bet · GT01KU10 · 2005-12-01 00:00:00 — Statistik över andelen anställda inom med utländsk bakgrund enligt SCB:s definition skall tas fram . I fråga om organisation och ansvarsfördelning har fastlagt att förvaltningschefen i Statsrådsberedningen har det övergripande ansvaret för handlingsplanen, och personalchefen eller annan utsedd ansvarig på varje departement ansvarar för att åtgärdsprogram, som bidrar till att handlingsplanens mål uppfylls, upprättas, genomförs och revideras. Åtgärdsprogrammen skall innehålla tydliga mål och konkreta ansvarsuppgifter. Uppföljning av tidigare handlingsplan och nulägesanalys görs på departementen som en inventering av behovet av åtgärder för att bättre främja mångfalden och mångfaldsarbetet utförs. Försök med avidentifierade ansökningshandlingar vid rekrytering i påbörjade ett arbete med att undersöka möjligheten att kunna använda avidentifierade ansökningshandlingar i rekryteringsarbetet i syfte att öka den etniska och kulturella mångfalden. tillsatte regeringen en kommitté (Fi2005:05, dir. 2005:59) med uppdrag att analysera förutsättningarna för att använda ett system med avidentiferade ansökningshandlingar vid rekrytering inom offentlig sektor. avvaktar resultatet av kommitténs arbete som skall redovisas . Utskottet noterar att tillbaka ökat sin personalstyrka. Som en förklaring har anförts att organisationen bättre skall kunna anpassas till de nya förutsättningar som bl.a. det ökande internationella arbetet ger anledning till. Ett mer frekvent deltagande i konferenser och vid arbetet hos internationella organisationer samt behovet av en mer flexibel organisation som snabbt kan ändras för att anpassas till komplicerade ärenden har också anförts som orsaker. Utskottet konstaterar dock att en helhetsbild är svår att nå. Såvitt gäller samarbetet inom Europeiska unionen kan i varje fall iakttas att ständiga representation i som granskningen av i omfattar har byggts ut i betydande mån. Utskottet har vidare noterat att nyckeltal för utvecklingen av numera redovisas i för (jfr bet. 2004/05:KU10 s. 38). Som förklaring till utvecklingen av personalstyrkan som utskottets granskning nu gäller kan dessa nyckeltal emellertid inte vara tillräckliga. Utskottet konstaterar att de förändringar av organisation som genomförts i varje fall inte har lett till någon långsiktig minskning av personalstyrkan. Utskottet har tagit del av vad regeringen anfört i fråga om utvecklingen av kommittéväsendet. Utskottet fortsätter att följa denna utveckling i samband med den återkommande granskningen av . Vad gäller arbetet med jämställdhet, främst andelen kvinnor i högre tjänster, noterar utskottet att fler kvinnor än vid den senaste granskningen tjänstgör som chefer och att andelen kvinnor i de högre tjänstekategorierna fortsätter att öka. Det är önskvärt att denna utveckling fortsätter. Utskottets granskningar visar att har utfört ett grundligt och metodiskt arbete med jämställdhetenpå ständigt nya och utökade områden. Utskottet noterar med gillande det arbete som har inletts i fråga om avidentifierade ansökningshandlingar. I övrigt föranleder granskningen från konstitutionella utgångspunkter inte något uttalande från utskottets sida. Antalet registrerade ärenden som avgjorts vid regeringssammanträde har minskat från 7 2003 till 7 2004, en minskning med 319 ärenden. Den största minskningen finns i gruppen dispensärenden och övriga partsärenden som minskade från 2 198 till 1 967 ärenden. En grupp som har ökat i antal men som har minskat är anställningsärenden. Nedgången är från 1 731 till 1 553 stycken. Den största ökningen har skett i ärendegruppen författningar med 169 ärenden och i gruppen överklaganden med 118 ärenden. Tabell 2.1 Ärenden som avgjorts vid regeringssammanträden Formell granskning av regeringsprotokollen För granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning har utskottet rätt att få ut protokollen över beslut i regeringsärenden och handlingar som hör till dessa ärenden. Regeringsprotokollen för från Försvarsdepartementet och har gåtts igenom inom utskottets kansli. Några hemliga underprotokoll (serie B) har dock inte förekommit hos . Förutom regeringsprotokollen från Försvarsdepartementet och har tre konseljprotokoll gåtts igenom. Genomgången har avsett de protokollerade besluten, inte de handlingar som hör till besluten. För två grupper beslut - medelstilldelning från och tillträde till territorium från Försvarsdepartementet - har ett antal beslut slumpmässigt valts ut för kontroll av akterna. Vid genomgången av protokollen har någon enstaka formell brist konstaterats. Iakttagelserna har under hand påpekats för . Nedan behandlas frågor om medel ur Allmänna arvsfonden samt medel för insatser inom ramen för samarbetet mellan och . Den formella granskningen av regeringsprotokollen har inte gett anledning till några uttalanden av utskottet. 3.1 Samarbetet mellan och beslutade regeringen att bevilja för genomförande av samarbete inom området Injury Prevention och hiv/aids fram t.o.m. inom ramen för Hälsoforum och i enlighet med projektbeskrivning. Regeringens beslut är bilagt, bilaga 3.1.1. Enligt regeringsbeslutet har Sida genom avtal med , , avsatt medel för en treårsperiod om totalt för arbetet med Hälsoforum, varav har utbetalats till för /05. beviljade regeringen inom ramen för Hälsoforum, efter avtal med Sida, till , till samt till . Inom ramen för det bilaterala samarbetet mellan och i Binationella kommissionen (BNC) togs initiativ till ett särskilt samarbete i form av Hälsoforum. Hälsoforum syftar till att främja en politisk diskussion samt till att etablera ett samarbete för ömsesidigt utbyte mellan svenska och sydafrikanska myndigheter inom områden som är angelägna för folkhälsan. hölls det första mötet i . Hälsoforum möts en gång , och de sydafrikanska och svenska myndigheterna har fortlöpande kontakt (prop. 2003/04:1 utg.omr. Enligt budgetpropositionen har (Sida) ett ramanslag om (prop. 2003/04:1 utg.omr. I regeringsformens nionde kapitel om finansmakten finns grundläggande bestämmelser om statsbudgeten och om och regeringens befogenheter på finansmaktens område. är enligt 1 kap. 4 § regeringsformen (RF) innehavare av finansmakten. Med finansmakten avses rätten att bestämma hur statens inkomster skall beräknas samt att besluta om utgifter och på annat sätt förfoga över statens tillgångar, dvs. besluta om beskattning och budgetreglering. Statsmedlen står till regeringens disposition (9 kap. 8 § RF), men de får inte användas på annat sätt än bestämt (9 kap. 2 § RF). Statliga myndigheter utgör inte några självständiga juridiska enheter (rättssubjekt). De utgör endast delar av rättssubjektet staten. När myndigheter förfogar över tillgångar och kapital gör de det som företrädare för staten. De skall därvid rätta sig efter vad som rättssubjektet staten bestämmer genom och regeringen. En konsekvens av detta är att myndigheterna inte kan ingå bindande avtal med varandra eftersom ett giltigt avtal förutsätter att det sluts av två självständiga parter (Statliga myndigheters avtal, SOU 1994:136 s. 181). Riksrevisionenhar i en rapport, Bistånd via ambassader - En granskning av UD och Sida i utvecklingssamarbetet, RiR 2004:10, bl.a. granskat avtal genom vilka UD och Sida har sökt komma överens om konstruktiva samarbetsformer med utgångspunkt i beslut om biståndsmål och integration vid utlandsmyndigheterna. har ifrågasatt dessa avtal från förvaltningsrättslig synpunkt eftersom förfarandet inte överensstämmer med former för styrning av utlandsmyndigheterna som medges i 40 och 43 §§ förordningen (1992:247) med instruktion för utrikesrepresentationen. Genom en skrivelse till har utskottet begärt svar på en fråga avseende anledningen till att konstruktionen med avtal myndigheter emellan använts i stället för regeringens ekonomiska styrning av de medel staten disponerar för t.ex. internationellt bistånd samt de kommentarer i övrigt som granskningsärendet ger anledning till. I en promemoria från , bilaga 3.1.2, har som svar sammanfattningsvis anförts att anledningen till överenskommelsen mellan är att Sida har bedömt att det finns ett biståndsintresse att främja ett samarbete som kan underlätta en utfasning av biståndet till . Sida har önskat en överenskommelse som reglerar användningen av biståndsmedlen för Hälsoforum. Trots att en överenskommelse med en sådan innebörd naturligtvis inte är rättsligt bindande fyller den ändå en viktig funktion genom att uttrycka en för alla berörda gemensam vilja. hänvisar vidare till att liknande arrangemang finns på andra områden och nämner möjligheten för att sköta begränsade förvaltningsuppgifter åt andra statliga myndigheter efter avtal om detta mellan och den andra myndigheten (46 § andra stycket förordningen [1996:1515] med instruktion för ). Utskottet konstaterar att principerna för utövandet av finansmakten gäller för tilldelning av medel till Hälsoforum. Den form för användningen av statens biståndsmedel som använts i detta fall främjar knappast klarhet och överskådlighet. En fråga som också uppkommer gäller det närmare ansvaret för medelsanvändningen. Under alla förhållanden gäller dock att regeringen ansvarar inför för hur statens medel används. Enligt utskottets mening skulle en mera direkt styrning från regeringen i offentligrättsligt vedertagna former vara önskvärd, särskilt om medelstilldelningen skall pågå . Granskningen föranleder inte något uttalande i övrigt från utskottets sida. 3.2 Medel ur Allmänna arvsfonden beslutade regeringen att ställa ur Allmänna arvsfonden till Arvsfondsdelegationens förfogande. Beloppet avser av en treårig projekttid. Medlen skall fördelas till projekt där ideella organisationer med verksamhet som riktar sig till och involverar barn och ungdomar ges möjlighet att själva eller tillsammans med olika kulturinstitutioner - lokala eller centrala - utveckla barns och ungdomars kulturengagemang och eget skapande. Regeringen har i skrivelse 2004/05:125 till redovisat att regeringen ställt ur Allmänna arvsfonden till förfogande för projektet och att regeringens avsikt varit att avsätta sammanlagt för ändamålet (s. 38). I likhet med de flesta andra statliga förvaltningsmyndigheter lyder Arvsfondsdelegationen under regeringen. Detta följer av föreskriften i 11 kap. 6 § regeringsformen. Regeringen är därmed högsta förvaltningsmyndighet på området. Detta innebär bl.a. att den utfärdar föreskrifter för Arvsfondsdelegationen inom ramen för sin kompetens enligt 8 kap. regeringsformen eller enligt på bestämmelser i samma kapitel grundade bemyndiganden (se och , Grundlagarna med tillhörande författningar, 1980, s. 376). Regeringen kan vidare i kraft av sin ställning som högsta förvaltningsmyndighet meddela vissa förvaltningsbeslut i första instans. Regeringen saknar dock befälsrätt såvitt avser Arvsfondsdelegationens beslut i särskilda fall i ärenden som rör myndighetsutövning mot enskild eller mot kommun eller som rör tillämpning av lag. Detta följer av föreskriften i 11 kap. 7 § regeringsformen. Arvsfondsdelegationen skapades 1994 genom lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden. Skälet för skapandet av myndigheten var att regeringen skulle avlastas arvsfondsärenden som inte krävde något ställningstagande från regeringen. beslutade därför att en ny statlig myndighet, Arvsfondsdelegationen, skulle inrättas direkt under regeringen. Arvsfondsdelegationens uppgift är att fördela stöd ur fonden, följa upp projekt som beviljats stöd samt informera allmänheten om fondens ändamål och användningsområde. Regleringen av Arvsfondsdelegationens uppgifter Bestämmelser om Arvsfondsdelegationens arbetsuppgifter finns i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden. Arvsfondsdelegationen beslutar enligt lagen om fördelning av stöd ur Allmänna arvsfonden. Om det finns särskilda skäl får regeringen, efter förslag från Arvsfondsdelegationen, besluta att annan myndighet skall besluta visst stöd. Regeringens beslut skall avse en bestämd tidsperiod. Allmänna arvsfonden har till ändamål att främja verksamhet av ideell karaktär till förmån för barn, ungdomar och personer med funktionshinder. Stöd ur fonden skall i första hand lämnas till verksamhet som är nyskapande och utvecklande. Sådant stöd får också, om det bedöms som särskilt angeläget, lämnas till anläggningar, lokaler och utrustning. Stödet skall lämnas organisationer som bedriver ideell verksamhet. Stöd för verksamhet som är nyskapande och utvecklande får, om det finns särskilda skäl, lämnas även till en offentlig huvudman. Stöd får inte lämnas till enskilda personer. Enligt förordningen (2004:484) skall Arvsfondsdelegationen utöver de uppgifter som framgår av ovan nämnda lag även informera allmänheten om arvsfondens ändamål och fondmedlens användningsområde. I förordningen regleras även hur ansökan om stöd skall gå till. Beslut om bidrag ur Allmänna arvsfonden före Fram var det formellt sett regeringen som beslutade om allt stöd ur Allmänna arvsfonden. har det dock funnits en möjlighet för regeringen att i vissa fall delegera beslutanderätten till en underordnad myndighet. Fram avgjorde regeringen ärenden av principiell betydelse eller av större vikt. Regeringen avgjorde även ärenden där Arvsfondsdelegationen ansåg att stöd borde lämnas med mer än . I beslut om stöd till vissa projekt som sträcker sig kunde regeringen ange att Arvsfondsdelegationen fick besluta om stöd. Efter ett sådant beslut av regeringen fick Arvsfondsdelegationen besluta om stöd till de angivna projekten om . Beslut om bidrag ur Allmänna arvsfonden efter I proposition 2002/03:136, Allmänna arvsfonden och Arvsfondsdelegationens organisation m.m., föreslog regeringen att lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden skulle ändras så att Arvsfondsdelegationens ställning stärktes bl.a. genom att Arvsfondsdelegationen skulle få besluta om allt stöd oavsett belopp. beslutade i enlighet med förslaget (prop. 2002/03:136, bet. 2003/04:SoU3, rskr. 2003/04:68). Lagen trädde i kraft . Arvsfondsdelegationen beslutar således numera i princip om allt stöd ur Allmänna arvsfonden. Som tidigare nämnts får regeringen dock om det finns särskilda skäl, efter förslag från Arvsfondsdelegationen, besluta att annan myndighet skall fördela visst stöd. Enligt propositionen (s. 29) innebär förslaget till organisation och rollfördelning att regeringen inte skall besluta om medel till särskilda satsningar. Regeringen kan däremot i den årliga redovisningen till ange prioriterade områden. Redovisningen blir enligt propositionen i denna del ledande för Arvsfondsdelegationen när den beslutar om särskilda satsningar. Dessutom kan ha synpunkter på bl.a. riktlinjer i samband med behandlingen av skrivelsen. Genom en skrivelse till har utskottet begärt svar på vissa frågor med avseende på regeringens beslut att avsätta medel ur Allmänna arvsfonden till Arvsfondsdelegationens disposition. I en promemoria från , bilaga 3.2.1, har som svar på frågor från utskottets sida angetts bl.a. att regeringen, helt i enlighet med gällande regelverk, beslutat om att ställa ur Allmänna arvsfonden till Arvsfondsdelegationens förfogande. Bakgrunden till satsningen var den skrivelse som regeringen presenterade för med redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden under budgetåret (skr. 2003/04:125, bet. 2004/05:SoU2). I skrivelsen angav regeringen bl.a. prioriterade områden för stöd ur Allmänna arvsfonden. Ett område som regeringen angav såsom prioriterat var utvecklingen av ungdomars möjligheter att uttrycka sig genom kulturella och konstnärliga medel. har även anfört bl.a. att det är Arvsfondsdelegationen som fattar beslut om satsningens fortsatta verksamhet och stöd. Arvsfondsdelegationen kommer att besluta om de projekt som beviljas stöd inom ramen för den treåriga satsningen. Skulle Arvsfondsdelegationen finna att satsningen bör utökas, avbrytas eller att inriktningen bör ändras har delegationen möjlighet att fatta sådana beslut. I promemorian anförs vidare att regeringen för angivit kommande inriktning och prioriterade områden för stöd ur Allmänna arvsfonden. Regeringen ansåg det angeläget att satsningen påbörjades i enlighet med redovisningen av skrivelsen. Det skulle inte ha gagnat fondens målgrupper att avvakta beslut om Arvsfondsdelegationen och dess nya ställning samt etablering av delegationen och verksamheten, eftersom det hade fördröjt satsningens igångsättande avsevärt. I en kompletterande skrivelse till har utskottet begärt svar på ytterligare frågor med avseende på den tidsutdräkt som hänvisade till i sitt svar. Utskottet har vidare begärt en redogörelse för Arvsfondsdelegationens rättsliga ställning samt formerna för styrning av delegationens beslutsfattande. I en promemoria från , bilaga 3.2.1, har som svar på utskottets frågor anförts bl.a. att hur lång tids fördröjning som skulle ha skett inte går att närmare precisera. Det gjordes inga exakta beräkningar vid tiden för regeringens beslut, men bedömningen var att satsningens igångsättande avsevärt hade fördröjts. Den nya Arvsfondsdelegationen förväntades inte ha sitt första sammanträde förrän . Det bedömdes också att delegationen inledningsvis skulle ha ett stort behov av en allmän introduktion i regler och praxis, ett stort antal ärenden i balans att besluta om samt dessutom flera organisatoriska frågor att ta ställning till. har också svarat att det inte varit någon skillnad i Arvsfondsdelegationens beslutsfattande beträffande dessa projekt enligt den ordning som gällde före och då regeringen fattade beslut om de 20 miljonerna respektive efter då Arvsfondsdelegationen hade att fatta beslut i enlighet med den nya ordningen, givet att Arvsfondsdelegationen kände till regeringens prioriteringar. Som svar på utskottets begäran om en redogörelse för Arvsfondsdelegationens offentligrättsliga ställning samt formerna för styrning av delegationens beslutsfattande, har bl.a. svarat att Arvsfondsdelegationen är en förvaltningsmyndighet som lyder direkt under regeringen. Den beslutar om fördelning av stöd ur Allmänna arvsfonden. Om det finns särskilda skäl får regeringen, efter förslag från Arvsfondsdelegationen, besluta att någon annan myndighet skall fördela visst stöd. Av lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden och förordningen (2004:484) framgår att regeringen utser ledamöter i delegationen. Där ingår såväl ledamöter som är anställda i , varav en är ordförande, som andra ledamöter. En majoritet av ledamöterna utgörs av personer som inte arbetar i . Personal i ett särskilt kansli inom handlägger stödärenden åt och föredrar ärenden i Arvsfondsdelegationen. har vidare i sitt svar anfört att regeringen i den skrivelse som regeringen presenterar för med redovisning av medel från Allmänna arvsfonden anger prioriterade områden för stöd ur fonden. Arvsfondsdelegationen styrs inte genom något regleringsbrev. Utskottet redovisade i betänkande 2003/04:KU10 en granskning av en del av regeringens regleringsbrev för . Granskningen hade genomförts främst i syfte att undersöka om det förekommer villkor och bemyndiganden som hellre borde ges i förordningsform. Utskottet framhöll då, liksom vid en granskning som redovisats i betänkande 1998/99:KU10, att föreskrifter som har betydelse för allmänheten i princip bör meddelas i författningsform. Om regeringen med sin proposition 2002/03:136 Allmänna arvsfonden och Arvsfondsdelegationens organisation m.m. avsett att från stärka Arvsfondsdelegationens ställning framstår enligt utskottets mening ändamålet med regeringens beslut som oklart. Utskottet noterar vidare att de av regeringen prioriterade områdena framgår av regeringens skrivelse till med redovisning av fördelningen av medel från Allmänna arvsfonden. Utskottet vill framhålla att det är av stort värde att samtliga fondens målgrupper informeras om regeringens prioriteringar. Även om Arvsfondsdelegationen har till uppgift att informera allmänheten om fondens ändamål och användningsområde kan den nu tillämpade ordningen inte ersätta en författningspublicering. 3.3 Dokumentation och aktbildning avseende regeringens styrning av de statliga bolagen förvaltas närmare ett 60-tal företag med statligt ägande. Staten äger företag inom verksamheter som spänner från gruvindustri och fastigheter till opera och spel. I regeringens skrivelse 2004/05:120 med redogörelse för företag med statligt ägande delas företag med statligt ägande in i två grupper, nämligen företag som verkar under marknadsmässiga villkor och krav samt företag som främst har särskilda samhällsintressen att uppfylla. Företag med marknadsmässiga krav kännetecknas av att de verkar på en marknad med full konkurrens och/eller att ägaren, staten, ställer marknadsmässiga krav på resultat och avkastning baserat på riskprofil. Företag med särskilda samhällsintressen kännetecknas av att staten styr verksamheten på ett påtagligt och direkt sätt och/eller att företagen verkar på en marknad med särskilda förbehåll och/eller att en del av företagen verkar helt eller delvis utan konkurrens medan andra är fullt konkurrensutsatta. För denna grupp av företag gäller att speciella mål sätts, varvid bl.a. kraven på avkastning avviker från vad som är gängse i verksamheter som bedrivs helt på marknadsmässiga villkor. Regler för styrningen av statligt ägda bolag Statligt ägda aktiebolag är liksom aktiebolag som ägs av andra underkastade regelsystemet i aktiebolagslagen (1975:1385). Detta betyder att även ett statligt bolag är en självständig juridisk person, där det högsta beslutande organet är bolagsstämman. Vid denna utövar aktieägarna sin rätt att besluta i bolagets angelägenheter. I första hand är bolagsstämman en sammankomst för aktieägarna, men det finns inga hinder, om bolagsstämman medger det, att stämman öppnas för allmänheten. Vid bolagsstämman utses en styrelse. Enligt aktiebolagslagen svarar styrelsen för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter. Den skall se till att bolagets organisation är utformad så att bokföringen, medelsförvaltningen och bolagets ekonomiska förhållanden i övrigt kontrolleras på ett betryggande sätt, och den skall i skriftliga instruktioner ange arbetsfördelningen mellan å ena sidan styrelsen och å andra sidan den verkställande direktören och de andra organ som den inrättar. Styrelsens ansvar och tillsynsskyldighet kan inte överlåtas på någon annan. Detta gäller för styrelser i alla aktiebolag oavsett ägare. Således har ledamöter i statligt ägda företag samma oinskränkta ansvar som ledamöter i företag som ägs av andra. Den rättsliga regleringen av regeringens förvaltningsmandat Den rättsliga grunden för regeringens förvaltningsmandat finns i regeringsformen. Enligt 9 kap. 8 § gäller att statens medel och dess övriga tillgångar står till regeringens disposition. Med disposition avses både förvaltningsåtgärder - rättsliga och faktiska - och förfogandeåtgärder, såsom avhändelse och pantsättning. Enligt 9 § samma kapitel gäller att i den omfattning som behövs fastställer grunder för förvaltningen av statens egendom och förfogandet över den. kan därvid föreskriva att åtgärd av visst slag ej får vidtas utan tillstånd. Det är sak att avgöra hur omfattande grunderna skall vara. Statliga bolags särskilda uppdrag beslutas av och regleras i lag eller i avtal mellan bolaget och staten. Organiseringen av ägarförvaltningen i regeringen och Regeringen har fr.o.m. årsskiftet 2002/03 samlat resurser och kompetens för förvaltningen av det statliga ägandet inom en särskild enhet på . ägande ansvarar för merparten av de statligt ägda företag som förvaltas av . Andra departement som ansvarar för förvaltning av ett eller flera företag med statligt ägande är , , , , och samt (skr. 2004/05:120 s. 25). Näringsministern är ansvarig för samtliga av förvaltade bolag i sådana frågor som ställer krav på enhetlig ägarpolitik eller avser styrelsenomineringar. Tjänstemän från är ofta ledamöter i bolagens styrelser. var ca 38 tjänstemän i ledamöter i de statligt ägda företagens styrelser (skr. 2004/05:120 s. 25).