inte samtycker till ingreppet. Ettoperativt ingrepp kan på grund av psykiskt lidandebedömas vara medicinskt indicerat, om inte andramedicinska skäl talar emot. Om den underårige i ettsådant fall har uppnått sådan ålder och mognad atthan eller hon förstår innebörden av och kanöverblicka konsekvenserna av sitt beslut, torde detinte vara uteslutet att ett ingrepp kan genomförasäven om vårdnadshavaren inte samtyckt till det.Kännedom om vårdnadshavarens inställning bör dockalltid finnas tillgänglig. ansåg sigvidare ha tillräckliga befogenheter att ingripa moten läkare eller vårdgivare som utför skönhets-operationer och i samband därmed åsidosättervetenskap och beprövad erfarenhet. riktlinjer kan anses vara ettuttryck för vad som utgör vetenskap och beprövaderfarenhet och innebär sakkunnig och omsorgsfullpatientvård. SMER delade bedömning.Socialminister har i ett frågesvar den14 (fr. 2003/04: 1162 om estetisk kirurgi)anfört följande:Plastikoperationer som inte är medicinsktmotiverade ingår inte i den offentligtfinansierade sjukvårdens ansvar. Kostnaderna förmisslyckade operationer som behöver åtgärdas inomden offentliga hälso- och sjukvården är sannoliktav ringa omfattning. Verksamheten och desspersonal står under tillsyn ochpersonalen har, liksom annan legitimerad hälso-och sjukvårdspersonal, en skyldighet att verkaenligt vetenskap och beprövad erfarenhet. Någonreglering därutöver är inteaktuell.Utskottets ställningstagandeUtskottet har förståelse för de synpunkter somframförs i motionerna 2003/04:So420 (v) yrkandena 1och 2 samt 2004/05:So388 (v). Utskottet anseralltjämt att det är väsentligt attplastikoperationer på underåriga föregås av ennoggrann prövning. Av framgår att anser sig hatillräckliga befogenheter att ingripa mot en läkareeller vårdgivare som utför skönhetsoperationer och isamband därmed åsidosätter vetenskap och beprövaderfarenhet. Vidare framgår av yttrandet att enspecialistförenings riktlinjer kan anses vara ettuttryck för vad som utgör vetenskap och beprövaderfarenhet och innebär sakkunnig och omsorgsfullpatientvård. Mot denna bakgrund och då detframkommit att kostnaderna för misslyckadeoperationer som behöver åtgärdas inom den offentligasjukvården sannolikt är av ringa omfattning anserutskottet att något initiativ inte är erforderligtmed anledning av vad som anförs i motionerna.Utskottet anser inte heller att något initiativ ärnödvändigt med anledning av motion 2003/04:So416 (v)yrkande 1.Tatuering m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner om riktlinjer,åldersgräns m.m. för tatuering, piercing ochbody modification. Utskottet hänvisar bl.a.till det arbete på området somSocialstyrelsen genomfört. Jämför reservation71 (v).MotionerI motion 2003/04:So420 av m.fl. (v)yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om attSocialstyrelsen bör få i uppdrag att se över ochutfärda riktlinjer för tatuering, piercing och s.k.body modification.I motion 2003/04:So352 av ochElisebeht () begärs ett tillkännagivandeom tatuering, piercing och s.k. body modification.Enligt motionärerna bör det av hälsoskäl varaotillåtet att utföra tatuering, piercing och s.k.body modification på minderårig utan att godkännandelämnats av vårdnadshavaren.I motion 2004/05:So387 av m.fl. (v)begärs ett tillkännagivande om att det införs enåldersgräns för tatuering, piercing ochkroppsmodifiering (yrkande 1). Ingreppen skallendast få utföras på myndiga personer. Vidare begärsett tillkännagivande om krav på godkännande förlokal och utövare av tatuering, piercing ochkroppsmodifikation (yrkande 2).Bakgrund och tidigare behandling m.m.I betänkande 2002/03:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård,sjukvård och social omsorg behandlade utskottetsenast ett motionsyrkande om åldersgräns förtatuering, piercing och s.k. body modification (s.30 f.). Motionsyrkandet avstyrktes med hänvisningtill att det vid pågick ett arbetemed att ta fram ett s.k. branschfaktablad sominnehåller råd om piercing, tatuering och bodymodification (ej res).Socialstyrelsen har redovisat ettuppdrag av regeringen att kartlägga de hälsoriskersom är relaterade till tatuering, piercing och andraformer av kroppssmyckning, som innebär att hål görsi huden, samt att undersöka hur sådan verksamhetregleras och kontrolleras i andra länder. I rappor-ten konstateras att det alltid innebär en hälsoriskatt låta tatuera och pierca sig. Allvarliga skadorinträffar dock endast i sällsynta fall. Trots attantalet som har låtit tatuera och pierca sig ökatunder åren, har inte funnit någrabelägg för att det i har skett en ökning avallvarliga skador förknippade med tatuering ochpiercing. Underlaget för bedömningar är dockbegränsat och de systematiska studierna avhälsorisker är få. Vidare saknas det vetenskapligtunderlag för att bedöma om tatuering och piercingkan medföra särskild risk för skada hos barn ochungdomar. Därför behövs, enligt ,ytterligare kunskap inom området.Socialstyrelsen har 2003 tagit fram eninformationsbroschyr, Piercing och tatuering -hälsorisker samt gällande lagar och regler, somriktar sig till tatuerare och dem som arbetar medpiercing. Där ges information om hälsorisker, omlagar och regler och om vad innebär förden som skall starta eller driver en sådanverksamhet.Utskottets ställningstagandeEnligt uppfattning gäller att densom är behöver vårdnadshavarenstillstånd för att få genomgå tatuering ellerpiercing. anser vidare att en 16-årsgräns bör tillämpas för dem som harvårdnadshavarens medgivande. Utskottet noterardessutom att relativt delshar kartlagt hälsoriskerna med piercing ochtatuering, dels utfärdat en informationsbroschyr somriktar sig till tatuerare och dem som arbetar medpiercing. Mot denna bakgrund anser utskottet attnågot initiativ från sida inte ärnödvändigt med anledning av motionerna 2003/04:So352(s), 2003/04:So420 (v) yrkande 3 och 2004/05:So387(v) yrkandena 1 och 2. Motionerna avstyrks i den månde inte är tillgodosedda.LobotomiUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett motionsyrkande om attutreda möjligheten till ersättning för demsom utsatts för lobotomi. Utskottet hänvisartill tidigare uttalanden i saken. Jämförreservation 72 (v).MotionI motion 2003/04:So316 av m.fl. (v)begärs ett tillkännagivande om en utredning avseendemöjligheten till ersättning för patienter somutsatts för lobotomi. Motionärerna anför att studiervisat att även barn lobotomerades. Vidare anförmotionärerna att de är väl medvetna om attbehandlingen genomfördes inom ramen för den rådandekunskapen och med det huvudsakliga syftet att ge botoch lindring, men med tanke på de höga dödstalen ochbieffekterna borde man även haiakttagit större försiktighet. Regeringen bör därförutreda förutsättningarna för ekonomisk ersättningtill dem som lobotomerades under perioden 1940-1960.Tidigare behandlingUtskottet har vid flera tillfällen tidigarebehandlat frågor om lobotomi med anledning avmotionsyrkanden liknande de nu aktuella. Ibetänkande 1997/98:SoU2 gavs en bred bakgrund omlobotomi och kapsulotomi, skadeståndsregler m.m.vartill hänvisas (s. 64 och 65). Utskottet anförde isin bedömning sammanfattningsvis att när det gällerersättning till dem som lobotomerats under 1940- och1950-talen kunde utskottet konstatera att lobotomi,innan de ångestdämpande medicinerna fannstillgängliga, var i enlighet med dåtida vetenskapoch beprövad erfarenhet samt att några skäl förgenerell ersättning inte föreligger. godkända betänkandena /98:SoU12,1998/99:SoU10, 1999/2000:SoU9 och 2001/02:SoU10 be-handlades åter motioner om ersättning tilllobotomerade. Utskottet har vid samtliga tillfällenvidhållit sin inställning att det inte föreliggernågra skäl för generell ersättning till dem somlobotomerats (res. 1997/98:SoU12 och bet.1998/99:SoU10 kd och mp samt i bet. 1999/2000:SoU9kd). I betänkande 1999/2000:SoU9 framställdes vidareett yrkande om kartläggning av lobotomiverksamheteni . Riksdagenföljde utskottet (rskr. 1999/2000:194). dels voch mp, dels kd.) I betänkande 2000/01:SoU10behandlades motionsyrkanden som åter begärde att enstatlig utredning skulle tillsättas för att se överlobotomiverksamheten. Motionsyrkandena avstyrktes.Riksdagen följde utskottet (rskr. 2000/01:194).(Res. v, kd, mp.) Motionsyrkanden om ersättning förpatienter som utsatts för lobotomi har slutligensenast behandlats i betänkande 2001/02:SoU13 Hälso-och sjukvårdsfrågor m.m. Utskottet anförde i sinbedömning att det inte förelåg några skäl förgenerell ersättning till dem som lobotomerats.Motionsyrkandet avstyrktes (res. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 2001/02:236).Utskottets ställningstagandeUtskottet, som inte ändrat inställning i frågan,vidhåller att det inte föreligger några skäl förgenerell ersättning till dem som lobotomerats.Motion 2003/04:So316 (v) avstyrks.XenotransplantationUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör, med hänvisning till pågåendearbete på området, avslå ett motionsyrkandeom xenotransplantation.MotionI motion 2004/05:MJ506 av m.fl.(kd) begärs ett tillkännagivande omxenotransplantation (yrkande 15). Det är enligtmotionärerna inte acceptabelt att ett djur föds uppenbart i syfte att vara ett reservdelslager förmänniskan, om det underminerar djurets möjlighetertill naturligt beteende eller om det till följd avdet främmande organet får nedsatt välbefinnande.Motionärerna anför att forskningen kring ersättningav mänskliga organ i första hand bör syfta tillutveckling av konstgjorda organ eller organ som intekräver en djurkropp för att kunna odlas. Vidareanförs att det är viktigt att de etiska ramarna förxenotransplantation diskuteras och blir föremål förpolitiska beslut.Tidigare behandling och pågående arbeteEtt likalydande motionsyrkande som i motion MJ506(kd) yrkande 15 behandlades av miljö- ochjordbruksutskottet i betänkande 2003/04:MJU14. Ibetänkandet anförde utskottet i sin bedömningföljande (s. 59 f.):Transplantation av vävnad från djur till människabenämns xenotrans-plantation. Frågor om djurskyddet vidtransplantation av det här slaget har närmarebelysts i betänkandet Från en art till en annan -transplantation från djur till människa (SOU1999:120). Utredningen framhåller bl.a. attxenotransplantation måste utföras inom ramen förgällande djurskyddslagstiftning och att det måstesäkerställas att det i varje särskilt fall prövasom lagens krav verkligen uppfylls. Utredningenanser att det genom miljöberikande åtgärder börskapas en djurmiljö som medger att ur-sprungsdjuren och avelsdjuren får en rimligmöjlighet att bete sig naturligt, trots deinskränkningar i den naturliga miljön som desmittskyddsrelaterade kraven på en högbiosäkerhet för med sig. - - - Beredning avutredningens förslag pågår iRegeringskansliet (). Ut-skottet förutsätter att den fortsatta beredningenäven omfattar de djurskyddsaspekter som behandlasi betänkandet. Med hänvisning härtill anserutskottet att det inte finns behov av ettuttalande från sida när det gällermotion 2003/04:MJ367 (kd) yrkande 15.Motionen avstyrktes. Till betänkandet fogades idenna del en reservation av fp och kd. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 2003/04:211, 2003/04:212).Från har inhämtats attbetänkandet Från en art till en annan -transplantation från djur till människa (SOU1999:120) alltjämt bereds inom Regeringskansliet.Utskottets ställningstagandeDe frågeställningar som aktualiseras i motion2004/05:MJ506 (kd) yrkande 15 omfattas av förslagetfrån . Förslaget beredsför närvarande i och bör inteföregripas. Motionsyrkandet avstyrks.AmbulanshelikoptrarUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå tre motionsyrkanden omatt staten bör ta ett större ansvar förtillgången på ambulanshelikoptrar. Jämförreservation 73 (kd).MotionerI motion 2004/05:So341 av ()begärs ett tillkännagivande om ambulanshelikoptrar.Motionären anför att staten bör axla ett störreansvar och verka för att det finnsambulanshelikoptrar. Ytterligare samverkan mellanstatens organ, såsom t.ex. Försvarsmakten, ochlandstinget bör därför övervägas. Det vore, enligtmotionären, långsiktigt helt rimligt om ambulans-helikoptrarna fördes till ett statligt åtagande.I motion 2004/05:So662 av m.fl. (s)begärs ett tillkännagivande om ett rikstäckandehelikoptersystem. Även i motion 2003/04:So308 avKerstin och () begärs ett tillkännagivande om vikten av ettnationellt nät av ambulanshelikoptrar.Bakgrund och tidigare behandlingUtskottet har behandlatmotionsyrkanden om ambulanshelikoptrar, bl.a. ibetänkande 2001/02:SoU13. Utskottet anförde därvidföljande i sin bedömning (s. 59):Utskottet vidhåller att det är viktigt att densom är i behov av avancerad sjukvård också fårdet inom rimlig tid. Vidare vill utskottetåterigen framhålla att varje landsting svarar föratt ha en ändamålsenlig organisation för att tilloch från sjukhus eller läkare transporterapersoner vilkas tillstånd kräver att transportenutförs med transportmedel som är särskiltinrättade för ändamålet (6 § hälso- ochsjukvårdslagen 1982:763). Det kan givetvis ivissa fall vara lämpligt att ett par eller fleralandsting samordnar verksamheten med ambulanshe-likoptrar. Utskottet är emellertid inte heller nuberett att föreslå att ett sammanhängandeambulanshelikoptersystem införs. Motion - - -avstyrks.Till betänkandet fogades i denna del en reservationav m. följde utskottet (rskr.2001/02:236).Socialstyrelsen har följtutvecklingen inom svensk ambulanssjukvård genom ettfrågeformulär till landsting/motsvarande,meddelandeblad . Av meddelandebladetframgår att ambulanssjukvården harförändrats såväl i som internationellt.Möjligheten att snabbt få hjälp vid akuta olycks-och sjukdomsfall har förbättrats genom att nivån pådet medicinska omhändertagandet har höjts. Alltfleravancerade medicinska bedömningar och undersöknings-och behandlingsmetoder har införts i den dagligaverksamheten. Patienternas medicinska behov måstevidare säkerställas och allmänhetens förväntningaroch krav tillgodoses. Detta ställer krav påkompetens och kvalitets- och utvecklingsarbete inomambulanssjukvården. Syftet med kartläggningen harvarit att följa landstingens arbete med kompe-tenshöjning och kvalitetsarbete iambulansverksamheten. Av meddelandebladet framgårvidare att fr.o.m. får läkareinte längre låta icke legitimerad personal inomambulanssjukvården hantera läkemedel genomordination enligt generella direktiv ellerdelegering. Efter detta datum kommerSocialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd omläkemedelshantering i hälso- och sjukvård, SOSFS2000:1 (ändringar 2001:17), att gälla fullt ut förambulanssjukvården.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller att det är viktigt att den somär i behov av avancerad sjukvård också får det inomrimlig tid. Vidare vill utskottet återigen framhållaatt varje landsting svarar för att ha enändamålsenlig organisation för att till och frånsjukhus eller läkare transportera personer vilkastillstånd kräver att transporten utförs medtransportmedel som är särskilt inrättade förändamålet (6 § hälso- och sjukvårdslagen 1982:763).Det kan givetvis i vissa fall vara lämpligt att ettpar eller flera landsting samordnar verksamheten medambulanshelikoptrar. Utskottet är emellertid inteberett att föreslå att staten skall ta ett störreansvar för, respektive ta över ansvaret förambulanshelikopterverksamheten. Motionerna2003/04:So308 (s), 2004/05:So341 (kd) och2004/05:So662 (s) avstyrks.Andra motionsyrkandenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå ett knappt femtiotalmotionsyrkanden som utskottet behandlat iförenklad ordning. Utskottet hänvisar tillgällande ansvarsfördelning på hälso- ochsjukvårdsområdet.Ansvaret för hälso- och sjukvården delas mellanstaten, landstingen och kommunerna. Enligt gällandestyrsystem skall främst fatta beslut omövergripande och nationella frågor. I de centralalagarna inom utskottets beredningsområde finns oftabestämmelser som innebär delegation av detalj-bestämmelser till regering och/eller myndigheter.Utskottet erinrar också om, när det gällermotionsyrkanden med krav på forskning inom olikafält, att statsmakterna vad gäller resurserna tillgrundforskning endast fattar övergripande beslut omfördelningen av de statliga forskningsmedlen. Dennärmare fördelningen av de statligaforskningsresurserna ankommer på forsk-ningsfinansierande myndigheter, som bl.a.Vetenskapsrådet, och på universitet och högskolor,vilka har att fatta beslut utifrån vetenskapligakvalitetsbedömningar, se betänkande 2003/04:UbU1 (s.106). Såvitt gäller utbildning vill utskottet ocksåerinra om att det är respektive högskolas ansvaratt, inom ramen för målen för olika examina, närmareutforma utbildningen (jfr bet. 2001/02:SoU13 s.45). Utskottet finner också anledning att erinra omden kompetensfördelning som finns mellan staten ochkommuner och landsting, vilken bl.a. innebär attramlagstiftningen för bl.a. hälso- och sjukvårdenoch ligger inom utskottetsberedningsområde. Den konkreta utformningen avverksamheten liksom finansieringsansvaret liggerdock på kommun- och landstingsnivå.Sammanfattningsvis föreslår utskottet med hänvisningtill gällande ansvarsfördelning att följandemotionsyrkanden avslås:I motion 2003/04:K418 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande om hälsofrågor för kvinnor isamkönade relationer (yrkande 26). Socialstyrelseneller annan myndighet bör på lämpligt sätt agera föratt förbättra kunskapen om hur lesbiska ochbisexuella kvinnor bemöts inom hälso- ochsjukvården.I motion 2003/04:Ju393 av () begärsett tillkännagivande om att psykopati bör ges ökaduppmärksamhet inom forskning och sjukvård (yrkande1). Enligt motionären finns mycket begränsadforskning och expertis kring psykopati, vilketinnebär att denna diagnos används alltför sällan.I motion 2003/04:So208 av ()begärs ett tillkännagivande om reglerna förblodgivning för män som haft sex med män. Regeringenbör ge i uppdrag att prövamöjligheten att ändra regelverket för män som haftsex med män. Ett likalydande yrkande finns i motion2004/05:So203 av (). Även i motion2003/04:So479 av () framförs ettyrkande om reglerna för blodgivning för män som haftsex med män.I motion 2003/04:So247 av och () begärs ett tillkännagivande om att ökautbildningen av sjukvårdspersonal för patienter somlider av anorexi (yrkande 3).I motion 2003/04:So272 av de () begärs ett tillkännagivande om att ökakunskapen om våldsbrott mot funktionshindradekvinnor hos hälso- och sjukvårdpersonal (yrkande 1).Vidare begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande ombehovet av att öka kompetensen hos hälso- ochsjukvårdspersonalen vad gäller omhändertagande avfunktionshindrade kvinnor som utsatts för våld.Slutligen begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande ombehovet av att samverkan mellan hälso- och sjukvård,sociala myndigheter och frivilligorganisationerökar.I motion 2003/04:So277 av och SvenBrus (kd) begärs ett tillkännagivande om att utlysa2004 eller 2005 till vårdpersonalens år.I motion 2003/04:So283 av () begärs etttillkännagivande om vården av kvinnor medklimakteriebesvär. Enligt motionären kan vården avdenna patientgrupp utvecklas genom förändring avarbetsmetoder och kompetenshöjning samt forskning.I motion 2003/04:So301 av Skånberg och LarsGustafsson (kd) begärs ett tillkännagivande ombehovet av att forskningsanslag särskilt avsätts förforskning inom kvinnohälsa relaterad tillabortproblematiken (yrkande 2). Ett likalydandeyrkande framförs i motion 2004/05:So550 av TuveSkånberg och () yrkande 2.I motion 2003/04:So320 av ()begärs ett tillkännagivande om att ögonsjukdomen gråstarr borde ingå i optikers utbildning, så attpatienter som misstänks ha starr inte måsteremitteras till ögonläkare.I motion 2003/04:So410 av () begärsett tillkännagivande om epilepsiteamens betydelse såatt det kan utvecklas en fullständig tvärveten-skaplig kompetens. Utöver epilepsisjuksköterska ochepileptolog behöver det finnas neuropsykolog ochpsykiater, psykolog, kurator, dietist, logoped, ar-betsterapeut och sjukgymnast (yrkande 2).I motion 2003/04:So473 av ()begärs ett tillkännagivande om attopinionsbildningen bör öka för att förmå fler attbli blodgivare (yrkande 3). Ett likalydande yrkandefinns i motion 2004/05:So211 av ()(yrkande 3).I motion 2003/04:So500 av m.fl. (c)begärs ett tillkännagivande omungdomsmottagningarnas sex- och samlevnadsrådgivning(yrkande 6). I motionen anförs attungdomsmottagningarna behöver ge riktad information,ha särskilda mottagningstider samt samtalsgrupper isamverkan med högstadieskolor och gymnasieskolor.I motion 2003/04:So503 av . (m) begärs ett tillkännagivande om IT isjukvården (yrkande 10). Enligt motionärerna måsteundervisningen kring IT förbättras isjukvårdsutbildningarna och ges regelbundet redanfrån första terminen.I motion 2003/04:So559 av och (s) begärs ett tillkännagivande omjournalföring. Det borde vara möjligt att med dagensteknik finna lösningar som ökar säkerheten så attden som skall ge vård har tillgång till allnödvändig information.I motion 2003/04:So568 av m.fl. (mp)yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att höjaHBT-kompetensen inom hälso- och sjukvården.