bet · GS01KU11 · 2005-02-17 00:00:00 — Tryck- och yttrandefrihet, massmediefrågor SammanfattningI betänkandet behandlas motioner från allmänna motionstiden på dettryck- och yttrandefrihetsrättsliga området, inklusive vissa massmediefrågor.Motionerna rörkommissionens förslag till tjänstedirektiv,meddelarfrihet,innehållet i närradiosändningar,konsumentekonomiska konsekvenser av TV-digitaliseringen,reklamfrågor m.m.,kartläggning av den svenska pornografiska marknaden.Utskottet avstyrker samtliga motioner. Fem reservationer och två särskildayttranden har avgivits.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. EU:s tjänstedirektivRiksdagen avslår motion 2004/05:K245.2. Meddelarskyddet vid förundersökning m.m.Riksdagen avslår motionerna 2004/05:K246 och 2004/05:K421.Reservation 1 (kd)3. Meddelarfriheten för anställda i kommunala bolagRiksdagen avslår motion 2004/05:K386 yrkande 1.4. Innehållet i närradiosändningarRiksdagen avslår motionerna 2004/05:K419 yrkande 5 och 2004/05:Kr359yrkande 2.Reservation 2 (m, fp, kd, c)5. Ekonomiska konsekvenser av TV-digitaliseringenRiksdagen avslår motion 2004/05:Kr354 yrkande 11.Reservation 3 (c)6. Reklamfrågor m.m.Riksdagen avslår motionerna 2003/04:So34 yrkande 1, 2004/05:K380,2004/05:So610 yrkande 3 och 2004/05:MJ499 yrkande 4.Reservation 4 (fp)7. Kartläggning av den svenska pornografiska marknadenRiksdagen avslår motion 2004/05:K291.Reservation 5 (v, mp)den 17 februari 2005På vägnarGöran LennmarkerFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), IngvarSvensson (kd), (), (), (m), (), (), (),(), (), (),(), () och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningÄrendet består av ett tiotal motioner från allmänna motionstiden 2004.Ytterligare motioner på området väcktes . Motioner somhar samma innebörd som tidigare motioner på området behandlas i förenkladordning i betänkande 2004/05:KU31.BakgrundYttrandefriheten är, liksom informationsfriheten, en av de grundläggandefri- och rättigheterna som medborgarna är tillförsäkrade gentemot detallmänna enligt 2 kap. regeringsformen. Varje svensk medborgare är enligt2 kap. 1 § regeringsformen gentemot det allmänna tillförsäkrad bl.a.yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annatsätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor.Bestämmelser om yttrandefriheten finns i tryckfrihetsförordningen (TF)och, såvitt gäller ljudradio, television och vissa liknande överföringarsamt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar,i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL).Yttrandefriheten som den uttrycks i regeringsformen kan begränsas i lag.Enligt 2 kap. 12 § regeringsformen får bl.a. yttrandefriheten begränsasgenom lag i den utsträckning som 13-16 §§ medger. Sådan begränsning fårdock göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ettdemokratiskt samhälle. Den får aldrig gå utöver vad som är nödvändigtmed hänsyn till det ändamål som föranlett den. Begränsningen får inteheller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den friaåsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Vidare får enbegränsning aldrig göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturelleller annan sådan åskådning.Enligt 2 kap. 13 § regeringsformen får yttrandefriheten begränsas medhänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen, allmän ordning ochsäkerhet, enskilds anseende, privatlivets helgd eller förebyggandet ochbeivrandet av brott eller i övrigt om särskilt viktiga skäl föranlederdet. Vid bedömandet av vilka begränsningar som får ske skall särskiltbeaktas vikten av vidaste möjliga yttrandefrihet i politiska, religiösa,fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheter.I lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden finns närmare bestämmelser om bl.a.ägare och utgivare av periodiska skrifter och om utgivare av radioprogramm.m. Vidare finns bestämmelser om tvångsmedel och om rättegången i tryck-och yttrandefrihetsmål.I radio- och TV-lagen (1996:844) finns föreskrifter om sändningar avljudradio- och TV-program som är riktade till allmänheten och avseddaatt tas emot med tekniska hjälpmedel.Offentlighets- och sekretesskommittén, OSEK, (Ju 1999:06, dir. 1998:32,2003:24 och 2003:163) har haft i uppdrag bl.a. att göra en allmänöversyn av sekretesslagen. I kommitténs uppdrag har vidare ingått bl.a.att göra en översyn av de tystnadsplikter som bryter meddelarfrihetenoch att försöka hitta en ändamålsenlig och öppenhetsvänlig lösning föratt genomföra åtaganden när det gäller offentlighet och sekretesspå området för internationellt informationsutbyte.OSEK har avlämnat bl.a. betänkandena Ny sekretesslag (SOU 2003:99) ochInsyn och sekretess i statliga företag, i internationellt samarbete(SOU 2004:75).Regeringen beslutade att tillkalla en beredning meduppgift att följa utvecklingen på det tryck- och yttrandefrihetsrättsligaområdet samt att utreda och lämna förslag till lösningar av olika problempå detta område (Ju 2003:04, dir. 2003:58). Beredningen har antagitnamnet Tryck- och yttrandefrihetsberedningen.En särskilt viktig uppgift för beredningen är att lämna förslag tillhur de problem som är relaterade till den tekniska och mediala utvecklingenskall lösas. I beredningens uppdrag ingår vidare att identifiera ochlämna förslag till lösningar av även andra problem inom området. Detkan t.ex. röra sig om att ge förslag till hur konflikter mellangrundlagarna och EG-rätten eller andra bestämmelser som grundar sig påinternationellt samarbete kan lösas, men också att överväga frågor somrör meddelarfriheten. Beredningen skall också bl.a. överväga ommöjligheterna att ge internationell rättslig hjälp och liknande internationellträttsligt bistånd inom det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga områdetskall utökas.Beredningen avlämnade ett delbetänkande Vissa tryck-och yttrandefrihetsrättsliga frågor. Internationellt rättsligt bistånd,brottskatalogen, målhandläggningsfrågor m.m. (SOU 2004:114). Beredningenfortsätter sitt arbete med bl.a. frågan om en mer teknikoberoendegrundlagsreglering av yttrandefriheten.Utskottets övervägandenEU:s tjänstedirektivUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion (v) om ett tillkännagivande om vikten avatt i förhandlingar säger nej till ett direktiv som kommer attstå i konflikt med svenska grundlagar. Utskottet anser inte att ettsådant tillkännagivande behövs.Gällande bestämmelserFöreskrifter om utgivningen av periodisk skrift finns i 5 kap.tryckfrihetsförordningen. Ägare till sådan skrift skall enligt 1 § vara svenskmedborgare eller svensk juridisk person. Den utgivare som skall finnasför en periodisk skrift skall också vara svensk medborgare. I lag fårföreskrivas att även en utlänning får vara ägare och utgivare och attäven en utländsk juridisk person får vara ägare till en periodisk skrift.En utgivare skall enligt tryckfrihetsförordningen ha hemvist inom riket.Även radioprogram och tekniska upptagningar skall ha en utgivare.Föreskrifter om detta finns i yttrandefrihetsgrundlagen. Enligt 4 kap. 2§ denna lag skall utgivaren vara svensk medborgare, men i lag fårföreskrivas att även utlänningar får vara utgivare. Den som är utgivareskall enligt yttrandefrihetsgrundlagen ha hemvist i Sverige.I lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden, tillämpningslagen, finns föreskrifterom annan än svensk ägare eller utgivare till periodiska skrifter. Enligttillämpningslagen får utlänningar som har hemvist i och utlänningarmed medborgarskap i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdetvara ägare till periodiska skrifter som trycks i , och utländskajuridiska personer som har bildats enligt lagstiftningen i en stat inomdetta samarbetsområde och som har sitt säte, sitt huvudkontor eller sinhuvudsakliga verksamhet inom det samarbetsområdet vara ägare tillperiodiska skrifter som trycks i Sverige.I samma lag föreskrivs att utlänningar får vara utgivare av periodiskaskrifter och av radioprogram på samma villkor som svenska medborgare (2kap. 6 § resp. 3 kap. 29 §). Detta innebär bl.a. att kravet på hemvisti , som är föreskrivet i de båda grundlagarna, gäller.De särskilda ansvarighetsreglerna i tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen bygger på principen om ensamansvar, att en personanmäls som utgivare och bär ansvaret för eventuella brottsligaframställningar.DirektivförslagetKommissionen lade fram ett förslag till Europaparlamentetsoch rådets direktiv om tjänster på den inre marknaden, KOM(2004)2.Direktivförslaget ingår som ett led i Lissabonprocessen. Syftet meddirektivet är att fastställa en rättslig ram som undanröjer hinder företablering för leverantörer av tjänster och för den fria rörlighetenför tjänster samt att skapa rättslig säkerhet för både leverantörer ochmottagare av tjänster. Direktivet skall vara tillämpligt på alla tjänstermed undantag för finansiella tjänster, elektroniska kommunikationstjänsteroch vissa transporttjänster. Det skall inte heller tillämpas påskatteområdet, med undantag för diskriminerande skatter.Förslaget innehåller bestämmelser om bl.a. etableringsfrihet förtillhandahållare av tjänster och fri rörlighet för tjänster.I förslagets artikel 14.1 föreskrivs att medlemsstaterna inte får ställanågot av följande krav för att få starta eller utöva tjänsteverksamhetpå landets territorium: Diskriminerande krav som direkt eller indirektgrundar sig på nationalitet eller, i fråga om företag, dess säte, isynnerhet a) krav på medborgarskap för tillhandahållare av tjänster,deras personal, aktieägare eller medlemmar i företagsledning och styrelse,b) krav på att tillhandahållare av tjänster, deras personal, aktieägareeller medlemmar i företagsledning och styrelse skall vara bosatta pålandets territorium. I artikel 16.3 a finns föreskriften att medlemsstaternaav skäl som berör det samordnade området inte får inskränka den friarörligheten för tjänster som utförs av en tillhandahållare av tjänstersom är etablerad i en annan medlemsstat, särskilt genom att ställa kravetatt tillhandahållaren av tjänsterna skall vara etablerad inom landetsterritorium.MotionenI motion 2004/05:K245 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivandeom vikten av att i kommande förhandlingar säger nej till ettdirektiv för tjänstehandel som kommer att stå i konflikt med svenskagrundlagar.Motionärerna befarar att det förslag till tjänstedirektiv som lagt fram kan komma i konflikt med svenska grundlagar,främst tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Motionärernahänvisar till reglerna om att en ansvarig utgivare enligt dessa grundlagarskall vara bosatt i och menar att dessa regler inte är förenligamed direktivets artikel 14.1 b.Motionärerna hänvisar vidare till att innehållet i radio- och TV-sändningarsamt viss Internetverksamhet enligt svensk lagstiftning skall bedömasenligt yttrandefrihetsgrundlagen om sändningen utgår från oavsettvar sändarföretaget är etablerat. Ursprungslandsprincipen, som innebäratt lagen i det land där företaget är etablerat skall tillämpas, ärdärför enligt motionärerna sannolikt inte förenlig med den svenskagrundlagsregleringen. De anser att ursprungslandsprincipen som denspecificeras i artikel 16.3 a är problematisk i förhållande tilltryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen, eftersom principenförbjuder länder att inskränka den fria rörligheten genom att kräva atttillhandahållaren av tjänster skall vara etablerad inom landets territorium.BakgrundInom har hållits offentliga utfrågningar om direktivet avarbetsmarknadsutskottet och av näringsutskottet den 18november 2004. Utfrågningarna har avsett andra aspekter än de nu aktuella.Motioner från allmänna motionstiden rörande tjänstedirektivet,som avser andra aspekter av direktivet än här aktuella, har remitteratstill näringsutskottet och arbetsmarknadsutskottet.De möjliga konflikterna mellan förslaget till tjänstedirektiv och desvenska tryck- och yttrandefrihetsbestämmelserna har uppmärksammatsunder den svenska beredningen av förslaget.Tjänstemän från har vid utskottets sammanträdeden lämnat upplysningar om beredningen av förslaget.Arbete pågår inom rådsarbetsgruppen men har ännu inte kommit in på dekontroversiella frågorna. Det nuvarande ordförandelandet hardock låtit förstå att man önskar komma framåt.I grundlagsärendet inför anslutning till EU pekadekonstitutionsutskottet (bet. 1993/94:KU21) vid diskussionen av de föreslagnaändringarna i regeringsformen för att kunna överlåta beslutanderätttill EU särskilt på den fria åsiktsbildningen som en grundläggandeprincip i vårt konstitutionella system. Utskottet angav attoffentlighetsprincipenoch meddelarfriheten var en förutsättning för att den fria åsiktsbildningenskulle kunna spela denna viktiga roll och att även förbudet mot censur,skyddet av uppgiftslämnare, ansvarighetssystemet och andratryckfrihetsrättsliga principer i tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagenhade stor betydelse för den fria åsiktsbildningen. Utskottet kom tillslutsatsen att den föreslagna lydelsen av 10 kap. 5 § regeringsformeninte kunde anses öppna möjlighet att till EU överlåta beslutanderättsom väsentligt rubbade dessa principer.Utskottet erinrade om dessa uttalanden vid sin senaste behandling avförslag till ändringar i regeringsformen med anledning av samarbetetinom EU (bet. 2001/02:KU18).Den ovan nämnda Tryck- och yttrandefrihetsberedningen hänvisar i sittbetänkande Vissa tryck- och yttrandefrihetsrättsliga frågor (SOU 2004:114)(s. 157) till uttalanden och till en dom avHögsta domstolen (NJA 1998 s. 817), vari hänvisats till uttalandena.Beredningen anser med hänsyn till bl.a. det anförda att principen omensamansvar och den därmed sammanhängande principen om meddelarfrihetför medier som ges ut i måste anses vara grundläggande. Ävenprincipen om förbud mot censur och hindrande åtgärder och principen ometableringsfrihet i är av denna karaktär. Dessa principersäkerställer ju, framhåller beredningen, de helt grundläggande förutsättningarnaför att uppgifter skall kunna lämnas för publicering och att de skallkunna nå ut till allmänheten i Sverige.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inledningsvis framhålla betydelsen av att regeringeninte träffar någon överenskommelse om direktiv eller annan rättsakt somstår i konflikt med svensk grundlag. Förutsätter en överenskommelse attsvensk grundlag ändras, bör den konstitutionella frågan prövas avriksdagen innan någon överenskommelse träffas.Som framgår av redogörelsen för gällande bestämmelser gäller i fråga omägande av periodiska skrifter som trycks i att utlänningar medmedborgarskap i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ochutländska juridiska personer som har bildats enligt lagstiftningen i enstat inom detta samarbetsområde och som har sitt säte, sitt huvudkontoreller sin huvudsakliga verksamhet inom det samarbetsområdet får varaägare av sådana skrifter. I fråga om utgivarskap gäller samma villkorsom för svenska medborgare, vilket innebär bl.a. krav på hemvist iSverige. Principen om utgivarens ensamansvar är grundläggande på tryck-och yttrandefrihetsområdet, och kravet att utgivaren skall ha hemvisti riket är en väsentlig del av ansvarighetssystemet, som det nu ärutformat.Utskottet förutsätter att regeringen och de tjänstemän inom Regeringskanslietsom förhandlar om förslaget till tjänstedirektiv är väl medvetna ombetydelsen av att ett direktiv inte kommer i konflikt med den svenskatryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen.Utskottet anser att motion 2004/05:K245 (v) är tillgodosedd mot bakgrundav det anförda och att något tillkännagivande enligt motionen därförinte behövs. Utskottet avstyrker därför motionen.MeddelarskyddetUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motioner (kd, m) om inskränkning i meddelarfrihetenoch, med hänsyn till pågående beredning, en motion (fp) som avser dennafrihet för anställda i kommunala bolag.Jämför reservation 1 (kd) och särskilt yttrande 1 (m, fp).Gällande bestämmelser m.m.Tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen innehåller reglersom syftar till att skydda den som medverkar vid tillkomsten av en trycktskrift eller ett radio- eller TV-program eller en teknisk upptagning avtext, bild eller ljud genom att lämna uppgifter för offentliggörande.Skyddet åstadkoms genom bestämmelser om meddelarfrihet och anonymitetsskydd.Meddelarfriheten innebär att det i viss utsträckning är möjligt attstraffritt lämna normalt sekretessbelagda uppgifter för publicering itryckt skrift, radio eller TV eller teknisk upptagning. I 1 kap. 1 §tredje stycket tryckfrihetsförordningen föreskrivs att det står envarfritt att i alla de fall då ej annat är föreskrivet i förordningenmeddela uppgifter och underrättelse i vad ämne som helst för offentliggörandei tryckt skrift. En motsvarande bestämmelse finns i 1 kap. 2 §yttrandefrihetsgrundlagen, som gäller andra medier än tryckt skrift.Vidare har enligt 1 kap. 1 § fjärde stycket tryckfrihetsförordningenvar och en rätt att anskaffa uppgifter och underrättelser i vad ämnesom helst för att antingen själv offentliggöra dem i tryckt skrift ellerlämna meddelande som avses i tredje stycket. Också undantag från dettaanskaffandeskydd skall ha stöd i tryckfrihetsförordningen. En motsvarandebestämmelse finns även i detta fall i 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen.Regler om anonymitetsskydd finns i 3 kap. tryckfrihetsförordningen.Detta skydd består av flera komponenter. En är rätten till anonymitetsom innebär att författare, meddelare samt utgivare av icke periodiskaskrifter inte är skyldiga att låta sina namn sättas ut i skriften (1 §).Vidare finns bestämmelser om tystnadsplikt i 3 § för dem som tagitbefattning med tillkomsten eller utgivningen av tryckt skrift och fördem som varit verksamma vid t.ex. bokförlag och nyhetsbyråer. Dessa fårenligt huvudregeln inte röja vem som är författare, meddelare ellerutgivare av en icke periodisk skrift. Därutöver finns en bestämmelse omefterforskningsförbud i 4 §. Detta innebär att myndigheter och andraallmänna organ inte får efterforska författaren till en framställningsom har införts eller varit avsedd att införas i en tryckt skrift, densom har gett ut eller avsett att ge ut tryckt skrift eller den som lämnatett meddelande för publicering. Författaren, meddelaren eller utgivarenfår dock efterforskas då detta behövs för åtal eller annat ingripandesom är tillåtet enligt tryckfrihetsförordningen. I den mån efterforskningfår förekomma, skall den i 3 § stadgade tystnadsplikten beaktas.Motsvarande bestämmelser om anonymitetsskydd finns i 2 kap. 1, 3 och 4 §§yttrandefrihetsgrundlagen.Från meddelarfriheten finns undantag. Om någon lämnar ett meddelandesom avses i 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen eller 1kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen och därmed gör sig skyldig till någonav de gärningar som anges i 7 kap. 3 § första stycket respektive 5 kap.3 § första stycket, gäller om ansvar för sådant brott det som ärföreskrivet i vanlig lag, dvs. De gärningar som anges indelasi tre punkter. I punkt 1 räknas upp vissa allvarliga brott mot riketssäkerhet. I punkt 2 upptas oriktigt utlämnande av allmän handling sominte är tillgänglig för envar eller tillhandahållande av sådan handlingi strid med myndighets förbehåll vid dess utlämnande, när gärningen äruppsåtlig. I punkt 3 anges som tredje undantag från meddelarfrihetenett uppsåtligt åsidosättande av en tystnadsplikt i de fall som anges isärskild lag. I 16 kap. 1 § sekretesslagen ges en uppräkning av detystnadsplikter som har företräde framför principen om meddelarfrihet.Reglernai 7 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen om undantag från meddelarfrihetenhar betydelse också för anonymitetsskyddet. Tystnadsplikten i 3 kap. 3§ tryckfrihetsförordningen om uppgiftslämnare inskränks i bl.a. desituationer som avses i 7 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen.Tystnadspliktsreglerna innebär bl.a. att en journalist får uttala sig om enmeddelares identitet bara i en del av de fall där meddelaren kan straffas,och tystnadsplikten för journalisten sträcker sig alltså längre änmeddelarfriheten för hans källa.De nu gällande reglerna om meddelarfrihet i tryckfrihetsförordningenträdde i kraft . innebar dessa regler bl.a.att meddelarfrihet inte förelåg för en offentlig funktionär i de falldå denne var underkastad en i lag föreskriven tystnadsplikt. Enligttryckfrihetsförordningens nuvarande bestämmelser i ämnet skall i frågaom såväl offentliga funktionärer som andra personer föreskrifter omtystnadsplikt i stället bryta igenom meddelarfriheten endast i de fallsom anges i en särskild lag.I 5 kap. sekretesslagen finns bestämmelser om sekretess med hänsyn främsttill intresset att förebygga eller beivra brott. Sekretess gäller bl.a.uppgifter som hänför sig till förundersökning i brottmål och tillåklagarmyndighets, polismyndighets, skattemyndighets, tullmyndighetseller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga,utreda eller beivra brott. För sekretessen gäller s.k. rakt skaderekvisit,dvs. sekretess gäller om det kan antas att syftet med beslutade ellerförutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas omuppgiften röjs. Meddelarfriheten är i dessa fall inte begränsad annatän i speciella fall.MotionernaTvå motioner avser meddelarfriheten huvudsakligen inom polisensverksamhetsområde.I motion 2004/05:K421 av m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande om behovet av en översyn av meddelarskyddet vid förundersökningoch vid ingripanden. Motionärerna anser att rättssäkerheten hotas avdet missbruk av meddelarfriheten som utgörs av läckor från förundersökningaroch vid polisingripanden i ett antal uppmärksammade brottmål.I motion 2004/05:K246 av och (båda m)begärs ett tillkännagivande om myndighetsutövande tjänstemäns försäljningav "privat" arbetsmaterial. Motionärerna anknyter till den bild av engripen person som togs i samband med gripandet och publicerades i enkvällstidning och till JK:s bedömning av omständigheterna kringpubliceringen. Enligt motionärerna är det orimligt om meddelarfriheten kantolkas så att myndighetsutövande tjänstemän kan agera så som förefallerha skett i detta fall.En motion, 2004/05:K386 av () yrkande 1, avsermeddelarfriheten för anställda i kommunala bolag. Motionären begär etttillkännagivande för regeringen om att möjligheten bör utredas att införasamma regelverk vad gäller grundlagsfästa rättigheter för anställda vidkommunala bolag som gäller för offentligt anställda.BakgrundBeslut av Justitiekanslern ()JK fattade ett beslut att inte inleda förundersökningoch att inte heller vidta någon annan ytterligare åtgärd i ett ärendeom publicering av ett fotografi på en person taget vid gripandet avdenne. JK berörde i ärendet två frågor: dels huruvida publiceringen ien kvällstidning skulle leda till ett ingripande från JK:s sida, delsom omständigheterna kring hur fotografiet kom tidningen till del gav JKskäl att agera.JK konstaterade i den första frågan att vissa gärningar enligt 7 kap.4 och 5 §§ tryckfrihetsförordningen är s.k. tryckfrihetsbrott, om debegås genom en tryckt skrift och är straffbara enligt lag och att deenligt JK:s bedömning enda tryckfrihetsbrott som bildpubliceringen skullekunna innefatta var förtal eller förolämpning av den fotograferade mannen.Förtal liksom förolämpning får inte åtalas av någon annan än den somblivit utsatt för brottet eller, om denne angett brottet till åtal, avåklagare om åtal av särskilda skäl anses påkallat från allmän synpunktsamt till att beträffande förolämpning gäller ytterligare förutsättningarför allmänt åtal. JK konstaterade att det inte framgick att denfotograferade mannen angett att han blivit förtalad eller förolämpad genompubliceringen av fotografiet. Mot den bakgrunden var JK förhindrad attpröva frågan om en förundersökning skulle inledas med anledning avpubliceringen. Själva publiceringen av fotografiet ledde därför intetill någon åtgärd från JK:s sida.I den andra frågan uttalade JK att oavsett hur tidningen fick tillgångtill fotografiet tydde inget på att ett sekretessbrott eller något annatbrott begicks därigenom.