bet · GS01TU11 · 2005-04-19 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlas 34 motionsyrkanden, samtliga rör olikavägfrågor. De handlar bl.a. om allmänna och enskilda vägar, vägvisning,organisation, upphandlingar och väghållning.Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsförslag, medhänvisning främst till vidtagna eller aviserade åtgärder, eller denbeslutsordning som gäller inom området.Till betänkandet fogas sex reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. VäginfrastrukturRiksdagen avslår motionerna 2004/05:T468 yrkande 14, 2004/05:N254yrkandena 7 och 8, 2004/05:N396 yrkande 2, 2004/05:N397 yrkandena 7 och8 samt 2004/05:N407 yrkande 2.Reservation 1 (m, fp, kd, c)2. Enskilda vägarRiksdagen avslår motionerna 2004/05:T223, 2004/05:T260 yrkande 8,2004/05:T277, 2004/05:T278, 2004/05:T288 yrkande 3, 2004/05:T310,2004/05:T390, 2004/05:T403, 2004/05:T430, 2004/05:T443, 2004/05:T455,2004/05:T464 yrkande 6, 2004/05:T468 yrkande 19, 2004/05:N346 yrkande 8och 2004/05:Bo305 yrkande 6.Reservation 2 (m, fp, kd, c)3. VägvisningRiksdagen avslår motionerna 2004/05:T253, 2004/05:T333, 2004/05:T496,2004/05:T515 yrkande 2 och 2004/05:N11 yrkande 10.Reservation 3 (m, fp, kd, c)4. organisationRiksdagen avslår motion 2004/05:T305.Reservation 4 (m, fp)5. upphandlingarRiksdagen avslår motion 2004/05:T282.Reservation 5 (m, fp)6. Träbroar och faunapassagerRiksdagen avslår motionerna 2004/05:T368 och 2004/05:MJ503 yrkande 1.7. Mötesseparerade vägarRiksdagen avslår motion 2004/05:T507.Reservation 6 (m, fp, kd)8. ÖresundsförbindelsenRiksdagen avslår motion 2004/05:T308.9. Alternativ till vägsaltRiksdagen avslår motion 2004/05:MJ366 yrkande 2.Stockholm den 19 april 2005På trafikutskottets vägnarClaes RoxberghFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), (), (), (), Claes-GöranBrandin (s), (), (), (), (), (), (), MikaelJohansson (mp), () och Skånberg (kd).Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI detta betänkande behandlas 33 motionsyrkanden från den allmännamotionstiden och ett motionsyrkande väckt med anledning avproposition, samtliga rör olika vägfrågor. De handlar bl.a. om allmännaoch enskilda vägar, vägvisning, organisation, upphandlingaroch väghållning.Motionsförslag med anknytning till vägtrafik och miljö avses behandlassenare under riksdagsåret i samband riksdagsbehandling av aviseradproposition om transportpolitik. Motionsförslag om enskilda vägprojekthar behandlats i betänkande 2004/05:TU1 Utgiftsområde 22 Kommunikationer.Utskottets övervägandenVäginfrastrukturUtskottets förslag i korthetMed hänvisning till tidigare riksdagsbeslut avstyrker utskottetmotionsförslag om en förändrad inriktning i utbyggnaden av väginfrastrukturen.Jämför reservation 1 (m, fp, kd, c).BakgrundTidigare riksdagsbehandlingI samband med riksdagsbehandlingen av proposition 2003/04:95 Utökadeplaneringsramar för väg- och järnvägsinvesteringar 2004-2015 behandladeutskottet ett antal motionsförslag om satsningar på väginfrastrukturen.Utskottet angav som sin mening att regeringens förslag till utökadeplaneringsramar för väg- och järnvägsinvesteringar möjliggjorde enkraftfull modernisering och utveckling av transportinfrastrukturen.Utskottet tillstyrkte mot denna bakgrund regeringens förslag till utökadeplaneringsramar. Såvitt gäller de av regeringen fastställda långsiktsplanernaoch strategierna för drift och underhåll angav utskottet att de utgickifrån en god avvägning mellan olika typer av åtgärder, de transportpolitiskadelmålen och samhällsekonomiska bedömningar.MotionsförslagElizabeth och (båda m) anger i motion 2004/05:N396att av turismen i är bilburen samt att bilen oftaär det enda transportmedel som når vissa områden där turistanläggningarär belägna. I syfte att förbättra turistnäringens förutsättningar krävsdärför en förbättrad vägstandard (yrkande 2).I motion 2004/05:N397 pekar m.fl. (m) på kommunikationernasregionalpolitiska betydelse. Motionärerna vill understryka vikten avatt underhålla och förnya vägnätet (yrkande 7). Vidare föreslås attmöjligheten att införliva även väst-östgående Europavägar i TEN-vägnätetprövas (yrkande 8).I motion 2004/05:T468 av m.fl. (fp) betonas vägnätetsbetydelse för industrins råvaruförsörjning och möjligheter att transporterasina produkter till kunderna. Mot denna bakgrund krävs en satsning påtjälsäkring, bärighet och upprustning av vägnätet (yrkande 14).Fungerade kommunikationer är en förutsättning för en positiv utvecklingi hela landet, anförs det i motion 2004/05:N254 av m.fl.(fp). Mot denna bakgrund krävs satsningar på vägunderhåll, tjälsäkring,bärighetsförstärkning och nyinvesteringar på landsbygden (yrkande 7).Enligt motionärerna bör en målsättning vara att samtliga allmänna vägari hela landet skall kunna hållas öppna och farbara under alla delar avåret (yrkande 8).Sven m.fl. (kd) understryker i motion 2004/05:N407infrastrukturens betydelse för en levande landsbygd. Enligt motionärernahar landsbygdens kris förstärkts av bl.a. uteblivna infrastruktursatsningar.Underhållet av vägnätet, som är eftersatt i hela landet, måste därförsnarast förbättras. Detta gäller även enskilda vägar, varför bidragettill dessa måste höjas, anges det (yrkande 2).Utskottets ställningstagandeMotionsförslag om en förändrad inriktning i utbyggnaden av väginfrastrukturen,eller förstärkta satsningar inom detta område, behandlades senast avutskottet i betänkande 2003/04:TU10 Transportinfrastrukturen 2004-2015.Motionsyrkandena avstyrktes av utskottet, som ställde sigbakom regeringens förslag till utökade planeringsramar för väg- ochjärnvägsinvesteringar. Enligt utskottets mening möjliggjorde dessa ramaren kraftfull modernisering och utveckling av transportinfrastrukturen.I detta sammanhang angav utskottet även som sin mening att de avregeringen fastställda långsiktsplanerna och strategierna för drift ochunderhåll utgick ifrån en god avvägning mellan olika typer av åtgärder,de transportpolitiska delmålen och samhällsekonomiska bedömningar.Utskottet står fast vid sin tidigare redovisade ståndpunkt i dettaavseende och avstyrker följaktligen de här behandlade motionsförslagen.Enskilda vägarUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår motionsförslag om enskilda vägar.Jämför reservation 2 (m, fp, kd, c).BakgrundDet svenska vägnätets omfattningDet svenska vägnätet består av dels allmänna vägar för vilka stateneller kommunerna är väghållare, dels enskilda vägar som de fastighetersom har nytta av vägarna har ansvar för. vägnät består avföljande:9 statliga vägar,4 kommunala gator och vägar,7 enskilda vägar med statsbidrag och20 enskilda vägar utan statsbidrag, de flesta s.k. skogsbilvägar.Regler om enskilda vägarRegler som rör det enskilda vägnätet återfinns i flera författningar,däriblandväglagen (1971:948) och vägkungörelsen (1971:954)trafikförordningen,lagen (1997:620) om upphävande av lagen (1939:608) om enskildavägar,förordningen (1989:891) om statsbidrag till enskild väghållning,(1987:10),anläggningslagen (1973:1149 [AL]), som berör bildandet av engemensamhetsanläggning, rättigheter för väghållaren, vägområde m.m.,lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter (SFL) ochmiljöbalken (1998:808).Dessutom finns bestämmelser i olika myndigheters föreskrifter.Organisationsformer för enskilda vägarFormen för hur förvaltningen av enskilda vägar organiseras kan vara avflera slag. Väghållare för enskilda vägar kan vara samfällighetsföreningarbildade enligt anläggningslagen, vägsamfälligheter och vägföreningarbildade enligt äldre lagstiftning samt ideella föreningar genom s.k.frivilliga överenskommelser. Det juridiska ansvaret för den enskildavägen har väghållaren, dvs. markägaren eller en organisation såsomvägförening, vägsamfällighet eller samfällighetsförening.UtredningsarbeteDelar av det regelverk som avser enskilda vägar har utretts under senareår. Regeringen beslutade att tillsätta en utredning (dir.1999:93) med uppdrag att analysera och överväga ändringar av vissabestämmelser som berör enskilda vägar. Utredningen antog namnet Utredningenom bidrag och regler för enskilda vägar (BREV). överlämnadeBREV-utredningen sitt slutbetänkande Enskild eller allmän väg? (SOU2001:67) till . Syftet med förslagvar enligt utredningen att valet av väghållare på det lågtrafikeradevägnätet skall ske med samhällsekonomisk effektivitet som grund. Dessutomskall valet av väghållare främja en rationell väghållning. BREV-utredningenhar föreslagit bl.a. följande.Den samhällsekonomiska vinsten av att överföra delar av det lågtrafikeradevägnätet till enskild väghållning bör tas till vara och användas förbättre väghållning på detta vägnät.Vägverket bör utreda om en överföring av en väg till enskild väghållningger samhällsekonomisk vinst. För allmänna vägar med mindre trafik än125 fordon per årsmedeldygn (i glesbygd 50 fordon per årsmedeldygn)föreslås att gör en sådan utredning.Överföring av kostnader på enskilda fastighetsägare bör så långt möjligtbegränsas till vad som är nödvändigt för att uppnå en rationell väghållning.Den ekonomiska ersättningen till enskilda väghållare bör beräknas påett kostnadsunderlag som speglar de kostnader som belastar de enskildaväghållarna och som enkelt kan jämföras med motsvarande kostnadsunderlagför de lågtrafikerade allmänna vägarna.Tekniskt komplicerade anläggningar bör i allmänhet inte överföras tillenskilda väghållare.Särskilda regler bör gälla för statsbidrag till vägar respektive färjor.Statsbidraget till enskilda färjor skall avse vägfärjor.För annan trafiklösning med färjetrafik än vägfärja bör bidrag kunnalämnas efter en förhandling.Statsbidrag till en enskild väg bör kunna lämnas även om det införsbegränsningar för viss trafik på denna väg.Beslut om förändrad väghållning bör underlättas.Samordningen av beslut om indragning av allmän väg och prövning avstatsbidrag bör kunna förbättras.Utredningen anger att förslagen innebär en samhällsekonomisk vinst påmellan 120 och . Vidare innebär de föreslagnakriterierna att av det statliga allmänna vägnätet, totalt 1 600mil väg, kan komma att övergå till enskild väghållning och att ca 500mil enskild väg kan komma att bli allmän väg.Sedan slutbetänkande presenterades har regeringenbegärt kompletterande underlag från berörda myndigheter inom vissaområden. Ett exempel är uppdraget till att redovisaen modell för den ekonomiska styrningen av bidraget till drift ochbyggande av enskilda vägar. Enligt den redovisning därefterlämnat bör en sammanhållen översyn av regelverket göras under 2004.Vägverket anger även att en rad åtgärder kommer att vidtas för att följaoch ge information om tillståndet på det enskilda vägnätet med statsbidrag.I samråd med näringslivet kommer att identifiera för vilkavägar det behövs en förbättrad information om tidsbegränsadebärighetsnedsättningar. Inspektioner av enskilda broar med statligt bidragskall - oberoende av huvudmannaskap - göras med den systematik och detidsintervall som gäller för statliga broar och vara i fas med dessarutiner senast under år 2007.Tidigare riksdagsbehandlingI utskottets budgetbetänkande konstaterades att deenskilda vägarna står för en betydande andel av det svenska vägnätet,att de spelar en viktig roll för tillgängligheten såväl för enskildamedborgare som för näringslivet samt att de har en särskilt stor betydelseför glesbygden. Mot denna bakgrund såg utskottet det som angeläget attdessa vägar ges tillfredsställande förutsättningar, så att riksdagenstransportpolitiska mål - såväl det övergripande målet som delmålen -uppfylls. Utskottet instämde i syftet med de då behandlade motionernatill den del förslagen gick ut på att regelverket och bidragssystemetavseende enskilda vägar skall främja trafiklösningar samt präglas avtydlighet och rättvisa.Vidare redogjorde utskottet för pågående beredning av den s.k.BREV-utredningen som presenterat sitt slutbetänkande . Utskottetkonstaterar att beredningen av utredningens förslag pågått . Utskottet angav som sin mening att det visserligen är angelägetatt alla de frågor om enskilda vägar som varit föremål för övervägandeninom bl.a. blir så väl genomlysta att de förslag somregeringen förväntas lägga fram vilar på en stabil grund. Bland de vidtillfället behandlade motionerna återfanns det dock enligt utskottetnågra i vilka mer eller mindre akuta problem redovisas och som därmedkräver en mer skyndsam behandling. En sådan fråga var enligt utskottetansvaret för pumpanläggningar. Utskottet utgick från att regeringen isin beredning gav prioritet åt en lösning av denna fråga.Utskottet angav i detta sammanhang även att det stod fast vid sinuppfattning att det inte kan bli aktuellt att föra över allmänna vägartill enskilda vägar på det mycket omfattande sätt som föreslagits iBREV-utredningen. Utgångspunkten bör vidare vara att bidragsprocententill de enskilda väghållarna vidmakthålls i avvaktan på att slutligställning tas i frågan.MotionsförslagNils () anger i motion 2004/05:T288 att standarden pådet enskilda vägnätet försämrats. Motionärenbetonar vidare betydelsen av de enskilda vägnätet för utvecklingen ilandsbygden och anger att statsbidragen till enskilda vägar utgör enviktig satsning, speciellt för ett län som (yrkande 3).Sten Tolgfors (m) föreslår i motion 2004/05:T310 att ansvaret förpumpanläggning vid enskilda vägar flyttas till respektiveVägverket, från enskilda väghållare där det ligger . Motionärenuppmärksammar vidare att trafikutskottet tidigare utgått ifrån attregeringen ger prioritet åt en lösning av denna fråga, men att regeringeninte återkommit till med förslag till lösning.I motion 2004/05:T464 av m.fl. (m) efterfrågas enöversyn av hanteringen av anslaget för enskilda vägar i syfte att skapaett system som långsiktigt vidmakthåller det befintliga nätet av enskildavägar samt skapar en kostnadseffektiv administration av detta. ärdet beräkningsunderlag som används mycket bristfälligt, rollfördelningenmellan olika aktörer är otydlig och administrationen mycket kostsam,anges det. Vidare efterfrågas en höjning av anslaget och en överföringav ansvaret för broar till staten (yrkande 6).I motion 2004/05:T260 av m.fl. (fp) argumenteras attfärjan mellan och borde ses som en avlastning förEssingeleden och därmed bekostas av (yrkande 8).Eva Flyborg (fp) anför i motion 2004/05:T430 att färjeleden i Göteborgssödra skärgård borde klassas som allmän eftersom den är central förskärgårdens och kommunikationer. Ett statligt övertagande avhuvudmannaskapet hade enligt motionären inneburit att färjeleden fåttsin rätta status och att skärgårdsborna fått rättvisa och rimligatransportmöjligheter.Tobias () betonar i motion 2004/05:T455 betydelsen avfärjeförbindelsen mellan och såväl för de boende ochnäringslivet som för turistnäringen. Mot denna bakgrund föreslås attfärjetrafiken klassas som allmän färjeförbindelse och därmed kan övergåtill statligt huvudmannaskap.I motion 2004/05:T468 av m.fl. (fp) sägs att minskaderesurser till det enskilda vägnätet leder till betydande negativa effekter,inte bara för glesbygden utan för landet i dess helhet. Motionärernavänder sig därför mot alla försök till sänkningar av detta anslag(yrkande 19).Hans Backman m.fl. (fp) finner i motion 2004/05:N346 att intehar tillräckligt med resurser för att kunna ge bidrag till underhåll avenskilda vägar enligt gällande förordning. Motionärerna kräver därföratt regeringen avsätter mer medel för ändamålet (yrkande 8).Holmön med dess omgivande öar är största naturskyddsområde imarin miljö, påpekas det i motion 2004/05:T278 av (). Motionären vill att uttalar sig om nödvändigheten avett skyndsamt klarläggande av vem som skall vara huvudman förtrafikförbindelsen mellan och fastlandet. Vidare framhålls att närhetentill , ett av fyra tillväxtområden, ger utvecklingsmöjlighetersom bättre måste tas till vara.I motion 2004/05:T403 av () föreslås att regeringenutreder möjligheten att öarna i Tjörns kommun införlivas i det statligavägnätet. Ett statligt övertagande av dessa kommunikationer skulle enligtmotionären gynna rekreation, turism och friluftsliv samt ge bättrelångsiktiga förutsättningar för en livskraftig utveckling av helårsboendetpå öarna.Motion 2004/05:Bo305 av och (båda kd)handlar om den svenska skärgården. Motionärerna anser att det behövsenhetliga och tydliga regler för färjetrafiken samt att Glesbygdsverketoch måste ges i uppdrag att utarbeta sådan regler och klargörastatens ansvar inom området (yrkande 6).I motion 2004/05:T443 av och (båda c)anges att dagens bidragssystem för enskild väghållning har stora brister.De beräkningsunderlag som används är behäftade med brister ochadministrationen av bidragen är krånglig. Det behövs därför enligt motionärernaett nytt system som långsiktigt vidmakthåller det befintliga nätet avenskilda vägar och skapar en kostnadseffektiv administration av detta.Vägverket bör hålla ihop hela bidraget till enskilda vägar, alltsådrift, underhåll och investeringsbidrag.Huvudmannaskapsfrågan för färjetrafiken till har diskuteratsoch utretts . I motion 2004/05:T223 av . (s) uppmärksammas att dagens huvudman ansökt om ett statligtövertagande, att detta förslag tillstyrkts av samt attberörda parter och remissinstanser är positiva. Motionärerna anser atten snar lösning av huvudmannafrågan är nödvändig eftersom en rad frågorom kapacitet och reinvesteringar i verksamheten behöver avgöras inomden närmaste framtiden.Göran och (båda s) understryker i motion2004/05:T277 det enskilda vägnätets betydelse för landsbygden. Det ärenligt motionärerna inte rimligt att en del av befolkningen skall betalaför dessa vägar genom avgifter, medan de allmänna vägarna finansierasav skattemedel. Staten föreslås mot denna bakgrund ges ett utökat ansvarför det enskilda vägnätet.I motion 2004/05:T390 av () föreslås att devägföreningar som tar emot statsbidrag för enskilda vägar skall vara skyldigaatt redovisa sina inkomster och utgifter vid ansökan om nya bidrag.Utskottets ställningstagandeSom framgår av redovisningen i det föregående svarar de enskilda vägarnaför en betydande andel av det svenska vägnätet. De spelar också en viktigroll för tillgängligheten såväl för enskilda medborgare som förnäringslivet. För glesbygden har de enskilda vägarna en särskilt storbetydelse. Mot den bakgrunden är det angeläget att dessa vägar gestillfredsställande förutsättningar, så att transportpolitiskamål - såväl det övergripande målet som delmålen - uppfylls.Utskottet vill mot den nu angivna bakgrunden instämma med motionärernatill den del deras förslag går ut på att regelverket och bidragssystemetavseende enskilda vägar skall främja trafiklösningar samt präglas avtydlighet och rättvisa.Utskottet konstaterar att flertalet av de här berörda frågorna berörtsi den ovan refererade . Beredningen av denna utredningsförslag har pågått . har kompletterandeunderlag inhämtats bl.a. i form av en ett uppdrag till attutveckla den ekonomiska styrningen av bidraget till drift och byggandeav det enskilda vägnätet. Enligt utskottet är det angeläget att alla defrågor om enskilda vägar som varit föremål för överväganden inom bl.a.BREV-utredningen blir så väl genomlysta att de förslag som regeringenförväntas lägga fram vilar på en stabil grund.Med anledning av utredningens förslag vill utskottet liksom vid tidigareriksdagsbehandling framhålla att det inte kan bli aktuellt att föraöver allmänna vägar till enskilda vägar på det mycket omfattande sättsom föreslås i . Utgångspunkten bör vidare vara attbidragsprocenten till de enskilda väghållarna åtminstone vidmakthållsi avvaktan på att slutlig ställning tas i frågan. Utskottet utgår ifrånatt tillräckliga medel avsätts för att klara ett tillfredsställandeunderhåll.Såvitt gäller frågan om ansvaret för färjelinjer ankommer det enligtutskottet inte på att peka ut olika lösningar för specifikafärjelinjer. Enligt utskottets mening är det dock av största vikt attdessa frågor löses samt att bedömningsgrunderna är enhetligaöver landet.Utskottet har tidigare som sin mening angivit att det finns en frågasom kräver en mer skyndsam behandling, nämligen ansvaret för pumpanläggningarsom tillkommit vid utbyggnad av vägar eller järnvägar. Sedan utskottetsuttalande har i ett regeringsbeslut angivits att och Vägverketgenom en utvecklad och enhetlig tillämpning av nuvarande bestämmelserbör kunna komma till rätta med detta problem. och Vägverkethar därefter utfärdat rekommendationer att verken skall ta ansvar försådana pumpanläggningar som tillkommit som en följd av om- ellertillbyggnad av allmän väg eller bana, i de fall väghållaren är annan änkommun och motsätter sig övertagandet av ansvaret och ifall verken görbedömningen att nödvändig teknisk kompetens saknas hos väghållaren.Rekommendationen gäller inte retroaktivt. Utskottet välkomnar dennarekommendation.Angående motionsförslag om att vägföreningar skall vara skyldiga attredovisa sina inkomster och utgifter vid ansökan om nya bidrag anserutskottet inte att dagens regelverk innebär några större problem i dettaavseende. Nyttan av en sådan generell redovisningsskyldighet skulleenligt utskottet inte stå i proportion till kostnaden.Här behandlade motionsförslag avstyrks med vad som ovan anförts.VägvisningUtskottets förslag i korthetMotionsförslag om vägvisning avstyrks med hänvisning till pågående arbete.Jämför reservation 3 (m, fp, kd, c).BakgrundGällande regelverkAnvisningar till trafiken kan ges genom bl.a. vägmärken. De grundläggandebestämmelserna om vägmärken finns i vägmärkesförordningen (1978:1001)(VMF). VMF bygger på en om vägmärken och signaler(se i det följande). Som en allmän princip gäller att vägmärkena skalltjäna trafikanternas intressen. För andra skyltar och anordningar längsde allmänna vägarna finns bestämmelser i väglagen (1971:948). Det finnsockså bestämmelser för skyltar i lagen (1998:814) med särskildabestämmelser om gaturenhållning och skyltning.VMF gäller anvisningar för trafik på väg och i terräng genom t.ex.vägmärken, trafiksignaler och vägmarkeringar. Vägmärken delas in ivarningsmärken, förbudsmärken, påbudsmärken och upplysningsmärken.Upplysningsmärken delas i sin tur in i anvisningsmärken och lokaliseringsmärken.Lokaliseringsmärken visar vägen eller ger andra upplysningar av betydelseför vägtrafikanterna. Lokaliseringsmärken används, som framgår av denschematiska bilden, för vägvisning till bl.a. kommersiella inrättningar.En s.k. skyltanordning kan indelas i vägmärken, vilka regleras ienlighet med vägmärkesförordningen, och annan skyltanordning. Av bildenframgår vidare att VMF inte omfattar reklamskyltar och liknande. Ettsärskilt regelsystem för skyltar m.m. finns även i lagen om gaturenhållningoch skyltar.År 2002 infördes en bestämmelse i vägmärkesförordningen som medger attvissa angivna märken får användas för att ge upplysning om turistisktintressanta vägar eller platser. För sådan s.k. turisthänvisning användslokaliseringsmärken med vit text och vita symboler på brun botten. (Källa: Publikation VV 2003:19)föreskrifterUtöver dessa regler finns föreskrifter samt rekommendationerom tillämpningen. Syftet med denna föreskrift är bl.a. att kunna få enlikartad bedömning i hela landet vid handläggning av ärenden om service-och inrättningsvägvisning samt reklam m.m.Vägverkets handbok inrättningar och serviceanläggningarm.m.Behovet av entydiga bedömningsgrunder har vidare föranlett Vägverketatt ge ut en handbok i ämnet: Vägvisning till inrättningar ochserviceanläggningar samt reklam, anslag och information (publikation VV2003:19). riktar sig i första hand till handläggare.Med hjälp av handboken kan även sökande själva bedöma förutsättningarnaför vägvisning till den egna anläggningen. Det anges att företrädareför service- och besöksnäringar har medverkat vid utarbetandet avhandboken.Av handboken framgår bl.a. att en avgörande fråga är vem det är somsvarar för väghållningen. gäller de fall där staten svararför väghållningen. I de fall ansökan avser en väg där kommunen ellerägaren av en enskild väg är väghållare, skall ansökan lämnas tillvederbörande.