bet · GT01FiU3 · 2005-11-29 00:00:00 — Dessutom bör det nya systemet förutsätta att rätt målgrupp får del av pengarna, som kommunerna ges större rätt att ta del av den tillväxt som sker inom egna kommungränser. då reformen av det kommunala utjämningssystemet förbereds bör kompensationsgraden i skatteutjämningssystemet sänkas från till . På så sätt kan man reducera det belopp som kommuner vars skattebärkraft ligger ovanför den garanterade nivån skjuter till systemet. Detta kan enligt min mening mildra en del av de negativa effekter som dagens system medför. Vad jag här anfört om en ny utredning av systemet för kommunalekonomisk utjämning bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motionerna 2004/05:Fi23 (c) yrkande 5 och Fi293 (c) yrkande 4, bifaller delvis motionerna K319 (c) yrkande 3 och Fi224 (c) och avslår motionerna K449 (m) yrkande 2, Fi205 (m), Fi209 (m) yrkandena 1 och 2, Fi240 (m) yrkande 13, Fi273 (c), Fi280 (s), Fi304 (s), N302 (m) yrkande 6, N438 (kd) yrkande 3, N443 (fp) yrkande 51, N474 (m, fp, c, kd) yrkande 5 och Bo298 (fp) yrkande 30. Kommunala skattebaser, punkt 10 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om breddade kommunala skattebaser. 2004/05:Fi22 av m.fl. (kd) yrkande 6 och 2005/06:Fi318 av m.fl. (kd) yrkande 1 i denna del och 2004/05:Fi23 av m.fl. (c) yrkande 4. Jag anser att en stabil och tillräckligt omfattande skattebas bekräftar den kommunala självstyrelsen. Självstyrelsen ska därför så långt som möjligt kopplas till ett ekonomiskt oberoende för kommunerna. Detta kan ske t.ex. genom att staten vid justering av inkomstskatter, i den mån som budgetlagen medger, tillämpar skattereduktion och inte avdrag från den beskattningsbara inkomsten. Därmed reduceras statens skatteintäkter och inte kommunsektorns. Med denna metod blir en större andel av kommunsektorns finansiering kopplad till den ekonomiska utvecklingen. Den kommunala självfinansieringen kan också stärkas genom att kommunernas och landstingens skattebaser breddas till sådana källor som är mindre konjunkturkänsliga. Jag finner att förslag att införa en allmän fastighetsavgift som står i relation till de kostnader kommunerna uppbär för att ge service till fastighetsägarna är ett sådant förslag som stärker den kommunala självfinansieringen. Det ger också möjlighet för staten att minska anslagen till kommunerna i motsvarande mån, utan att det hotar kvaliteten i vården, skolan eller omsorgen om våra barn och gamla. Jag anser att som sin mening bör tillkännage för regeringen vad jag har anfört om breddade kommunala skattebaser. Därmed bifaller motionerna 2004/05:Fi22 (kd) yrkande 6 och Fi318 (kd) yrkande 1 i denna del och avslår motion 2004/05:Fi23 (c) yrkande 4. Kommunala skattebaser, punkt 10 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ökade skattebaser och minskat kommunalt beroende av statsbidrag till följd av inkomstskattereform. 2004/05:Fi23 av m.fl. (c) yrkande 4 och 2004/05:Fi22 av m.fl. (kd) yrkande 6 och 2005/06:Fi318 av m.fl. (kd) yrkande 1 i denna del. har förordat en inkomstskattereform som innebär kraftigt ökade disponibla inkomster för låg- och medelinkomsttagare. Reformen innebär att dagens grundavdrag ersätts med ett jobbavdrag, som utformas som en statligt finansierad skatterabatt. Vid sidan av de ekonomiskt positiva effekterna för stora grupper av befolkningen medför reformen en kraftig förstärkning av kommunernas skattebas. När ekonomin växer och människors löner ökar får kommuner och landsting större intäktsökningar än . Jag är därför övertygad om att med inkomstskatteförslag stärks samtliga kommuners skattebas och beroendet av statsbidrag minskas. Skattebasen i kommuner med låg skattekraft ökar mer än genomsnittet. Mot denna bakgrund anser jag att som sin mening bör tillkännage för regeringen vad jag har anfört om ökade kommunala skattebaser och minskat kommunalt beroende av statsbidrag till följd av inkomstskattereform. Därmed bifaller motion 2004/05:Fi23 (c) yrkande 4 och avslår motionerna 2004/05:Fi22 (kd) yrkande 6 och Fi318 (kd) yrkande 1 i denna del. Balanskravet för kommunerna, punkt 11 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om innebörden av begreppet synnerliga skäl vid fastställande av budget som inte är i balans. 2004/05:Fi23 av m.fl. (c) yrkande 10. Jag anser att det ekonomiska beslutsfattandet i kommunerna ska utgå från lokala och regionala bedömningar. Det kommunala självbestämmandet måste förenas med tydliga redovisnings- och värderingsregler. Med dessa regler skapar man grunden för en god politisk dialog och möjlighet för kommunfullmäktige och väljarna att värdera de ekonomiska besluten i kommunen. Så är dock inte fallet när det gäller bestämmelsen att en budget får fastställas trots att den inte är i balans när synnerliga skäl förekommer. Det är innebörden av begreppet synnerliga skäl som enligt min mening är tämligen oklar. Därför föreslår jag att det i respektive kommun ges möjlighet att besluta om begreppets betydelse under förutsättning att kommunfullmäktige har fattat ett enigt beslut. Vad jag här anfört om innebörden av begreppet synnerliga skäl vid fastställande av budget som inte är i balans bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion 2004/05:Fi23 (c) yrkande 10. Konkurrensneutralitet, punkt 13 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om likvärdiga spelregler inom välfärdssektorn. 2005/06:U290 av m.fl. (m) yrkande 9 och 2005/06:So350 av m.fl. (m) yrkande 3 och 2005/06:Fi249 av () och 2005/06:So694 av m.fl. (c) yrkande 9. Vi anser att det krävs neutrala spelregler och likvärdiga villkor mellan folktandvården och den privata tandvården för att göra det attraktivt för tandläkare att arbeta i . Det gäller bl.a. skatteregler. Ett stort problem för privattandläkarna är de skillnader i mervärdesskattehänseende som gäller i förhållande till folktandvården. De nuvarande reglerna gynnar den offentliga tandvården och snedvrider konkurrensen. Dessa problem måste få en snar och tillfredsställande lösning. Därutöver krävs enligt vår mening att landstingen renodlar sin roll så att de inte fungerar som finansiärer och utförare. På det europeiska planet ser vi dessutom ett stort behov av en ändring av mervärdesskattedirektivet så att privata alternativ inom välfärdssektorn ska kunna konkurrera på likvärdiga villkor med offentliga alternativ. Detta skulle ytterligare underlätta en fri rörlighet och sätta den enskilde medborgarens behov i fokus. Vad vi här anfört om likvärdiga spelregler inom välfärdssektorn bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motionerna U290 (m) yrkande 9 och So350 (m) yrkande 3 och avslår motionerna Fi249 (c) och So694 (c) yrkande 9. Konkurrensneutralitet, punkt 13 (fp, c) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om särredovisning av folktandvårdens verksamhet. Därmed bifaller delvis motion 2005/06:So694 av m.fl. (c) yrkande 9 och 2005/06:Fi249 av (), 2005/06:U290 av m.fl. (m) yrkande 9 och 2005/06:So350 av m.fl. (m) yrkande 3. Vi anser att särredovisning av folktandvårdens verksamhet är en viktig åtgärd för att uppnå målet om konkurrensneutralitet mellan den privata och den offentliga tandvården. I ett läge när vi ser ett stort behov av att öka förekomsten av alternativa vårdgivare, mer entreprenörskap och ökad konkurrens i hälso- och sjukvårdssektorn finns det god anledning att slå vakt om den sektor av hälsoföretagare som redan verkar på en marknad. Därför är det av största vikt att främja nyföretagande inom tandvårdssektorn och rätta till den obalans som orsakas av mervärdesskattereglerna. Ett första steg är att ställa krav om särredovisning för folktandvårdens verksamhet. Det som vi har anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller delvis motion So694 (c) yrkande 9 och avslår motionerna Fi249 (c), U290 (m) yrkande 9 och So350 (m) yrkande 3. Insatser för personer med funktionshinder, punkt 14 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om en översyn av effekterna av lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Därmed bifaller delvis motionerna 2004/05:Fi22 av m.fl. (kd) yrkande 10, 2004/05:Fi23 av m.fl. (c) yrkande 7 och 2005/06:Fi216 av () yrkandena 1-3 och 2005/06:Fi253 av m.fl. (s). Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) reglerar samhällets skyldigheter att ge olika former av stöd till psykiskt och fysiskt funktionshindrade. Denna lagstiftning är helt avgörande för många funktionshindrade personers möjligheter till självständighet, livskvalitet och inflytande i samhället. Vi kan dock konstatera att alltsedan lagen trädde i kraft har många invändningar framförts gällande lagens utformning och tillämpning. Brister i LSS har påtalats av både brukare och huvudmän. Erfarenheterna har visat på otydligheter i definitioner av såväl personkretsen som vissa insatser. Därutöver finns andra tydliga brister i regelverket som behöver åtgärdas. Vi anser att det , efter det att lagen trädde i kraft, är viktigt att analysera och utvärdera effekterna av lagstiftningen. Den pågående översynen inom ramen för ska enligt vår uppfattning genomföras utan att själva rättighetslagstiftningen som sådan ifrågasätts. Man bör i stället eftersträva att hanteringen av LSS blir acceptabel för de berörda personerna ur ett kvalitets-, valfrihets- och integritetsperspektiv. Vi kan konstatera att kostnaderna för LSS-verksamheten kraftigt skjutit i höjden. Detta har inneburit en orimlig ekonomisk belastning för vissa kommuner medan andra fått väsentligt mer resurser än det reella behovet. Det ekonomiska utfallet av utjämningssystemet styrker enligt vår mening behovet av en översyn av finansieringssystemet i LSS-utjämningen. Översynens utgångspunkt bör vara att staten ska ta över kostnadsansvaret för LSS. Behovet av en översyn stärks av regeringens hantering av utjämningssystemet. I budgeten förordades ett basår för utjämningssystemet, vilket ändrades . Denna bristande långsiktighet försvårar kommunernas planeringsförutsättningar. Det som vi har anfört om översynen av LSS bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller delvis motionerna 2004/05:Fi22 (kd) yrkande 10, 2004/05:Fi23 (c) yrkande 7 och Fi216 (m) yrkandena 1-3 och avslår motion Fi253 (s). Anslagen inom utgiftsområde 25, punkt 1 (m) (), () och () anför: har i första steget av budgetprocessen ställt sig bakom den socialdemokratiska regeringens, och de grönas budgetförslag . Det innebär att nu har låst såväl utgiftstak som ramar för de 27 utgiftsområdena samt fattat beslut om skatte- och avgiftsförändringar som ska träda i kraft . gäller därmed att de samlade utgifterna för utgiftsområde 25 inte får överstiga under fortsatta behandling. Moderata samlingspartiets förslag på utgiftsområdet överstiger denna nivå med och kan således inte tas upp till formell behandling. Eftersom riksdagsmajoriteten i första steget av budgetprocessen givit budgetpolitiken en annan inriktning än den vi önskat, avstår vi från att redovisa något formellt motförslag till anslagsfördelningen inom utgiftsområdet. Vårt budgetalternativ bör ses som ett sammanhållet paket där olika delar inte kan brytas ut och behandlas isolerat. Moderata samlingspartiet har i parti- och kommittémotioner förordat en annan inriktning av politiken avseende den kommunala sektorn och den kommunala ekonomin. Vår politik ger kommunerna ett ekonomiskt utrymme som sammanlagt är större än i regeringens förslag, och är det ekonomiska utrymmet för kommunerna större än i regeringens förslag. Vi vidhåller vår uppfattning att anslagen inom utgiftsområde 25 bör vara högre än den ram för utgiftsområdet som beslutat om. Den stora skillnaden mellan vårt förslag till ram för utgiftsområdet och den beslutade ramen beror i huvudsak på att vi kompenserar kommunerna för det inkomstbortfall som vårt budgetalternativ ger upphov till. Dessutom avvisar vi, i enlighet med våra tidigare ställningstaganden, regeringens sysselsättningssatsningar till kommuner och landsting som ges på statsbudgetens inkomstsida. Dessa medel vill vi i stället huvudsakligen använda för att öka det generella statsbidraget till kommunerna. Vi avvisar också regeringens förslag till vårdgaranti och ökad tillgänglighet i vården till förmån för det gemensamma borgerliga förslaget om en nationell vårdgaranti. Enligt vår mening ska vårdgarantin, liksom kostnaderna för LSS, finansieras av staten via utgiftsområde 9. står vi bakom våra förslag till förändringar i systemet för kommunalekonomisk utjämning, vilka vi presenterade i samband med regeringens proposition om ändringar i det kommunala utjämningssystemet. Vi beräknar att statens kostnader för de förändringar i utjämningssystemet som måste genomföras uppgår till - pengar som i det moderata budgetalternativet tillförs kommunsektorn. Vi anser vidare att den kommunala verksamheten bör koncentreras till de viktigaste uppgifterna. Det finns ett behov av avregleringar och ändrade ansvarsförhållanden mellan stat och kommun. Sådana förändringar gagnar den kommunala demokratin och skapar förutsättningar för effektiviseringar av de kommunala verksamheterna. De skapar också grund för att i ett längre perspektiv reformera dessa verksamheter för att trygga välfärden. Med vår politik får kommunerna emellertid resurser att även på kort sikt prioritera skola, vård, omsorg och kultur. Därmed stabiliseras förutsättningarna för kommunsektorn och behovet av plötsliga insatser för att rädda ekonomiskt utsatta kommuner eller landsting minskar betydligt. Anslagen inom utgiftsområde 25, punkt 1 (fp) () och () anför: har i första steget av budgetprocessen ställt sig bakom regeringens, och de grönas budgetförslag . Det innebär att nu har låst såväl utgiftstak som ramar för de 27 utgiftsområdena samt fattat beslut om skatte- och avgiftsförändringar som ska träda i kraft . gäller därmed att de samlade utgifterna för utgiftsområde 25 inte får överstiga under fortsatta behandling. liberalernas förslag på utgiftsområdet överstiger denna nivå med och kan således inte tas upp till formell behandling. Eftersom riksdagsmajoriteten i första steget av budgetprocessen givit budgetpolitiken en annan inriktning än den vi önskat, avstår vi från att redovisa något formellt motförslag till anslagsfördelningen inom utgiftsområdet. Vårt budgetalternativ bör ses som ett sammanhållet paket där olika delar inte kan brytas ut och behandlas isolerat. liberalerna har i parti- och kommittémotioner förordat en annan inriktning av politiken avseende den kommunala sektorn och den kommunala ekonomin. Vi vidhåller vår uppfattning att anslagen inom utgiftsområde 25 bör vara högre än den ram för utgiftsområdet som beslutat om. Den stora skillnaden mellan vårt förslag till ram för utgiftsområdet och den beslutade ramen beror i huvudsak på att vi kompenserar kommunerna för det inkomstbortfall som vårt budgetalternativ ger upphov till. Dessutom avvisar vi regeringens förslag till vårdgaranti och ökad tillgänglighet i vården till förmån för det gemensamma borgerliga förslaget om en nationell vårdgaranti. Enligt vår mening ska vårdgarantin finansieras av staten via utgiftsområde 9, vilket vi i vårt budgetalternativ redovisar i nettotermer. Vi avvisar också regeringens bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting. Vi anser att den kommunala verksamheten kan stärkas genom att kommuner och landsting ges nya förutsättningar att fullfölja sina uppdrag. Den kommunala verksamheten kan förnyas och bli både kvalitetsmässigt bättre och mer ekonomiskt effektiv när den offentliga tjänsteproduktionen öppnas för konkurrens. Genom att undanröja statliga hinder för privata alternativ inom verksamhet och landstingsverksamhet och genom att konkurrensutsätta all verksamhet som inte är myndighetsutövning ökar såväl mångfalden som valfriheten och kvaliteten inom välfärdssektorn. Dessutom bidrar en reform av den offentliga upphandlingen till att konkurrensneutraliteten mellan offentligt driven verksamhet och privat verksamhet utvecklas. Vi förespråkar att monopolen inom kommuner och landsting bryts upp också för att öppna större utvecklingsmöjligheter för kvinnligt företagande. Då kan lönerna inom vissa kvinnodominerade yrken i offentlig sektor höjas till följd av konkurrens mellan arbetsgivarna. Anslagen inom utgiftsområde 25, punkt 1 (kd) () anför: har i första steget av budgetprocessen ställt sig bakom regeringens, och de grönas budgetförslag . Det innebär att nu har låst såväl utgiftstak som ramar för de 27 utgiftsområdena samt fattat beslut om skatte- och avgiftsförändringar som ska träda i kraft . gäller därmed att de samlade utgifterna för utgiftsområde 25 inte får överstiga under fortsatta behandling. förslag på utgiftsområdet överstiger denna nivå med och kan således inte tas upp till formell behandling. Eftersom riksdagsmajoriteten i första steget av budgetprocessen givit budgetpolitiken en annan inriktning än den vi önskat, avstår vi från att redovisa något formellt motförslag till anslagsfördelningen inom utgiftsområdet. Vårt budgetalternativ bör ses som ett sammanhållet paket där olika delar inte kan brytas ut och behandlas isolerat. har i parti- och kommittémotioner förordat en annan inriktning av politiken avseende den kommunala sektorn och den kommunala ekonomin. Jag vidhåller vår uppfattning att anslagen inom utgiftsområde 25 bör vara högre än den ram för utgiftsområdet som beslutat om. Den stora skillnaden mellan förslag till ram för utgiftsområdet och den beslutade ramen beror i huvudsak på att vi kompenserar kommunerna för det inkomstbortfall som vårt budgetalternativ ger upphov till. tillför till kommunerna för att finansiera våra satsningar på kommunalt vårdnadsbidrag, reformering av maxtaxan, ökad kvalitet i barnomsorgen samt tryggare boende för äldre. Vi avvisar dessutom regeringens förslag till vårdgaranti och ökad tillgänglighet i vården till förmån för det gemensamma borgerliga förslaget om en nationell vårdgaranti. Enligt min mening ska vårdgarantin finansieras av staten via utgiftsområde 9. På krävs det dock en politik som leder till högre och mer uthållig tillväxt, fler jobb och fler människor i skatteinbringande sysselsättning som är av central betydelse för kvaliteten i välfärden. Utan denna tillväxt kommer kommunsektorn att tvingas till nedskärningar. På bör också kommunernas beroende av omfördelning av statliga medel minska. Detta kan ske dels genom en bättre tillväxt, dels genom att staten i större mån än låter kommunerna själva disponera över sina skatteinkomster. Den kommunala självstyrelsen är enligt min mening den bästa garanten för att välfärden blir likvärdig i hela landet. Anslagen inom utgiftsområde 25, punkt 1 (c) () anför: har i första steget av budgetprocessen ställt sig bakom regeringens, och de grönas budgetförslag . Det innebär att nu har låst såväl utgiftstak som ramar för de 27 utgiftsområdena samt fattat beslut om skatte- och avgiftsförändringar som ska träda i kraft . gäller därmed att de samlade utgifterna för utgiftsområde 25 inte får överstiga under fortsatta behandling. förslag på utgiftsområdet understiger denna nivå med och kan således tas upp till formell behandling. Eftersom riksdagsmajoriteten i första steget av budgetprocessen givit budgetpolitiken en annan inriktning än den vi önskat, avstår vi från att redovisa något formellt motförslag till anslagsfördelningen inom utgiftsområdet. Vårt budgetalternativ bör ses som ett sammanhållet paket där olika delar inte kan brytas ut och behandlas isolerat. har i parti- och kommittémotioner förordat en annan inriktning av politiken avseende den kommunala sektorn och den kommunala ekonomin där kommuner ges en bättre möjlighet att själva styra över sin ekonomi genom starkare skattebaser och mindre beroende av statsbidrag. Jag vidhåller vår uppfattning att anslagen inom utgiftsområde 25 bör vara lägre än den ram för utgiftsområdet som beslutat om. Den stora skillnaden mellan förslag till ram för utgiftsområdet och den beslutade ramen beror i huvudsak på att vi justerar ned statsbidraget till kommunerna med hänsyn till den inkomstökning som vårt budgetalternativ ger upphov till. Enligt min mening stärker skatteförslag det kommunala självstyret genom att makten förs närmare enskilda människor och deras närmaste politiska beslutsnivå - kommunerna. Jag avvisar regeringens förslag till vårdgaranti och ökad tillgänglighet i vården till förmån för det gemensamma borgerliga förslaget om en nationell vårdgaranti som finansieras av staten via utgiftsområde 9. Dessutom ska ett antal specialdestinerade bidrag, tillsammans med det tillfälliga sysselsättningsstödet på statsbudgetens inkomstsida, omvandlas till generella statsbidrag. Jag anser vidare att kommunalt självstyre måste stärkas genom satsningar på regional tillväxt. En regionalisering av innebär enligt min mening att de regionala enheterna ska få ta över ansvaret för näringspolitik, kulturpolitik och regionalpolitik från staten samt få tillgång till . Starka självständiga regioner är även en förutsättning för att stärka den kommunala nivån, där kommunpolitikerna får lättare att driva tillväxtfrågorna både i sina egna kommuner och i samarbete över kommungränserna. Kommunerna blir en viktig samarbetspartner i tillväxtarbetet när regionerna får makten över de politikområden som kan stärka tillväxten. I detta sammanhang kan jag konstatera att det nuvarande skatteutjämningssystemet innehåller inslag som är tillväxthämmande. I dagens system leder kommuners och landstings ambitioner att höja tillväxten i skattebasen till negativa marginaleffekter. Detta bör enligt min mening ändras genom att kompensationsgraden i skatteutjämningssystemet sänks för de kommuner och landsting som betalar avgift till systemet. Dessutom bör även strukturbidragens roll ses över. Incitament behövs också så att ingen får betala mer till systemet om man har en väsentligt högre skattekraftstillväxt än vad genomsnittet i landet har. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2005/06:1 Proposition 2005/06:1 Budgetpropositionen utgiftsområde 25: anvisar anslagen under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner enligt följande uppställning: Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting Statligt utjämningsbidrag för LSS-kostnader Bidrag till organisationer inom det kommunalekonomiska området Skrivelse 2004/05:102 Regeringens skrivelse 2004/05:102 Utvecklingen inom den kommunala sektorn. Följdmotioner med anledning av skr. 2004/05:Fi22 av m.fl. (kd): tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att öka de generella statsbidragen till den kommunala sektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om ett ökat självbestämmande över riktade anslag till kommunsektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att införa ett kommunalt vårdnadsbidrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en särskild satsning på psykiatrin. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om en höjning av maxtaxan och satsning på barnomsorg. tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionen anförs om att avskaffa den statliga fastighetsskatten och införa en fastighetsavgift.