bet · GS01AU8 · 2005-04-12 00:00:00 — Flera nya lagar hartillkommit främst mot bakgrund av vad EU-medlemskapet kräver.Den mest övergripande utredning som verkat undersenare år är den som genomfördes av efter etttillkännagivande av . Uppdraget omfattadearbetstagarbegreppet i arbetsrätten, tidsbegränsadeanställningar, samverkan mellan arbetstagare ocharbetsgivare och vissa andraanställningsskyddsfrågor, däribland skyddet förgravida och föräldralediga. Efter remissbehandlinghar förslagen beretts i . Fortsattberedning sker nu i en arbetsgrupp där. Endepartementspromemoria baserad delvis på förslagenfrån är under utarbetande. Enligt de uppgiftersom lämnas i regeringens skrivelse 2004/05:75Redogörelse för behandlingen av riksdagensskrivelser till regeringen planeras en propositiontill . Utskottet återkommer till dettasenare i betänkandet.Risken för en framtida brist på arbetskraft harföranlett beslut om en översyn av regelverket förarbetskraftsinvandring (dir. 2004:21). Denparlamentariska utredningen, som tillsatts efter etttillkännagivande av (bet. 2002/03:SfU8,rskr. 2002/03:143), har som utgångspunkt för sittarbete att löner, försäkringsskydd och övrigaanställningsvillkor för personer som invandrar föratt arbeta ska vara i nivå med dem som gäller förarbetstagare som redan finns i landet. Utredningen,som antagit namnet Kommittén förarbetskraftsinvandring (KAKI), ska redovisa sittuppdrag dels i ett delbetänkande, dels i ettslutbetänkande . Tidpunktenför att avlämna delbetänkandet har genomtilläggsdirektiv (dir. 2005:22) flyttats fram tillsenast den 15 juni 2005.Inför övervägderiksdagen behovet av övergångsregler för de nyamedlemmarna i fråga om den fria rörligheten.Reglerna om fri rörlighet för arbetstagare ochtjänster och etableringsfriheten inom EU innebärmöjligheter för arbetsgivare i att bedrivaverksamhet med arbetskraft från andra länder och förarbetsgivare i andra EES-länder att bedrivaverksamhet i med svensk eller utländskarbetskraft. En framskjutande del avriksdagsärendet, som bereddes isocialförsäkringsutskottet, var effekterna påarbetsmarknaden av utvidgningen. I den skrivelse(skr. 2003/04:119) där regeringen redovisade sinbedömning att särskilda övergångsregler bordeinföras betonades att man framöver noggrant bordefölja utvecklingen av situationen på arbetsmarknadenoch i arbetslivet, både generellt och mer specifikti vissa avseenden. För att hantera en ökadarbetskraftsrörlighet ansåg regeringen att det varnödvändigt att se till att regelsystemet påarbetsmarknaden fungerar och att tillsynen äreffektiv. Regeringen ansåg att en effektiv bevakningav att avtal på arbetsmarknaden följs är nödvändigäven i de fall då arbetsgivare tecknatkollektivavtal men inte har några medlemmar iarbetstagarorganisationer bland sina anställda.Riksdagsmajoriteten hade en avvikande uppfattningi huvudfrågan om övergångsregler, vilket alltsåledde till att reglerna om fri rörlighet fullt utgäller för medborgare i de nya medlemsstaterna redanfrån . I frågan om regelsystemen ochtillsynen på arbetsmarknaden anslöt sig riksdagendäremot till regeringens bedömning. I betänkandetinstämde socialförsäkringsutskottet i att det behövsen bra bevakning av att avtalen följs och att dettaär angeläget även när inte några medlemmar iorganisationen är anställda på arbetsplatsen. Dethandlade enligt utskottet om nödvändigheten av attpå olika sätt stärka de fackliga organisationernasmöjligheter att motverka lönedumpning och attförsvara kollektivavtalets ställning påarbetsmarknaden. Riksdagsmajoriteten beslutade omett tillkännagivande i enlighet med detta (bet.2003/04:SfU15, rskr. 109).I juni tillsattes sedan en utredning (dir.2004:98) om bättre möjligheter till bevakning avkollektivavtal. Den särskilde utredaren ska lämnaförslag om hur en reglering kan utformas som gerkollektivavtalsbärande fackliga organisationermöjligheter att bedriva en effektiv bevakning avefterlevnaden av tecknade kollektivavtal även i defall organisationen saknar medlemmar på enarbetsplats. Uppdraget ska enligt tilläggsdirektiv(dir. 2005:13) redovisas senast den 31 oktober 2005.Till följd av ett EG-direktiv /14/EG ominrättande av en allmän ram för information ochsamråd till arbetstagare i EU har regeringen idagarna lagt fram en proposition, Utvidgad rätt tillinformation för arbetstagarorganisationer (prop.2004/05:148). Förslaget avser ändringar imedbestämmandelagen. Propositionen kommer attbehandlas av utskottet senare i vår.Det ökande bruket av tidsbegränsade anställningarpå arbetsmarknaden har föranlett en utredning somhar till uppgift att överväga hur rätten tillheltidsanställning ska stärkas (dir. 2004:50). Enannan utredning (dir. 2004:156) avser rätt tilltjänstledighet för att gå ned i arbetstid och därmedöka möjligheterna att välja arbetstid efter egnaönskemål. Utskottet återkommer till dessa bådautredningar nedan.På diskrimineringsområdet har det tillkommit ettflertal lagar , delvis somen följd av EU-lagstiftningen. Flera utredningararbetar på området. En utförlig redovisning av dettahar lämnats i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /05:AU5. avser regeringenatt lägga fram en proposition med förslag somstärker skyddet mot könsdiskriminering.Utskottet kan med detta konstatera att nylagstiftning på arbetsrättens område har tillkommitunder senare år. I olika utredningar har den äldrelagstiftningen blivit belyst från flerautgångspunkter. Utredningsarbete fortsätter påavgränsade men angelägna område och förslag är attvänta både och senare undermandatperioden. Någon allmän översyn av det slag somefterlyses av och kaninte anses påkallad.Utskottet vill ändå kommentera några av deenskilda förslag som finns i de ovan redovisademotionerna.Utskottet kan hålla med om att det ärviktigt att personer som står utanför den reguljäraarbetsmarknaden får tillträde till arbetslivet.Vägen får dock inte gå via otryggare anställningarför dem som redan har ett arbete. En förnyadarbetsrätt måste i stället handla om ökad trygghetinom ramen för en flexibel arbetsmarknad.Samma synpunkter från i fråganom ett proportionalitetskrav på stridsåtgärder ochett förbud mot sympatiåtgärder har utskottetbehandlat vid ett flertal tidigare tillfällen, bl.a.i en motion med anledning av den s.k.lönebildningspropositionen (prop. 1999/2000:32, bet.1999/2000: AU5). I den utredning (SOU 1998:141) somföregick propositionen behandlades frågan omstridsåtgärders proportionalitet och sympatiåtgärderoch ett förslag lades fram omproportionalitetsregler. Regeringen avstod dock frånatt lägga fram ett sådant förslag. Vid behandlingenav propositionen hänvisade utskottet bl.a. till detveksamheter som framkommit vid remissbehandlingenav utredningens förslag om proportionalitetsregler.I fråga om sympatiåtgärder anslöt sig utskottet tillbedömningen att rätten till sympatiåtgärder är endel i en nordisk tradition och en väsentlig grundvalför kollektivavtalssystemet. Utskottet har ståttfast vid detta, senast i betänkande 2003/04:AU4.Några skäl att nu göra en annan bedömning finnsinte. Utskottet kan här upplysa om att regeringen idagarna har beslutat om en utvärdering avMedlingsinstitutet, som inrättades enligt förslag ilönebildningspropositionen. Utvärderingen ska enligtdirektiven (dir. 2005:29) utgå från en analys av hurlönebildningen har fungerat ochframåt bl.a. från ett arbetsrättsligt perspektiv.Även ett motsvarande förslag som i motion A352(kd) om fosterföräldraskap prövades av utskottet idet nyssnämnda betänkande 2003/04:AU4. Utskottetutvecklade där innebörden av arbetstagarbegreppet iarbetsrättsliga sammanhang och konstaterade att detytterst är domstolen som avgör om en person skabetraktas som arbetstagare. Detta sker efter enhelhetsbedömning i det enskilda fallet av relevantaomständigheter som utvecklats i rättspraxis, t.ex.graden av ledning och kontroll från huvudmannenssida. Utskottet kunde konstatera att i sinanalys av arbetstagarbegreppet inte ansåg att detfanns några så allvarliga problem att lagstiftningskulle vara motiverad. Inte heller nu är utskottetberett att föreslå några förändringar som gällerarbetstagarbegreppet.I det nyssnämnda betänkandet behandlades ävenmotsvarande synpunkter från om attskärpa kravet på saklig grund vid uppsägning avpersonliga skäl. Utskottet redovisade den rättsligainnebörden av begreppet saklig grund för uppsägningliksom innebörden av avskedande. Utskottet ansåg attsådana alternativa och mindre drastiska påföljdersom förordade var bättre lämpade attreglera i kollektivavtal mellan arbetsmarknadensparter. Utskottet står fast vid detta.Med anledning av synpunkterna i motion A294 (s) påvetoreglerna och deras tillämpning vid anlitande avuthyrningsföretag kan utskottet konstatera att 38 §medbestämmandelagen innebär att arbetsgivaren alltidmåste förhandla inför ett beslut att anlita ettsådant företag. Denna särregel infördes i sambandmed avregleringen av arbetsförmedlingsmonopolet. Pådet sättet stärktes rent allmäntlöntagarorganisationernas inflytande i dennasituation (prop. 1990/91:124). Utskottet kan dockkonstatera att denna regel är dispositiv liksom deövriga bestämmelserna i medbestämmandelagen omprimär förhandlingsskyldighet. - Utskottet kan isammanhanget notera att regeringen har aviserat enskrivelse om bemanningsföretagen som ska avlämnasunder våren. En bakgrund är det tillkännagivande somriksdagen gjorde om en översyn avbemanningsföretagen.I övrigt kan utskottet konstatera att flera av deförslag som framförs av enskilda socialdemokratiskaledamöter ligger i linje med pågåendeutredningsarbete eller i övrigt överensstämmer medden förda politiken.Utskottet vill avslutningsvis i detta avsnittframföra följande. Fundamentet i den svenskaarbetsrätten är starka organisationer på båda sidoroch en stark ställning för kollektivavtalet som detfrämsta instrumentet att regleraanställningsvillkoren i stället för genomlagstiftning. Till skillnad från hur många andraländer i utformat sina motsvarande systemregleras exempelvis löne- och andraanställningsvillkor i nästan uteslutandegenom kollektivavtal. Utskottet ser en stor fördelmed denna modell. Kollektivavtalen har arbetats framav parterna själva, och de fackliga organisationernahar medlemmar och förtroendevalda ute påarbetsplatserna som vidtar åtgärder om reglerna inteföljs. De avtalsslutande parterna på båda sidor harockså ett ansvar att se till att medlemmarnarespekterar och följer de avtal man kommit överensom. En bakgrund till den nyssnämnda utredningen(dir. 2004:98) om bättre bevakning avkollektivavtalen är att träffade avtal i vissasituationer kan ignoreras utan att den arbetsgivaresom avviker från avtalet löper nämnvärd risk förupptäckt och sanktioner, nämligen om organisationensaknar medlemmar på arbetsplatsen. Detta kan ledatill att den enskilde arbetstagaren utnyttjasotillbörligt. Enligt utskottets mening skulle enmöjlighet för arbetstagarorganisationerna att få deninformation som behövs för en effektiv bevakning avatt kollektivavtalen följs även när organisationensaknar medlemmar på en arbetsplats innebära ettförsvar för den svenska arbetsrättsliga modellen.Utskottet avstyrker motionerna A214 (s), A225 (s),A269 yrkande 9 (v), A294 i denna del (s), A305 (s),A337 (s), A352 yrkande 19 (kd), A356 yrkandena 19,20 och 22 (kd), A371 (s), A375 yrkande 11 (fp) ochA381 (s).Internationella frågorUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlar utskottet motionerom respektive EU och arbetsrätten. Någramotioner gäller EU-förslaget omtjänstedirektiv. Jämför reservationerna 3 (kd) och4 (v).ILOMotionenKristdemokraterna vill enligt motion U313 yrkande 4stärka den internationella arbetsrätten genom stödtill (). Dethandlar först och främst om att säkra tillämpningenav fyra huvudprinciper: organisationsfrihetoch förhandlingsfrihet, förbud mot tvångsarbete ochavskaffande av barnarbete och diskriminering.Partiet framhåller att arbetsrätten är ett områdesom kräver internationellt samarbete, men med hänsyntill utvecklingsländernas villkor. Tillämpningen fårinte innebära att negativa sanktioner riktas mot . Man bör också undersöka om det är möjligtatt stärka den klagomålsprocedur som finns inom ILO.Utskottets ställningstagandeEtt motsvarande yrkande från Kristdemokraternabehandlades i betänkande2003/04:AU4. Utskottet redogjorde för ILO-arbetet iNäringsdepartementet och i ochkonstaterade att det svenska engagemanget täckermånga sakområden, däribland de grundläggandemänskliga rättigheterna om föreningsfrihet ochförbud mot tvångsarbete, diskriminering ochbarnarbete. Utskottet kunde också konstatera attutvecklingssamarbetet sker via biståndsmyndighetenSida. beslutade regeringen om en strategiför utvecklingssamarbete med . I dettasammanhang planeras en övergång från s.k.projektbistånd till s.k. programbistånd. Någottillkännagivande kan inte anses påkallat medanledning av motion U313 yrkande 4 (kd), som alltsåavstyrks.EUMotionernaVänsterpartiet tar i motion A288 upp frågan om EU:sförslag till tjänstedirektiv. Motionen utgår frånLissabonstrategin, som enligt partiet handlar om attavreglera och liberalisera kapitalmarknaderna. Imotionen konstateras att , LO och TCOframfört allvarlig kritik mot förslaget. Det mestkontroversiella är principen om ursprungsland, som isin ytterlighet skulle kunna innebära att 28 länderslagar och regler gäller i ett land.Visserligen görs det undantag för EU:sutstationeringsdirektiv, vilket dock inte hindrarstora problem i praktiken. Som exempel nämns attföretaget inte behöver ha någon representant i detland där arbetstagarna är utstationerade. Partietser stora risker för lönedumpning och urholkning avkollektivavtalen. Det räcker inte med att skriva inundantag och skärpa löntagarnas rättigheter. Iförhandlingarna måste regeringen vara tydlig om attdirektivet inte ska utgå frånursprungslandsprincipen.Förslaget till tjänstedirektiv tas även upp i enenskild s-motion, A243 av m.fl.(s). Det svenska systemet med att tecknakollektivavtal och följa upp efterlevnaden av demför att förhindra lönedumpning måste inrymmas i detframtida tjänstedirektivet. I förhandlingarna måsteSverige se till både att nationella intressenskyddas och att byråkratiska hinder för en effektivtjänstehandel tas bort.I motion A222 yrkande 1 av och Britt-MarieLindkvist (s) anser motionärerna att det måstefinnas instrument som kan kontrolleramarknadskrafterna på den internationella nivån. Detförsta steget är att skapa en miniminivå förarbetarnas rättigheter, det andra är att tillåtakoncernfackligt samarbete över gränserna, som ävenomfattar konflikträtt.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inledningsvis understryka attutformningen av ett direktiv för tjänsters rörlighetinom EU har en utomordentligt stor betydelse för omden svenska modellen ska kunna bevaras. Ett kommandedirektiv får inte leda till lönedumpning och socialdumpning. anordnade utskotteten hearing om kommissionens förslag med deltagandeav representanter för arbetsmarknadens parter ochför rättsvetenskapen. (En rapport från hearingen den27 finns tillgänglig på riksdagenshemsida.) anordnade ävennäringsutskottet en offentlig utfrågning omdirektivför- slaget, dock med en något annaninriktning.Sedan de nu behandlade motionerna avlämnades harförslaget om tjänstedirektiv i viss mån kommit i ettannat läge. Vid Europeiska rådets möte den 22-23mars kom EU:s stats- och regeringschefer fram tillatt förslaget till tjänstedirektiv inte ska drastillbaka, men att det bör förändras för attsäkerställa att den "europeiska sociala modellen"bevaras. Kommissionären för inre marknads- ochtjänstefrågor McCreevy har inför Europaparlamentetbl.a. framfört att vissa förändringar krävs för attdirektivet ska kunna antas och att det måste varatydligt att villkor och standarder för arbetstagareinte ska påverkas. Direktivets syfte har enligthonom inget med social dumpning att göra. Han anseratt ursprungslandsprincipen som sådan är viktig föratt den fria rörligheten för tjänster ska fungeraoch bör vara kvar. Den oro som principen har utlöstpå vissa håll måste dock bemötas enligt McCreevy,och det är viktigt att företag och konsumenter harförtroende för hur principen fungerar och vet vilkaregler som gäller. Nästa steg i processen ärbehandlingen i Europaparlamentet.Utskottet kan här också hänvisa tillstatsministerns rapportering till dagenefter toppmötet. För svensk del hade det gjortsklart att åtgärder för att underlätta handeln medtjänster inom unionen är av stor vikt. Effekterna avdetta på tillväxt och nya jobb inom EU, inklusiveSverige, ska inte underskattas. Statsministernbetonade dock att han liksom många andra stats- ochregeringschefer hade gjort klart att detta inte fårske på bekostnad av väl fungerande sociala ocharbetsrättsliga system. Social dumpning får aldrigförekomma inom EU. Statsministern konstaterade attrådets slutsatser innebär att direktivet kommer attomarbetas med målet att nå bred samstämmighet om nyaregler för tjänstehandeln (snabbprotokoll2004/05:96).Särskilt med anledning av synpunkterna i motionA222 (s) vill utskottet hänvisa till denlagreglering som finns på EU-nivån för attstärka arbetstagarnas rättigheter igränsöverskridande verksamheter. gällerlagen (1996:359) om europeiska företagsråd, sominnebär att ett EG-direktiv genomfördes i svensklagstiftning. Syftet är att förbättra arbetstagarnasrätt till information och samråd i gemenskapsföretagoch grupper av gemenskapsföretag. Lagen (1999:678)om utstationering av arbetstagare genomfördirektivet 96/71/EG. Direktivet utgår från att ettanställningsförhållande över gränserna ger upphovtill problem i frågan om vilken lag som skatillämpas på anställningsförhållandet. Det brukarbeskrivas som att direktivet och lagen garanterararbetstagarna en kärna av tvingande regler förminimiskydd som ska följas i värdlandet, däriblandförenings- och förhandlingsrätt. I fråga om lönerhar utstationeringslagen utformats med hänsyn tillden modell som gäller på svensk arbetsmarknad därlönerna sätts i fria förhandlingar mellan parterna.Kollektivavtalsreglerade villkor lämnas därförutanför lagens tillämpningsområde. Så sent som den 8oktober 2004 trädde lagen (2004:559) omarbetstagarinflytande i europabolag i kraft. Lagenhar sitt ursprung i en EU-förordning om enstadga för europabolag, som är en europeiskassociationsform för samverkan i aktiebolagsform,och ett beslutat direktiv omarbetstagarinflytandet i ett sådant bolag.Direktivet ska säkerställa att bildandet av etteuropabolag inte medför att arbetstagarinflytandetförsvinner eller minskar i bolag som deltar ibildandet.Det bedrivs även ett partssamarbete på Europanivågenom tre paraplyorganisationer för arbetsgivar- ocharbetstagarorganisationer. Dessa är UNICE och CEEPpå arbetsgivarsidan och ETUC på arbetstagarsidan,"". Parterna har ett gemensamt programför arbetet inom den sociala dialogen.Utskottet kan här också nämna att diskussionerpågår mellan bl.a. Fria fackföreningsinternationalen(FFI) och organisationen om att bygga en nyglobal facklig organisation.Utskottet vill avslutningsvis framhålla vikten avatt arbetsmarknadens parter inom det arbetsrättsligaområdet, både på nationell och europeisk nivå, ärengagerade i och tar sin del av ansvaret förutvecklingen av en modern och fungerande arbetsrätt.Utskottet instämmer i regeringens uttalande ibudgetpropositionen (utg.omr. 14) atttillgången till kollektivavtal som ett alternativtregleringsinstrument ökar möjligheterna tilländamålsenliga lösningar.Med det anförda avstyrks motionerna A222 yrkande 1(s), A243 (s) och A288 (v).Tidsbegränsad anställning, rätt tillheltidsanställning m.m.Utskottets förslag i korthetI avsnittet behandlas motioner omtidsbegränsade anställningar och om rätt tillheltidsanställning respektive rätt tilltjänstledighet för att gå ned i arbetstid.Med hänvisning till förslag som aviserats avregeringen och till pågående utredningsarbeteavstyrks motionerna. Jämför reservationerna 5(fp) och 6 (kd).Bakgrund m.m.Motionerna i detta avsnitt avser dels frågor omanställningsform, dvs. tidsbegränsad anställningeller anställning tills vidare, dels frågan omsysselsättningsgrad i anställningen.I frågan om anställningsform gäller följandeenligt LAS. Huvudregeln är att en anställning skagälla tills vidare. Tidsbegränsad anställning kanavtalas mellan arbetsgivaren och den enskildearbetstagaren , viss säsong eller visstarbete om det föranleds av arbetets särskildabeskaffenhet. Tidsbegränsad anställning får ocksåanvändas för vikariat, praktikarbete ellerferiearbete eller vid tillfällig arbetsanhopning ochi vissa andra situationer. Vid tillfälligarbetsanhopning gäller dock att visstidsanställningfår avse sammanlagt högst under två år.Om en arbetstagare har varit anställd hos enarbetsgivare som vikarie i sammanlagt mer än tre årunder övergår anställningen i entillsvidareanställning. Avtal får också träffas omprovanställning . överenskommen visstidsanställning (ÖVA) som fåravtalas under vissa angivna förutsättningar. Avtalom sådan anställning får för en och sammaarbetstagare omfatta högst under treår, och ingen avtalsperiod får vara kortare än enmånad. En arbetsgivare får vid en och samma tidpunktha högst fem arbetstagare anställda med ÖVA. LASmedger avvikelser från lagens regler omtidsbegränsade anställningar genom kollektivavtal.Det finns dock ingen möjlighet att avtala bort LAShuvudregel om tillsvidareanställning.Som redovisades i förra årets betänkande2003/04:AU4 föreslog - för ett föränderligt arbetsliv att dennuvarande listan i LAS med tillåtna tidsbegränsadeanställningar skulle tas bort och ersättas med enregel om att det är tillåtet för en arbetsgivare attanställa en person tidsbegränsat upp till 18 månaderunder en period av . Enligt förslaget skullevikariat kunna pågå undersamma period. Provanställningar skulle tillåtas påsamma villkor som . Företrädesrätten tillåteranställning skulle stärkas. En sanktionsregel omsärskilt vederlag skulle vara kopplad tillbestämmelserna.Enligt vad som redovisades i det inledandeavsnittet har något regeringsförslag inte lagts frampå grundval av ALI:s utredning. Däremot arbetar engrupp tjänstemän i med att ta framen promemoria i frågan om tidsbegränsadeanställningar, och en proposition är planerad tillhösten 2005.SCB:s arbetskraftsundersökning () för 2004visar att antalet fast anställda minskat med igenomsnitt 42 000 personer jämfört med året innan,vilket är en större minskning än av det totalaantalet sysselsatta. av arbetskraften -av kvinnorna och av männen -hade tidsbegränsad anställning.När det gäller sysselsättningsgrad i anställningenfinns ingen lagreglering som anger att enanställning ska omfatta viss sysselsättningsgrad.Sedan 1997 finns däremot en regel i LAS omföreträdesrätt till högre sysselsättningsgrad fördeltidsanställda (25 a §). Bakgrunden tillbestämmelsen är en strävan efter anställning påheltid. I den proposition som låg till grund för dennya regeln (prop. 1996/97:16) framhöll regeringenatt deltidsanställningar bör komma i fråga endastnär det är motiverat med hänsyn till verksamhetensbehov eller arbetstagarens önskemål. LAS-regeln geren deltidsarbetande rätt till högresysselsättningsgrad under vissa förutsättningar.Arbetstagaren ska ha underrättat arbetsgivaren omsitt intresse för högre sysselsättningsgrad,arbetsgivarens behov av arbetskraft ska tillgodosesgenom att arbetstagaren får ökad arbetstid ocharbetstagaren ska ha tillräckliga kvalifikationerför de nya arbetsuppgifterna. En förutsättning föratt företrädesrätt till högre sysselsättningsgradska aktualiseras är också att det uppstått ett behovav ytterligare arbetskraft hos arbetsgivaren. Ipropositionen sades även att regeln inte ger enarbetstagare någon rätt att styra över hurarbetsgivaren ska eller bör organisera sinverksamhet eller att kräva att bli omplacerad så attönskemål om sysselsättningsgrad tillgodoses fulltut.