bet · GS01BOU10 · 2005-05-12 00:00:00 — Därmed bifaller motion 2004/05:Bo225yrkandena 6 och 9 samt avslår motionerna 2004/05:Bo225 yrkande 5,2004/05:Bo229 yrkande 1 och 2004/05:Bo309 yrkande 4.StällningstagandeEn av orsakerna till att stora svårigheter föreligger att bekämpaproblemet med svarthandel med hyresrätter är att det saknas offentligaoch tillförlitliga uppgifter om de olika hyreslägenheterna med avseendepå kontraktsinnehavare m.m. Ett heltäckande lägenhetsregister skullekunna råda bot på denna brist. Ett konkret förslag på hur man kan byggaupp ett sådant register finns framtaget av berördamyndigheter. Regeringen har aviserat att ett förslag om att inrättaett lägenhetsregister kommer att föreläggas riksdagen.Det förslag som lagt fram om införandeav ett lägenhetsregister tycks således nu bli tillgodosett. Ett riksdagenstillkännagivande i frågan enligt förslagen i motionerna 2004/05:Bo229(v) yrkande 1 och 2004/05:Bo225 (v) yrkande 5 är därför inte längrenödvändigt. Däremot bör ställa sig bakom förslaget i densistnämnda motionen om användningen av lägenhetsregistret för att bekämpasvarthandel med hyreslägenheter.Huvudsyftet med lägenhetsregistret är visserligen att få en effektivarefolk- och bostadsräkning, men det kan också bli ett utmärkt verktyg föratt motverka svarthandel med hyreslägenheter. Registret kan bl.a.användas för att avslöja ett vanligt tillvägagångssätt vid svarthandeln,nämligen användning av ett falskt kontrakt som bytesobjekt. Genom attsöka historiskt i ett register kan en hyresvärd eller hyresnämnden ocksåenkelt kontrollera hur en byteskedja sett ut och om vissa lägenheterförekommer mer frekvent i byteskedjor. Sammantaget kan såledeslägenhetsregistret bli ett kraftfullt verktyg för att komma åt de kriminellalägenhetsaffärerna. Regeringen bör därför anmodas att se över möjligheternaatt använda det kommande lägenhetsregistret i syfte att bekämpasvarthandeln med hyreslägenheter.En annan åtgärd som skulle försvåra svarthandel genom otillåtnaersättningar i samband med lägenhetsbyten är att begränsa bytesrätten tillatt endast gälla mellan hyreslägenheter. Det är fullt möjligt attanvända hyreslägenheter som bytesobjekt vid ett byte till bostadsrätteller egen ägd bostad. Detta innebär en påtaglig möjlighet till sänktpris vid köp av villa eller bostadsrätt för den som har en hyreslägenheti ett attraktivt läge. Ett sådant förfarande är utan tvekan en del avden svarta bostadsmarknaden där hyresrätter omsätts med ekonomisk vinningför den som "säljer" sin hyresrätt.Rätten att vid behov byta sin bostad är viktig men borde endast omfattabyte till annan hyresrätt. En sådan regelförändring skulle vara ettverkningsfullt redskap mot svarthandel med hyresrätter. Vi föreslårdärför att regeringen återkommer till med förslag om lagändringarsom begränsar bytesrätten till att endast gälla byten mellan hyresrätter.Det vi ovan anfört bör med bifall till motion 2004/05:Bo225(v) yrkandena 6 och 9 som sin mening ge regeringen till känna. Motion2004/05:Bo309 (fp) yrkande 4 avstyrks.9. Bostäder åt hemlösa, punkt 6 (fp, c)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:Bo309yrkande 8.StällningstagandeGruppen hemlösa omfattar många olika kategorier av människor som samhällethar misslyckats att bistå med ett lämpligt boende. Det kan exempelvisröra sig om psykiskt sjuka, missbrukare, personer som genomgått behandlingpå en institution eller som avtjänat ett fängelsestraff. Tillgångentill en lämplig form av boende är avgörande för att dessa människoråter skall kunna etablera sig i samhället.Vi anser att det är ett kommunalt ansvar att bistå de personer som avolika skäl kommit att stå helt utanför bostadsmarknaden. Det är emellertidnödvändigt att varje kommun ges möjlighet att hitta lösningar som svararmot de lokala behoven. Olika former av statliga direktiv och regleringarför hur kommunerna skall hantera bostadsförsörjningen får även på dettaområde negativa konsekvenser.En vanlig invändning från regleringsförespråkarna är annars att enavyttring av delar av de allmännyttiga hyresbostäderna innebär attkommunerna avhänder sig möjligheten att sörja för att socialt utsattamänniskor får en bostad. Vi anser att detta är en helt felaktig slutsats.Det finns inget samband mellan det kommunala bostadsinnehavetoch kommunernas möjligheter att bistå hemlösa. Även i kommuner med ledigakommunalt ägda bostäder förekommer det hemlöshet. Det avgörande är istället att kommunerna tar sitt ansvar för denna utsatta grupp. Dekommuner som av olika skäl väljer att sälja hela eller delar av sittbostadsbestånd kan på flera olika sätt hjälpa till att lösa bostadsfråganför hemlösa och andra utsatta grupper.Att själv äga ett stort bestånd av hyresbostäder behöver således intevara det enda, eller bästa, verktyget för kommunerna att värna de mestutsatta människornas rätt till en bostad. Kommunerna kan i stället bl.a. välja att träffa avtal med privata fastighetsägare som innebär atten del av beståndet upplåts till personer som kommunen måste ta ettsärskilt ansvar för. En annan möjlighet är ett kommunalt innehav av ettantal bostadsrättslägenheter som sedan upplåts i andra hand. Ett införandeav ägarlägenheter skulle emellertid öppna helt nya möjligheter förflexibla lösningar. Kommunerna skulle kunna äga enstaka bostäder försociala ändamål i flerbostadshus som sedan skulle kunna hyras ut medförstahandskontrakt. Det skulle underlätta tillhandahållandet av lägenhetersom är väl integrerade i olika former av bostadsområden, vilket ur ettintegrationsperspektiv är önskvärt.Det är i sammanhanget också viktigt att poängtera att det finns gruppervars bostadssituation inte kan lösas inom det reguljära bostadsbeståndet.Vissa grupper behöver varaktigt eller som en övergångslösning tillgångtill särskilda boendeformer där det erbjuds stödinsatser av olika slag.Vad vi ovan anfört med anledning av motion 2004/05:Bo309 (fp) yrkande8 bör som sin mening tillkännage för regeringen.10. Bostäder åt hemlösa, punkt 6 - motiveringen (m, kd)av (), de (), Carl-AxelRoslund (m) och ().StällningstagandeRiksdagen har på socialutskottets förslag riktat kritik mot regeringenför att den inte agerat tillräckligt snabbt och kraftfullt för att vidtaåtgärder som förbättrar de hemlösas situation. Vi anser att denna kritikär befogad. Enligt vår mening borde i detta sammanhang ocksåha fört fram konkreta förslag om vilka åtgärder som bör vidtas. Förslagmed sådan innebörd har lagts fram i motioner från m och kd under höstensallmänna motionstid. Dessa motioner har emellertid redan behandlats avsocialutskottet som bereder huvuddelen av alla frågor om hemlöshet.Vi anser att en bostad, en plats som kallas ett hem, en plats som ärens tillflyktsort, tillhör de mest grundläggande behoven hos människan.Det är därför en skamfläck att kvinnor och män, ofta med psykiskafunktionshinder, bor på gatan i ett land som alltid legat högt ivälståndsligan. Kommunen har ett ansvar för att alla människor skall kunnabo på ett sätt som motsvarar deras behov. Bostäder för psykiskt sjukaoch en fungerande missbrukarvård är en förutsättning för att många avde hemlösa skall ha en chans att komma ur sin svåra situation. Det ärviktigt att det sker en utbyggnad av boende och stöd av olika slag föratt lösa problemen kring hemlösheten. Målet bör givetvis varaatt ett ordnat och självständigt boende. I en strategi mot hemlöshetbör emellertid också ingå ett s.k. lågtröskelboende med entak-över-huvudet-garanti och ett utvecklat samarbete mellan socialtjänst ochfrivilligorganisationerna.Den nu aktuella fp-motionen har en inriktning som vi till stora delarkan ställa oss bakom. Vi finner det emellertid önskvärt att hemlöshetsfråganblir föremål för en sammanhållen beredning. Enligt den ansvarsfördelningsom råder inom är det primärt socialutskottet som skall svaraför en sådan beredning. bör av detta skäl inte föreslåriksdagen något tillkännagivande i frågan med anledning av den nuaktuella fp-motionen.11. Bostäder åt utsatta kvinnor, punkt 7 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller delvis motion2004/05:Bo309 yrkande 7 och avslår motion 2004/05:Bo313 yrkandena 1 och 2.StällningstagandeI motion 2004/05:Bo309 (fp) från höstens allmänna motionstid framhållsrisken för att implementeringen av EG-direktiv om jämställdhet i densvenska lagstiftningen riskerar att begränsa möjligheten för jourboendenatt endast erbjuda bostäder för kvinnor. har regeringen lagt fram enproposition (prop. 2004/05:147) med förslag om lagändringar med anledningav de aktuella direktiven. Vi kan konstatera att regeringen visserligenförsökt utforma regler på ett sätt som man anser möjliggör jourboendenför kvinnor även i fortsättningen, men att den föreslagna lagändringenändå är behäftad med påtagliga brister. Orsaken till dessa brister stårsannolikt att finna i att lagförslaget inte föregåtts av djupare analysav diskrimineringsbegreppet och hur detta förhåller sig till reglernaom positiv särbehandling. syn i denna fråga utvecklas imotion 2004/05:A7 (fp) som är väckt med anledning av propositionen.Den fortsatta beredningen av den aktuella propositionen med följdmotionersker inom arbetsmarknadsutskottet. Vi anser emellertid att det ävensett ur ett rent bostadspolitiskt perspektiv finns anledning att framhållabehovet av en ytterligare beredning av de regler som berör möjlighetenatt erbjuda kvinnor boende i särskilda former.Vi föreslår därför att med anledning av motion 2004/05:Bo309(fp) yrkande 7 som sin mening tillkännager vad vi ovan anfört. Motion2004/05:Bo313 (mp) innehåller förslag som innebär inskränkningar i denkommunala självbestämmanderätten och avstyrks av detta skäl.12. Bostäder åt utsatta kvinnor, punkt 7 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:Bo313yrkandena 1 och 2 samt avslår motion 2004/05:Bo309 yrkande 7.StällningstagandeKvinnor som utsätts för våld av män är utsatta på många sätt, liksomderas barn. De saknar ofta tilltro till att livet skall kunna förändras.Många gånger försöker dessa kvinnor fly och byta bostad, men denmisshandlande och hotande mannen letar snabbt upp dem och fortsätter atthota.Det krävs ett massivt stöd från samhällets sida för att hjälpa dessakvinnor. Kvinnojourerna har här en viktig roll, men det är också oerhörtviktigt att polis, åklagare och socialtjänst aktivt bidrar till attlösa problemen. Det är i detta sammanhang nödvändigt att kvinnor ochderas barn har möjlighet att starta ett nytt liv på en annan plats iSverige. Det har emellertid visat sig vara mycket svårt att lösabostadsfrågan i dessa sammanhang. De förturssystem till bostäder som finnsär i regel en rent angelägenhet. Möjligheten att få förturtill en lägenhet är därför i praktiken begränsad till den kommun därman är skriven. Det betyder att en kvinna som fått ny identitet ändåkan tvingas bo kvar på samma ort som den man som hotar henne, och därmedtvingas leva i ständig skräck. Det finns visserligen exempel på attkommuner lyckats kringgå dessa regler, exempelvis genom att låta kvinnanskriva sig i annan kommun för att därigenom kunna få förtur, men dettillhör undantagen.Jag anser därför att det måste införas en generell möjlighet att medstöd av intyg från kvinnojour, socialtjänst eller liknande söka förturi vilken annan kommun som helst när det finns en hotbild. Det skallvara kvinnans behov som avgör vilken kommun som är lämplig bostadsort.Det skall därför inte vara möjligt för någon kommun att vägra behandlaen förtursansökan som är motiverad av kvinnors behov av skyddat boende.I förekommande fall skall givetvis denna rättighet även gälla för mänsom är i behov av skyddat boende. Både män och kvinnor i homosexuellarelationer kan också riskera att utsättas för hot om våld liksom de somav olika skäl tvingats byta identitet, exempelvis efter att ha vittnati en rättegång. Även i dessa fall bör det finnas möjlighet att ansökaom förtur till en bostad i annan kommun än hemkommunen.Jag anser att bör begära att regeringen överväger de närmareformerna för en förturshantering i enlighet med vad jag ovan anfört.Det innebär bifall till motion 2004/05:Bo313 (mp).Motion 2004/05:Bo309 (fp) yrkande 7 får anses vara tillgodosedd genomden proposition om ett utvidgat skydd mot könsdiskriminering som nyligenlagts fram för . Motionen avstyrks av detta skäl.13. Avskaffande av lagen om allmännyttiga bostadsföretag, punkt 8 (m,fp, kd, c)av (), de (), (), (), (), ()och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:Fi258yrkande 5, 2004/05:Bo246, 2004/05:Bo286, 2004/05:Bo301 yrkande 25,2004/05:Bo302 yrkande 9, 2004/05:Bo306 yrkande 20 och 2004/05:Bo310yrkandena 18 och 19 samt bifaller delvis motion 2004/05:Bo243.StällningstagandeLagen om allmännyttiga bostadsföretag infördes för att ersätta dentidigare gällande s.k. stopplagen. I båda fallen har regeringens syftevarit att inskränka den kommunala självstyrelsen på bostadsområdet ochbegränsa innebörden av äganderätten.Förutom de konstitutionella och principiella invändningar som kan resasmot lagen om allmännyttiga bostadsföretag kan det konstateras att denger utrymme för ett stort mått av godtycke. Lagrådet framhöll såledesvid sin granskning av lagförslaget att det kriterium för vägran avtillstånd som anges i lagförslaget är otydligt och ger utrymme för högstsubjektiva bedömningar. Som en följd härav blir länsstyrelsernas beslutsvåra att förutse, vilket i sin tur kan försvåra det kommunala agerandetpå bostadsområdet.Den hittillsvarande tillämpningen av lagen har visat att Lagrådetsförutsägelser om en inkonsekvent och godtycklig handläggning av ärendenom tillstånd till överlåtelser var riktiga. Exempelvis har Länsstyrelseni i första instans och i andra instans avslagiten begäran från elva bostadsrättsföreningar i om enfastighetsöverlåtelse i syfte att omvandla kommunalt ägda hyresrätter tillbostadsrätter. Motivet för avslaget är att en omvandling leder till attdet kommunala hyresrättsbeståndet blir för litet för att vara hyresnormerande.Detta fall kan jämföras med en samtidig omvandling i därBoverket, i strid med hyresgäströrelsens vilja, fattade ett positivt beslut.I har bedömningen utgått från ett ganska stort område där manfunnit att det finns tillräckligt många hyresrätter kvar för atttillämpningen av bruksvärdessystemet skall fungera. I såväl länsstyrelsebeslutetsom beslut om lades tyngdpunkten i väsentligt högregrad på att jämförbara lägenheter skulle finnas i närheten av defastigheter som skulle överlåtas.Även ett flertal andra beslut har givit intryck av stor godtycklighetvid tillämpningen av lagen om allmännyttiga bostadsföretag. Det gällerexempelvis ett fall av fastighetsöverlåtelser i , där man samtidigtansökte om tillstånd för överlåtelse av fyra i det närmaste identiskafastigheter. beslutade att lämna tillstånd för tvåfastigheter men avslog ansökan för de två andra. Skälet var att de samtidigtgodkända överlåtelserna ansågs ha minskat utbudet av jämförelseobjektför hyressättningen. En sådan rättstillämpning måste i det närmaste tesig obegriplig för de drabbade hyresgästerna som önskat ta ett störreansvar för sitt eget boende. Såväl i och som på mångaandra orter har de hyresgäster som nekats att friköpa sina bostäderockså ansett det vara obegripligt att man inte vill släppa fram denblandning av upplåtelseformer som även regeringspartiet säger sig strävaefter. Det kan med fog hävdas att försäljningsstoppet dessutom harmotverkat integrationsarbetet eftersom det i stor utsträckning varitpersoner med invandrarbakgrund som velat äga sin egen bostad. hade de hoppats att kunna skapa engagemang ochsammanhållning.I en fungerande rättsstat måste det anses vara oacceptabelt att lagutövningsker med sådant godtycke som lagen om allmännyttiga bostadsföretag gerutrymme för. Det finns alltså fortsatta skäl att ifrågasätta lagensförenlighet både med den kommunala självstyrelsen och med de krav på enrättssäker lagutformning som rimligen måste ställas.Genom överklaganden i Östbergafallet och domar i Kammarrätten i Jönköpingoch i Regeringsrätten har det påvisats allvarliga systemfel i lagensreglering av tillståndsprövningen. Kammarrätten har tidigare slagitfast att det överklagandeförbud som finns i lagen inte är förenligt medEuropakonventionen. Därför ansåg man att det inte var aktuellt att göraen begärd s.k. rättsprövning enligt rättsprövningslagen utan att vanligdomstolsprövning av sakfrågan i stället borde genomföras. Därefter harRegeringsrätten genom en dom upphävt Kammarrättens beslut att nekarättsprövning, och sådan skall nu genomföras av Kammarrätten i Jönköping.Samtidigt fortgår rättsprocessen i själva sakfrågan, dvs. om det varriktigt att neka tillstånd till försäljning av fastigheter tillbostadsrättsföreningen i . Först måste emellertid Kammarrätten iStockholm ta ställning till en begäran om återvinnande av försutten tidför överklagande eftersom har hävdat att överklagandet isakfrågan inte inkommit i rätt tid. Därefter kan Länsrätten i Stockholminleda domstolsprövning av själva tillståndsfrågan. Denna i realitetenstarkt förenklade beskrivning av det rättskaos som tillämpningen avlagen om allmännyttiga bostadsföretag förorsakat borde med all tydlighetvisa att det enda rimliga är att avskaffa hela lagen.Vi anser att kommunernas bestämmande över sina egna bostadsföretag måsteåterupprättas. Det måste anses ligga inom det kommunala ansvaret att taställning till bl.a. frågor om antalet bostäder som dessa företag skallförvalta och hur denna förvaltning skall utformas. Detta innebär ocksåatt det inte skall finnas några statliga restriktioner för de kommunersom önskar avyttra hela eller delar av sitt bostadsbestånd.Vad vi anfört innebär att lagen om allmännyttiga bostadsföretag snarastbör upphävas. Detta bör som sin mening tillkännage för regeringen.Regeringen bör återkomma till med förslag avseendeen lag om upphävandet.Det anförda innebär bifall till de motioner från m, fp, kd och c sombehandlas i detta avsnitt.14. Översyn av vissa villkor för allmännyttiga bostadsföretag, punkt 9- motiveringen (m, fp, kd, c)av (), de (), (), (), (), ()och ().StällningstagandeVi anser att lagen om allmännyttiga bostadsföretag bör avskaffas. Meddenna inställning är det givetvis inte aktuellt att närmare pröva deförslag som lagts fram i motioner från och Socialdemokraternaoch som i huvudsak innebär en ännu mer detaljerad lagreglering ochytterligare inskränkningar i den kommunala självstyrelsen. Motionerna2004/05:Bo257 (v) och 2004/05:Bo320 (s) avstyrks.15. Översyn av vissa villkor för allmännyttiga bostadsföretag, punkt 9(v)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:Bo257yrkandena 1-5, 7 och 8 samt bifaller delvis motion 2004/05:Bo320.StällningstagandeLagen om allmännyttiga bostadsföretag har utvärderats av somkommit fram till att den innehåller brister i flera avseenden. Enligtvår mening bör lagen ändras så att dessa brister kan undanröjas.Boverkets utvärdering visar bl.a. att det i kommunala koncerner förekommerstora transaktioner där den sammanlagda utdelningen från det allmännyttigabostadsföretaget överskrider den i lagstiftningen reglerade möjlighetentill utdelning. Lagen bör därför ändras så att det klart anges vilkaregler som skall gälla i koncernförhållanden där allmännyttiga bostadsföretagingår.I förarbetena till lagen förutsatte bostadsutskottet att en restriktivtolkning skulle göras av reglerna om tillståndsprövning i samband medutförsäljning av allmännyttiga bostäder. En genomgång av tillståndsbesluttyder dock på att länsstyrelserna inte alltid varit restriktiva i sinbedömning. Regeringen bör därför utreda hur lagstiftningen kan skärpasi samband med tillståndsprövningen.När lagen om allmännyttiga bostadsföretag infördes, upphörde samtidigtmöjligheterna till sanktioner då en kommun bryter mot gällande krav påskälig utdelning. Det finns uppgifter som tyder på att flera kommunernu har för avsikt att bryta mot utdelningsreglerna i full vetskap omatt detta kan göras utan åtgärder från statens sida. Det finns därförstarka skäl att återinföra möjligheten till sanktioner mot de kommunersom bryter mot gällande utdelningsregler.För att få en ökad kontroll av att kommunerna följer reglerna om skäligutdelning bör krav kunna ställas på att allmännyttiga bostadsföretagsenast till lämnar uppgift om beslutadutdelning och hur denna har beräknats. Vidare bör krävas att revisorernai revisionsberättelsen intygar att lagens regler i fråga om skäligutdelning och överföring har följts. Rapporten bör sedan förmedlas vidaretill för att en fortlöpande utvärdering skall kunna ske.De problem som följer av den fortfarande pågående omvandlingen frånhyresrätt till bostadsrätt gör att det behövs en ny lagstiftning somreglerar turordningen vid försäljning av allmännyttiga bostäder. Viförespråkar en turordning där allmännyttan i första hand säljs tillannan allmännytta, i andra hand till privatägda fastighetsbolag ochförst i tredje hand för omvandling till bostadsrätter. Regeringen böråterkomma till med ett förslag till lagstiftning som utgårfrån dessa principer.Det tycks råda delade meningar om huruvida allmännyttiga bostadsbolagskall drivas enligt självkostnadsprincipen eller inte. Det framstår somobegripligt att hyreslagen och hyresförhandlingslagen bygger på att deallmännyttiga kommunala bostadsföretagen skall verka enligtsjälvkostnadsprincipen som kommunallagen säger att de inte skall göradetta. Vi anser emellertid att det är självklart att de allmännyttigabostadsföretagen skall bedriva sin verksamhet grundad på denna princip.Hyresförhandlingar får inte leda till hyreshöjningar för hyresgästernasom kan härledas till kommunens önskemål om ekonomisk avkastning.Utgångspunkten för förhandlingarna måste vara att nå en överenskommelseutifrån varje bostadsföretags självkostnader. Detta är en förutsättningför hela bruksvärdessystemets legitimitet. Självkostnadsprincipen bördärför skrivas in i lagen om allmännyttiga bostadsföretag som en principför allmännyttiga kommunala bostadsbolag. Regeringen bör utan dröjsmållåta utreda denna fråga och återkomma till med ettlagstiftningsförslag som även beaktar reglerna i hyreslagen ochhyresförhandlingslagen.Många hyresgäster har valt allmännyttan som sitt boendealternativ avideologiska skäl. Vid en eventuell försäljning av allmännyttan ställsbåde hyresgästerna och hyresgästföreningen inför färdigaplaner om försäljning där det enda som återstår är ett beslut frånkommunfullmäktige. Vi menar att ett allmännyttigt kommunalt bostadsbolagi ett tidigt skede bör ha en underättelseskyldighet till berördahyresgäster om att ägaren (dvs. kommunen) har för avsikt att avyttra delarav sitt fastighetsbestånd. Det är rimligt att hyresgästerna i dettasammanhang ges möjlighet att ifrågasätta en försäljning och eventuelltredovisa alternativa lösningar. Formerna för ett sådant "MBL-förfarande"bör utredas, och regeringen bör därefter återkomma till medförslag i frågan.Vad vi ovan anfört bör tillkännage för regeringen som sinmening. Det innebär bifall till motion 2004/05:Bo257 (v) yrkandena 1-5,7 och 8. Även motion 2004/05:Bo320 (s) får anses vara väl tillgodoseddmed det anförda.16.