bet · GS01KU29 · 2005-03-03 00:00:00 — Det börfastställas att frågor om arbetskraftsinvandring skall beredas iarbetsmarknadsutskottet när saken diskuteras ur ett arbetsmarknadsperspektiv.Motsvarande del av migrationspolitiken bör överföras tillarbetsmarknadsutskottet. Utan att förorda att även övriga delar avmigrationspolitikenförs till arbetsmarknadsutskottet görs bedömningen att utskottet skulleha utrymme att överta ansvaret. Det finns skäl att överföraintegrationspolitiken till arbetsmarknadsutskottet. I det fall utskottet intefår beredningsansvaret för integrationspolitiken skulle myndighetenDiskrimineringsombudsmannen (DO) ändå kunna föras till arbetsmarknadsutskottet.Bedömningen görs att ärendegrupperna skulle kunna tillföras utskottetmed den kansliorganisation som finns för närvarande.Utskottets ställningstagandeInom pågår ett arbete som gäller utskottsindelningenoch ärendefördelningen mellan utskotten. I detta arbete kan de yttrandensom utskottet inhämtat från andra utskott utgöra värdefulla bidrag.Utskottet anser att arbete med frågan om utskottsindelningoch ärendefördelningen bör avvaktas. Motionerna 2003/04:Sf396 yrkande16 (c), 2004/05:K238 yrkandena 1 och 2 (m), 2004/05:Sf366 yrkande 5 (m),2004/05:K444 yrkande 6 (v), 2004/05:Sf600 yrkande 3 (kd) och 2004/05:U317(mp) yrkande 1 avstyrks.Hanteringen av EU-frågorUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till arbetet i tvåmotionsyrkanden om förändrade och öppnare arbetsformer.Jämför särskilda yttrandena 5 (fp), 6 (c) och 7 (mp).MotionernaI motion 2003/04:K12 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande till riksdagsstyrelsen om förändrade och öppnare arbetsformeri den svenska med anledning av de nationella parlamentensvidgade roll enligt konventsförslaget (yrkande 7).De nationella parlamentens utvidgade roll ställer enligt motionen kravpå att den svenska former för arbete med Europafrågor reformeras.Fackutskotten bör ges en tydligare roll i granskningen av europeiskpolitik inom sitt område och sammanträden bör som grundregelvara öppna. Det är viktigt för att förankra Europatanken i svenskinrikespolitik och det skulle höja kvaliteten i det parlamentariska arbeteti och fackutskotten.Motion 2004/05:K382 av och () tar upp fråganom öppna möten med utskott och . Motionärerna begär en ändringav riksdagsordningen för att utskottens och möten skallvara öppna men att utskott och , om särskilda skäl föreligger,kan besluta om att hålla stängda möten. I har mandenna ordning, och i princip alla möten där är öppna, inklusiveutrikesutskottets möten. Ett sätt att öka intresset för är attöppna mötena med utskotten och EU-nämnden.Gällande reglerEnligt 4 kap. 13 § riksdagsordningen skall ett utskott sammanträda inomstängda dörrar. Utskottet får dock besluta att ett sammanträde till dendel det avser inhämtande av upplysningar helt eller delvis skall varaoffentligt.Enligt 10 kap. 7 § riksdagsordningen skall sammanträda inomstängda dörrar. Nämnden får dock besluta att ett sammanträde till dendel det avser inhämtande av uppgifter helt eller delvis skall varaoffentligt.RiksdagskommitténRiksdagskommittén har i uppdrag att kartlägga och analysera konsekvensernaför av ett nytt konstitutionellt fördrag för EU. Kommitténskall utvärdera beslut om EU-frågornas hantering (förs.2000/01:RS1, bet. 2000/01:KU23).Därefter skall kommittén förutsättningslöst pröva formerna för riksdagensarbete med EU-frågor och föreslå de organisatoriska och författningsmässigaförändringar kommittén finner nödvändiga. En utgångspunkt för kommitténsarbete är att EU-frågorna så långt som möjligt skall integreras i detsedvanliga riksdagsarbetet och att alla ledamöter skall ha möjlighetatt sätta sig in i och följa EU-frågorna. En annan är att tydliggörariksdagens roll och stärka inflytande i EU-frågor. Slutligenskall EU-arbetet i präglas av öppenhet med goda möjlighetertill insyn för medborgarna.I maj 2004 lämnades en rapport till kommittén från en referensgrupp-referensgruppen för EU-frågor. Rapporten syftade till att utgöra ettunderlag för fortsatta överläggningar. Referensgruppenvar enig om att och utskotten borde öka sitt engagemang iEU-frågorna och i rapporten skissades på olika lösningar. Referensgruppenföreslog att utskotten ges en stärkt roll genom ett tydligare ansvarför kommissionens samrådsdokument och genom subsidiaritetskontroll. Irapporten skissades på en lösning med saksamråd med i första hand berörtstatsråd. Det bör enligt referensgruppen övervägas om saksamrådet skallvara offentligt. borde enligt referensgruppen fortsättaövervägandena i syfte att finna en helhetslösning.Tidigare behandlingHösten 2003 avstyrkte utskottet en rad motionsyrkanden om hanteringenav EU-frågor, bl.a. om öppna sammanträden (bet. 2003/04:KU5 s. 10 f.).Utskottet hänvisade till att genom riksdagsstyrelsensbeslut fått ett brett uppdrag att se över riksdagenshantering av EU-frågor i olika dimensioner. Mot bakgrund av den uttaladeutgångspunkten att EU-frågorna så långt möjligt skall integreras i detsedvanliga riksdagsarbetet och med hänsyn till vikten av att fackutskottensarbete med EU-frågor utvecklas och fördjupas, kunde det enligt utskottetsmening förutsättas att denna fråga blir central för kommitténs arbete.Också frågor om regleringen i riksdagsordningen, om tidig delaktigheti EU:s beredningsprocess, om öppenhet och insyn, om utskottensberedningsarbete och om yttranderätt i kammaren för svenska EU-parlamentarikerkunde enligt utskottet förutsättas beröras av kommitténs arbete. mening borde arbete avvaktas.Utskottets ställningstagandeRiksdagskommittén har ett uppdrag att pröva formerna för riksdagensarbete med EU-frågor och föreslå de organisatoriska och författningsmässigaförändringar kommittén finner nödvändiga. En rapport från en referensgruppför EU-frågor har skissat på lösningar som gäller bl.a. en stärkt rollför utskotten och ökad öppenhet vid samråd med regeringen. mening bör det fortsatta arbetet inom som underlag avvaktas. Motion 2004/05:K12 (fp) yrkande 7yrkande avstyrks därför.Frågan om öppna sammanträden vid utskottens och hanteringav EU-frågor har diskuterats i referensgruppens rapport och kan förutsättasbli behandlad i fortsatta arbete. I det sammanhangetligger det nära till hands att frågan om öppna sammanträden i utskottenoch vid behandlingen av också andra frågor än EU-frågor kommeratt bli föremål för överväganden. Utskottet anser därför att Riksdagskommitténsarbete bör avvaktas också när det gäller den fråga som tas upp i motion2004/05:K382 (mp). Motionen avstyrks.JävUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion (s) om en utredning av riksdagsordningensjävsregler. Utskottet pekar på att det ankommer på den enskilde ledamotenatt själv avgöra om det i hanteringen av ett ärende finns omständighetersom är ägnade att rubba förtroendet för ledamoten och hans eller hennesuppdrag.MotionenElisebeht () begär i motion 2004/05:K426 att riksdagsstyrelsenlåter utreda riksdagsordningens regler om jäv. Motionären framhålleratt nuvarande praxis är att ingen får närvara i utskott när ett ärendebehandlas som personligen rör ledamot eller en till honom eller hennenärstående. Berörs däremot ledamot av ett ärende som medlem av ettkollektiv, t.ex. i en yrkesgrupp, föreligger inte jäv. Det kan enligtmotionen uppstå situationer som åtminstone borde tolkas som delikatessjäv.Justitieutskottet kallade till sig ansvariga inomkriminalvården för att låta sig informeras om omständigheterna kring deväpnade rymningar bl.a. från säkerhetsanstalterna Kumla och som dånyligen inträffat. En av utskottets ledamöter var vid sammanträdetstidpunkt förordnad som offentlig försvarare för en av rymlingarna.Klienten var gripen och häktad såsom misstänkt för brott i samband medrymningen. Ledamoten hade därmed ett pågående ärende där han både varförsvarare av en av rymlingarna och deltog i sammanträdetvars syfte var att få information om omständigheterna kring bl.a. denhändelse där ledamotens klient var inblandad. Det finns enligt motionärensmening anledning för att betona ledamöternas och partiernasansvar för att det hålls ett respektavstånd till delikatessjäv. Riksdagenbör därför uttala att ledamöterna och partierna har att ta ett aktivtansvar för att en strikt syn på jäv bibehålls.Gällande reglerEnligt 4 kap. 14 § riksdagsordningen får ingen närvara i ett utskott,när ett ärende som personligen rör honom eller henne eller någon närståendebehandlas. En motsvarande bestämmelse som gäller kammarbetet finns i 2kap. 11 § riksdagsordningen där det dessutom föreskrivs att ett statsråddock får delta i överläggningen i ett ärende som rör hans eller hennestjänsteutövning.Vid en jämförelse med motsvarande regler i ochförvaltningslagen framgår att jävsbestämmelserna vid kammar- ochutskottssammanträde är mindre långtgående. Jäv vid behandlingen av ett ärendei utskott eller kammare är begränsat till ett ärende som rör ledamotpersonligen eller någon dem närstående. Förbudet att delta gäller bådeöverläggning och beslut. För att jäv skall föreligga måste enligtHolmberg- Stjernquists grundlagskommentar ärendet direkt angå vederbörande.Berörs han av ärendet som ett kollektiv eller som tjänsteman föreliggerinte jäv. En statlig verkschef som är riksdagsledamot kan således enligtkommentaren delta vid behandlingen av anslagen till hans verk.Enligt kommentaren bör man när det gäller innebörden av begreppetnärstående utgå från förvaltningslagens och kommunallagens regler om jäv.Med närstående avses då makar, föräldrar, barn, syskon eller annannärstående, t.ex. sambo.Med delikatess- eller grannlagenhetsjäv enligt 11 § 5 förvaltningslagen(1986:223) avses de situationer där det finns en särskild omständighetsom är ägnad att rubba förtroendet till någons opartiskhet iärendet.Tidigare behandlingVåren 1990 behandlade utskottet frågan om jäv för utskottsledamöter medanledning av en motion (mp, fp) vari begärdes ett lagförslag av innebördatt riksdagsledamöter inte skulle få delta i utskottsbehandlingen avärenden som ligger inom verksamhetsområde som tillhör ett statligt verkdär ledamoten sitter med i styrelsen. Det var utskottets uppfattningatt det inte var önskvärt att lagreglera frågan (bet. 1989/90:KU36).Utskottets ställningstagandeJävsreglerna för riksdagsledamöter är mindre långtgående än de som gällerenligt bl.a. förvaltningslagen. Utskottet anser inte att ett tillkännagivandetill riksdagsstyrelsen om en utredning av jävsreglerna i riksdagsordningenär behövlig. Utskottet vill understryka att det ankommer på den enskildeledamoten att själv avgöra om det finns omständigheter av delikatessjävskaraktärsom innebär att ledamoten bör undvika att delta vid behandlingen av ettvisst utskottsärende. Det är enligt utskottets mening angeläget attbedömningarna om det finns omständigheter som är ägnade att rubbaförtroendet för ledamoten och hans eller hennes uppdrag görs med klaramarginaler. Motion 2004/05:K426 (s) avstyrks.Ledamöternas ekonomiska villkorUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionsyrkanden om sättet för bestämmande av arvodettill riksdagsledamöterna och om nivån på arvodet med hänvisning tillberedningen av förslag.Jämför reservationerna 4 (mp), 5 (v) och 6 (mp).MotionernaGustav () begär i motion 2004/05:K237 att ledamöterskall fatta beslut om ledamotsarvodet efter förslag från arvodesnämnden(yrkande 2) samt att arvodet skall sänkas med (yrkande 3). I motion 2004/05:K371 av m.fl. (v) begärs attarvodesnämnden slopas och att det övervägs ett system som innebär attarvode betalas med en fastställd procentsats i förhållande tillprisbasbeloppet e.d. (yrkande 1). Också m.fl. (v) begär imotion 2004/05:K372 ett nytt system för fastställande av riksdagsarvodetsom innebär en fastställd procentsats i förhållande till prisbasbeloppet(yrkande 1). Vidare begärs i motionen att nivån bestäms till avprisbasbeloppet (yrkande 2).I motionerna 2004/05:K371 yrkande 2 och 2004/05:K372 yrkande 3 begärsvidare att kostnadsersättningen inräknas i riksdagsarvodet. I motion2004/05:K224 av () begärs att riksdagsledamöternassärskilda kostnadsersättning tas bort. Ett system där direktstår för dessa och andra kostnader föranledda av uppdraget vore merrimligt och bör enligt motionären ersätta den nuvarande modellen.I motion 2004/05:K241 av () begärs att politiker somdöms för så grova brott att de avsätts från sitt uppdrag därmed automatisktförlorar sin pensionsrätt från . Motionären hänvisar till tvåfall och framhåller att det är stötande för allmänheten att riksdagsledamötersom dömts för grova brott , ibland fram till pensionen,kan hämta ut stora belopp av allmänna medel.Samma två fall tas upp i motion 2004/05:K348 av () somvänder sig mot att inkomstgaranti betalas ut. Domstolen har valt attavsätta de båda riksdagsledamöterna från sina förtroendeuppdrag genomatt använda sig av en paragraf i regeringsformen som inte haranvänts. Det ligger enligt motionen nära till hands att tycka attpersoner som har begått så grova brott att de fråntas sitt förtroendeuppdraginte heller skall avlönas med offentliga medel.Allan och () begär i motion 2004/05:K427 attinkomstgarantin för riksdagsledamöter avskaffas. Genom en rad beslut desenaste åren har villkoren för avgångna riksdagsledamöter skärpts ochblivit mindre generösa. Det är enligt motionärerna en viktig principatt människor som kan förvärvsarbeta skall göra så. I egenskap avlagstiftare har uppställt detta principiella krav mot medborgarna.Inte minst av det skälet måste nu tillämpa samma krav motsina egna ledamöter. Reglerna om den s.k. inkomstgarantin bör därförses över med denna utgångspunkt. Rimligt vore att översynen utgick frånde villkor som på arbetsmarknaden tillämpas beträffande tillsvidareanställda.Gustav () begär i motion 2004/05:K237 (yrkande 4) attinkomstgarantisystemet för ledamöter skall reformeras. Ettlämpligt nytt system vore att en inkomstgaranti med lämpliga avtrappningsreglerutbetalades automatiskt efter utträdet ur ochdärefter enbart utifrån en behovsprövning av riksdagsförvaltningen.Detta system borde gälla oavsett hur länge man har suttit i riksdagenoch vilken ålder man har. Regler för vilka som då skulle kunna fåfortsatt inkomstgaranti borde utarbetas gemensamt mellan partierna.Översynskommitténs förslagÖversynskommittén har haft riksdagsstyrelsens uppdrag att genomföra enöversyn av lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för riksdagensledamöter. överlämnade kommittén sitt betänkandeEkonomiska villkor för ledamöter (2004/05:URF2).Översynskommittén understryker att riksdagsledamöternas situation påflera sätt skiljer sig från andra uppdrag i samhället. Det är därförsvårt att jämföra en ledamots arbetsuppgifter och arbetsförhållandenmed någon annan yrkesgrupp. Uppdraget är till sin natur osäkert eftersomdet omprövas vid val till . Grundtanken i kommitténs förslagär att likartade villkor skall gälla för ledamöterna som i samhället iövrigt så långt det är möjligt och praktiskt låter sig göras.Riksdagsledamöternas situation är emellertid så speciell och innehåller sådanasärdrag att det motiverar att deras villkor i vissa avseenden avvikerfrån de principer som i allmänhet gäller på arbetsmarknaden.När det gäller inkomstgarantin föreslår kommittén att det i en portalparagraffastslås att syftet med inkomstgarantin är att under en övergångsperiodtrygga en ledamots ekonomi och att garantin inte är avsedd som varaktigförsörjning. Kommittén föreslår en jämkningsregel som innebär att mani vissa situationer kan reducera eller helt ta bort garantin. En ledamoteller garantitagare som dömts för sådana brott att han eller hon skiljtseller hade kunnat skiljas från riksdagsuppdraget bör enligt förslagetinte ha rätt till någon inkomstgaranti. Inte heller bör den garantitagaresom arbetar åt annan utan att uppbära skälig ersättning för detta kunnakringgå reglerna om minskning av garantibeloppet. I sådana situationerbör det finnas en möjlighet att helt eller delvis jämka garantin. Detkan enligt kommittén vidare finnas situationer där en garantitagareshandlande uppenbarligen strider mot syftet med inkomstgarantin. I defallen bör det också enligt förslaget finnas en jämkningsregel.Kommittén föreslår att riksdagsledamöternas kostnadsersättning avskaffas,liksom kostnadsersättningen till talmannen och vice talmännen. Flertaletav de kostnader som ledamöterna har i samband med uppdraget kan betalasav eller kan dras av i inkomstdeklarationen. De kostnader someventuellt kvarstår kan enligt kommittén kompenseras genom arvodeshöjning.Tidigare behandlingMed anledning av motioner med delvis samma innebörd som de nu aktuellaredovisade utskottet i betänkande 2002/03:KU19 (s. 31 f.)utförligt utvecklingen av riksdagsarvodet. Utskottet framhöll att fråganom hur arvodet till riksdagsledamöterna skall bestämmas och om arvodetsstorlek har varit föremål för ingående bedömningar, och olika systemför bestämningen av arvodet har prövats. Enligt utskottets mening hadeden nuvarande ordningen med en självständig nämnd som fastställer arvodetfungerat väl och borde kunna ses som den långsiktiga lösning somarvodesfrågan behöver. Enligt utskottets mening saknades det anledning attanta att ett nytt system som bygger på vissa principer för bestämmandetav arvodet skulle ha bättre förutsättningar att vara en långsiktiglösning än den nuvarande arvodesnämnden. Motionsyrkandena avstyrktes.Två reservationer (mp) förelåg.Frågan om att ersätta kostnadsersättningen med ett högre arvode behandladesav utskottet i samband med behandlingen av ett förslag frånriksdagsstyrelsen om höjning av arvodet, delvis på bekostnad av en lägrekostnadsersättning (bet. 1998/99:KU1). Utskottet avstyrkte ett motionsyrkande(v) om att helt avskaffa kostnadsersättningen och höja arvodet medmotsvarande belopp. En reservation (v) förelåg. Också frågan om inkomstgarantifick en utförlig behandling i betänkande 2002/03:KU19 (s. 33). mening gjorde sig de skäl som låg till grund för införandetav bl.a. inkomstgarantin fortfarande gällande. Mot bakgrund av attuppdraget som riksdagsledamot är behäftat med osäkerhet var det enligtutskottet rimligt att de som tar på sig ett sådant viktigt samhällsuppdragfår en trygghet i händelse av att de av någon anledning lämnade uppdraget.Av bl.a. rekryteringsskäl och med hänsyn till behovet för ett partiatt förändra personuppsättningen i var det viktigt med ettsystem som ger ett rimligt mått av trygghet. Utskottet ansåg inte attinkomstgarantin och visstidsförmånerna borde försämras eller slopas.Hösten 2003 vidhölls ställningstagandena rörande arvodena och inkomstgarantin(bet. 2003/04:KU5). En reservation (mp) och ett särskilt yttrande (v)avgavs.Utskottets ställningstagandeÖversynskommittén har lämnat ett förslag i fråga om utformningen avriksdagsledamöternas inkomstgaranti. Kommitténs förslag är för närvarandeföremål för beredning. Enligt utskottets mening bör resultatet avberedningsarbetet avvaktas. Motionerna 2004/05:K427 (fp), 2004/05:K237yrkande 4 (mp), 2004/05:K241 (s) och 2004/05:K348 (s) avstyrks följaktligen.Utskottet anser vidare att beredningsarbetet bör avvaktas också i dendel som avser kommitténs förslag att avskaffa kostnadsersättningen.Utskottet avstyrker följaktligen motionerna 2004/05:K371 yrkande 2 (v),2004/05:K372 yrkande 3 (v) och 2004/05:K224 (kd).När det gäller sättet för att bestämma arvodet och arvodets storlekvidhåller utskottet sina tidigare bedömningar. Motionerna 2004/05:K237yrkandena 2 och 3 (mp), 2004/05:K371 yrkande 1 (v) och 2004/05:K372yrkandena 1 och 2 (v) avstyrks följaktligen.Stödet till riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete iriksdagenUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion (v) om införande av regler för hur deekonomiska medlen till partikanslierna m.fl. skall användas. Utskottetanser att resultatet av pågående diskussioner med gruppledarna böravvaktas.Jämför reservation 7 (m, fp, kd, c, mp).MotionenI motion 2004/05:K281 av Per () begärs regler för hur ekonomiskamedel till partierna skall användas. Det saknas enligt motionen klararegler för hur medlen får användas. har beslutats om ökaderesurser till partikanslierna för att öka stödet till riksdagsledamöterna.Det borde enligt motionen innebära att dessa medel skall användas tilljust detta. Så verkar det emellertid inte vara. I stället tyckssocialdemokraterna enligt motionen vilja använda pengarna i den kommandevalrörelsen. Det är stötande att höra att medel som är avsedda för ettvisst ändamål kan omvandlas till något helt annat. bör skaparegler som innebär att de olika bidragen till partierna för att möjliggörariksdagsarbete används till just detta. Medel som inte används på därföravsett sätt skall återkrävas. Det bör som sin mening geregeringen till känna.BakgrundTill partigrupperna i lämnas enligt lagen (1999:1209) om stödtill riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i stödi form av basstöd, stöd till kostnader för politiska sekreterare åtriksdagens ledamöter samt stöd till kostnader för riksdagsledamötersutrikes resor. Basstödet består av grundbelopp och tilläggsbelopp.Grundbelopp utgör och tilläggsbelopp perår. Partigrupp som företräder ett regeringsparti är berättigad till ettgrundbelopp. Var och en av övriga partigrupper är berättigad till tvågrundbelopp. En partigrupp är berättigad till ett tilläggsbelopp förvarje riksdagsmandat som har tillfallit partiet vid det senasteriksdagsvalet.Dessutom utgår enligt 10 § stöd till kostnader för politiska sekreterareåt ledamöter, som är avsett att bekosta handläggarhjälp åtriksdagens ledamöter.Riksdagen beslutade på förslag av förvaltningsstyrelseatt reformera det offentliga stödet till ledamöternas och partigruppernasarbete i . Syftet var att förbättra ledamöternas arbetssituationgenom utökad handläggarhjälp, s.k. politiska sekreterare. Stödetutbetalades efter en politisk sekreterare per två ledamöter.Förvaltningsstyrelsens förslag grundade sig på ett betänkande från enberedningsgrupp. I betänkandet angavs att beredningsgruppen övervägtvar de politiska sekreterarna skall ha sitt tjänstgöringsställe. Eftersomde politiska sekreterarna skall fungera som ett kvalificerat stöd iledamöternas parlamentariska arbete utgick beredningsgruppen från attarbetet i första hand skulle bli förlagt till riksdagen.En utvärdering av reformen gjordes . Den visade attreformen slagit väl ut. En majoritet av ledamöterna ansåg att de politiskasekreterarna hade stor betydelse för deras uppdrag som ledamot och attderas politiska arbete underlättats. Flertalet ledamöter ansåg ocksåatt stödet borde utökas. Det var en allmän uppfattning att det har storbetydelse för en fungerande demokrati att och dess ledamöterhar kvalificerade resurser som stöd i arbetet. Behovet av detta hadeökat i takt med att riksdagsarbetet har blivit mer komplext och ställerstörre krav på ledamöterna. EU-frågorna hade vuxit bådetill betydelse och omfattning. fokuserar mera på utvärderingav politikens resultat. Medieuppmärksamheten hade ökat. Den direktakommunikationen med allmänheten, företagare och organisationer hadeökat kraftigt i och med att Internet numera är så allmänt tillgängligt.E-postkommunikation tog dock mycket tid i anspråk för ledamöterna.Sammantaget ledde dessa förändringar till ett större behov av kvalificeratstöd för uppdraget som riksdagsledamot. Riksdagsstyrelsen ansåg våren2004 att stödet till kostnaderna för politiska sekreterare åt riksdagensledamöter borde beräknas med utgångspunkt i ett månatligt belopp perperson. Beloppet skulle motsvara genomsnittlig lön samt lagstadgade ocheventuella avtalsbaserade arbetsgivaravgifter för de politiska sekreterarna.Härutöver har dock partigrupperna andra personalkostnader som ärförenade med deras arbetsgivaransvar, bl.a. kostnader för personaladministration(rekrytering, företagshälsovård m.m.), tjänsteresor och kompetensutveckling.Månadsbeloppets dåvarande nivå, , motsvarade enligtriksdagsstyrelsens mening inte samtliga dessa kostnader.