bet · GT01AU1 · 2005-12-05 00:00:00 — Utskottet vill framhålla att detta inte innebär någon ändring i sak när det gäller målgruppen för vilken de särskilda insatserna är avsedda. Utskottet tillstyrker därmed att de nya orden införs i berörd lagstiftning. Detta innebär att orden "funktionshindrade eller arbetshandikappade" ersätts med "med funktionshinder" i mervärdesskattelagen (1994:200). "Arbetshandikapp" och "arbetshandikappade" ersätts med "funktionshinder" respektive "personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga" i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten (budgetpropositionen, utg.omr. 13 punkterna 1 och 4). Utskottet delar regeringens uppfattning att det är angeläget att de särskilda insatserna effektiviseras och kvalitetssäkras så att rätt stöd ges till rätt person. Utskottet konstaterar att den nya modellen för insatser till personer med ett funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga syftar till att de arbetssökande ska ges service av hög kvalitet och att man ska fokusera på den befintliga arbetsförmågan hos individen. Förutsättningar för individuella val ska stimuleras. Såväl utvecklingsanställning som trygghetsanställning ska kunna anordnas hos alla kategorier av arbetsgivare. Detta ger ett bredare utbud av möjliga arbetsplatser, med mer varierande arbetsuppgifter på fler orter och i fler branscher liksom möjlighet för olika typer av företag att erbjuda dessa former av anställning. Breddningen kan också öka möjligheterna till anställning utan subvention. Utskottet vill särskilt framhålla att sociala företag kan spela en betydelsefull roll i arbetet med att integrera utsatta grupper både i samhälle och i arbetsliv. Utskottet konstaterar att den i propositionen beskrivna utformningen av utvecklingsanställning och trygghetsanställning formellt inte underställs för beslut, men att de nya insatserna föranleder vissa lagändringar som redovisats ovan. Som framgått ovan ska utvecklingsanställningen ses som en arbetsplatsförlagd rehabilitering. Anställningen ska kunna anordnas hos alla kategorier arbetsgivare. Den ska betraktas som en form av skyddat arbetet. Enligt 1 § andra stycket 4 lagen om anställningsskydd (LAS) undantas skyddat arbete från lagens tillämpningsområde. Regeringens tanke är att personer i utvecklingsanställning därmed inte ska omfattas av LAS. I fråga om arbetslöshetsersättning är det regeringens uppfattning att arbetet i utvecklingsanställningen inte bör kvalificera för arbetslöshetsersättning eftersom den ses som en arbetsplatsförlagd rehabilitering. Tiden i anställningen ska däremot vara överhoppningsbar vid prövning av rätt till ersättning. Förslag om ändring i lagen om arbetslöshetsförsäkring läggs i enlighet med detta fram i propositionen. Utskottet delar regeringens uppfattning att utvecklingsanställning inte bör omfattas av LAS. Utskottet anser att detta bör framgå direkt av lagtexten. När lagen talar om skyddat arbete avses nämligen bara arbete hos arbetsgivare inom och arbete hos offentliga arbetsgivare som får statsbidrag för att ta emot personer med arbetshandikapp (OSA), (prop. 1999/2000:98). Förslag om ändring i 1 § LAS i enlighet med detta läggs fram i utskottets förslag till riksdagsbeslut (bilaga 3). Motsvarande ändring bör göras i 3 § lagen (1994:260) om offentlig anställning, vilket även tas upp i förslaget till riksdagsbeslut (bilaga 3). När det gäller arbetslöshetsförsäkringen kan utskottet konstatera att det är fråga om en anställning där arbetsuppgifter ska utföras och lön och andra anställningsförmåner erbjudas i enlighet med kollektivavtal eller därmed likvärdigt. Utskottet anser det rimligt att denna grupp anställda på motsvarande sätt som t.ex. arbetstagare i eller med lönebidrag ska kunna kvalificera sig till ersättning genom utvecklingsanställningen. Utskottet ansluter sig alltså inte till propositionen i dessa avseenden, vilket innebär att det framlagda förslaget till ändring i lagen om arbetslöshetsförsäkring avstyrks i motsvarande delar (14 och 17 §§). Med anledning av vad som sägs i propositionen i anslutning till den föreslagna ändringen i 7 § lagen om arbetsmarknadspolitiska program - den nya insatsen trygghetsanställning läggs till som ytterligare undantag från den annars gällande principen att deltagare i arbetsmarknadspolitiska program inte anses som arbetstagare - vill utskottet framföra följande. Den berörda lagen ger uttryck för huvudprincipen att deltagare i arbetsmarknadspolitiska program inte anses som arbetstagare. Från detta undantas dock vissa kategorier programdeltagare, däribland personer med anställning med anställningsstöd eller lönebidrag och alltså enligt propositionen även personer med trygghetsanställning. Frågan om en person med trygghetsanställning i ett enskilt fall ska anses som arbetstagare avgörs enligt vanliga principer där arbetstagarbegreppet uttolkas med ledning av rättspraxis, lagmotiv och juridisk litteratur. Att någon anvisas en sådan anställning och därmed omfattas av undantaget från huvudregeln i 7 § lagen om arbetsmarknadspolitiska program innebär alltså inte i sig att personen blir att anse som arbetstagare. Det faktum att insatsen ska ha formen av en anställning med lön och andra anställningsvillkor som följer kollektivavtal eller är därmed likvärdiga talar dock med styrka för att deltagaren ska anses som arbetstagare när arbete utförs inom ramen för trygghetsanställningen. Utskottet tillstyrker därmed den föreslagna lagändringen (budgetpropositionen, utg.omr. 13 punkt 3). Utskottet har inget att erinra mot regeringens ambition att skapa en mer sammanhållen arbetsmarknadspolitik för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga genom att ge AMS det samlade ansvaret för utbetalning av de olika stödformerna för insatser för personer med funktionshinder. Förutsättningarna för ett effektivt samarbete ökar om AMS, utifrån regeringens mål för arbetsmarknadspolitiken, sluter avtal med om vad som ska levereras och uppnås för att medel ska utbetalas. Utskottet noterar att regeringen gör bedömningen att bidraget till från bör utformas på samma sätt som bidragen för trygghetsanställningar för att skapa jämförbarhet mellan bidraget till och bidraget till anordnare av trygghetsanställningar. Bidraget till för lönekostnaden ska dock bestämmas utifrån en beräknad genomsnittlig arbetsförmåga hos de anställda med funktionshinder. Utskottet noterar också att beräknas sysselsätta uppskattningsvis knappt 18 000 personer med funktionshinder i . Motsvarande siffra var ca . Det finns enligt utskottets mening anledning att vara uppmärksam på att mängden arbetstimmar inte sätts så lågt att det i praktiken försämrar eller omöjliggör förutsättningar att fullgöra sitt uppdrag att erbjuda sysselsättning över hela landet för funktionshindrade. Utskottet konstaterar att flera av de motioner som tar upp frågan om alternativ till i form av fler aktörer och ökad valfrihet för den enskilde är delvis tillgodosedda med det ovan anförda. I den mån de inte är tillgodosedda avstyrker utskottet motionerna So364 yrkande 19 (mp), So552 yrkande 2 (c), A210 (s), A295 yrkandena 1-7 (m), A337 (s), A363 yrkande 18 (c), A369 yrkande 18 (fp) och A420 yrkandena 35 (delvis), 36 och 37 (kd). Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att taket för den bidragsgrundande lönen för lönebidrag höjts till och att en ytterligare höjning planeras till . Utskottet uttalade sig till förmån för en höjning redan i betänkande 2000/01:AU1, vilket också gavs regeringen till känna. Med anledning av motion A397 som avser taket för procentsatsen när ideella föreningar ansöker om lönebidragsanställningar vill utskottet framföra följande. gäller för arbetsgivarkategorin allmännyttiga organisationer att bidrag kan lämnas med belopp av den bidragsgrundande lönekostnaden. Enligt utskottets mening är det angeläget att denna procentsats verkligen tillämpas när detta är befogat. Frågan om åldersgräns för att delta i arbetsmarknadspolitiska program har varit uppe i utskottet , senast vid föregående års budgetbehandling då utskottet erinrade om vad som sades i betänkande 2000/01:AU10 som avsåg rätten enligt lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS) att stanna kvar i anställning till . Utskottet konstaterade med anledning av motioner om en motsvarande rätt att kunna fortsätta i arbetsmarknadspolitiska program, att förordningen om arbetsmarknadspolitiska program innebär att en anvisning ska vara arbetsmarknadspolitiskt motiverad. Det betyder att den ska framstå som lämplig både för den enskilde och ur ett övergripande arbetsmarknadspolitiskt perspektiv. Motsvarande gäller enligt förordningen om särskilda insatser för personer med arbetshandikapp. Utskottet uttalade att den höjda åldersgränsen när det gäller anställning inte borde medföra att personer i olika arbetsmarknadspolitiska program eller i olika former av subventionerade anställningar generellt skulle ha motsvarande rätt att delta till den högre åldern. Skäligheten måste prövas mot de allmänna förutsättningarna som gäller för de olika programmen, vilket i allmänhet borde leda till slutsatsen att en insats inte är arbetsmarknadspolitiskt motiverad ur ett övergripande perspektiv. Med tanke på att den som fyllt har sin försörjning tryggad genom garantipension är en anvisning i regel inte heller motiverad av hänsyn till individen. Utskottet har emellertid inte velat utesluta att bedömningen i något fall kunde bli den motsatta. Till exempel skulle man kunna låta en lönebidragsanställning för en funktionshindrad person fortsätta även om han eller hon fyllt om detta var befogat. Detta skulle inte kräva någon ändring i gällande regler. Med anledning av de nu behandlade motionerna vidhåller utskottet sin uppfattning att en lönebidragsanställning bör kunna fortsätta även efter fyllda om detta är befogat. Den rätt som LAS numera ger arbetstagaren att stanna kvar i arbetslivet till innebär att han eller hon själv avgör om anställningsskyddet ska utnyttjas och därmed möjligheten att tjäna in pension . Utskottet, som i sammanhanget konstaterar att lönebidragsanställda omfattas av LAS, anser att de tankar som ligger bakom ändringen i LAS bör få ett tydligt genomslag vid bedömningen av om fortsatt lönebidrag ska lämnas. Detta bör enligt utskottets mening ges regeringen till känna. Motionerna Sf362 (s), So552 yrkande 3 (c), A202 (m), A203 (c), A417 yrkande 5 (kd) och A420 yrkande 35 i denna del (kd) är därmed tillstyrkta i denna del. Med anledning av motion A289 (s) konstaterar utskottet att regeringen, efter ett tillkännagivande av (bet. 1999/2000:AU1, rskr. 1999/2000:83), nu har prövat frågan om det finns situationer där det kan vara befogat med lönebidrag i bestående anställningsförhållanden. I budgetpropositionen redovisar regeringen sin bedömning att det kan finnas negativa effekter som t.ex. inskränkningar i arbetsgivarens rehabiliteringsansvar, vilket gör att det inte bör göras några förändringar i denna del. Som redan konstaterats bereds inom () ett tilläggsdirektiv kring detta till utredningen av vissa delar av arbetsgivarens rehabiliteringsansvar (dir. 2005:48). Utskottet anser att resultatet av översynen bör avvaktas. Med anledning av motionerna A239 (s) och A338 (s) konstaterar utskottet att länsarbetsnämnden får anvisa någon till en anställning med lönebidrag eller skyddat arbete endast om lön och andra anställningsförmåner följer av kollektivavtal eller är likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal inom branschen. Utskottet vill betona att det är angeläget att länsarbetsnämnden noga kontrollerar förhållandena och för det fall att företaget inte har kollektivavtal bevakar att förmånerna är likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal inom branschen. Frågan om stöd till personligt biträde och möjligheten att höja taket för stödet tas upp i fler motioner. Stöd till personligt biträde regleras i förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med arbetshandikapp. Stödet är ekonomiskt och betalas till arbetsgivare eller annan som har kostnader för ett personligt biträde åt en person med arbetshandikapp som har behov av ett sådant. Stödet lämnas med högst till den som har kostnaden för biträdet. Medför arbetshandikappet stora kommunikationssvårigheter får stöd lämnas med . Stöd till personligt biträde får kombineras med stöd till hjälpmedel på arbetsplatsen, särskilt stöd vid start av näringsverksamhet, och om det är fråga om en person med gravt arbetshandikapp, lönebidrag. Utskottet är inte berett att nu föreslå någon höjning av bidraget. Med hänvisning till det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna So552 yrkande 6 (c), A201 (fp), A207 yrkandena 1 och 2 (kd), A229 (fp), A232 (m), A239 (s), A249 (s), A250 (fp), A276 yrkande 3 (v), A289 (s), A321 (s), A333 (s), A338 (s), A373 (s), A374 (kd, c), A397 (s), A405 (s) och A410 (s). Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker att bemyndigar regeringen att vidta nödvändiga åtgärder för att ett nytt aktiebolag, ägt direkt av staten, bildas genom en sammanslagning av , ALT. bör också godkänna vad regeringen föreslår om det nya bolagets verksamhetsinriktning och om finansiering av sammanslagningen och uppbyggande av kapitalstrukturen för det nya bolaget samt bemyndiga regeringen att kunna tillskjuta högst . Den aktuella motionen avstyrks. Jämför reservation 29 (kd). har stigande ohälsotal lett till ett ökat fokus på rehabilitering av sjukskrivna. Detta har bl.a. medfört att en marknad för rehabilitering har vuxit fram. Medel har avsatts till och arbetsförmedlingarna för att köpa rehabiliteringstjänster, och arbetsgivarna har fått ett allt större ansvar för att få sjukskrivna personer åter i arbete. AMS har bedrivit intäktsfinansierad arbetslivsinriktad rehabilitering , först som försöksverksamhet och fr.o.m. /91 genom Arbetslivstjänster (ALT). har bedrivit yrkesinriktad rehabilitering på kommersiella grunder . (Resurs) bildades som ett dotterbolag till statligt ägda (). AMS och inkom med en gemensam skrivelse till regeringen där man framförde att Arbetslivstjänster (ALT) vid AMS och Resurs på ett värdefullt sätt skulle kunna komplettera varandra. En sammanslagning av de två verksamheterna i ett gemensamt bolag skulle kunna ge det nya bolaget bättre möjligheter att tillhandahålla tjänster av hög kvalitet och att följa upp de tjänster som levereras. Detta skulle också kunna gagna de företag, myndigheter och organisationer som utnyttjar dessa tjänster. Därmed skulle en sammanslagning kunna bidra till att få ned ohälsotalen i . En viktig orsak till det föreslagna samgåendet var även möjligheten att gemensamt bredda sig på den större marknaden för företagshälsovård. ALT och Resurs producerar sina tjänster i konkurrens med övriga aktörer på marknaden och med försäljning även till andra än och arbetsförmedlingarna. ALT och Resurs har av tradition fokuserat mer på insatser riktade till sjukskrivna med anställning, men har inriktat sig alltmer på övergripande och preventivt arbete mot ohälsa. Därmed har företagen även kommit att bli mer involverade i arbetsgivarnas generella arbete med personalfrågor. av verksamheten ligger emellertid fortfarande i kärnverksamheten arbetslivsinriktad rehabilitering. /05 tillsatte regeringen en utredning (dir. 2004:176) med uppgift att närmare utreda ett samgående mellan har avlämnat betänkandena SOU 2005:24 och SOU 2005:46. Regeringen föreslår nu att ett nytt aktiebolag ägt direkt av staten bildas genom en sammanslagning av för regeringen är att skapa en verksamhet som på marknadsmässiga villkor kan utveckla, marknadsföra och erbjuda arbetslivsinriktad rehabilitering till konkurrensmässiga priser och på det sättet ge bästa möjliga förutsättningar för att personer med rehabiliteringsbehov kan komma tillbaka till arbetet så fort som möjligt. Ett alternativ till en sammanslagning mellan är att sälja båda verksamheterna var för sig. Detta medför en risk för att verksamheterna hamnar hos två olika huvudmän. De skalfördelar och synergieffekter som uppnås vid en sammanslagning skulle gå om intet och verksamheternas konkurrenskraft inom området arbetslivsinriktad rehabilitering försämras. Regeringen föreslår därför att ett nytt bolag ägt direkt av staten skapas genom en sammanslagning av verksamheterna. I ett senare läge bör dock styrelsen för det nya bolaget undersöka om det finns skäl att på olika sätt bredda verksamheten ytterligare. Det nybildade bolagets verksamhet ska vara arbetslivsinriktad rehabilitering och hälsofrämjande verksamhet och därmed förenlig verksamhet med en strävan att på marknadsmässiga villkor få god regional täckning över hela landet. Regeringen sammanfattar bolagets inriktning på följande sätt: - Bolaget ska tillhandahålla tjänster inom arbetslivsinriktad rehabilitering och hälsofrämjande verksamhet. - Bolaget ska verka utifrån marknadsmässiga förutsättningar och ha ekonomiska mål som är jämförbara med liknande verksamhet i andra statliga och privata bolag. - Bolagets prissättning ska spegla graden av specialisering, inslaget av särskilt kvalificerade tjänster och de marknadsmässiga förutsättningarna. - Bolaget ska ha en hög kompetens inom sitt verksamhetsområde (metodutveckling, resultat- och kvalitetskrav, certifiering osv. - Bolaget ska sträva efter att utifrån marknadsmässiga förutsättningar ha en god regional täckning. - Genom att tillhandahålla kvalificerade tjänster inom arbetslivsinriktad rehabilitering utifrån marknadsmässiga förutsättningar kan bolaget bidra till regeringens övergripande mål att minska ohälsan. Regeringen föreslår att finansieringen av sammanslagningen och uppbyggnaden av kapitalstrukturen i det nya bolaget i första hand sker genom användande av verksamheternas nuvarande egna kapital samt genom ett villkorat ägartillskott eller förlagslån, som finansieras via en revers. Regeringen föreslår ett bemyndigande att kunna tillskjuta högst i kapital för osäkerheter i samband med transaktionen och det sammanslagna bolagets startfas. Dessa medel ska finansieras från det särskilda kontot i avsett för kapitalinsatser i av staten hel- och delägda bolag i enlighet med av beslutade villkor. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att bemyndigar regeringen att vidta nödvändiga åtgärder för att ett nytt aktiebolag, ägt direkt av staten, skapas genom en sammanslagning av föreslår att godkänner vad som föreslås dels om det nya sammanslagna bolagets verksamhetsinriktning, dels om finansiering av sammanslagningen och uppbyggnaden av kapitalstrukturen för det nya bolaget och bemyndigar regeringen att kunna tillskjuta högst (budgetpropositionen, utg.omr. 24 punkterna 3-5). anför i motion N386 yrkandena 18-21 att bör avslå regeringens förslag om att slå samman Resurs och ALT. De förordar i stället att de båda verksamheterna säljs var för sig till privata investerare. Detta erbjuder båda företagen möjlighet att utvecklas med hjälp av nytt och friskt kapital. Marknadens aktörer kan bäst avgöra om synergieffekterna i en sammanslagning av de båda företagen är så pass goda att de bör slås samman. Det bör därför vara möjligt för en och samma aktör att köpa båda företagen. och bör behålla intäkterna från respektive försäljning. bör anslagen till verksamheterna minskas med motsvarande belopp. Marknaden för arbetslivsinriktad rehabilitering kan förvänta växa , bl.a. mot bakgrund av de höga sjukskrivningarna och arbetsgivarnas ökade ansvar för rehabilitering. Trenden är att kunderna efterfrågar nya typer av rehabiliteringstjänster, framför allt mer gruppinriktade och mindre individinriktade tjänster. Mot bakgrund av den förväntade marknadsutvecklingen bedömer utskottet att en sammanslagning av bör öka förutsättningarna att möta marknadens krav och därmed medföra en god framtida ekonomisk utveckling för det nya bolaget. Utskottet anser att man bör ta till vara de synergieffekter som en sammanslagning av verksamheterna kan antas medföra. Genom sammanslagningen skapas en effektiv och väl fungerande rehabiliteringsverksamhet i hela landet. ALT och Resurs bör således inte säljas var för sig. Utskottet anser att staten inledningsvis bör behålla engagemanget i det nya bolaget, detta mot bakgrund av att marknaden genomgår stora förändringar och att det är oklart hur de pågående förändringarna kommer att påverka kvalitet och tillgänglighet i hela landet. Utskottet delar regeringens bedömning att en kontrollstation bör upprättas . Det ger möjlighet att bl.a. se om marknaden är mer stabil och kan tillgodose efterfrågan på kvalificerade rehabiliteringstjänster i hela landet och utvärdera statens engagemang för arbetslivsinriktad rehabilitering och hälsofrämjande verksamhet. Utskottet har heller inget att erinra mot den föreslagna finansieringen som innebär att uppbyggnaden av kapitalstrukturen i det nya bolaget i första hand ska ske genom användande av befintliga resurser inom ALT och Resurs och genom ett villkorat aktieägartillskott eller förlagslån, som finansieras via en revers. Utskottet tillstyrker det av regeringen begärda bemyndigandet att kunna tillskjuta högst i kapital för osäkerheter i samband med transaktionen och det sammanslagna bolagets startfas. Medlen ska finansieras från det särskilda kontot i avsett för kapitalinsatser i av staten hel- och delägda bolag (utg.omr. 24, anslag 38:20) i enlighet med av beslutade villkor. Sammanfattningsvis anser utskottet att bör bemyndiga regeringen att vidta nödvändiga åtgärder för att ett nytt aktiebolag, ägt direkt av staten, bildas genom en sammanslagning av bör också godkänna vad regeringen föreslår om det nya bolagets verksamhetsinriktning och om finansiering av sammanslagningen och uppbyggande av kapitalstrukturen för det nya bolaget och bemyndiga regeringen att kunna tillskjuta högst (budgetpropositionen, utg.omr. 24 punkterna 3-5). Motion N386 yrkandena 18-21 (kd) avstyrks. Allmän inriktning av politiken inom utgiftsområde 14 Arbetsliv Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att ställer sig bakom den allmänna inriktning av arbetslivspolitiken som regeringen redovisar i budgetpropositionen. Utskottet avstyrker de förslag som förs fram i motionerna. Utskottet avstyrker även motionsförslag om sammanslagning av ombudsmännen mot diskriminering. Jämför reservationerna 30 (kd), 31 (v), 32 (c) och 33 (m, c). Utgiftsområde 14 består av politikområdena Arbetslivspolitik och Jämställdhetspolitik. I budgetpropositionen lägger regeringen fram förslag om 4 riksdagsbeslut. De tre första är förslag om beställningsbemyndiganden och det fjärde gäller anvisning på utgiftsområdets anslag. Övergripande mål för arbetslivspolitiken och jämställdhetspolitiken De övergripande målen för politikområdena är oförändrade i förhållande till förra årets budgetproposition. Målet för arbetslivspolitiken är alltså goda arbetsvillkor och möjlighet till utveckling i arbetet för både kvinnor och män. Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom livets alla områden. Politikområdet arbetslivspolitik omfattar verksamhetsområdena arbetsmiljö, arbetsrätt och lönebildning. Målet för verksamhetsområdet är en arbetsmiljö som förebygger ohälsa och olycksfall. Regeringen bedömer att den svenska arbetslivspolitikens inriktning ligger väl i linje med EU:s integrerade riktlinjer för tillväxt och sysselsättning (2005-2008) och dess mål och prioriteringar.Målet för verksamhetsområdet mäts med indikatorer för arbetsmiljön som bl.a. dödsolyckor i arbetet, antalet anmälda arbetsolyckor, belastningsskador m.m. Regeringen anser att måluppfyllelsen för verksamhetsområdet utvecklas i positiv riktning. Grunden för den svenska arbetsmiljöpolitiken har varit att arbetsmiljön ska betraktas som en helhet som gäller inte bara skydd mot ohälsa och olycksfall utan också arbetets uppläggning och dess psykologiska och sociala innehåll. Det förebyggande arbetsmiljöarbetet och frågor om återgång till arbete har givits ökad uppmärksamhet.