bet · GS01LU10 · 2005-01-25 00:00:00 — m.fl. (fp) begär i motion L293 tillkännagivande om att regeringen bör utreda frågan om underhållsbidrag m.m. vid växelvis boende (yrkande 11). I motion Sf364 föreslår m.fl. (fp) att det bör införas ett behovsprövat underhållsbidrag med sanktionsmöjligheter vid inkomstförändringar (yrkande 2). När ett underhållsbidrag skall fastställas anser motionärerna att man måste utgå från barnets behov av underhåll (yrkande 3) och i det nya systemet bör förbehållet för hemmavarande make tas bort (yrkande 4). Enligt motionärerna bör det även införas en möjlighet att fastställa underhållsbidrag vid växelvis boende (yrkande 5). Motionärerna yrkar tillkännagivanden i enlighet med det anförda. Bestämmelser om föräldrarnas underhållsskyldighet för sina barn finns i 7 kap. . Enligt 1 § skall föräldrarna svara för underhållet av ett barn efter vad som är skäligt med hänsyn till barnets behov och föräldrarnas samlade ekonomiska förmåga. En förälder kan fullgöra sin underhållsskyldighet genom att faktiskt ta hand om barnet eller genom att betala underhållsbidrag för barnet. En förälder som inte har vårdnaden om barnet och inte heller varaktigt bor tillsammans med detta skall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag till barnet. Detsamma gäller en förälder som har vårdnaden om barnet gemensamt med den andra föräldern men barnet varaktigt bor tillsammans med endast den andra föräldern. Vid växelvis boende är som regel ingen av föräldrarna skyldig att betala underhållsbidrag (se rättsfallet NJA 1998 s. 267). Varje förälder anses då fullgöra sin underhållsskyldighet genom att svara för de direkta kostnaderna för barnet barnet vistas hos honom eller henne. Av direktiven till vårdnadskommitté framgår att kommittén skall överväga vissa frågor om barnets försörjning och umgängesavdrag. Kommittén skall särskilt ta ställning till om kommunerna bör vara skyldiga att erbjuda samarbetssamtal även beträffande barnets försörjning och om de bör vara skyldiga att hjälpa föräldrar att träffa avtal om underhåll. Utskottet har avstyrkt liknande motionsyrkanden med hänvisning till det pågående utredningsarbetet, betänkande 2003/04:LU11. Utskottet har alltjämt samma uppfattning och föreslår därför att avslår motionerna L293 yrkande 11 och Sf364 yrkandena 2-5. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om samarbetssamtal. Utskottet hänvisar till pågående utredningsarbete. Jämför reservationerna 7 (fp) och 8 (kd) samt särskilt yttrande 9 (v). I motion L293 anför m.fl. (fp) att om ett barns föräldrar eller andra närstående inte kan komma överens i olika frågor som rör barnet medför detta en svår konfliktsituation för barnet. Motionärerna anser att regeringen bör utreda möjligheterna att erbjuda konflikthanteringsstöd eller samtal med en utomstående i syfte att värna barnens rätt till respektfulla relationer med sina närstående. En sådan möjlighet bör även kunna erbjudas andra än barnets föräldrar. I motionen yrkas ett tillkännagivande med detta innehåll (yrkande 9). m.fl. (kd) begär i motion Sf363 ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda hur separerade föräldrar bäst kan informeras och stödjas så att barnets behov får styra hur umgänget utformas (yrkande 10). Vidare begärs ett tillkännagivande om att samarbetssamtalen bör utvärderas och att samarbetssamtal bör vara praxis i syfte att undvika långdragna konflikter och upptrappade processer (yrkande 11). Utskottet har vid ett flertal tillfällen, , avstyrkt motionsyrkanden liknande de nu aktuella. I sitt av godkända betänkande redovisade utskottet att det av direktiven till vårdnadskommitté framgår att kommittén skall utvärdera reform om vårdnad, boende och umgänge. Frågor med anknytning till verksamheten med samarbetssamtal kommer således, anförde utskottet, att aktualiseras och övervägas inom ramen för kommitténs arbete (bet. 2002/03:LU10, 2003/04:LU11). Utskottet finner inte skäl att frångå sina tidigare ställningstaganden och föreslår därför att avslår motionerna L293 yrkande 9 samt Sf363 yrkandena 10 och 11. Juridiskt biträde för barn Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör juridiskt biträde för barn. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 9 (fp, v). () föreslår i motion L249 ett tillkännagivande om att barn skall ha rätt till ett eget offentligt biträde i mål som rör vårdnad, boende och umgänge. Liknande yrkanden framställs i motionerna L293 av m.fl. (fp) (yrkande 7), L303 av m.fl. (v) och L377 av m.fl. (s). Den fråga som motionärerna tar upp behandlas i departementspromemorian (Ds 2002:13) Utövandet av barns rättigheter i familjerättsprocesser. I promemorian föreslås, för att barnets bästa verkligen skall komma i främsta rummet och hans eller hennes rätt stärkas väsentligt, att barnet bör ges rätt till ett eget biträde i mål och ärenden om vårdnad, boende och umgänge. Detta bör dock komma i fråga endast i sådana tvister som är särskilt konfliktfyllda och där barnet kan antas ha ett behov av ett sådant biträde samt behovet inte kan tillgodoses på något annat sätt. - Departementspromemorian är föremål för beredning inom . Av direktiven till vårdnadskommitté framgår att kommittén i sitt arbete skall följa och beakta den fortsatta beredningen av de förslag som läggs fram i departementspromemorian (Ds 2002:13). Enligt vad utskottet har erfarit är avsikten att departementspromemorian skall beredas vidare i samband med den kommande beredningen av vårdnadskommittés förslag. Utskottet har i sitt av godkända betänkande 2003/04:LU11 avstyrkt liknande motionsyrkanden. Utskottet anser alltjämt att resultatet av den kommande beredningen av frågan skall avvaktas. bör därför avslå motionerna L249, L293 yrkande 7, L303 och L377. Barns rätt att komma till tals Utskottets förslag i korthet avslår en motion som behandlar frågan om barns rätt att komma till tals. Utskottet hänvisar till pågående utredningsarbete. Jämför särskilt yttrande 10 (v). m.fl. (v) begär i motion L263 att regeringen skall lägga fram förslag till lagstiftning i syfte att stärka barns rätt att få komma till tals i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge. infördes i uttryckliga bestämmelser om barns rätt att komma till tals i mål och ärenden om vårdnad och umgänge (prop. 1994/95:224, bet. 1995/96:LU2). Genom vårdnadsreform gjordes bestämmelserna om barns rätt att komma till tals tillämpliga även på mål om barns boende och vid socialnämndens prövning av föräldrarnas avtal. markerades att barnets vilja inte endast är en omständighet att beakta vid bedömningen av barnets bästa utan också något som ibland bör beaktas fristående. Av direktiven till vårdnadskommitté framgår att kommittén fått i uppdrag att utvärdera reform om barns rätt att komma till tals. Enligt direktiven skall kommittén undersöka hur domstolar och socialnämnder tillämpar de nya bestämmelserna , med de ändringar som gjordes . På grundval av undersökningen skall kommittén överväga bl.a. om reglerna bör ändras för att syftet med reformen skall uppnås, nämligen att skapa garantier för att barn får komma till tals och att barnets vilja blir beaktad i tillbörlig utsträckning. Kommittén skall också överväga om det finns anledning att ytterligare stärka barnets rätt att komma till tals. Utskottet har i sitt av godkända betänkande bet. 2003/04:LU11 avstyrkt liknande motionsyrkanden med hänvisning till pågående utredningsarbete. När nu utskottet åter har att ta ställning till motionsspörsmål rörande barns rätt att komma till tals vidhåller utskottet sin tidigare uppfattning och föreslår att avslår motion L263. Åtgärder för att undvika tvister Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som gäller åtgärder för att undvika tvister. Utskottet hänvisar till pågående utredningsarbete. Jämför reservation 10 (fp) och särskilt yttrande 11 (v). m.fl. (fp) föreslår i motion L293 ett tillkännagivande om att målsättningen bör vara att färre tvister om vårdnad och därmed sammanhängande frågor bör avgöras i domstol (yrkande 6). Som redovisats har lagstiftningsarbetet på det familjerättsliga området under varit inriktat på att underlätta samförståndslösningar mellan föräldrarna och att undvika domstolsförfaranden. I departementspromemorian (Ds 2001:36) Hovrättsprocessen föreslås krav på prövningstillstånd vid överklagande från tingsrätt till hovrätt. Promemorian bereds inom . Av direktiven till vårdnadskommitté framgår att kommittén skall överväga om det behövs ytterligare lagändringar än de som föreslås i departementspromemorian (Ds 2001:36) för att komma till rätta med långvariga och upprepade domstolsprocesser. Något förbud mot en omprövning av ett vårdnadsavgörande kan, enligt direktiven, inte komma i fråga. Däremot skall utredas om det är möjligt och lämpligt att inskränka rätten till omprövning, t.ex. på så sätt att en talan inte får tas upp till prövning förrän en viss minsta tid har förflutit från det frågan senast avgjordes eller genom ett krav på väsentligen ändrade förhållanden. En annan åtgärd som skall övervägas är att inskränka rätten att överklaga interimistiska beslut. Även andra åtgärder är tänkbara. En utgångspunkt skall vara att barnets intressen skall tas om hand på bästa sätt och att de krav rättssäkerheten ställer inte får sättas åt sidan. Utskottet har avstyrkt ett liknande motionsyrkande med hänvisning till det pågående utredningsarbetet, bet. 2003/04:LU10. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och föreslår därför att avslår motion L293 yrkande 6. Utskottets förslag i korthet avslår en motion som rör utredningen i vårdnadsmål. Jämför särskilt yttrande 12 (v). () yrkar i motion L327 ett tillkännagivande om att det bör införas en möjlighet till en andra bedömning (s.k. second opinion) av vårdnadsutredningen i ett vårdnadsmål. Med ytterligare en bedömning kan själva utredningsprocessen, enligt motionärens mening, kvalitetssäkras. Enligt 6 kap. 19 § skall rätten se till att frågor om vårdnad, boende och umgänge blir tillbörligt utredda. Innan rätten avgör ett mål om vårdnad, boende och umgänge skall socialnämnden ges tillfälle att lämna upplysningar. tillgång till upplysningar som kan vara av betydelse för frågans bedömning är nämnden skyldig att lämna rätten sådana upplysningar. Om det behövs utredning utöver vad som redovisats ovan får rätten uppdra åt socialnämnden eller något annat organ att utse någon att verkställa den. Rätten får fastställa riktlinjer för utredningen och bestämma inom vilken utredningen skall vara slutförd. Om det behövs får rätten förlänga . Rätten skall se till att utredningen bedrivs skyndsamt. Av direktiven till vårdnadskommitté framgår att kommittén skall ta ställning till om den som gör en vårdnadsutredning bör få ta del av uppgifter från andra socialnämnder än den han eller hon är knuten till. Även möjligheten att vid en utredning få tillgång till uppgifter från hälso- och sjukvården bör ses över. Utskottet kan således konstatera att frågor om utredningen i vårdnadsmål är föremål för överväganden av vårdnadskommitté. Utskottet är därför inte berett att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionen. bör således avslå motion L327. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om könsneutrala författningar. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden från sida. Jämför reservation 11 (fp, v). m.fl. (v) begär i motion L227 att regeringen lägger fram förslag till ändringar som innebär att de författningar som nämner mor och far ersätts av det könsneutrala begreppet förälder. Som påpekas i motionen hänvisas det i olika författningar till mor och far i stället för till förälder, t.ex. i 2 kap. 2 § och 6 kap. 2 § samt i 10 kap. 10 § vallagen (1997:157). I samband med behandling av proposition 2001/02:123 Partnerskap och adoption bedömdes det inte som nödvändigt att ändra dessa författningar. Enligt såväl regeringens som utskottets mening låg det i sakens natur att bestämmelserna även gäller när ett barn har två föräldrar av samma kön (bet. 2001/02:LU27). har utskottet i sitt av godkända betänkande 2003/04:LU11 avstyrkt ett liknande motionsyrkande. Utskottet framhöll då att om det blir aktuellt att göra ändringar i de nu aktuella lagrummen utgångspunkten bör vara att regeringen i dessa sammanhang på nytt överväger motionsspörsmålet. Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden och föreslår att motion L227 avslås. I sammanhanget bör uppmärksammas att regeringen i departementspromemorian (Ds 2004:19) Föräldraskap vid assisterad befruktning för homosexuella gjort en sådan genomgång som utskottet efterlyst (se s. 61 f.). Förmyndare och god man m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som tar upp olika frågor om förmyndare och god man m.m. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför reservation 12 (c). I finns regler om gode mäns och förvaltares vård av den egendom som tillhör deras huvudmän. Där finns också regler om den tillsyn som kommunens överförmyndare skall utöva över gode mäns och förvaltares verksamhet. Tillsynen består huvudsakligen i granskning av ingivna års- och sluträkningar, men kan också avse kontroll av den bokföring som gode män och förvaltare är skyldiga att fortlöpande föra. Lagstiftningen om förmyndares, gode mäns och förvaltares förvaltning av egendom och tillsynen över sådan förvaltning reformerades (se prop. 1993/94:251, bet. 1994/95:LU3, rskr. 1994/95:29). Syftet med förmynderskapsreformen var att modernisera reglerna på området och att få till stånd en avreglering utan att berättigade skyddsintressen sattes åt sidan. I praktiken innebar reformen väsentliga inskränkningar i reglerna om redovisning och kontroll av föräldrars förvaltning av barns egendom. Överförmyndarens kontroll är inriktad på fall där värdet av barnens tillgångar överstiger åtta prisbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. finns det möjlighet att ställa viss egendom under s.k. särskild överförmyndarkontroll för att ge en omyndigs egendom ett extra skydd. Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare Regeringen tillkallade en särskild utredare för att bl.a. utvärdera den lagstiftning om förmyndares, gode mäns och förvaltares förvaltning av egendom och tillsynen över sådan förvaltning som beslutades (dir. 2002:55 och 2004:56). Utredningen, som antagit namnet Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare, har redovisat sitt arbete i slutbetänkandet (SOU 2004:112) Frågor om förmyndare och ställföreträdare för vuxna. I betänkandet redovisas att en hjälpbehövande person vars egendom t.ex. förskingras av en förordnad ställföreträdare (god man, förvaltare, vissa förmyndare) får en fordran på skadestånd på ställföreträdaren i fråga. Vanligtvis finns emellertid den förskingrade egendomen inte i behåll och möjligheterna för den enskilde att erhålla brottsskadeersättning för denna typ av skador är mycket begränsade. För att den enskilde inte skall bli ställd helt utan möjlighet till gottgörelse för den förlust han har lidit föreslår utredningen att kommunen skall ansvara solidariskt med den förordnade ställföreträdaren för ren förmögenhetsskada som ställföreträdaren vållar genom ett förmögenhetsbrott. Enligt utredningen bör det solidariska skadeståndsansvaret begränsas till ett belopp motsvarande fem prisbasbelopp. I syfte att ytterligare förbättra skyddet av ekonomiska tillskott, som tillkommer bl.a. underåriga, föreslår utredningen att också utbetalningar från och skadestånd från staten skall omfattas av regleringen i 16 kap. 11 § som bl.a. innebär att den som utbetalar medlen skall göra utbetalningen till ett spärrat konto. Härigenom skapas förutsättningar för överförmyndaren att i större utsträckning än säkerställa att förvaltningen är tillfredsställande när barn och hjälpbehövande personer får större ekonomiska tillskott. Med dagens regler kan en vuxen hjälpbehövande förses med en ställföreträdare enligt . De två institut som det är fråga om är godmanskap och förvaltarskap. regler om ställföreträdarskap för vuxna har emellertid, anför utredningen, vissa brister. I betänkandet anförs att samhället har ett ansvar för att personer som har otillräcklig beslutsförmåga ges möjlighet att få en företrädare som kan åberopa sig på rättsligt stöd, eventuellt kopplat till ett domstols- eller myndighetsbeslut, när han eller hon företräder en sådan utsatt person. Lösningen föreslås bli att instituten godmanskap och förvaltarskap kompletteras med nya, mindre formella stödformer i särskild lagstiftning. Målgruppen för de nya stödformerna skall vara vuxna personer som saknar mental förmåga att ta ställning i en viss rättslig angelägenhet (bristande beslutskompetens). Reglerna om gode män och förvaltare i föreslås bilda basen i ett samordnat system om regler för ställföreträdarskap. Utredningen föreslår vidare att det av lagtexten skall framgå att överförmyndaren skall kontrollera den tilltänkte ställföreträdarens lämplighet i erforderlig utsträckning innan denne förordnas till god man eller förvaltare. Dessa åtgärder är nödvändiga för att i möjligaste mån säkerställa att den hjälpbehövande får en ställföreträdare som är kompetent att klara av uppdraget och att han inte riskerar att utnyttjas av ställföreträdaren. Utredningen föreslår också att det i införs en bestämmelse i vilken det föreskrivs att det är överförmyndaren som skall se till att gode män och förvaltare får erforderlig utbildning. gäller enligt 12 kap. 16 § att om inte särskilda skäl föranleder något annat, skall arvode och ersättning för utgifter till den förordnade ställföreträdaren betalas med den enskildes medel i den mån hans eller hennes beräknade inkomst under det år när uppdraget utförs eller hans eller hennes tillgångar under överstiger två gånger prisbasbeloppet. Den nuvarande ordningen har, anför utredningen, kritiserats på flera punkter. För att komma till rätta med nu nämnda problem föreslår utredningen att den nuvarande beloppsgränsen om två prisbasbelopp behålls, men denna beloppsgräns skall ta sikte på den enskildes inkomst efter skatt. Härigenom tillåts den enskilde behålla ett större disponibelt belopp än innan skyldigheten att ersätta ställföreträdaren inträder. undviker man de negativa tröskeleffekterna och oönskade effekter av det nya pensionssystemet. Utredningens betänkande kommer att bli föremål för remissbehandling. de () är i motion L211 kritisk till de nuvarande bestämmelserna om den enskildes skyldighet att betala sin ställföreträdares arvode. I samband med att pensionerna höjdes blev, enligt motionären, effekten att många huvudmän numera når över beloppsgränsen om två basbelopp. En höjning av pensionen med några hundralappar har medfört att huvudmännen får mindre kvar att leva på. Motionären anser att denna effekt måste rättas till genom att inkomstgränsen i höjs. Ett tillkännagivande begärs med detta innehåll. Ett liknande yrkande framställs i motion L376 av och (båda c). I motion L344 anför () att många människor ägnar sin fritid åt att på olika sätt stötta sina medmänniskor genom frivilliga insatser. Motionären anser att det bör göras en översyn av de frivilliga uppdrag som är myndighetsnära eller laganknutna för att klarlägga vilka lagar och regler som gäller för dessa frivilliga uppdrag. I motionen begärs ett tillkännagivande med detta innehåll. () anför i motion L356 att det bör övervägas att införa en annan möjlighet till stöd än god man. Enligt motionären kan det t.ex. vara fråga om stöd vid ställningstaganden till olika behandlingar vid sjukdom eller liknande. Ett tillkännagivande begärs med detta innehåll. m.fl. (kd) föreslår i motion L361 ett tillkännagivande om nödvändigheten att förbättra regelverken för god man och förvaltare (yrkande 1). Vidare föreslås ett tillkännagivande om nödvändigheten av att förbättra tillsynen över gode män och förvaltare som utövas av överförmyndarna och länsstyrelserna (yrkande 2). Motionärerna begär också ett tillkännagivande om behovet av en enhetlig adekvat utbildning för gode män och förvaltare (yrkande 3). I motion L391 anför () att under en följd av år har gjort anmärkningar beträffande den kommunala överförmyndarverksamheten. har bl.a. konstaterat allvarliga brister vad gäller myndigheters registrering av allmänna handlingar. I motionen begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör vidta åtgärder för att förbättra den kommunala överförmyndarverksamheten. I motion L392 redovisar () att när ett barn får försäkrings- eller skadeståndsersättning som överstiger två basbelopp görs en insättning på ett spärrat konto i barnets namn och överförmyndaren underrättas om detta. Vid ersättningar under två basbelopp betalas ersättningen ut direkt till barnets förmyndare. Enligt motionären bör alla ersättningar - oavsett beloppens storlek - sättas in på ett konto i barnets namn med överförmyndarspärr. I motionen yrkas ett tillkännagivande med detta innehåll. Av den ovan lämnade redovisningen framgår att de frågeställningar som behandlas i motionerna övervägts av Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare. Enligt utskottets mening bör resultatet av den kommande beredningen av utredningsbetänkandet inte föregripas genom någon åtgärd från . bör således avslå motionerna L211, L344, L356, L361 yrkandena 1-3, L376, L391 och L392. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör olika frågor om skuldsatta barn. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför särskilt yttrande 13 (fp). I motion L215 föreslår m.fl. (s) att det bör införas en brukarregistrering i fordonsregistret som innebär att barnet registreras som ägare av ett fordon och en myndig person som brukare av fordonet. Med ett sådant system svarar brukaren för fordonsskatt, försäkringar och felparkeringsavgifter. I motionen yrkas ett tillkännagivande med detta innehåll. m.fl. (fp) anför i motion L277 att det förekommer att föräldrar som själva har skulder hos kronofogdemyndigheten utnyttjar sina barn på olika sätt för att skaffa sig krediter. Det kan t.ex. vara fråga om tecknande av telefonabonnemang i barnets namn eller att föräldrarna underlåter att betala barnens skolfoton. Enligt motionärerna behövs det en översyn av reglerna i i syfte att förhindra att föräldrar över huvud taget skuldsätter sina barn. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet härmed (yrkande 5). () anför i motion L343 att barn inte bör kunna bli betalningsskyldiga för avtal som en förälder träffat i barnets namn. Ett tillkännagivande begärs i enlighet härmed. I motion L349 anser () att vårdnadshavarna bör bli betalningsskyldiga för skulder som underåriga ådrar sig genom att t.ex. teckna telefonabonnemang. m.fl. (kd) anser i motion L366 att regeringen bör tillsätta en utredning som ges i uppdrag att göra en heltäckande översyn av problematiken kring barns skuldsättning. Ett tillkännagivande begärs med detta innehåll. I motion L378 föreslår m.fl. (s) ett tillkännagivande om att regeringen bör föreslå ändringar i gällande lagstiftning i syfte att förhindra att föräldrar skuldsätter sina barn. Frågor om barns fordonsrelaterade skulder har behandlats av utskottet i sitt av godkända betänkande 2003/04:LU22. Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning till pågående arbete med förordningsändringar och pågående utredningsarbete. Frågan om skadeståndsskyldiga barn har behandlats av justitieministern i en interpellationsdebatt . Justitieministern anförde bl.a. att han inte har för avsikt att verka för några ändringar av den övergripande regleringen om barns skadeståndsansvar (svar på interpellation 2003/04:465). har vissa förordningsändringar trätt i kraft som innebär att kronofogdemyndigheterna är skyldiga att lämna ut uppgifter till överförmyndaren varje gång en omyndig registreras i kronofogdemyndighetens register. Ändringarna innebär vidare att när någon som inte har fyllt registreras som ägare av ett fordon skall genast underrätta överförmyndaren om detta. Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare