bet · GS01LU17 · 2005-03-22 00:00:00 — Riktlinjerna, som är frivilliga, innehåller bl.a. enövergripande policy om att företagen bör bidra till ekonomisk, social ochmiljömässig utveckling i syfte att uppnå en hållbar utveckling, respekterade mänskliga rättigheterna för de individer som påverkas av derasverksamhet i linje med värdregeringens internationella skyldigheter ochåtaganden samt stimulera uppbyggnad av lokal kapacitet. medlemsländerhar åtagit sig att främja riktlinjerna bl.a. genom s.k. nationellakontaktpunkter.På World Economic Forum i uppmanade FN:s generalsekreterarenäringslivet att ta globalt ansvar. Hans initiativ ledde till bildandetav The Global Compact som innefattar principer kring mänskliga rättigheter,arbetsrättsliga frågor och miljö riktade till företag. I de principersom avser miljöfrågor anges att företag ombeds att stödja försiktighetsprincipenvad gäller miljörisker, att ta initiativ för att främja större miljömässigtansvarstagande och uppmuntra utveckling och spridning av miljövänligteknik.Den har tagit ett initiativ kallat Globalt Ansvar -Swedish Partnership for Global Responsibility. Huvudansvaret ligger hosUtrikesdepartementet men initiativet sker i nära samverkan med framförallt och . Målsättningarna medprojektet är att bidra till förverkligandet av mänskligarättigheter och hållbar utveckling, att stärka svenska företagskonkurrenskraft och att öka kunskapen om de multilaterala regelverken. Iett öppet brev till presenterades projektetav företrädare för regeringen. I brevet framhålls att regeringen ärpådrivande nationellt och internationellt för mänskliga rättigheter ochen bättre miljö, men att regeringen vill få till stånd ett samarbetemed näringslivet i sin strävan efter en human globalisering. Regeringenpekar på att man har haft en kontinuerlig dialog medarbetsmarknadens parter om företags sociala ansvar enligt riktlinjerför multinationella företag och att regeringen , oavsettpartifärg, har främjat dessa riktlinjer. Vidare anförs i brevet attregeringens grundläggande förväntningar på svenska företags agerande påden globala marknaden, och särskilt i utvecklingsländer, uttrycks iOECD:s riktlinjer och FN:s Global Compact. Regeringen pekar också påatt Europeiska kommissionen har tagit fram en grönbok om företags socialaansvar - ett diskussionsunderlag som syftar till att ta fram förslag omhur EU kan främja företagens sociala ansvarstagande på europeisk ochinternationell nivå.Underkommissionen till FN:s kommission för mänskliga rättigheter (MRK)har till uppgift att genomföra studier och lämna rekommendationer tillMRK. En arbetsgrupp inom underkommissionen har utarbetat ett förslagtill normer på området för mänskliga rättigheter avsedda att varabindande för transnationella företag. Förslaget kommer enligt uppgift attdiskuteras av MRK:s medlemsstater, däribland , med början undervåren 2004.Tidigare behandlingUtskottet har i sitt av godkända betänkande2003/04:LU24 behandlat motsvarande motionsyrkanden. I betänkandetkonstaterade utskottet att det pågår arbete på såväl nationell sominternationell nivå som får anses ligga i linje med vad som anförs imotionen. Utskottet anförde vidare att det är av stor vikt att Sverigeaktivt deltar i det internationella arbete som rör frågor om multinationellaföretags ansvar för sin verksamhet i olika avseenden. Utskottet ansågdock inte att det var påkallat med någon åtgärd från medanledning av den då aktuella motionen varför den avstyrktes.Utskottets ställningstagandeUtskottet finner inte skäl att frångå sitt ovan redovisade ställningstagande.Riksdagen bör därför avslå motion L278 yrkandena 1 och 2.Hästägares skadeståndsansvarUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår ett motionsyrkande med krav på att hästägare skallåläggas ett strikt skadeståndsansvar.BakgrundI centrum för den svenska skadeståndsrätten står skadeståndslagen(1972:207). Enligt 1 kap. 1 § gäller lagens regler om inget annat ärsärskilt föreskrivet eller föranleds av avtal eller i övrigt följer avregler om skadestånd i avtalsförhållanden. Den grundläggande regeln omskadeståndsansvar på grund av eget vållande finns i 2 kap. 1 §skadeståndslagen. Detta lagrum innehåller den gällande culparegelnsom innebär att var och en som uppsåtligen eller av oaktsamhet vållarperson- eller sakskada är skyldig att ersätta skadan.I ett antal speciallagar om skadestånd utom kontraktsförhållandenföreskrivs det ett strikt ansvar - alltså en strängare skadeståndsskyldighetän enligt skadeståndslagen eftersom ansvar inträder oberoende av någonsvållande. Vanligast är att strikt ansvar föreligger för mer eller mindrefarlig verksamhet. Som exempel kan nämnas reglerna om miljöfarligverksamhet i samt bestämmelserna i produktansvarslagen (1992:18),lagen (1922:382) angående ansvarighet för skada i luftfart ochatomansvarighetslagen (1968:45).Djurägare har som huvudregel endast ansvar för culpa. Det finns docknågra bestämmelser om strikt ansvar för djur. Som exempel kan nämnaslagen (1943:459) om tillsyn över hundar och katter som stadgar att skadasom orsakats av hund skall ersättas av dess ägare även om denne inte ärvållande till skadan. Trots att lagen i första hand troligen åsyftar deskador som hund orsakar genom att bita människor och djur innehållerden inte någon begränsning till dessa skador. Lagen tillämpas också närhund orsakar skada i trafiken. Det strikta ansvaret åvilar förutomhundens ägare även dess nyttjare. - Någon reglering om strikt ansvar förhästar finns inte.MotionenGöte () anför i motion L308 att det har blivit vanligare atthästar rids längs våra vägar och därmed ökar risken för att hästarorsakar skador på t.ex. förbipasserande fordon. Mot denna bakgrund ansermotionären att det vore rimligt att hästägaren åläggs ett striktskadeståndsansvar. Ett tillkännagivande begärs med detta innehåll.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening kan någon översyn av hästägares skadeståndsansvarinte anses påkallad. bör därför avslå motion L308.Företagares försäkringsskyddUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden med krav på att regeringen utrederfrågan om kontraheringsplikt vid företagsförsäkring. Utskottet hänvisartill pågående arbete inom . Jämför reservation 3 (fp,c).MotionernaMia m.fl. (fp) anser i motion L292 att det finns anledning förregeringen att se över möjligheterna för vissa företagare att tecknaförsäkring för sina verksamheter. Ett tillkännagivande begärs i enlighethärmed (yrkande 1).I motion T260 anför m.fl. (fp) att försäkringsbolagensriskbedömningar innebär att den som driver verksamhet i utsattaförortsområden får höga kostnader för sitt försäkringsskydd. Enligtmotionärerna är det inte rimligt att personer som driver verksamhet i sådanaområden skall drabbas av höga försäkringspremier på grund av polisensbristande resurser. I motionen föreslås att det bör göras en utredningoch konsekvensanalys av det rådande försäkringssystemet. Ett tillkännagivandebegärs med detta innehåll (yrkande 5).I motion N394 anser () att företagarnas försäkringsskyddmåste stärkas. Det bör, enligt motionärens mening, övervägas omförsäkringsbolagen skall vara skyldiga att erbjuda ett grundläggandeförsäkringsskydd till företag på samma sätt som enskilda. Ett tillkännagivandebegärs med detta innehåll (yrkande 5).Utskottets ställningstagandeSom framgår av motionerna finns inte någon kontraheringsplikt vidföretagsförsäkring. I proposition 2003/04:150 Ny försäkringsavtalslaganför regeringen att man kommer att överväga om en utredning bör tillsättasmed uppdrag att se över bestämmelserna om företagsförsäkring med särskildhänsyn till små och medelstora företag. Vidare anförs att den fråga somdå bör belysas är behovet av en s.k. kontraheringsplikt vid företagsförsäkring.I propositionen redovisas att visst förberedande arbete med sikte påen sådan utredning pågår inom Justitiedepartementet.Utskottet kan således konstatera att det pågår ett arbete inomJustitiedepartementet som överensstämmer med de krav som förs fram i motionerna.Mot denna bakgrund bör motionerna L292 yrkande 1, T260 yrkande 5 ochN394 yrkande 5 avslås.Det s.k. överfallsskyddet i hemförsäkringarUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden om det s.k. överfallsskyddet ihemförsäkringar. Jämför reservation 4 (v, c).MotionernaTasso Stafilidis m.fl. (v) anför i motion L231 att många personer somtecknar en hemförsäkring utgår från att försäkringen även täcker skadororsakade av våld i hemmet. I motionen konstateras emellertid att mångaförsäkringsbolag gjort undantag i försäkringsvillkoren för rätten tillersättning när försäkringstagaren utsatts för våld i hemmet av närstående.Detta förhållande utgör en diskriminering mot kvinnor, eftersom det ärvanligare att kvinnor utsätts för våld i hemmet av män än tvärtom. Imotionen yrkas att regeringen skall återkomma med förslag som innebäratt det inte skall vara möjligt att föreskriva sådana undantag iförsäkringsvillkoren. Motionärerna begär att regeringen tillsätter enutredning i syfte att se över möjligheten att lagstifta om attöverfallsskyddet i hemförsäkringen även skall gälla för en skadelidande somhar utsatts för våld av en medförsäkrad familjemedlem.I motion L338 föreslår och (båda c)ett tillkännagivande om att överfallsskyddet i hemförsäkringen skallgälla även när brott har begåtts mellan makar och sambor (yrkande1).Tidigare behandlingUtskottet har i sitt av godkända betänkande2001/02:LU10 behandlat ett motsvarande motionsyrkande. Utskottet förutsatteatt överväganden i den aktuella frågan skulle komma till stånd inomramen för det då pågående arbetet inom med en nyförsäkringsavtalslag. Därmed avstyrkte utskottet den då aktuella motionen.Utskottets ställningstagandeRiksdagen har beslutat en ny försäkringsavtalslag (prop.2003/04:150, bet. 2004/05:LU4, rskr 2004/05:160). Den nya lagen träder ikraft den 1 januari 2006.En hemförsäkring är en konsumentförsäkring och bestämmelser omkonsumentförsäkring finns i 2-7 kap. i den nya försäkringsavtalslagen. Dessaregler är tvingande till försäkringstagarens förmån. En hemförsäkringbestår normalt av flera olika försäkringar som kan dels ersätta skadorpå privat egendom, dels ge ersättning om försäkringstagaren själv skadaseller blir skadeståndsskyldig.Enligt 4 kap. 8 § i den nya försäkringsavtalslagen kan försäkringsbolagetmed stöd av förbehåll i villkoren i vissa situationer sätta nedförsäkringsersättningen om någon som står i viss relation till den försäkradeinte har iakttagit en förpliktelse som följer av försäkringen (s.k.identifikation). Enligt paragrafens andra stycke skall första stycketinte tillämpas om det finns synnerliga skäl mot detta. Av 4 kap. 12 §följer att om en personförsäkring ingår som en del i en konsumentförsäkringskall 12 kap. tillämpas i stället för 4 kap. i fråga om personförsäkringen.I 12 kap. finns inga bestämmelser om identifikation.Av den ovan lämnade redogörelsen framgår att den situation som behandlasi motionerna inte regleras i den nya lagen. Utskottet beklagar att någranärmare överväganden i frågan inte redovisats i lagstiftningsärendet.I propositionen aviserade regeringen att man kommer att följa upp dennya lagstiftningen. I sitt av godkända betänkande 2004/05:LU4förutsatte utskottet att regeringen skulle analysera några frågeställningarsom väcktes i samband med riksdagsbehandlingen och vid behov återkommatill . Utskottet utgår från att regeringen inom ramen för detfortsatta uppföljningsarbetet med den nya försäkringsavtalslagen kommeratt överväga behovet av en reglering för den situation som behandlas imotionerna. Visar det sig att behov av lagstiftning föreligger förutsätterutskottet att regeringen återkommer till med ett lagförslag.Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna L231och L338 yrkande 1.Ersättningsnivån i rättsskyddsförsäkringarUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår ett motionsyrkande med krav på att ersättningsnivåernai rättsskyddsförsäkringar bör höjas.BakgrundMed rättsskyddsförsäkring avses en försäkring som ersätter försäkringstagarenskostnader för det rättsliga förfarandet i tvister som han eller hon ärinblandad i. Rättsskyddsförsäkringar ingår som en del av de hemförsäkringarsom säljs i . Samtliga försäkringsbolag har en begränsning förhur stor ersättning som kan betalas ut. Gränsen ligger vanligen mellan75 och . De försäkrade får betala en självrisk påvanligtvis av kostnaderna, dock lägst 1 000 kr.Enligt 10 § rättshjälpslagen (1996:1619) får rättshjälp inte beviljasi en angelägenhet som rör trafikskadeersättning enligt trafikskadelagen(1975:1410) eller som rör skadestånd som skall betalas från enansvarsförsäkring.MotionenAnn-Marie () framhåller i motion Ju385 att ersättningsnivåernai rättsskyddsförsäkringen är alldeles för låga. Rättsskyddsbeloppet,som är i de flesta försäkringsbolag, har varit oförändratunder och räcker ofta inte längre än till en process i förstainstans. Som exempel på grupper som riskerar att komma i kläm nämnermotionären de som har fått s.k. whiplash-skador och som driver en processmot sitt försäkringsbolag. I motionen begärs ett tillkännagivande om enöversyn av rättsskyddsförsäkringen.Tidigare behandlingUtskottet har behandlat motsvarande motionsyrkandeni sitt av godkända betänkande 2002/03:LU5. I betänkandetkonstaterade utskottet att ersättningsnivån i rättsskyddsförsäkringar ären del av själva avtalet mellan försäkringstagaren och respektiveförsäkringsbolag. Utskottet var inte berett att ställa sig bakom en ordningsom innebär att ersättningsnivån regleras i lag. Mot denna bakgrundavstyrktes de då aktuella motionerna.Utskottets ställningstagandeUtskottet finner inte skäl att frångå sitt tidigare ställningstagandeoch föreslår att avslår motion Ju385.Könsneutrala pensionsförsäkringarUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår ett motionsyrkande med krav på att pensionsförsäkringspremiernaskall vara lika för kvinnor och män. Utskottet hänvisar till pågåendearbete inom . Jämför reservation 5 (m, fp).MotionenI motion L284 yrkar och (båda kd) etttillkännagivande om att pensionsförsäkringskostnaderna skall vara lika förkvinnor och män.Tidigare behandlingUtskottet har behandlat ett motsvarande motionsyrkandei sitt av godkända betänkande 2003/04:LU9. I betänkandetredovisade utskottet bl.a. att statsrådet i en interpellationsdebattden uttalat att frågan om könsneutrala måstelösas i ett internationellt perspektiv och att i EU-arbetet ochi annat internationellt arbete skall verka för en utveckling mot ettallmänt könsneutralt synsätt på försäkringsområdet. Utskottet pekadeockså på att kommissionen lagt fram ett förslagtill direktiv mot diskriminering utanför arbetslivet som bl.a. behandlarfrågan om försäkringspremier.I betänkandet konstaterade utskottet vidare att kvinnor har högrepensionsförsäkringskostnader än män samt att försäkringsbolagen grundardetta på att kvinnor som grupp lever längre. Enligt utskottetvisar statistiken att andra faktorer såsom livsföring och arvsanlagbidrar till människors olika livslängd. Det är inte rimligt, anfördeutskottet, att överföra skillnader på gruppnivå till individuellaskillnader som i sin tur leder till olika kostnader för en försäkring.Det borde, enligt utskottets mening, finnas andra faktorer som bör kunnavara starkare indikationer på livslängd än enbart kön. Utskottet ansågdärför att försäkringspremier bör kunna vara könsneutrala. Mot dennabakgrund välkomnade utskottet det direktivförslag som kommissionen lagtfram och utskottet förutsatte att regeringen i det fortsatta arbetetmed direktivförslaget skulle komma att driva frågan om ett könsneutraltsynsätt på försäkringsområdet. Något formellt tillkännagivande häromfrån sida ansåg utskottet inte erforderligt och den dåaktuella motionen avstyrktes.Pågående arbeteI antogs det ovan nämnda EG-direktivet om likabehandlingav kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållandeav varor och tjänster. Syftet med direktivet är att fastställa en ramför bekämpning av könsdiskriminering när det gäller tillgång till ochtillhandahållande av varor och tjänster, för att i medlemsstaternagenomföra principen om likabehandling av kvinnor och män. Förbudet motdiskriminering gäller även vid tillhandahållande av försäkringar ochandra finansiella tjänster. Medlemsstaterna skall se till att användningenav kön som en faktor vid beräkningen av och ersättningar isamband med försäkringar och därmed sammanhängande finansiella tjänsterinte resulterar i att skillnader uppstår i enskilda personers premieroch ersättningar i alla nya kontrakt som ingås senast efter den 21december 2007. Dock får medlemsstaterna besluta att före den 21 december2007 tillåta proportionerliga skillnader i enskilda personers premieroch ersättningar om användningen av kön är en avgörande faktor vid enriskbedömning som grundas på relevanta och korrekta försäkringstekniskaoch statistiska uppgifter. Medlemsstaterna skall i så fall meddelakommissionen detta. En medlemsstat som väljer att tills vidare tillåtaskillnader skall se över sitt beslut efter den 21 december 2007.Kommissionen avser också att tillsätta en särskild arbetsgrupp förfortsatt behandling av försäkringsfrågan.Vidare bör nämnas att överlämnadedelbetänkandet (SOU 2004:55) Ett utvidgat skydd mot könsdiskriminering.I utredningsbetänkandet har övervägts bl.a. om ytterligare åtgärder ärnödvändiga eller lämpliga med hänsyn till tre EG-direktiv om könsdiskriminering.Vad gäller lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering föreslårutredningen att diskrimineringsgrunden kön läggs till i förbuden somgäller i fråga om bl.a. varor och tjänster. Förbudet mot könsdiskrimineringi fråga om tjänster föreslås omfatta bl.a. försäkringstjänster.Regeringen beslutade om en lagrådsremiss om ettutvidgat skydd mot könsdiskriminering. I lagrådsremissen redovisas attDiskrimineringskommitténs förslag om diskrimineringsförbud beträffandeförsäkringar fått en hel del kritik vid remissbehandlingen. Vidareredovisas att i förhandlingarna om förslaget till EG-direktivetom likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till ochtillhandahållande av varor och tjänster agerade med ambitionen att fåtill stånd ett tydligt diskrimineringsförbud i fråga om försäkringar.Enligt lagrådsremissen är regeringens utgångspunkt att diskrimineringi fråga om försäkringstjänster är oacceptabelt, men som flera avremissinstanserna framhållit måste principerna för vad som skall ansesvara diskriminering och utformningen av ett diskrimineringsförbud vadgäller försäkringar analyseras mer än vad som gjorts. Regeringenanför vidare att det också finns skäl att närmare analysera förutsättningarnaför och eventuella konsekvenser av en händelseutveckling där försäkringsbolageni förändrar sina beräkningsgrunder men där motsvarande åtgärderinte vidtas i andra medlemsstater i EU. Mot den redovisadebakgrunden anser regeringen att frågan måste utredas ytterligare ochnågot förslag till lagstiftning som gäller försäkringstjänster läggsdärför inte fram i lagrådsremissen. Regeringen redovisar att den avseratt skyndsamt vidta de åtgärder som krävs för att ta fram ett fullgottberedningsunderlag i frågan om införandet av ett förbud mot könsdiskriminerandeförsäkringar, inbegripet vilka konsekvenser ett sådant förbud skullekunna få. Regeringen kommer även att följa den fortsatta utvecklingeninom EU. Enligt uppgift från är en proposition planeradatt avlämnas till i månadsskiftet mars/april 2005.Utskottets ställningstagandeUtskottet vidhåller sina ovan redovisade ställningstaganden. mening bör försäkringspremier alltså vara könsneutrala.Utskottet välkomnar därför det arbete som pågår inom Regeringskanslietmed frågan och som redovisats ovan. Enligt utskottets mening bör interesultatet av det pågående beredningsarbetet föregripas genom någonåtgärd från . Motion L284 bör således avslås.Utvidgat ansvar för trafikförsäkringen m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden som bl.a. förordar ett utvidgat ansvarför trafikförsäkringen. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbeteinom . Jämför reservation 6 (m, fp).BakgrundGenom trafikskadelagen (1975:1410) åläggs varje motorfordonsägare attha trafikförsäkring för sitt fordon. Ersättning betalas ur trafikförsäkringenså snart någon i fordonet skadats. Både förare och passagerare har rätttill ersättning. Dessutom utgår ersättning ur trafikförsäkringen tillandra, t.ex. cyklister och fotgängare, som skadas till följd av trafikmed fordonet. Full ersättning utgår för alla personskador, oberoende avom någon har skuld till olyckan eller inte. Ersättning till förare ochpassagerare betalas ur det egna fordonets trafikförsäkring även omskadorna skulle ha uppkommit vid en kollision med ett annat fordon. Omskadorna har orsakats genom vållande i samband med förandet av ett annatfordon, kan det försäkringsbolag som har betalat ut ersättningen krävaden tillbaka från försäkringen för det andra fordonet.Den ersättning som skall utgå från trafikförsäkringen skall bedömas medledning av vad som föreskrivs i 5 kap. skadeståndslagen (1972:207) ochlagen (1973:213) om ändring av skadeståndslivräntor. Detta innebär bl.a. att trafikskadeersättning till den som orsakats personskada i följdav trafik med motordrivet fordon skall omfatta ersättning försjukvårdskostnader och andra utgifter, inkomstförlust samt ideell skada. Av5 kap. 3 § skadeståndslagen följer emellertid att vid bestämmande aversättning för inkomstförlust skall avräknas förmån som den skadelidandemed anledning av förlusten har rätt till i form av ersättning som betalaspå grund av obligatorisk försäkring enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring eller på grund av lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkringeller någon annan likartad förmån. Avräkning skall också göras förpension eller annan periodisk ersättning eller sjuklön, om förmånenbetalas av en arbetsgivare eller på grund av en försäkring som är enanställningsförmån.MotionernaI motion L292 begär m.fl. (fp) ett tillkännagivande om atttrafikförsäkringen bör bära en större del av personskadekostnadernatill följd av trafikolyckor. Enligt motionärerna är det inte rimligtatt det allmänna svarar för dessa kostnader. I stället bör kostnadernabäras av dem som är upphov till kostnaderna, nämligen trafikanterna. Ensådan ordning skulle bl.a. medföra ett större säkerhetstänkande ochförsiktigare trafikanter (yrkande 5).Göte () föreslår i motion L352 ett tillkännagivande om attregeringen bör verka för förändringar av trafikförsäkringen i syfte attminska administrationen och öka skyddet för trafikanter.Tidigare behandlingI beslutade regeringen att tillsätta en parlamentariskkommitté med uppdrag att se över reglerna om samordningen vid personskadamellan skadestånd, ersättning från offentlig försäkring och ersättningfrån försäkringar av annat slag (dir. 1999:18). Kommittén antog namnetPersonskadekommittén. Huvudfrågan för kommittén var att ta ställningtill vem som i olika situationer slutligt skulle svara för ersättningentill den som drabbats av en personskada. I direktiven anfördes bl.a.att det för vissa verksamhetsområden satts i fråga om det är rimligtatt det allmänna svarar för en så stor del av kostnaderna för personskadorsom fallet är . Kommittén skulle överväga om ansvaret i störreutsträckning kunde överföras till dem som är upphov tillkostnaderna.Personskadekommittén har redovisat sitt arbete i betänkandet(SOU 2002:1) Samordning och regress - Ersättning vid personskada.Kommitténs majoritet har stannat för att inte förorda ett utvidgat ansvarför trafikförsäkringen, medan en minoritet uttalar sig för en sådanreform.Personskadekommitténs betänkande har remissbehandlats, och enligt uppgiftfrån pågår beredning av kommitténs förslag.Utskottet har behandlat liknande motioner, senastvåren 2004 i sitt av godkända betänkande 2003/04:LU9.