bet · GS01NU11 · 2005-04-05 00:00:00 — Konkret innebär reformen enminskning av stödpriset för EU-socker, visskompensation för producenter, förenkling av detnuvarande kvotsystemet m.m. driver enoffensiv linje med krav på betydande prissänkningaroch ett snabbt genomförande av reformen. Föresommaruppehållet 2005 väntas kommissionen lägga framett slutgiltigt förslag. Vidare bör reformenkompletteras med en aktionsplan för att underlättaövergången för de som länge haft tillträdetill EU:s sockermarknad till garanterade högapriser. Några kommer sannolikt attkortsiktigt påverkas negativt av reformen, då dessai hög grad är beroende av inkomsterna från dennaexport. Arbetet med en sådan aktionsplan pågårparallellt med reformarbetet.De negativa konsekvenserna av CAP begränsas intetill EU:s invånare. EU:s stora marknad i kombinationmed de höga stödnivåerna gör att EU:sjordbrukspolitik påverkar världsmarknaden, inteminst prisnivåerna, för en majoritet av världensjordbruksprodukter. Stödsystemen stimuleraröverproduktion som dessutom ofta exporteras medhjälp av exportsubventioner, vilket leder till attEU dumpar livsmedel som t.ex. socker och mjölkpulveri andra länder (ofta ) och slår ut lokaljordbruks- och livsmedelsproduktion. Eftersom deinterna stödnivåerna är så pass höga kan produktioni flera sektorer också ske trots att naturligaförutsättningar egentligen saknas i (t.ex.när det gäller bomull, tobak och viss frukt).Konsekvensen blir att länder utanför EU stängs utefrån viktiga marknader där de ofta har naturligakonkurrensfördelar. CAP är också konstruerat så attden import som kommer från främst i höggrad handlar om råvaror som vidareförädlas av deneuropeiska livsmedelsindustrin. Däremot stängshögförädlade varor från ute med hjälp avhöga tullar (tulleskalering). Detta är bara någraexempel på CAP:s konsekvenser i ett globaltperspektiv.Avveckling av tullar inom EUDet allmänna preferenssystemet (Generalised Systemof Preferences, GSP) är ett fristående system somfunnits i EU . Bland annat erbjudsutvecklingsländerna tullsänkningar alternativttullfrihet. kolonier till länder i EU haravtal med särskilda handelsförmåner. Det nuvarandeavtalet () slöts ochvidareutvecklas genom förhandlingar ompartnerskapsavtal mellan EU och länderna i ,och , det s.k. AVS-området.Dessa förhandlingar skall vara avslutade senast den1 . Detta är exempel på överenskommelsermed utvecklingsmålsättning.Kritik har riktats mot det allmännapreferenssystemet och det har ibland sagts att detär både snårigt och byråkratiskt och att det germinimala förmåner. Så länge det fortfarande finnstullar vid import till EU kan det emellertidförväntas att har intresse av att minskadessa. inställning är att sträva mottullfrihet i multilaterala och bilateralasammanhang; tullfrihet för är en deletapp.Under det svenska ordförandeskapet i EU togsbeslut om tull- och kvotfrihet för alla varor utomvapen (, Everything but Arms) för de minstutvecklade länderna. Detta finns utförligt beskriveti näringsutskottets betänkande 2001/02:NU15 (s. 23),till vilket hänvisas. Systemet kan visserligen sägasdiskriminera andra , men det sker helt ienlighet med och har som mål att gestöd till de allra fattigaste länderna. harhögre ambitioner än kommissionen och flera avmedlemsländerna när det gäller att förenkla ochförbättra villkoren för de övriga u-länderna.På frågor (fr. 2004/05:692, 2004/05:693 och2004/05:694) av () om stärktfrihandel och avskaffande av EU:s tullar på importfrån flodvågsdrabbade länder som och Indiensvarade näringsminister i januari 2005att för en konsekvent frihandelsvänliglinje. Kommissionen har redan inlett en diskussionmed medlemsstaterna om förbättrade villkor för deländer, som drabbats av flodvågen (),informerade näringsministern. Kommissionen har pekatpå att det kan vara aktuellt med lättnader när detgäller det allmänna preferenssystemet, antidumpning,standardkrav för livsmedel m.m. Näringsministernkonstaterade att aktivt verkar för att EUsnabbt fattar beslut som innebär förbättradfrihandel och minskade tullar för de drabbadeländerna.Enligt tidigare avtal avvecklades samtligatextilkvoter i världshandeln . interpellation (ip. 2004/05:253) av () till näringsminister frågan om fri tekoimport från upp. Enligtinterpellanten hävdades i den 7december 2004 att EU vid toppmötet EU-Kinanästföljande dag skulle begära att "modererar"sin export av tekovaror till EU; detta skulle stridamot EU:s och WTO:s regelverk.Näringsministern konstaterade att EU inte hadeingått någon överenskommelse med omexportbegränsningar eller liknande åtgärder i frågaom tekovaror. Om kommissionen skulle ha föreslagiten frivillig exportbegränsning, vilket den förnekat,hade den inte den stöd, sadesdet. Näringsministern menade att interpellanten ochhan själv hade samma uppfattning när det gälldevikten av frihandel, inte minst på tekoområdet menockså generellt. Även i en insändare i FinancialTimes uttryckte näringsministern attKina - genom att gå med i WTO - hade samtyckt tillatt inte sätta restriktioner för sin export till skulle EU inte heller begära detta av Kina.Näringsministern underströk att de länder i Europasom arbetar för frihandel behöver samarbeta.Utskottets ställningstagandeLiksom tidigare vill utskottet framhålla att det ihögsta grad är ett svenskt intresse att värna omfrihandel som princip. Frihandel kan enligtutskottets sätt att se vara en starkvälståndsskapande kraft för såväl de utveckladeländerna som för världens fattigaste länder. Vidarevill utskottet betona att stabila och rättvisaspelregler för ett fritt utbyte av varor ochtjänster är en avgörande förutsättning för ekonomisktillväxt och sysselsättning. Utskottet konstateraratt det finns en allmän övertygelse i attfrihandel är en viktig princip.U-länderna har en sämre utgångsposition, bl.a.beroende på att många industriländer, inklusive EU-kretsen, fortfarande har betydande hinder för importav varor som är viktiga för export.Dessa länder behöver tillträde tillindustriländernas marknader men också en friarevärldshandel rent generellt för att kunna dra nyttaav sina komparativa fördelar. Dock måste det finnasen medvetenhet om att export begränsasäven av tullar i andra . kan detunder en övergångsperiod finnas skäl för u-länderatt tillgripa tullar för att skydda sin egenproduktion.Regeringen har sedan blev medlem i EUdrivit linjen att den gemensamma jordbrukspolitikenmåste reformeras. Jordbruksstöden snedvriderkonkurrensen och leder till att produktionsresursersom skulle kunna användas på ett bättre sätt isamhällsekonomin låses in i jordbrukssektorn. Vidareär jordbrukssektorn av särskilt stor betydelse föru-länderna. Det är enligt utskottets mening givetatt skall fortsätta att verka för en reellsänkning av i-ländernas interna stöd, en snabbutfasning av exportsubventionerna och en tydlignedmontering av tullar och kvoter, såväl inom somutanför EU-kretsen.När det gäller utvecklingen mot en ökande mängdbilaterala och regionala avtal vill utskottet betonabehovet av en försiktig linje och att utvecklingenföljs noga. som bilaterala avtal möjliggöratt en mer begränsad länderkrets går före och drarvinsterna av marknadsöppningar - vilket kan ledatill att nya modeller skapas till gagn förmultilaterala avtal - känner utskottet vissosäkerhet när det gäller de bilaterala och regionalaavtalens konsekvenser för . Det är därförväsentligt att är med och bevakar att defattiga länder som förhandlar om bilaterala avtalmed bl.a. EU får det stöd de behöver för att på etteffektivt sätt kunna driva sina intressen gentemotstarkare parter. Utskottet vill i detta sammanhangpeka på vikten av ett utökat tekniskt bistånd tillu-länderna, så att de kan ta till vara sinamöjligheter inom WTO-systemet.Enligt utskottets mening är det viktigt att detmultilaterala handelsregelverket utvecklasparallellt med de bilaterala överenskommelserna, såatt inte hela frågekomplex faller utanför deinternationella reglerna, och på ett sådant sätt attde bilaterala avtalen påskyndar marknadsöppningarmultilateralt.Frihandel medför också en snabb spridning avinformation, vilket kan bidra till omvandling avslutna samhällen till större öppenhet mot omvärlden.Sverige bör enligt utskottets mening ävenfortsättningsvis delta aktivt i arbetet med attförbättra det multilaterala handelssystemet ochsamtidigt stärka förtroendet för det. Utskottet villäven ånyo framhålla att miljömässig och socialhänsyn är viktigt, som dessa krav inte fåranvändas emot de länder som ännu inte - trotsansträngningar - kan uppfylla kraven.Vidare vill utskottet hävda att många konsumenter- både enskilda och företag - kan gynnas av depositiva effekterna av frihandel, som t.ex. lägrepriser, större utbud av varor och tjänster samtbättre kvalitet.Motionsönskemålen om fortsatt eller ökad frihandelligger väsentligen i linje med utskottetsinställning. Frihandeln förbättrar förutsättningarnaför tillväxt i hela världsekonomin. I en liten öppenekonomi som den svenska finns det en lång traditionav att hävda den fria handeln eftersom vårt landgynnas av ett fritt utbyte. Vårt välstånd byggertill stor del på specialisering och handelsutbyte.Men frihandel är inte mindre viktig för ,under förutsättning att dessa har reella möjligheteratt åstadkomma resultat genom att utnyttjaförhandlingsrätten. bör således få ökatmarknadstillträde, framför allt på områden som är avsärskilt intresse för deras export. Elimineringeller minskning av handelshindren skapar nyaförutsättningar för ekonomisk utveckling även idessa länder och kan göra det lättare att också göraandra framsteg, t.ex. i fråga om mänskligarättigheter, rättvisa och social utveckling.Utskottet anser däremot inte att frihandel är entillräcklig förutsättning för att uppnå sådana mål;det finns också behov av politiska, ekonomiska ochinstitutionella reformer hos och särskiltde minst utvecklade länderna (MUL) innan dessaländer kan dra full nytta av frihandelns positivainverkan.Med hänvisning till att utvecklingenligger i linje med motionsönskemålenanser utskottet att det inte finnsbehov av något initiativ frånriksdagens sida med anledning av dehär aktuella motionsyrkandena.WTO-frågorUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden om WTO-frågor med hänvisning till pågående åtgärderi fråga om ökad öppenhet, stöd till u-länderm.m. Jämför reservation 1 (v, mp).MotionernaI motion 2004/05:MJ332 (fp) görs gällande att WTOinte medger att konsumenters oro får utgöra grundför standarder i internationell handel medlivsmedel. Med ökad import och export av livsmedelkrävs nya vägar för att stärka konsumentinflytandetoch livsmedelssäkerheten, menar motionärerna. WTObör vidta åtgärder som syftar till att ett ökatkonsumentskydd får en framskjuten plats, hävdas det.I motion 2004/05:N274 (fp) redovisas att målet förWTO-avtalen är att höja levnadsstandarden imedlemsländerna, säkerställa full sysselsättning ochöka realinkomsterna. Om målet skall kunna uppnåsmåste även fortsättningsvis aktivt delta iarbetet med att förbättra det multilateralahandelssystemet och stärka förtroendet fördet. Bland annat måste slutdatumet förförhandlingsrundan - - hållas. Förutomkonkreta resultat i jordbruksförhandlingarna är detenligt motionärerna viktigt att förhandlingarna omindustrivaror kommer i gång på allvar. Regeringenbör understryka att även bör sänkatullarna på industrivaror.I den nämnda motionen beklagas vidare att fråganom insyn (transparens) i offentlig upphandling föllbort från Doharundans dagordning. Motionärernakräver att regeringen verkar för att frågan snarastmöjligt tas upp på nytt. Sådan transparens äravgörande i kampen mot korruption i samband medupphandlingar i länder som inte har tillräckligt välfungerande rättssystem.Enligt motionärerna i motion 2004/05:U313 (kd)måste WTO:s tvistlösningsmekanism ytterligarestärkas. Förslaget om att inrätta en permanenttvistlösningspanel skulle stärka systemetsauktoritet och göra det mer oberoende av"diplomatisk dragkamp". Det är även viktigt attunderlätta de mindre utvecklade ländernas tillgångtill tvistlösningssystemet. Regeringen bör undersökamöjligheterna till hårdare sanktionsåtgärder mot deländer som inte efterföljer tvistlösningspanelensbeslut, exempelvis genom att tillåta kollektivaåtgärder, föreslår motionärerna. Vidare förordas enökad öppenhet inom WTO. Enligt motionärerna kanregeringen initiera bildandet av en parlamentariskförsamling för WTO i syfte att stärka kopplingenmellan de internationella organisationerna ochmedborgarna. Inför framtida förhandlingar inom WTObör medlemsstaterna i högre grad föra en dialog meddet civila samhällets företrädare.Motionärerna bakom motion 2004/05:U278 (v) anseratt det är svårt att få ett samlat grepp om vilkahandelsfrågor som i praktiken prioriterarinom EU och andra organ. Därför föreslås i motionenatt regeringen skall avge en årlig rapport tillriksdagen om vad gör inom handelspolitikennär det gäller EU, WTO och i fråga om regionalahandelsavtal.I motion 2004/05:U254 (mp) tas en mängd olika WTO-frågor upp. Inför i deklarerade EUatt de fattiga ländernas frågor skulle prioriteras.Resultatet av överenskommelserna är dock intetillfredsställande ur denna synpunkt, sägs det imotionen. Det ligger nu ett stort ansvar på i-länderna, som i praktiken styr utvecklingen i WTO,att det slutliga resultatet av Doharundan blirgenomsyrat av krav, menar motionärerna.Det är motionärernas mening att via EU börverka för att en överenskommelse kan nås så snartsom möjligt i jordbruksförhandlingarna och att deEU-interna stöden skall sänkas. Beträffandeminimistöden bör göras en strikt tolkning av vilkarika länder som skall beröras av dessa sänkningar.Vidare anser motionärerna att i EU med kraftbör verka för att bomullssubventionerna i realitetenslopas.Motionärerna har också uppmärksammat attjulibeslutet innebär att förhandlingar om ett nyttavtal om förenklade handelsprocedurer, en av de s.k.Singaporefrågorna, aktualiseras. Behovet avförenklade procedurer är okontroversiellt, menmotionärerna är inte övertygade om att ett avtal ärbästa sättet att åstadkomma detta. När det gällerövriga Singaporefrågor bör dock EU dra slutsatsenatt dessa är avförda från WTO-förhandlingarna.Sverige bör genom EU säkerställa att de löften i-länder givit om teknisk assistans tillstöd för uppbyggnad av förhandlingskapacitetenverkligen infrias, framhåller motionärerna.Handel är ett medel för att åstadkomma hållbarutveckling, sägs det i nämnda motion. För att avgöraom regelverket understöder detta mål är det viktigtatt WTO genomför kontinuerliga utvärderingar av hurtjänsteavtalet (General on Trade inServices, GATS) påverkar utvecklingen. Att sådanautvärderingar skall göras stipuleras också i paragraf 19. Med hänsyn till målet omhållbar utveckling är det dock enligt motionärernamotsägelsefullt att paragraf 19 bindermedlemsländerna till en allt högre grad avavreglering. Länderna måste själva få avgöra om devill låta nyttigheter som tillgång till rent vatteneller utbildning tillhandahållas via privata elleroffentliga system. Paragrafen 19 bör omformuleras såatt målet skall gynnas oavsett om utvärderingarnakommit fram till att avreglering eller införande avnya regler är det bästa instrumentet, hävdas det.Motionärerna anser vidare att särskild ochdifferentierad behandling av bör ses somett permanent instrument, vilket är nödvändigt föratt anpassa till olika ländersutvecklingsnivå.Det behövs en omedelbar demokratisering i WTO,menar motionärerna, och föreslår ett antal åtgärderför att öka öppenheten och alla medlemsstatersmöjlighet till deltagande i olika beslutsprocesser.Bland annat föreslås att endast formella ochprotokollförda möten skall kunna utgöra underlag förförhandlingar och att ordföranden i olikaförhandlingsgrupper vid kommande ministermöten skallutses av en relevant kommitté och inte avsekretariatet i samarbete med värdlandet. Vidare börWTO anamma FN:s sätt att ta fram deklarationstexter,vilket innebär att ordföranden enbart sammanställerolika ändringsförslag utan att göra någon tolkning.Slutligen förordar motionärerna att WTO:stvistlösningsmekanism skall reformeras så attoffentligheten inom WTO:s panel ökar och fattigaländers möjligheter att föra sin talan stärks.Vissa kompletterande uppgifterÖppenhet inom WTOSom tidigare nämnts presenterades dens.k. Sutherlandrapporten, vilken handlar om deframtida utmaningarna för WTO. Bland annatuppmärksammas frågan om öppenhet och dialogen meddet civila samhället. På detta område föreslås det irapporten att klara mål och riktlinjer bör upprättasför WTO:s relationer till det civila samhället ochatt mer resurser bör avsättas för en sådan dialog.Regeringen kan enligt uppgift ställa sig bakom denämnda förslagen om klara riktlinjer och merresurser för dialogen med det civila samhället.WTO genomför särskilda briefingar för s.k.NGO:er (non-governmental organizations) och medierom mer betydande WTO-möten samt genomför en radseminarier och workshopar. Dokumentationen om dessahar förbättrats liksom WTO:s hemsida. En allmänbedömning är att medlemmarna själva troligen kommeratt behöva ta ett allt större ansvar för attsäkerställa öppenhet om sina egna positioner. Fleradelegationer offentliggör på eget ansvar sinaförhandlingsinlägg och gör dem även tillgängliga påWTO:s och på sina egna hemsidor. EU och harlegat i framkant i att använda detta arbetssätt.Enligt Dohadeklarationen har WTO-medlemmarna ettgemensamt ansvar för att garantera intern öppenhetoch deltagande av samtliga medlemsländer och för attarbetssättet inom organisationen skall bli mer öppetgenom snabbare och effektivare delgivning avinformation och en förbättrad dialog medallmänheten. Även om arbetet med dessa frågor iGenève lett till förhållandevis få formella beslut,har det informella arbetssätt som delvis präglar WTOkommit att anpassas i riktning mot att tillmötesgåfrämst legitima krav på insyn ochdeltagande. Bland annat har de informella samrådennormalt annonserats i förväg och varitöppna för alla. När endast 20-30 länder samlas imindre, informella möten är antalet somdeltar större än före ;syftet är att alla regioner och intresseinriktningarskall finnas representerade. Dessa förändringar idet interna arbetssättet har präglat såvälförberedelserna inför ministerkonferenserna i Dohaoch som den förestående ministerkonferensen iHongkong i december 2005.Intressegrupper som t.ex. G 20 och kanformeras för enskilda sakfrågor och för övergripandeförhandlingar. Frågan huruvida ett land skall ingå ien sådan grupp innebär en avvägning mellan ökadslagkraft och möjligheten att själv föra fram helasin nationella position.När det gäller frågan om hur ordföranden ellermedlare ("facilitators") i olika förhandlingsgrupperskall utses vid ministerkonferenserna har ingenenighet kunnat uppnås bland WTO-medlemmarna.Beslut om WTO:s deklarationstexter tas medkonsensus, vilket ger garantier för att enskildamedlemmars avvikande uppfattning inte skall kunnaignoreras. Detta ställer stora krav på ordförandenoch andra medlare som har i uppdrag att identifierabeslut som kan stödjas, eller accepteras, avmedlemmarna. är det av vikt attmedlemsländer respekterar att konsensus inte nåsgenom ultimativa krav från enskilda länder utangenom att samtliga deltagare visar beredskap attkompromissa.Om ordföranden i förberedelseprocessen inför enministerkonferens bedömer att så är lämpligt bördenne ha rätt att presentera sin bästa uppskattningav hur konsensus skulle kunna uppnås. Denna metod,som ställer höga krav på författaren av texten närdet gäller att ta hänsyn till ståndpunkter från helamedlemskretsen, var den metod som användes iförberedelserna inför ministerkonferenserna både iDoha och . Vid behov, bör det också varamöjligt för WTO:s medlemmar att få sina eventuelltavvikande ståndpunkter återgivna på lämpligt sätt,t.ex. i en bilaga till det underlag som presenterasför ministerkonferensen.Frågan om skapande av en parlamentarisk församlinginom WTO har diskuterats, men motståndet mot dettaär stort framför allt bland . En sådanförsamling skulle kunna få en rådgivande roll menknappast bli del av det formella beslutsfattandet.En lösning enligt vilken EU bara representerades avEuropaparlamentet skulle riskera att inte bidra tillatt öka WTO:s legitimitet i EU-ländernas nationellaparlament. För att särskilt skall ges ökademöjligheter att ta del i och påverka WTO-arbetetkrävs även ökat tekniskt bistånd, särskilt tillländer vilka inte har egen representation i Genève.Sverige stöder finansiellt Organisationen förinternationell handelsinformation och samarbete(Agency for International Trade Information andCooperation, AITIC) som skall tillhandahållalandanpassat stöd i WTO-förhandlingarna till defattigaste länderna och till som saknarrepresentationskontor i nytt parlamentariskt inslag i WTO haremellertid vunnit insteg genomInternationella parlamentariska unionen (IPU).Parlamentarikermöten har hållits i , Cancúnoch . Syftet med mötet i i november2004 var att sända en signal till WTO om vikten avparlamentariskt inflytande även i de multilateralasamarbeten där regeringarna har ansvaret. Ungefär300 parlamentariker från 75 stater deltog ochdärutöver medverkade ett 60-tal parlamentariker frånEuropaparlamentet och observatörer m.fl.Församlingen antog med konsensus en deklaration somär riktad till WTO:s nästa ministerkonferens.Öppenhet i om WTO-frågorRegeringen ger vid återkommande tillfälleninformation till dels i kammaren, dels iolika berörda utskott i fråga om utvecklingen närdet gäller och EU:s ställningstaganden iWTO-förhandlingarna. Inför beslutet i fick del avregeringens underlag i form av en skriftlig procedurmed EU-nämnden.Några riksdagsledamöter brukar ingå i regeringensdelegation vid viktiga handelspolitiska möten. Såvar fallet vid ministerkonferenserna i , Dohaoch Cancún.Regelbundna möten hålls i regeringensreferensgrupp för WTO-frågor med företrädare förfackföreningar, näringslivsorganisationer, enskildaorganisationer m.m. Gruppen möts ungefär varannanmånad, och rapporterna från mötena finnstillgängliga på hemsida.Informationen inom referensgruppen är dubbelriktad.Utrikesdepartementet, som sammankallar och lederreferensgruppen, informerar om regeringens och EU:sarbete. Därefter ges referensgruppen tillfälle attge synpunkter på frågorna. På detta sätt förbättrasdet samlade beslutsunderlaget.I den ovan nämnda parlamentarikerkonferensen iBryssel redovisade EU:s handelskommissionärPeter Mandelson att han kommer att arbeta för attEU:s handelspolitik i världen skall präglas avöppenhet. Han sade sig sträva efter mer inflytandeav NGO:er och parlamentariker i utformningen avpolitiken.WTO-förhandlingarnas fortskridandeDen nya förhandlingsrundan inom WTO, enligt den s.k.utvecklingsdagordningen från , innebär attmedlemsländerna lyfter fram utvecklingsländernasintressen mer . De viktigaste frågorna ideklarationen från rörde jordbruk, tjänster,marknadstillträde för industrivaror, nyaförhandlingsfrågor (de s.k. Singaporefrågorna, senedan), miljö, översyn av ,implementering av tidigare ingångna m.m.Förhandlingsrundan skulle, som tidigare nämnts, varaklar till . Vid i , , i september 2003var det aktuellt med en halvtidsöversyn avDohaförhandlingarna. På mötets sista dag kollapsadedock förhandlingarna.Efter intensiva förhandlingar ochsommaren 2004 uppnåddes dock enighet inom WTO:sallmänna råd i om ett ramverk för denfortsatta förhandlingsprocessen, det tidigare nämndajulibeslutet. Avsikten var att överenskommelsenskall vidareutvecklas till konkreta åtaganden, s.k.modaliteter, vid ministerkonferensen i idecember 2005.Förutom jordbruksfrågorna - vilka med undantag avdet s.k. bomullsinitiativet redovisats i tidigareavsnitt om frihandel - omfattar julibeslutetmarknadstillträde för icke-jordbruksvaror,utvecklingsfrågor som särskild och differentieradbehandling, handelsrelaterat tekniskt bistånd ochkapacitetsuppbyggnad samt frågor om de minstutvecklade länderna. Vidare ingår tjänstehandel,tvistlösningsförfarandet, handel och miljö samtförenklade handelsprocedurer.