bet · GS01BOU9 · 2005-05-19 00:00:00 — Jag ska återkomma till varför det är så.När det gäller förändringen av bostadskostnadsbidraget finns det anledningatt nämna följande. Den analys som har gjorts innebär att det är de somhar lägst bostadskostnad som också har lägst ekonomisk standard. Systemetmedför att för dem som har en låg bostadskostnad innebär reduktionenatt vi går från till inte alltid att det slår igenom fullt ut.De får behålla mer av höjningen av det särskilda bidraget.Jag vet att det blir komplicerat att beskriva det så. Det samverkar pådet här sättet. Effekten är att det blir en större höjning för dem somhar en låg bostadskostnad och som har en låg inkomststandard. I tvådelar träffar vi dem som har låga inkomster. Det gör vi genom att vihöjer mer för flerbarnsfamiljer än för dem med färre barn och genom atthöjningen blir större för dem som har låga bostadskostnader än för demsom har hög bostadskostnad.För att det inte ska vara någon som kommer sämre ut ur systemet än idet har det funnits en grupp som vi har fått göra ett extrabidrag för. Vi har fått tillföra ytterligare ett moment i systemet. Detgäller de hushåll med föräldrar som på grund av vårdnad och umgängeendast har barn boende hos sig. Det är vad som här tidigarekallades för umgängesföräldrar.Den gruppen har bara rätt till bostadskostnadsbidraget. Eftersomdet sker en reduktion på det sättet att det bara blir ett intervall och50 % skulle de kunna komma sämre ut om man inte gjorde någonting. Vihar föreslagit att det införs ett umgängesbidrag. Det är ett nytt begreppsom man får lära sig. Det bidraget kompenserar för den minskning som defår av bostadskostnadsbidraget men ger också lite extra så att även defår del av en ökad satsning på den här gruppen.Den delen av bidraget liknar bostadskostnadsbidraget så till vida attdet krävs att man har en bostad. Det finns också regler om att det skavara en viss minsta yta för bostaden.Sammantaget får alla de som har hemmavarande barn ett ökat bostadsbidrag.Av dem som har barn boende hos sig på grund av vårdnad ochumgänge får en ökning på det sättet, och ingen får en minskning.Jag tror att jag stannar där. Det finns några mer tekniska förslag ipropositionen, men jag tänkte inte gå in på dem. Jag tror att detförvirrar mer än det klargör.Ordföranden: Jag får tacka alla föredragshållare för att ni har varitoerhört disciplinerade . Vi ligger precis rätt i tiden för attta en liten paus. Jag vill också tacka för att ni har skapat ett väldigtangeläget spänningsfält i frågeställningen. Det älskar vi politiker.Jag är övertygad om att det kommer att bli en väldigt intressant diskussionnär vi återkommer.När vi kommer tillbaka finns det utrymme för ledamöter att ställa frågor.Ni får själva bedöma vem som ska ge svaren. Jag ber ledamöterna attanmäla sig till talarlistan till vår kanslichef.PausOrdföranden: åter efter pausen! Vi har ett stort antalfrågeställare. Det är viktigt att vi är tydliga med vem vi vänder oss till.Finns det någon som vill tillägga något till dem som har svarat så gårdet bra.Owe (): Först får jag tacka för intressanta föredragningar.Det är intressant att man kan ha så många olika synpunkter på dennafråga.Jag har en liten kommentar till propositionen. viktigastebidrag till den är att vi ska göra en rejäl översyn av bostadsbidragen.Vi tycker att kopplingen till bostadsfinansieringssystem och annat idet här fallet är viktig. I övrigt avstår jag från kommentarer.Jag har två frågor. Den första rör den tydliga konflikt som finns.Bostadsbidraget ska vara ett familjepolitiskt instrument och ettbostadspolitiskt instrument. För min och vår del är det det bostadspolitiskainstrumentet som är det viktigaste. Vi menar att man kan ordna detfamiljepolitiska instrumentet på annat sätt.Min fråga till blir: Vilka är de viktigaste förändringarna somman skulle behöva göra i nuvarande system för att stärka bostadsbidragensom ett bostadspolitiskt instrument?Fråga två är mer vänd till forskarna. pratar vi bara om barnfamiljer,och vi vet att vi har en konstig gräns för ungdomsbostadsbidrag. Närman blir 29 så händer det saker och ting. Jag tror också att vi vetalldeles för lite - men forskarna kanske vet mer - om andras situation.Jag tänker på ensamstående med låga inkomster som inte har barn. Hurser utvecklingen ut för dem när det gäller möjligheten att nå målet omallas rätt till en god bostad till en rimlig kostnad? Det kanske Bengteller har någon fundering om.Det var mina två frågor.Christina : Det gäller frågan om vad vi tycker är det viktigasteför att stärka den bostadspolitiska delen av bostadsbidraget. Vi tyckernaturligtvis att den är viktig, för vi utgår som sagt var från syftetatt varje barn ska ha eget rum.På sikt ska detta gälla även nyproducerade bostäder. Svaret är naturligtvisatt man ska anpassa bostadskostnadsgränserna till hyresutvecklingen isamhället. Det är det första. Det andra är att fullfölja den fastlagdapolitiken som man har. Detta ska även gälla nyproducerade bostäder.Även ekonomiskt svaga familjer ska kunna efterfråga sådana. Det liggervi mycket långt ifrån nu.Det gäller alltså att stärka den bostadspolitiska delen och bygga utgränserna. Det gäller även inkomstgränserna. De måste byggas ut, förannars tittar man bara på vilken bruttoinkomst familjen har. Om man skatitta på ekonomiskt svaga familjer, som det gäller, så är det egentligeninte fråga om låginkomsttagare, som man säger i dagligt tal. Ekonomisktsvaga familjer är de som har lite pengar i förhållande till försörjningsbördan.Det är egentligen det som vi brukar kalla för konsumtionsutrymme perkonsumtionsenhet.Det gäller alltså också att anpassa inkomstgränserna, så att det ävenblir så att barn i familjer med två vuxna kan få bostadsbidrag.Cecilia : Jag ska bara göra ett tillägg till det som Christinasade. Om man vill se bostadsbidrag som ett bostadspolitiskt stöd, därman vill öka möjligheterna för familjer att förbättra sin bostadskonsumtioneller att förändra den efter det behov som man har så visar den härstudien att man ska vara försiktig med att lägga restriktioner påbostadskonsumtionen. Man ska också vara försiktig med att, som , hatvå restriktioner på bostadskonsumtionen. gäller det ju bådebostadskostnad och ytbegränsning. I det förslag som föreligger tänkerman ju dessutom göra ännu flera indragningar genom att minska ersättningentill totalt 50 %.Jag har inte studerat ensamstående utan barn. Har du något om det,?Bengt : Systemet är riggat så att det inte ska vara någonomfördelning av bostadsstandard mellan hushåll utan barn och ensamståendeutan barn, bortsett från studerande. Det är ett politiskt beslut, ochdet kan man naturligtvis tycka olika saker om.Men vi vet att vi egentligen vet ganska lite genom att vi inte har någonfolk- och bostadsräkning och inget lägenhetsregister. Därför vet viinte mycket om de marginella grupperna och hur deras bostadsstandardser ut.Vi vet i alla fall att de som är de riktigt fattiga ramlar ned isocialbidrag, och det är ju i princip ett hundraprocentigt bostadsstöd. Iövrigt vet vi mycket lite om detta. När det gäller för vilka grupper isamhället som just bostaden är så kallad merit good, som man säger påengelska, så är det ett politiskt beslut. Man har sagt att det ska gåtill barnfamiljer, och det är inte mycket som forskningen kan säga omdet.Leif (): Jag tänker ansluta till lite mer av framtidsfrågornaoch kopplingen mellan bostadsfinansiering och bostadsbidrag. Jag villföra in ytterligare en komponent, som är ett stort politiskt ochsamhälleligt mål. Det är integrationen.Jag vill främst fråga om den utveckling som sker, där man lokaltdifferentierar hyresnivåerna runtom i landet. Det är en utveckling sombygger på trepartsöverenskommelsen och som innebär att vi kommer attsluta med kanske 20-30-procentiga hyresdifferenser.Det är ganska självklart att tröskeln och inlåsningen i vissa geografiskaområden kommer att öka. Jag undrar om det är någon av er som har tittatpå just den utvecklingen i förhållande till bostadsbidragen. Vilkenroll skulle de kunna ha för att i alla fall inte späda på segregationennär nu hyresskillnaderna mellan olika bostadsområden kommer att ökarätt rejält? Detta är ett stort problem i storstadskommuner och ikommuner med stora klyftor i både ekonomi och annat.Martin Hedenmo: Det som vi har sett i våra undersökningar är att dennautveckling redan pågår. Vi har den där inlåsningen ganska kraftigt redani dag. Den utveckling som är på gång med de här möjligheterna kommergivetvis att späda på det här ytterligare. I någon mening ligger detbakom våra förslag att man måste följa inkomstutvecklingen inom de härgränserna och att man även måste ändra ytbegränsningen.Men vi tror inte på något radikalt brott, utan det här är en fortsättningpå en kontinuerlig utveckling som har skett under den senare delen av90-talet. Hyrorna har ökat ganska mycket i nyproduktion och det harlett till inlåsning.Leif (): Det handlar inte bara om nyproduktion utan om enomvärdering av det nuvarande beståndet, som antagligen kommer att fåmer drastiska effekter för nyproduktionen än bara en liten del avbeståndet.Har ni sett något om vad bostadsbidragen skulle kunna göra för detta?Det finns ju andra skäl till att omvärderingen av hyresnivåerna görs.Men en negativ effekt är ju att segregationen och inlåsningen kan kommaatt öka. Vad skulle man behöva göra med bostadsbidragen för att kunnamöta upp den utvecklingen?Christina : Först och främst har inte vi kunnat titta påsegregationen i det material som vi har från - ochdet är ett förträffligt material. Man kan naturligtvis inte registreraefter var folk kommer ifrån och sådant. Men vi kan ju titta på vissaområden.En sak som man skulle kunna göra för att kompensera det här är återigendet som jag sade förut: Bygger man ut till kostnader för nyproduktionså täcker det även differentieringen i hyresnivåerna. Då skulle detvara löst sedan. Det är mitt svar.Marietta de (): Jag har lyssnat fascinerat på detta,för i princip alla som har pratat försökte hitta lösningar för att fåfolk att vara kvar i bostadsbidragssystemet eller till och med få infler i det. Jag skulle vilja att man vände på det och i stället försöktefå folk ur systemet. Att folk ska kunna försörja sig själva tycker jagmåste vara utgångspunkten, men jag kände inte att det var er utgångspunkt.Ni visade olika tidsaxlar nästan allihop, och man kan konstatera attunder de här åren har trots allt skatteuttaget ökat, speciellt för låg-och medelinkomsttagare. Då ska man försöka jaga i kapp med bidrag. Pånågot sätt går det aldrig ihop.Dessutom finns de här marginaleffekterna. Ni säger att bostadsbidragetinte är det stora. säger ni att väldigt många av dessa familjereller ensamstående också är beroende av socialbidrag, och då blirmarginaleffekten riktigt rejäl. Då kan man inte bortse från marginaleffektenav bostadsbidraget.Regeringen skriver själv och har så gjort i sina budgetpropositionerom denna marginaleffekt. I den senaste propositionen om ändringar ibostadsbidraget skriver att en höjning av ettinkomstprövat bidrag med hänsyn till marginaleffekten riskerar attpåverka arbetskraftsutbudet negativt. Statskontoret skriver att det finnsen risk att höjning av bostadsbidraget minskar incitamenten för hushållenatt skaffa sig ett arbete. Regeringen konstaterar själv i propositionenatt marginaleffekterna kvarstår men vid högre inkomster än tidigare.Alla de här effekterna finns faktiskt kvar. Här har jag en direkt frågatill : Varför tar man inte några steg till för attkomma ur detta som man ändå är ganska medveten om att det finns?Men min stora och övergripande fråga till allihop är: Har ni aldrigfunderat på att hitta någon annan lösning för att folk ska kunna försörjasig själva och konsumera det de vill? Varför låsa fast sig vid dettabostadsbidrag?Marianne : Eftersom jag inte sitter här som politiker utan somtjänsteman tänker jag begränsa mig mycket i svaret.Utgångspunkten i den här propositionen har som jag sade tidigare variten satsning på barnfamiljer med svag ekonomi. Det är klart, justerarman inte inkomstprövningsprocenten innebär alltid en höjning av ettbidrag, precis som du sade, att fler kommer in i systemet. Det ärofrånkomligt en del av effekten.Som var inne på finns det dock en skrivning i propositionenom att vi ska gå vidare och titta på bostadsbidragssystemet i ett litestörre perspektiv. hängde upp sig på att det bara var detbostadspolitiska syftet, men det står faktiskt att man ska analyserahur väl det uppfyller sina mål. Det betyder att man ska titta på bådamålen.Några fler icke-politiska kommentarer har jag nog inte i det här läget.Martin Hedenmo: Jag vill bara ta upp kommentaren om att människor skakunna nå en acceptabel bostadsstandard på annat sätt, utan bidrag. Vårutgångspunkt är å ena sidan det första du sade, att detta måste varaett sätt att minska risken att falla in i socialbidragsberoende i någonmening, vilket vi tycker är ännu värre och vilket har ännu högremarginaleffekter. Å andra sidan måste man ändå se detta som en del av dettotala bostadsfinansieringssystemet, som vi sade tidigare, och då måsteman gå andra vägar när det gäller att finansiera större lägenheter elleren acceptabel boendestandard.Problemet att man prioriterar små hushåll och ensamhushåll finns ju idet övriga bostadsfinansieringssystemet också. De investeringsstöd vihar prioriterar också i någon mening små bostäder. Man har ytbegränsningenpå , trots att vi i de bostadsmarknadsenkäter som Boverketskickar ut konstaterar att det i väldigt många kommuner finnsett behov av stora lägenheter. Det är inte bara räntebidrag och hyresbidragsom man borde föra in i den diskussionen utan givetvis även skatteregler,möjligheter att underhålla småhus och så vidare.Vi håller alltså med dig om att man borde se på andra medel också -givetvis. Men en del av kritiken är att detta borde vara en del i dentotala översynen av bostadsfinansieringssystemet.Stig Orustfjord: När vi 2003 tittade på inkomster, bostadsbidrag och såvidare kunde vi dra två slutsatser. Givet hur systemet ser ut ärdet framför allt där vi hittar dem som har den lägsta disponibla inkomstenper konsumtionsenhet. När vi tittade på bidragens effekt, både generellabidrag som till exempel barnbidrag och behovsprövade som till exempelbostadsbidrag, såg vi att dessa gjorde att den disponibla inkomstenökade med från till strax för dessa familjer.Rent generellt kan man säga att den stora utmaning hela välfärdspolitikenstår inför är hur många som finns i sysselsättning. Att klara av attupprätthålla arbetslinjen kommer att vara den stora frågan, inte baranär det gäller sjukpenning och sådant utan även när det gällerfamiljepolitiken.Bengt : Jag har bara en lite senkommen kommentar till segregationoch hyresförändringar. Vi går ändå mot ett system med mer marknadsanpassadehyror. Vissa grupper kallar det för andra saker, men vi går mot en merlägesberoende hyressättning. Om bostadsbidragssystemet är svagt innebärdet rimligtvis att svaga hushåll inte kompenseras för hyreshöjningar ilåt säga attraktiva delar av en stad. Det innebär paradoxalt nog attbidragsberoendet förmodligen minskar genom att dessa hushåll inte kanbo kvar. Har vi däremot ett mer generöst bostadsbidragssystem kan manundvika segregation och hjälpa hushållen att bo kvar, men å andra sidanökar då de statliga utgifterna för bostadsbidragssystemet.Detta är ett politiskt dilemma. Man kan naturligtvis alltid fråga sigom bostadsbidragssystemet ska underlätta för en mer marknadsinriktadhyressättning eller om man vill se något annat slags avvägning. Härfinns ett avvägningsproblem som är svårt.Nina (): Jag skulle vilja återgå till frågan om trångboddhet.Jag förstår att här finns en problematik kring definitionerna. SomStig Orustfjord just beskrev har för att kunna jämförainternationellt en annan typ av definition än den som inne på i sitt anförande. Här blir man lite rådvill. Som politiskbeslutsfattare skulle man gärna vilja höra mer explicit var skillnadeni definitionerna ligger.Stig Orustfjord sade också att av familjerna med bostadsbidrag ärtrångbodda och av alla barnfamiljer. Jag skulle vilja väckafrågeställningen att det är väldigt mycket koncentration kring barnens rätttill eget rum i familjer med bostadsbidrag, men den stora volymen liggerju i dessa av alla barnfamiljer. Då finns det någonting annat isamhället som gör att en så stor andel av barnfamiljerna är trångbodda.Inte minst vill jag återgå till det säger om regelverken, attde stimulerar fram nyproduktion av små hyresrätter när väldigt mångakommuner anser att man i stället skulle behöva större bostäder. Detskulle jag gärna vilja ha en kommentar kring.En annan sak jag vill ta upp är detta att ha ett konsumtionsstöd som ärså riktat. var inne på att bostadsbidragen underlättarkonsumtion av boende. Min andra fråga till er är: Finns det inte enrisk att ett så riktat konsumtionsstöd spär på kostnadsutvecklingen förboendet därför att marknaden räknar med att detta är en del av dendisponibla inkomsten och det också påverkar vilken boendekostnad man islutändan hamnar på?Cecilia : Jag tänkte kommentera de olika definitionerna itrångboddhetsnormerna. Jag och har använt trångboddhetsnorm 3,och den innebär att varje barn ska kunna ha ett eget rum. Att jag harvalt den har ingenting att göra med vad jag själv tycker eller anser,utan det var helt enkelt den trångboddhetsnorm som då lades fast, somChristina berättade.Stig Orustfjord: På den här punkten vill jag bolla över till Bo, somsäkert kan förklara det begripligt.Bosse Häll: Jag kan redogöra för hur norm 2 är beskriven. Den säger attett hushåll är trångbott om det är mer än två boende per rum, kök ochvardagsrum oräknat. Vi har uppfattat att detta är den norm som oftasthar använts i internationella sammanhang och jämförelser och som ocksåhar varit bostadspolitikens officiella trångboddhetsnorm. Men vi haralltså haft olika utgångspunkter och använt olika normer när vi harprövat detta.Christina : Norm 2, den med två personer i varje rum, är engammal norm som lades fast eller så. Norm 3, att varje barnska eget rum, är kanske inte officiellt fastlagd i andra sammanhang,men den uttalades redan i en proposition . Där kom det framatt även ekonomiskt svaga familjer borde ha rätt till ett eget rum åtvarje barn. uttalade man alltså det. Det var redan då vanligtatt varje barn skulle ha eget rum, och som jag sade tidigare lades dettafast när det gällde bostadsbidrag.Bengt : Jag vill bara göra en kommentar till det där med kapitalisering,om bostadsbidrag kan påverka byggkostnaderna. kanske också harnågon kommentar här, men jag tror att det är så få som har bostadsbidragatt effekten att det skulle blåsa upp byggkostnaderna är begränsad.Däremot kan man nog tänka sig att det har påverkan på väldigt svagabostadsområden tillhörande exempelvis ett kommunalt bostadsföretag därman vet att man har väldigt många bidragstagare. Bostadsföretaget kandå inse att man nog skulle kunna ha en relativt hög hyra eftersom detändå fångas upp av bidrag i väldigt hög grad. Jag har visserligen svårtatt tänka mig att ett kommunalt bostadsföretag är spekulativt på detsättet, men den risken finns möjligen.Jan : Jag har bara en kommentar till detta med trångboddheten.I FoB 90 redovisas både norm 2 och norm 3, och det har väldigt storbetydelse. Vi har i en utredning till tittat på hurtrångboddheten har ökat bland familjer med bostadsbidrag, och den ökadefrån år för ensamstående med barn och drygt65 % för makar eller sambor med barn fram . Det är alltsåstora skillnader på dessa 3 eller och de siffror som vi har kommitfram till.Christina : Det var också en fråga om vad som hände med detrångbodda familjerna generellt sett, de i förhållande tillhur många det nu var - vi pratar om norm 2 . Jag vill mena att dessafamiljer kanske till stor del är samma familjer som de som får bostadsbidrag.Den procenten av en större andel kanske till stor del antalsmässigtmotsvarar dem som redan får bostadsbidrag. Det kan vara en förklaring.Annelie Enochson (kd): Det var intressant att lyssna på er, specielltatt höra spännvidden i era åsikter. Jag fastnade för två saker. Det enavar detta med bostad och barnperspektivet. Detta är ändå ett bostadsbidrag,och det är bostadsutskottet som sitter här. Jag tror att det var Ceciliasom nämnde att skilda inkomstgränser för makar kan innebära att de intehar råd att flytta ihop, och det tycker jag som kristdemokrat inte låterbra. Det får man börja fundera på. Det bästa är ju att ha system därman faktiskt kan få bo ihop och det inte finns incitament för någotannat.Det andra jag vill fokusera på är att det finns två restriktioner,bostadskostnaden och ytbegränsningsregeln. Jag har ibland en känsla avatt detta är ett problem som väldigt mycket är storstadsfokuserat. Låtsäga att det finns en familj med ett barn som bor på landsbygden utanförGislaved och har ett ärvt hus . Antingen får de skaffatre barn till, eller så är de tvungna att flytta in till . Jagtycker att det låter något fel med en så styrande regel. Å andra sidanhar vi problemet i storstaden när man har en dyr boendekostnad och enliten lägenhet. Jag skulle vilja höra lite reflexioner just kring dettaatt vi har för mycket regler som styr. Vad skulle det innebära om mantog bort hela ytbegränsningsregeln?Cecilia : Jag kan börja med det sista, om man tog bortytbegränsningsregeln. Baserat på vad jag ser i mina undersökningar är jagövertygad om att det skulle vara positivt för bostadskonsumtionen. Vihar ju redan en begränsning på bostadskostnaden.Regionala skillnader är något vi har diskuterat mycket, bland annat medBoverket, hur detta slår olika beroende på att man har olika boendeformerpå olika håll. Man bor större på landsorten därför att där finns det fåhyresrätter och så vidare. Jag håller faktiskt på och tittar även påeffekten av regelförändringarna, hur de slår olika i olika kommunerberoende på vad det är för typ av kommuner. Jag har inga klara resultatän, men vi har diskuterat detta mycket och är medvetna om att det ärnågonting som är väldigt intressant att titta på.Christina : I en tidigare studie har vi faktiskt tittat litegrann på hur ytbegränsningen har slagit. Precis som sades i frågan liggerde större bostäderna ofta i egnahem. Ska man uppfylla syftet - här kommerdet tillbaka - varje barn ett eget rum innebär det att en familj medett barn ska bo i en trerumslägenhet eller -bostad, en familj med tvåbarn i fyra rum och så vidare. Bostäder på fyra rum eller större finnsoftast i egnahem, och där är ytorna ofta större än i hyreslägenhetereller lägenheter eftersom så mycket yta i övrigt ligger där. Det ärnaturligtvis finansieringssystemen som gjort det möjligt att fåfinansiering på det.Efter ytbegränsningen har vi sett att väldigt många av de boende iegnahem inte längre har bostadsbidrag. Det gäller framför allt makar. Vitittade i undersökningen på , och län. Därminskade antalet makar med bostadsbidrag , och det var främstboende i egnahem. För riket i snitt var det kanske . Det slår alltsåväldigt hårt regionalt. Detta gällde även residensstäder och sådant,men icke storstäderna.Bosse Häll: Jag har bara en kommentar till den här stora bostaden. Närytbegränsningsreglerna infördes i bostadsbidragslagen införde man ocksåen skyddsregel som innebär att om bostadskostnaden beräknas till ettlågt värde beroende på just ytbegränsningen ska man ändå kunna beräknabostadsbidrag utifrån en viss kostnad.Rigmor (): Jag vill först säga att jag tycker att bidrag överhuvud taget är någonting som man bara har i allra yttersta nödfall. Jagreagerar mot att man sätter socialbidragen mot bostadsbidragen. Detlåter på er som att socialbidrag ska man absolut inte ha men bostadsbidragär på något vis lite mer okej. Den synen delar jag inte. Jag tror attvi i måste ha ett trygghetssystem. kan vi alla kommai en sådan beroendeställning att vi faktiskt måste ha socialbidrag, ochdå är det illa om man säger att det på något vis inte är bra.Det var inte det som var min fråga, men jag kunde inte låta bli attkommentera det. Jag skulle vilja ha bort den diskussionen.