bet · GS01KRU4 · 2005-02-10 00:00:00 — Vi föreslogdärför att teknisk kompetens skulle knytas till den blivande filmvårdscentraleni , något som vi menade är extra viktigt i tider av snabbateknikskiften. Filmvårdscentralen, numera benämnd , bordeenligt vårt förslag få ansvar för att såväl teknisk som laboratorietekniskkompetens byggs upp och hålls vid liv. Jämför betänkande 2001/02:KrU1s. 149.Liknande tankar framförde vi /. Jämför betänkande2002/03:KrU1 s. 145.3. ABM-samverkan, punkt 9 (v, c)(), () och ()anför:Vi påminner om att arkivmyndigheterna, biblioteken och museerna (ABM)bedriver ett långsiktigt arbete för att bygga upp och sprida kunskap omarkivmaterial. Härigenom skapas förutsättningar för allmänheten atthitta i samlingarna. Att detta fungerar är en förutsättning för attgrundläggande demokratiska värden kan garanteras. Den nya teknikeninnebär goda möjligheter att öka tillgängligheten till och överblickenöver arkiv och samlingar. Genom att göra arkiv, bibliotek och museertillgängliga via Internet kan man nå fler och nya grupper av brukare avkulturarvet.Vi anser att det hade varit värdefullt om i Grängesberghade kunnat ingå i ett regelrätt ABM-samarbete med arkiv, bibliotek ochmuseer. Vi har emellertid avstått från att yrka bifall till motion Kr326(c) yrkande 38, eftersom vi förutsätter att kommer attverka för ett sådant samarbete.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagMotion från allmänna motionstiden /03:Kr367 av m.fl. (kd):3. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om vikten av film- och beteendevetenskaplig kompetensvid bestämning av åldersgräns på film.Motioner från allmänna motionstiden /04:Kr219 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att tillåta föräldrar att ta med bebisar på barnförbjudnafilmer.2003/04:Kr220 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om bebisbio.2003/04:Kr272 av m.fl. (s):tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om etablering av fler digitala hus i hela landet.2003/04:Kr326 av m.fl. (c):37. tillkännager för regeringen som sin mening vad somi motionen anförs om att Filmvårdscentralen i bör få ansvarför att den tekniska och den laboratorietekniska kompetensen byggs uppoch hålls vid liv.38. tillkännager för regeringen som sin mening vad somi motionen anförs om att regeringen bör komma med förslag till hurfilmarkivet med andra arkiv skall kunna samverka med bibliotek och museer.2003/04:Kr390 av m.fl. (kd):14. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om behovet av en tydlig inriktning och avgränsning inomområdet rörliga bilder.2003/04:Ub517 av m.fl. (kd):3. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om vikten av film- och beteendevetenskaplig kompetensvid bestämning av åldersgräns på film.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om verksamhet.Motioner från allmänna motionstiden /05:Kr214 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att avgifterna från programföretagen i stället går till enfristående fond, t.ex. förvaltad av , där ungaoetablerade filmare kan söka pengar för olika filmprojekt.2004/05:Kr219 av och (båda m):tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionenanförs om Statens biografbyrå.2004/05:Kr233 av m.fl. (m):16. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om filmen.18. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om avskaffande av filmcensuren för vuxna.2004/05:Kr299 av m.fl. (v):tillkännager för regeringen som sin mening vad som i motionenanförs om att föreslå åtgärder i syfte att stödja och underlättautbyggnaden i landet av s.k. e-bio.2004/05:Kr361 av m.fl. (kd):16. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om mål för svensk film och Svenska Filminstitutetsverksamhet.17. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om att offentlighetsprincipen bör gälla för SvenskaFilminstitutet.18. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om behovet av reformarbete för att bevara kulturarvetav rörliga bilder.2004/05:Kr373 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om fortsatt utveckling av verksamheten vid filmarkivet i Grängesberg.2004/05:Kr388 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om sänkning av den undre åldersgränsen för att se barntillåtenfilm till 6 år.2004/05:Kr407 av Per och (bådas):tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om i Grängesberg.2004/05:Ub443 av m.fl. (kd):3. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om vikten av film- och beteendevetenskaplig kompetensvid bestämning av åldersgräns på film.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om verksamhet.2004/05:A355 av m.fl. (fp):19. tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om och om att en 18-årsgräns förbiofilm bör införas.Bilaga 2Har svensk film en framtid?Offentlig utfrågning om filmen och filmpolitiken, anordnad av kutlurutskottetden 12 oktober 2004Ordföranden: till kulturutskottets första offentliga utfrågningeller, på ren svenska, hearing. Här finns många som jag vill välkomna- självfallet utskottets ledamöter, de inbjudna talarna, övriga inbjudnagäster. Dessutom finns det ytterligare ett antal personer både här nereoch uppe på läktaren som jag hälsar varmt välkomna.Det här går direkt ut på webben. Det finns förhoppningsvis ett antalpersoner som följer detta via Internet. Det går ut i internaTV. Och detta för att sända det vid ett senare tillfälle.Det är alltså väldigt många som kommer att kunna få ta del av vad somkommer fram om huruvida svensk film har en framtid.Även om det träffades en överenskommelse om en avsiktsförklaringbeträffande filmavtalet är avsikten inte att avtalet ska tas upp tilldebatt och diskussion här. Förhandlingarna fortsätter framöver. Dettahandlar om huruvida svensk film har en framtid. Jag tror att de rubrikersom vi har på inledningsanförandena räcker gott till för att få framintressanta synpunkter under de timmar som vi har här tillsammans.Efter mig kommer åtta talare att från talarstolen ge sin syn under femrubriker. Därefter blir det en kort kaffepaus. Därefter ger jag någraav kulturutskottets ledamöter - en från varje parti - möjlighet attställa frågor till antingen inledningstalarna eller till någon annan avde inbjudna gästerna. De får ställa en fråga och en uppföljningsfråga.Sedan får vi beträffande fortsättningen se hur det ligger till medtiden. Jag vill be inledningstalarna av respekt för övriga talare ochför auditoriet att hålla dessa tider. Jag kan i värsta fall annars vararätt tuff.Jag ska nu släppa in som är vd på har fått extra för en kort filmvisning. Varsågod, Åse.Åse Kleveland, : Kära ledamöter i kulturutskottet,kolleger i filmbranschen och alla andra filmintresserade. För alla osssom arbetar med film är det en stor glädje att kulturutskottet nuinbjuder till den här första öppna hearingen om den svenska filmens framtid.Jag vill också tacka för att jag från SFI:s sida ska få ge en sortsexpressgenomgång av filmpolitiken och filmlandskapet , nutidoch framtid.Jag tänkte att vi skulle börja med att titta lite grann i backspegelnoch titta på en 90-sekundersfilm. (Filmen visades)När man ser dessa små klipp förstår man att filmen så starkt har påverkatvår identitet, påverkat vår syn på oss själva, vår syn på omvärlden ochinte minst omvärldens syn på oss. påminns man om alla defantastiska filmskapare, skådespelare och filmkonstnärer som detta lillaland har fostrat sedan filmens barndom på 1910-talet.Det som är intressant är att filmen har varit främstindustriellt producerad underhållning för en massmarknad. Det har alltsåvarit konst, kultur, underhållning men också industri och benhård kommers.Behovet av stöd till svensk film uppstod . Islutet av 30-talet hade häftiga debatter om detta. Men mankunde inte bestämma vem som skulle bestämma vilka filmer som skulle fåstöd. Därmed rann det hela ut i sanden.För att göra en lång historia kort föddes den svenska filmpolitikenegentligen först och främst i och med filmreformen 1963 som var ettresultat av det stora "biokracket" som kom . Som en konsekvensav filmavtalet kom filmreformen, och etableradesför att förvalta det avtal som ingicks.Låt oss se på några filmpolitiska milstolpar under dessa år.1963 kom avtalet. 1973 hade det redan visat sig att de pengar sombiografavgiften gav inte räckte till för att finansiera den nödvändigafilmpolitiken, och staten måste komma in.Redan 1975 inleddes samarbete mellan och om engemensam produktionsfond för film. 1982 kom det ett nytt avtal. Video-branschenvar med.1990 genomförde en filmpolitisk utredning. 1993 kom ett nyttfinansieringsavtal. Men det hade en ny modell. Det var tvådelat på detsättet att avtalet omfattade produktion, och den filmkulturella delenreglerades genom en statlig politik.Sedan sade videobranschen upp avtalet. , och det är intressantnog, kom en av de viktigaste succéhistorierna i svensk filmhistoria,nämligen att man började en systematisk utveckling av den regionalafilmpolitiken genom att det infördes stöd till regionala resurscentrum.1999 var det tur att utreda filmpolitiken. påbörjadesimplementeringen av ett nytt filmavtal. Då hade man åter ett avtal somfamnade hela filmpolitiken.I dessa sammanhang tycker jag att det är intressant att se att detavsiktsavtal som föreligger mellan parterna åter går tillbaka tillden modell som vi såg 1993, nämligen en delad form med å ena sidan ettavtal för produktion och distribution och å andra sidan ett statligtansvar för filmkulturen.Parterna som omfattas av filmavtalet representeras alla här, och nikänner väl till dem. förvaltas av Svenska Filminstitutet.Målet för vår verksamhet är att främja produktion, distribution, visning,information om svensk film och inte minst bevarandet av det svenskafilmarvet.För oss har det varit oerhört viktigt att ha förnyelseoch utveckling som stickord just därför att filmlandskapet är i en såstor förändring, därför att aktörerna är fler och behovet av ett samspelstörre . Det har krävt större öppenhet, höjd kompetens, störreprecision i de filmpolitiska insatserna, ökad branschservice och inteminst ett mer förpliktande samarbete mellan parterna och en stärktinternationell plattform. Jag måste säga att på alla dessa områden harmycket hänt under denna period.Så till det svenska filmlandskapet som det ser ut , för det harförändrats. 1963 var det som man hade att gåtill om man skulle ha pengar eller om man på något sätt skulle ha stödtill svensk film.I dag har vi tre regionala produktionscentrum - i norr, i väst och iSkåne - och där produceras av de svenska långfilmerna . Man kan säga att det är en veritabel revolution.Det som man kanske kan vara ännu mer stolt över är de 20 regionalaresurscentrum för film och video som är etablerade och som täcker precishela landet.Regional filmpolitik är inget unikt svenskt. Skillnaden är bara att deregioner som man opererar med i stora delar av är regioner somomfattar befolkningar med nästan lika många människor som bor i helaSverige, det vill säga att detta är centrum som ligger mycket närmarebefolkningen och som därmed spelar en mycket viktig roll som en resursför lärarutbildning, för skolor, för biografer och - inte minst självklart- för upplärning.Sedan har vi den kommunala filmverksamheten. av de svenska kommunernaär aktivt involverade i skolbio och Film i skolan. Var tredje kommunhar ett eget strategidokument för mediekunskap. Det är klart attdetta får en mycket stor betydelse framåt. Just filmen i skolan är ocksåspeciell i på det sättet att vi inte talar om film som ett ämne.Vi talar om den rörliga bilden som ett språk och som ett sätt attkommunicera. Vi talar om att eleverna ska kunna använda sig av den rörligabilden så väl att man ska kunna tolka de rörliga bilder som omger osspå alla kanter.Filmproduktionen hör vi mest om. Flera av dessa teman kommerbranschrepresentanter att komma in på här . Men jag ska bara ge någranyckelfaktum.På bilden [se ovan] visas svenska filmpremiärer under perioden 1997-2004.Det går upp och ned, som ni ser. har det varit väldigt mycketknutet till själva avtalsperioderna. När det nya avtalet blev klart2000 var det som om forsarna släpptes lösa, och det kom 38 filmer. Sedanfick vi en kris på grund av problem med PRS-stödet1RPS = publikrelateratstöd.. Det var vårt annus horribilis, år 2002.Sedan kom det nya friska pengar från ochNäringsdepartementet och uppturen började igen.Det är intressant att se att det är nästan ett lagmässigt samband mellanhur många långfilmer som produceras och hur stor marknadsandel svenskfilm har. Det visar att om svensk film ska hålla den imponerandemarknadsandel som den har måste vi se till att vi har en produktion påminst 30-35 långfilmer - bra långfilmer och långfilmer somrepresenterar en bredd rent genremässigt.Detta är fina siffror också i ett europeiskt sammanhang. ligger vi i snitt på en tredjeplats. ligger på topp,självklart, med 200 producerade filmer . Sedan är det Danmarkmed sin imponerande filmpolitik. Och sedan kommer Sverige.När det gäller produktionen vill jag bara nämna att något av det mestvällyckade som vi har haft har varit satsningen på novellfilm i samarbetemed SVT. Jag tror att betydelsen av ett ökat samarbete mellan televisionenoch filmen inte kan överskattas. Jag hoppas att vi i en nära framtidkan föra detta vidare också när det gäller både dokumentärfilm och inteminst barnfilmen som är ett styvbarn i dagens filmpolitik.Ett tema som har varit högt uppe på dagordningen är kvinnligt filmskapande.Varför är det så mycket färre kvinnor som regisserar film, specielltlångfilm, än män? Jag ska inte ge någon analys av det på den korta tidsom jag har. Men jag har ändå lust att säga att det är en positiv trend.Vi har fått upp en debatt och diskussion om detta. Och framför allthar det generationsskifte som vi nu ser i svensk film också i hög gradmedfört att kvinnorna i högre grad kommer in. Ser vi på de olika formatenkan vi se att när det gäller kvinnor har det bara från 2003 till 2004ökat från . Det uppstår nu ett nytt fenomen, nämligen filmersom är producerade av både kvinnor och män. Det är också en del av denhär bilden. När det gäller kortfilm har man gått från -tio plus tio som är regisserade av både kvinnor och män. Och när detgäller dokumentärfilmen är det en fördubbling av kvinnor som regissörer.Enligt filmavtalet var visning och inte minst biografernaett område som det skulle satsas på, därför att ett mål för filmpolitikenär att se till att människor var de än bor i landet ska ha möjlighetatt se film på bio. Det upprättades fyra stöd, bland annat när det gällerparallellkopior och teknisk upprustning. De har varit oerhört viktigaför att biografdöden inte har drabbat värre än den har i verkligheten.Jag kan nämna några imponerande siffror. Vi är i genomsnitt Europasmest biograftäta land. Man bör då också säga att 506 salonger, alltsåmindre än hälften, står för av besöken. Det säger någonting om attde som inte tillhör de 506 på olika sätt måste få njuta gott av insatserlokalt, regionalt och på nationell nivå.På alla områden inom filmen finns vissa genomgående tendenser. Det ärdigitalisering, regionalisering och internationalisering. Digitaliseringenhar haft ett genomslag när det gäller produktionen, därfaktiskt och är de två länder i som har denstörsta andelen digitalt producerad långfilm - . Post productionär helt digitaliserad. Men så kommer det märkliga att när filmerna skaut på bio för vi över dem till det gamla fantastiska mediet som hetercelluloid som i utgångspunkten ger så vackra bilder och som är såbeständigt , men som är så "byngligt", dyrt och sårbart och somär det största hotet mot en decentraliserad biografstruktur.Men så har vi den turen att digitaltekniken erbjuder en möjlighetför en sorts nytändning och nysatsning på biografer i hela landet. Senareska vi få höra om Folkets Hus och Parkers projekt som faktiskt är ettav de första i när det gäller att satsa på en digital biokedja.Detta är ett av de områden som vi hoppas att vi framöver verkligen skafå en möjlighet att satsa på genom ett nytt filmavtal.Situationen är sådan att den möjlighet som i viss mån redan existerarär att vi kan nå biograferna via satellit, fiberoptiska kablar ochhögupplösta dvd-skivor. Och allt detta ger en både snabbare och billigareform.Men det är ingenting som inte har en baksida, och det är att det är enganska stor grundinvestering som ska till i början. På samma sätt somdet svenska samhället har gått in och bidragit till att hela landet skafå bredband hoppas jag att man nu går in och bidrar till att dessabredband verkligen kan användas till någonting i de lokalsamhällen därde kommer upp och att vi därför kan få till en handlingsplan för endigitalisering av de lokala biograferna under loppet av de följande femåren.Beträffande regionaliseringen vill jag kortfattat nämna följande. på det kan vi se att den statliga insatsen är begränsad i förhållandetill det som kommer från regionerna själva. Det visar någonting om detgensvar som detta har gett. ska man vara klar över att denstatliga delen är helt avgörande för dessa medel. Går vi in i dessasiffror kan vi se att medlen är mycket ojämnt fördelade på de olikaregionerna. Och detta är ett område där det finns behov av att vi nusätter oss ned och någonstans definierar fas två i utvecklingen av denregionala filmpolitiken så att vi kan jämna ut en del av den snedafördelning som finns mellan regionerna.Det som jag tycker är spännande när det gäller den internationelladimensionen är att utlandet är så viktigt för svensk film och attutvecklingen när det gäller filmens position i utlandet har varit så positiv.Den talar vi egentligen väldigt lite om. Vi tar för givet att det ärSverige som är marknaden för den svenska filmen. Men här kan vi alltsåkonstatera att , som är som vi har fullständigasiffror för, var det fler människor som såg svensk film utanför Sverigeän i . Det säger någonting om att det finns en potential i svenskfilm som exportartikel om vi verkligen satsar på det. Här finns det ettstort utrymme för en vidare utveckling.Jag skulle också när det gäller den internationella dimensionen viljanämna att det självklart är så att det viktigaste av allt är det nordiskasamarbetet. Integrationen av den nordiska marknaden för produktion,delvis distribution och efterhand också visning av film kan inteöverskattas, och den fortsätter . Vi ser att de flestaproduktionsbolag nu finns i alla nordiska länder. Vi ser att det sker en ökaddistribution av nordiska filmer inom , och drömmen om somen hemmamarknad för nordiska filmer är vi i alla fall ett gott styckepå väg mot.Och vi är mycket glada för det stöd som vi har fått från ochregeringen så att man nu har skapat stora filmpris. Dethar en viktig symboleffekt och också en realpolitisk effekt.Jag skulle ha nämnt många fler saker. Jag har stor respekt för tidsgränsernai . Men jag ska i den här omgången bara säga attfrågan är: Har svensk film en framtid? Man kan lite retorisktsvara: Ja, bara man överlever morgondagen så nog har man en framtid somman kan se i ögonen. Men frågan är bara: Vilken framtid? Hur ser denut? Blir det ett lyckligt slut eller en lycklig fortsättning?Jag känner att vi i har ett arv. Vi har filmskapare ochfilmarbetare, vi har ett kunnande, vi har ambitioner och vi har talangersom gör att vi har en potential för en vidare god utveckling för svenskfilm. Men det är viktigt att vi har med oss att gränserna mellan filmenoch annat audiovisuellt innehåll har sprängts, och det måste fåkonsekvenser. Vi måste få en filmpolitik som inte får bli en begränsningutan som måste kompletteras på ett sätt som utmanar dem som uttryckersig genom rörliga bilder att skapa verk av originalitet och kvalitet.Någraav de frågor som är viktiga att driva och som är mest av överordnadkaraktär är det som gäller att ramarna för det som händer inom svenskfilm fastläggs delvis här men i väldigt hög grad i EU. Vi måste varaaktiva deltagare där det europeiska regelverket läggs fast. Vi måstevidareutveckla som en gemensam filmmarknad. Vi måste öka samarbetetmellan filmen och televisionen. Och där kommer det snart enpublic service-utredning där filmen också tas med. Vi behöver en handlingsplanför en digitalisering av lokala biografer, och vi behöver ett programför digitalisering av det filmarv som vi har, så att det på ett heltannat sätt än kan komma allmänheten till godo.Jag vet att vi inte ska tala om förhandlingar och om pengar. Men vikommer inte ifrån att det grundläggande problemet för svensk filmpolitikär en underfinansiering. Därför är det oerhört viktigt att vi under dentid som kommer tillsammans försöker få fram ett ökat ekonomiskt lyftför att genomföra alla de ambitioner som vi har och för att realiseramålen för en kommande filmpolitik. För i så fall kommer det att vara enlysande framtid för svensk film.Ordföranden: , ska gå vidare. Nästa rubrik är: Filmproduktion centralt eller regionalt?Där har vi som är ordförande i och från Filmpool Nord. Filmpool Nordfick avsluta den sammanställning som hade tagit fram med den senastesuccén Så som i himmelen.Anita Oxburgh, Föreningen : Jag är ordförandei Föreningen . Vi har 32 medlemsbolag och stårför av den svenska långfilmsproduktionen.Förra vintern var vi i en desperat situation, utan avtal, med en känslaav att inte vara riktigt rumsrena och med en oförmåga att väcka enpolitisk vilja att stödja svensk filmproduktion. Avundsjukt tittade vimot våra grannar, och framför allt där politikerna verkade haupptäckt filmens kraft att engagera det egna folket såväl som attpresentera för världen.Vi insåg att vi hade minst lika mycket att komma med som danskarna menatt vi var sämre på att slå på vår egen trumma. Vi bestämde oss för attformulera ett framtidsprogram. Vi började med sex punkter. De varatt öka produktionen av svensk långfilm,att öka biogåendet till 2 ½ gånger och invånare (i är det 4,2 gånger, och EU-snittet är 2,5),att öka marknadsandelen för svensk film till ,att förstärka könsutjämningen så att inget kön är lägre representeratän ,att öka deltagandet vid internationella festivaler ochatt stärka den regionala utvecklingen.Detta undertecknades av , , , Filmpool Nord och . Desex punkterna omfattas av samtliga parter som förhandlar om ett nyttavtal.Det var en sorts kraftsamling och en känsla av att vi nu började drivaframåt i en känslig politisk situation.Varför ska man satsa på svensk film? Filmen är demokratisk. Den nåröver klassgränser och etniska gränser, och den har en stor geografiskspridning. Svensk publik gillar att se filmer på sitt eget språk imiljöer som de känner igen.Film är både kultur och näring. Den är också nationalekonomiskt lönsam.Svensk film sysselsätter en stor mängd filmarbetare över hela landetoch försörjer ett antal specialistföretag. Varje satsad krona genererarintäkter i flera led. Detta visas tydligt i de kartläggningar som nyligengjordes av och Film i Skåne.En ökad satsning på filmproduktion kommer att skapa en större stabilitetoch möjliggöra en mer långsiktig planering. hänvisade tidigare tillfilmproduktion och filmkultur. Vi anser att filmproduktion är filmkultur.Det är en sorts begreppsförvirring som man kanske ska reda ut. Jagtror att man försöker angripa det i det nya avtalet.Samhället har också under gjort stora satsningar på medieroch filmutbildning över hela landet. Detta har verkligen burit frukt.Det visar sig i en ny generation filmskapare inom alla funktioner somkämpar om de krympande resurserna.Antalet kvinnor i ledande funktioner har ökat och börjar luckra upp enmansdominerad bransch. I årets filmutbud ser vi en ovanligt hög andelsvenska kvinnliga regissörer. Vi måste se till att det blir en beståendetrend och inte bara en engångsföreteelse.För att denna utveckling inte ska avstanna behövs mer resurser. Varjeår premiärsätts 200 amerikanska filmer i .