bet · GT01KrU2 · 2005-10-11 00:00:00 — Inledningsvis vill utskottet erinra om att ett av målen för RAÄ är att ta till vara kulturarvet och miljöns kulturvärden inom olika samhällssektorer, bl.a. när det gäller bebyggelse. Denna formulering torde inkludera den kristna folkrörelsens kulturarv. Utskottet har inhämtat att och i har ägnat särskild uppmärksamhet åt de byggnader som motionärerna vill värna. Därutöver kan nämnas att Statens musiksamlingar som central myndighet på musikens område har till uppgift att dokumentera, samla in, vårda, bevara, beskriva och hålla levande musikens kulturarv och därigenom främja musikintresset, musikvetenskapen och den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden. Hos Svenskt visarkiv, som är en avdelning inom myndigheten, finns psalm- och koralböcker från och andra kyrkor, uppteckningar och inspelningar av folkliga koraler, läsarsånger m.m. Även inom myndighetens bibliotek, Statens musikbibliotek, finns samlingar som kan ha intresse i detta sammanhang, t.ex. musikalier samt arkiv- och bilddokumentation på musikområdet. Viss dokumentation, bl.a. inspelningar, finns av äldre traditionsbärares andliga sånger vid Vissamlingarna arkiv och bibliotek i . I likhet med motionärerna anser utskottet att det är angeläget att den kristna folkrörelsens kulturarv i form av byggnader, sånger m.m. bevaras. De insatser som förtjänstfullt görs på detta område visar att frågan redan är uppmärksammad på olika nivåer inom de kulturmiljövårdande organen. Utskottet anser därför att det inte finns någon anledning för att bifalla motionerna 2003/04:Kr337 (kd) och 2004/05:Kr304 (kd), vilka således avstyrks. Ökade resurser till vissa byggnader Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner med krav på särskilda bidrag till överloppsbyggnader på samt i och i . Utskottet påminner om att det ankommer på de regionala myndigheterna att göra avvägningar mellan olika skyddsvärda objekt och bedöma hur de ekonomiska resurserna ska fördelas. () anser i motion 2003/04:Kr370 att väderkvarnar kan betraktas som ett riksintresse och ett kulturarv som bör bevaras för eftervärlden. Motionären föreslår att ska göra ett tillkännagivande om att bidragsmedel för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse ska reserveras för att bevara väderkvarnarna. Av motion 2004/05:Kr296 av () och () framgår att det i liksom i finns en mängd äldre byggnader på landsbygden som representerar ett kulturhistoriskt värde men som saknar användning. Dessa s.k. överloppsbyggnader hotas av förfall, vilket skulle utarma ett av det norrländska odlingslandskapets viktigaste värden. Yrkandet syftar till att resurser ska avsättas och åtgärder vidtas för att bevara överloppsbyggnaderna. Överloppsbyggnader är byggnader som tappat sin ursprungliga funktion som en del av den agrara näringen. De har emellertid ofta ett stort kulturhistoriskt värde, vilket också framgår av här aktuella motioner. De statliga bidragsmedel som anvisats för att bevara denna typ av byggnader fördelas främst av länsstyrelserna. Det ankommer på de regionala myndigheterna att göra avvägningar mellan olika skyddsvärda objekt och bedöma hur resurserna ska fördelas. Enligt utskottets uppfattning bör inte göra något uttalande som syftar till att särskilt framhålla behovet av bidrag för olika typer av överloppsbyggnader i vissa landsdelar. Utskottet vill tillägga att särskilda bestämmelser gäller för del, vilket torde främja värnet av landskapets väderkvarnar. Enligt 4 kap. 2 § hör nämligen i sin helhet till de områden som med hänsyn till sina natur- och kulturvärden är av riksintresse. Dessutom bör nämnas att södra odlingslandskap med byar, åkrar och betesmarker utgör ett av objekten på . I landskapsbilden ingår väderkvarnarna. Genom att undertecknat Världsarvskonventionen har landet åtagit sig att vårda och bevara det egna världsarvet. I den mån de öländska väderkvarnarna ligger inom världsarvsområdet torde de bli uppmärksammade av kulturvårdande myndigheter. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2003/04:Kr370 (c) och 2004/05:Kr296 (c). Ökat statligt stöd till Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker ett motionsyrkande om ökat statligt stöd till . Det är uppgift att inom ramen för givna resurser ta ställning till vilka prioriteringar som bör göras mellan de fastigheter som ämbetet förvaltar. m.fl. (fp, m, kd, c) som står bakom motion 2004/05:N403 begär ökat statligt stöd till (yrkande 15). Utskottet är inte berett att biträda motionsyrkandet. i sydöstra ägs av staten och förvaltas av RAÄ. Statens utgifter för belastar RAÄ:s ramanslag (28:25). Det ankommer på RAÄ att avgöra hur byggnaden ska vårdas och utvecklas som besöksmål. Inom ramen för givna resurser avgör myndigheten vilka prioriteringar som bör göras mellan de olika byggnader och fastigheter som RAÄ förvaltar. Motion 2004/05:N403 (fp, m, kd, c) yrkande 15 avstyrks. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker en motion som syftar till att bevara spannmålslagerhuset i med hänvisning till att frågan redan prövats. I motion 2004/05:Kr329 begär () att ska göra ett uttalande om att det av arkitekten ritade spannmålslagerhuset i är av nationellt intresse (yrkande 1). Försök har gjorts att låta byggnaden, som ägs av , övertas av . Regeringen bör ge besked om vilka möjligheter som finns att bevara lagerhuset (yrkande 2). I enlighet med bestämmelserna i 3 kap. KML får förklara en byggnad som byggnadsminne om byggnaden är synnerligen märklig genom sitt kulturhistoriska värde. Enligt utskottets uppfattning bör inte göra ett uttalande till regeringen av det slag som föreslås i yrkande 1 i motion 2004/005:Kr329 (mp). Vidare har utskottet inhämtat att på regeringens uppdrag har undersökt förutsättningarna för att förvärva spannmålslagerhuset. Med hänvisning till redovisning av uppdraget har regeringen funnit att det saknas ekonomiska förutsättningar för att staten ska förvärva huset (regeringsbeslut nr 56 ). Inte heller på denna punkt bör göra något uttalande till regeringen. Motion 2004/05:Kr329 (mp) avstyrks i sin helhet. Det kan tilläggas att utskottet har inhämtat att planerar att omvandla byggnaden till bostäder. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslag om den kyrkoantikvariska ersättningen. Det finns inte någon anledning att begära en översyn av ersättningens storlek i förhållande till bidragsbehovet. Vidare bör de principuttalanden som gjorde 1999 ligga fast. Jämför reservationerna 4 (kd) och 5 (c) samt särskilt yttrande 1 (m, fp, kd, c). får en viss ersättning av staten för kulturhistoriskt motiverade kostnader i samband med vård och underhåll av de kyrkliga kulturminnena, s.k. kyrkoantikvarisk ersättning. Bakgrunden till ersättningen är att det är en angelägenhet för hela samhället och svenska folket att bevara de kyrkliga kulturvärdena och att det därför inte har ansetts rimligt att den totala kostnaden för detta allmänintresse ska bäras endast av medlemmar. fastställde storleken på den kyrkoantikvariska ersättningen . Beslutet innebär en stegvis höjning av ersättningen från till . Ersättningen, som avser kyrkobyggnader, kyrkotomter, kyrkliga inventarier och begravningsplatser, ska i enlighet med bestämmelserna i kulturminneslagen fördelas av . RAÄ ska ges tillfälle att yttra sig över fördelningen i landet och länsstyrelserna ska ges tillfälle att yttra sig över fördelningen i länen (4 kap. 16 § KML).1[Prop. 1998/99:38, yttr. 1998/99:KrU3y, bet. 1998/99:KU18, rskr. 1998/99:176.] Under anslaget Kyrkoantikvarisk ersättning har anvisats . uttalanden om ersättningen efter 2009 innebär bl.a. att ambitionsnivån för ersättningen bör läggas fast först efter uppföljning, analys och därpå följande överväganden. Av betänkande framgår följande (s. 24 och 25). En utgångspunkt måste därvid, som kulturutskottet betonar, vara att staten i enlighet med principbeslutet långsiktigt skall ge ersättning för vård och underhåll av de kyrkliga kulturvärdena. Överväganden om ersättningens storlek efter tioårsperiodens utgång bör som regeringen framhåller ske först efter särskilda överläggningar mellan staten och . - - - - vill liksom kulturutskottet understryka vikten av att ett underlag för de aviserade överläggningarna om ersättningen tas fram före tioårsperiodens utgång. förutsätter i likhet med kulturutskottet att underlaget skall finnas tillgängligt senast vid slutet av . I fyra motioner behandlas frågor om den kyrkoantikvariska ersättningen. anför i motion 2004/05:Kr362 att har svårt att klara underhållet av kyrkorna. Det är därför enligt motionärerna rimligt att ifrågasätta om den statliga kyrkoantikvariska ersättningen är tillräcklig. I motionen föreslås att regeringen ska redovisa för vilka behov som finns för att bevara det kyrkliga kulturarvet och hur väl detta uppfylls av den kyrkoantikvariska ersättningen (yrkande 2). Yrkandet i motion 2004/05:Kr205 av () syftar till att medel utöver vad som har beslutats av ska tillföras den kyrkoantikvariska ersättningen. Sedan beslutet om ersättningen togs har nämligen ekonomiska situation försämrats. Dessutom bör riksdag och regering slå fast en viljeinriktning för vad som ska hända med ersättningen efter 2009. I motion 2004/05:Kr279 begär och (båda c) att en översyn ska göras av den kyrkoantikvariska ersättningen. Motionärerna framhåller att antalet kyrkotillhöriga minskar, vilket resulterar i mindre intäkter till församlingarna. Kyrkobyggnaderna måste underhållas men pengarna räcker inte. Samhället bör ta ett betydligt större ansvar för underhållet av kyrkobyggnaderna. I motion 2004/05:K287 anför m.fl. (fp) att de ser den kyrkoantikvariska ersättningen för vård av kulturhistoriskt värdefulla byggnader som en övergångslösning. Målet bör enligt motionärerna vara en principiell lösning som är densamma för alla samfund (yrkande 6). Förslagen i motionerna 2004/05:Kr205 (c) , 2004/05:Kr279 (c) och 2004/05:Kr362 (kd) går ut på att nuvarande ersättning är otillräcklig i förhållande till stödbehovet och att en översyn bör göras av ersättningen. Då det gäller storleken på den kyrkoantikvariska ersättningen kan utskottet konstatera att beslut gäller för en förhållandevis , nämligen . Det är - som regeringen konstaterade i proposition 1998/99:38 - ett långt tidsperspektiv i budgetsammanhang. Utskottet kan emellertid inte se att det finns anledning för att på nuvarande stadium besluta om ökad resurstilldelning eller begära en översyn av ersättningens storlek i förhållande till det bidragsbehov som kan finnas. En sådan översyn är en förutsättning inför de överläggningar som ska äga rum inför utgången av nuvarande ersättningsperiod och torde komma till stånd inom överskådlig framtid. Utskottet konstaterar vidare att innehållet i två av de nu aktuella motionerna, nämligen nyssnämnda motion 2004/05:Kr205 (c) samt motion 2004/05:K287 (fp), syftar till att ska göra ett uttalande av principiell karaktär om den kyrkoantikvariska ersättningens framtida utformning. Sinsemellan synes de båda motionerna ha olika inriktning. Enligt utskottets uppfattning bör emellertid de principuttalanden som gjordes 1999 och som redovisats i det föregående ligga fast. Motionerna 2004/05:Kr205 (c), 2004/05:Kr279 (c), 2004/05:Kr362 (kd) yrkande 2 och 2004/05:K287 (fp) yrkande 6 bör avslås av . Skydd av gamla ortnamn Utskottets förslag i korthet Med hänvisning till gällande bestämmelser om god ortnamnssed i kulturminneslagen avstyrker utskottet två motioner om skydd av ortnamn. Jämför reservation 6 (m, fp, kd, c). 1998/99:114 Kulturarv - kulturmiljöer och kulturföremål föreslogs att ett skydd för ortnamn skulle införas i KML. beslutade att anta regeringens förslag till lagändring (bet. 1999/2000:KrU7, rskr. 1999/2000:196). I propositionen definieras begreppet ortnamn på följande sätt (s. 33). Med ortnamn menas alla benämningar som syftar till att geografiskt identifiera olika lokaliteter som är accepterade inom en given språkgemenskap. I 1 kap. 4 § KML finns en bestämmelse om god ortnamnssed. Enligt bestämmelsen ska god ortnamnssed iakttas vid statlig och verksamhet. - hävdvunna ortnamn inte ändras utan starka skäl, - ortnamn i övrigt stavas enligt vedertagna regler för språkriktighet, om inte hävdvunna stavningsformer talar för annat, - påverkan på hävdvunna namn beaktas vid nybildning av ortnamn och - svenska, samiska och finska namn så långt möjligt används på kartor samt vid skyltning och övrig utmärkning i flerspråkiga områden. Av lagen framgår också att namn som godkänts för offentlig kartproduktion även i andra sammanhang ska användas i sin godkända form. Enligt instruktion (1995:1418) ska myndigheten verka för ett ändamålsenligt och vårdat ortnamnsskick samt fastställa ortnamn i den utsträckning inte någon annan myndighet har sådan befogenhet. Instruktionen anger också att det inom ska finnas ett råd för frågor om ortnamn med företrädare för ortnamnsvårdande och namngivande intressenter. är ett rådgivande samarbetsorgan som bildades . I ingår företrädare för , , , universiteten, , , , , och samt () . uppgift är bl.a. att stödja i dess uppgift att främja ett ändamålsenligt och vårdat ortnamnsskick. har som nationell ortnamnsmyndighet ansvaret för samordningen inom det statliga ortnamnsområdet. Denna samordning konkretiseras i hög grad genom arbetet i . har inga beslutsbefogenheter i formell mening, men en fri, rådgivande och kontaktskapande funktion. I den rollen söker rådet vägleda myndigheter och andra namngivare i deras beslutsfattande genom att framföra synpunkter och avge utlåtanden i ärenden av principiell vikt. ska tolka och informera om god ortnamnssed. För att sprida kunskap om detta har givit ut en handledning i ortnamnsvård. Regeringen har i prop. 2004/05:171 En ny lag om lägenhetsregister föreslagit att ska anta en ny lag om lägenhetsregister. Av propositionen framgår bl.a. följande. Enligt lagförslaget skall alla bostadslägenheter registreras i ett register. Alla bostadslägenheter skall ha en entré med en så kallad belägenhets adress. Bostadslägenheterna i flerbostadshus skall erhålla ett lägenhetsnummer som registreras i lägenhetsregistret. Lägenhetsnumret tillsammans med belägenhetsadressen gör att varje bostadslägenhet kan identifieras. Uppgifterna i lägenhetsregistret skall hämtas dels från fastighetsregistret, dels direkt från fastighetsägarna. Den nya lagen ersätter lagen (1995:1537) om lägenhetsregister, som har trätt i kraft endast i i och kommun där provverksamhet har genomförts. Ett lägenhetsregister möjliggör folkbokföring på lägenhet. Lägenhetsnumret kommer att föras in i folkbokföringen. och folkbokföring på lägenhet är förutsättningarna för framställning av registerbaserad hushålls- och bostadsstatistik. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Vidare sägs följande om utformningen av belägenhetsadresserna (s. 47). För utformningen av belägenhetsadresser finns en fastställd svensk standard (SS 63 70 03 Belägenhetsadresser). Det är naturligt att rätta sig efter den vid adressättningen. Enligt standarden skall varje adress entydigt peka ut endast en plats, t.ex. entrén till en bostadsbyggnad. Standarden innebär vidare att namnsättningen skall utgå från befintliga ortnamn i det hävdvunna och lokala namnskicket. På detta sätt tillgodoses en god ortnamnssed, vilket regleras i 1 kap. 4 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Enligt nämnda bestämmelse skall god ortnamnssed iakttas. Det betyder bl.a. att hävdvunna ortnamn inte ändras utan starka skäl, att ortnamn stavas enligt vedertagna regler för språkriktighet och att påverkan på hävdvunna namn beaktas vid nybildning av ortnamn. Av bestämmelsen framgår att namn som godkänts för offentlig kartproduktion skall användas i sin godkända form dvs. det namn och den stavning som finns på de allmänna kartorna eller i ortnamnsdatabas. Adressuppgifterna kvalitetskontrolleras och kompletteras med postnummer i ett nära samarbete mellan berörda kommuner, , och . - ett rådgivande organ knutet till med representanter för bl.a. Kommuner och Landsting (tidigare ), , och olika kultur- och språkvårdande institutioner - har givit ut en handledning i namnvård, God namnsed (2001:4). Denna handbok syftar till att öka kunskapen om namnsättning och bör kunna bidra till att ytterligare öka kvaliteten i namnsättningsarbetet. Propositionen bereds av finansutskottet. I motion 2003/04:Kr204 begär () ett uttalande av om att har ett ansvar då det gäller vägskyltar med gamla ortnamn. Yrkandet syftar till att inte godtyckligt ska förändra ortnamn när man byter ut skyltar. Det finns ingen anledning att "förenkla" gamla ortnamn. Det historiska och kulturella värdet av att behålla de gamla ortnamnen är enligt motionären större. I motion 2004/05:Bo247 (m, fp, kd, c) av m.fl. föreslår motionärerna att lagen om lägenhetsregister ska ändras så att boendes åsikter bättre beaktas. Av motionen framgår att kommunerna har upprättat ett nytt lägenhetsregister för landsbygden och i många fall gett fastigheterna helt nya namn. Det nya gårds- eller byanamnet, belägenhetsadressen, har åsatts fastigheten utan hänsyn tagen till gårdens eller byns gamla och i många fall fornnordiska ursprungsnamn. Den nya belägenhetsadressen används sedan av myndigheter och större företag som postadress. Följden har blivit att gården har två postadresser - den nya belägenhetsadressen och den gamla inarbetade kulturadressen. Indelningen och adressändringarna skapar upprördhet bland de boende eftersom de anser att tillräcklig hänsyn till ursprungsnamnen inte har tagits. Förvirring råder också när det gäller räddningstjänst m.fl. som använder sig av den gamla inarbetade adressen. Enligt motionärerna bryter många kommuner mot bestämmelsen om god ortnamnssed i kulturminneslagen. I de två nu aktuella motionerna behandlas frågor som rör god ortnamnssed. Utskottet vill därför - liksom - understryka att våra ortnamn utgör en oersättlig kulturskatt och att de ofta har en stor kulturhistorisk betydelse och är starkt förknippade med identitet och hemkänsla. Efter förslag av utskottet beslutade att göra ett tillkännagivande för regeringen om behovet av ett lagskydd för ortnamnen. Som en följd härav tillkom 2000 de ovan beskrivna bestämmelserna om god ortnamnssed i KML. Enligt utskottets uppfattning kommer dessa bestämmelser tillsammans med det regelverk som gäller för med i hög grad att bidra till att skydda kulturarvet i form av ortnamn. Utskottet konstaterar att all statlig och verksamhet ska bedrivas i enlighet med rådande bestämmelser om god ortnamnssed. Det får förutsättas att som nämns i motion 2003/04:Kr204 (c) och kommunerna som nämns i motion 2004/05:Bo247 (m, fp, kd, c) genom sin representation i har god kännedom om gällande bestämmelser. Något uttalande från sida i denna fråga är inte påkallat. I motion 2004/05:Bo247 (m, fp, kd, c) begärs även att lagen om lägenhetsregister ska ändras så att boendes åsikter bättre beaktas när lägenhetsregister upprättas. Förslag om upprättande av lägenhetsregister bereds av finansutskottet. kommer att besluta i frågan . som inte är berett att föreslå att gör några uttalanden med anledning av motionsförslaget, inskränker sig i detta sammanhang till att understryka vikten av att bestämmelserna i når ut till alla dem som deltar i arbetet med att upprätta lägenhetsregistret och fastställa belägenhetsadresser. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna 2003/04:Kr204 (c) och 2004/05:Bo247 (m, fp, kd, c). Utskottets förslag i korthet Ett motionsförslag om skydd för kyrkstäder avstyrks med hänvisning till att frågan bereds inom Utbildnings- och och att beredningen inte bör föregripas av . Jämför reservation 7 (m, fp, kd, c). Efter tillkännagivande har på regeringens uppdrag lämnat förslag till regler om skydd för kyrkstäder. I betänkandet De norrländska kyrkstäderna (SOU 2003:81) föreslår utredningen att kulturminneslagen ska kompletteras med en form av områdesskydd för dessa bebyggelseområden. Förslaget har påverkats av den reglering som kan ske bl.a. för kulturpräglade landskap enligt 7 kap. . Enligt förslaget ska ett nytt kapitel om skyddade kyrkstäder, 4 a kap., införas i kulturminneslagen. Utredaren konstaterar att det har visat sig vara mycket svårt att genomföra en byggnadsminnesförklaring för kyrkstäderna och att det därför kan behövas andra regleringsformer för att kunna bevara den samlade miljön i området. I motion 2003/04:Kr387 (kd) påminner om att förslagit ett förstärkt skydd för kyrkstäderna och deras tradition. Yrkandet syftar till att regeringen ska lämna förslag till om hur skyddet för kyrkstäderna ska stärkas (yrkande 5). betänkande De norrländska kyrkstäderna (SOU 2003:81) har remitterats. Med hänvisning till att ärendet bereds inom Utbildnings- och och att beredningen inte bör föregripas av avstyrker utskottet motion 2003/04:Kr387 (kd) yrkande 5. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om skydd av kulturhamnar och kustkulturen eftersom frågor av detta slag har tagits upp i slutbetänkande som prövas i och i regeringens framlagda proposition om svenska miljömål. och (båda c) föreslår i motionerna 2003/04:Kr253 yrkande 4 och 2004/05:T335 yrkande 7 att staten ska ta ett visst ekonomiskt ansvar för kulturhamnar. Många kommuner i har svårt att finansiera underhållet av sina kulturhamnar hävdar motionärerna och framhåller att det i enbart finns fem kulturhamnar som ska underhållas, nämligen Vitemölle, , , Baskemölla och . Ett snarlikt förslag framförs av Skånberg (kd) i motion 2004/05:Kr335. Han anser att fiskelägen och i synnerhet deras hamnar och kvarteren runt dem är av riksintresse och att de därför bör skyddas enligt kulturminneslagen. och (båda s) föreslår i motion 2004/05:Kr320 att kustkulturen ska ges större uppmärksamhet och bevaras. Motionärerna vill värna vårt maritima arv och anser att i EU ska ta initiativ till att det maritima arvet i underhålls och bevaras. De erinrar om att en tioländerskommission 1997 börjat arbeta för att rädda kulturen runt och anser att detta arbete bör följas upp. presenterade sitt slutbetänkande K-märkt - Förslag till förbättrat skydd för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse (SOU 2004:94). I det lyfter utredningen fram äldre fiskelägen som exempel på skyddsvärd bebyggelse. har utredningen i ett delbetänkande behandlat skyddet av de norrländska kyrkstäderna och anser i slutbetänkandet att även skyddet av genuina fiskelägen kan behöva förbättras. Utredningens förslag bereds i . I en proposition som överlämnades till om svenska miljömål (prop. 2004/05:150) redovisar regeringen en fördjupad utvärdering av målstyrningen på miljöpolitikens område. I avsnitt 14.3 i denna proposition slår regeringen fast att man ska ha tagit fram en strategi för hur kustens och skärgårdens kulturarv och odlingslandskap kan bevaras. Propositionen bereds i miljö- och jordbruksutskottet. Utskottet vill för egen del inte föregripa beredningen av dessa förslag och avstyrker därför motionerna 2003/04:Kr253 (c), 2004/05:Kr320 (s), 2004/05:Kr335 (kd) samt 2004/05:T335 (c) yrkande 7. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner med krav på att sjömärket Valen och Hanö fyr ska byggnadsminnesförklaras med hänvisning till att detta är en typ av frågor där har överlåtit ansvaret för behandlingen på regeringen, RAÄ och länsstyrelserna. () anser i motion 2003/04:Kr218 att ska byggnadsminnesförklara sjömärket Valen (Kalven 1:3) på Kalvsund i kommun (yrkande 1). I samma motion föreslås även att uppdrag ska utvidgas till att omfatta även våra unika sjömärken och hur de kan ges ett bättre skydd (yrkande 2). m.fl. (s) erinrar i motion2004/05:Kr257 om att har valt ut ett antal fyrar som ska bevaras och hållas i gott skick. Motionärerna, som välkomnar detta initiativ, anser att Hanö fyr i bör ingå i denna grupp. En kulturhistoriskt synnerligen märklig byggnad eller en byggnad som ingår i ett kulturhistoriskt synnerligen märkligt bebyggelseområde får enligt kulturminneslagen (1988:950) förklaras för byggnadsminne av . Detsamma gäller för park, trädgård eller annan anläggning av kulturhistoriskt värde.