bet · GT01FiU1 · 2005-11-10 00:00:00 — Det är därför bättre med ett marginellt stöd, vilket innebär att arbetsgivaravgifterna sänks för nettotillskottet av arbetskraft. Stödet får dock inte vara kortsiktigt om det ska få någon varaktig effekt. Partierna i är överens om att arbetsgivare i näringslivet som nyanställer endast ska betala pensionsavgift och slippa övriga arbetsgivaravgifter för varje nyanställd . Därefter sker en stegvis nedsättning av arbetsgivaravgiften. Alliansens arbetsgivaravgiftssänkningar skiljer sig från det förslag som regeringen och samarbetspartierna föreslagit genom att vårt förslag inte bara gäller utan . Regeringens förslag riktar sig endast till soloföretagare och gäller endast en anställd. Med Alliansens förslag får alla företag en arbetsgivaravgiftssänkning för varje nyanställd. Medan regeringens förslag genom sin utformning sannolikt får en begränsad effekt, räknar vi med att efterfrågan på arbetskraft kommer att öka betydligt med Alliansens förslag. Det bör betonas att nedsättningen av arbetsgivaravgifterna ska kunna läggas till den nedsättning av arbetsgivaravgiften som utgår genom Alliansens förslag om nystartsjobb (se nedan). Det är väsentligt att poängtera att Alliansens förslag måste ses i kombination med det övriga programmet. Sannolikheten för att sänkta arbetsgivaravgifter ska leda till högre sysselsättning snarare än stigande löneökningar ökar väsentligt när åtgärden vidtas i kombination med kraftfulla åtgärder för att öka arbetsutbudet. En effektiv väg för att förbättra sysselsättningsläget för grupper med särskilt svag förankring på arbetsmarknaden är att sänka arbetsgivaravgifterna för dessa. I flera europeiska länder som , , , och har riktade skattelättnader införts med gott resultat. rekommenderar att skattelättnader inriktade på väl avgränsade grupper som befinner sig långt från arbetsmarknaden, ges och inriktas mot den privata sektorn. De bör inte vara inkomstrelaterade eller ge upphov till marginaleffekter. De ska gälla löner enligt gängse avtal och kontrolleras och följas upp noggrant. är överens om ett gemensamt förslag om s.k. nystartsjobb för att underlätta för dem som har en svag förankring i arbetslivet att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Förslaget innebär att alla som varit frånvarande från arbetsmarknaden på grund av sjukdom, arbetslöshet eller förtidspension ska kunna anställas utan arbetsgivaravgift som de varit frånvarande. Ungdomar mellan som varit arbetslösa omfattas av nystartsjobben. För dem gäller dock skatterabatten i högst . Alliansens förslag om arbetsgivaravgiftssänkningar ska kunna läggas till skatterabatten i nystartsjobben. Eftersom vi vill minska utanförskapet måste nystartsjobb kunna kombineras med Alliansens förslag om sänkta arbetsgivaravgifter. Därmed blir den skatterabatt som ges personer som stått utanför arbetsmarknaden mycket kraftfull. Till skillnad från regeringens förslag om plusjobb, som är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd som hanteras av arbetsförmedlingen, är Alliansens skatterabatt i nystartsjobben en rättighet som gäller alla, oavsett hur anställningen förmedlas. Anställda och arbetsgivare som kommer överens om en anställning och uppfyller kraven kan ansöka hos skattemyndigheten om att arbetsgivaravgiften ska tas bort. Därmed minskar den stigmatiseringseffekt som åtgärder via arbetsförmedlingen ofta för med sig. Alliansens förslag om nystartsjobb är riktade till särskilt utsatta grupper och gäller näringslivet. Skatterabatten är inte maximerad till någon högsta inkomstnivå, vilket innebär att inlåsningseffekterna minimeras. Alliansen menar, till skillnad från regeringen, att det är viktigt att budgetlagen följs. Därför bör utgiftstaken anpassas till satsningar på nystartsjobben, eftersom nedsättningen av arbetsgivaravgifterna minskar statens inkomster i stället för att belasta statens utgifter. Regeringen satsar på både plusjobb och utbildningsvikariat i form av skattekrediteringar, utan att någon motsvarande justering görs av utgiftstaket. Arbete är vägen till integration Ett problem vid introduktionen på arbetsmarknaden är att det tar tid att skaffa sig de kunskaper som krävs för att fungera väl på en ny arbetsmarknad. Det kan också vara mer komplicerat för arbetsgivare att bedöma arbetsförmågan hos en invandrare. Båda dessa faktorer gör att det kan vara svårt att finna ett arbete. Det är därför vi föreslår att Alliansens nystartsjobb ska gälla i för dem som beviljats uppehållstillstånd. Det är viktigt att invandrare erbjuds en god språkutbildning med nystartsjobb. Vi vill öka valfriheten och ersätta dagens Svenska för invandrare (sfi) med en utbildningspeng där var och en själv kan välja utbildare. Erfarenheterna visar att integrationen ökar avsevärt när infasningen på arbetsmarknaden inleds omgående genom att träningen i svenska kombineras med något slags förvärvsarbete redan under det första vistelseåret i . Vi vill därför pröva möjligheten att öppna för ett system med lärlingsintroduktion. Integrationen på arbetsmarknaden kan underlättas genom att invandrarnas kompetens snabbare tas till vara. En undersökning från visar att av de nyanlända flyktingarna har fått sin utbildning värderad och att ännu färre har fått sin yrkeserfarenhet validerad i introduktion. Vi vill att ett enklare och mer ändamålsenligt alternativ ska kunna erbjudas genom allmänna tester på de faktiska kunskaper som en viss person besitter. Dessa tester ska genomföras ofta och vid regelbundet återkommande tillfällen på de flesta av landets högskolor och universitet. Också bedömningen av praktiska yrkeskunskaper måste förbättras. En modell som genomförts i där alla har rätt att visa upp sina kunskaper i ett fristående yrkesprov är värd att pröva. Provet bör vara oberoende av hur individen skaffat sig yrkeskunskaperna, färdigheterna och erfarenheterna. Ett problem i dagens system för mottagandet av nyanlända invandrare är att inkomststödet normalt utgår i form av socialbidrag. Socialbidraget avräknas mot ökade inkomster. Så länge hushållets disponibla inkomst vid arbete inte överstiger socialbidraget och eventuella andra bidrag och kostnader förknippade med arbete är vinsten av att arbeta obefintlig. Vi vill att det ska löna sig bättre att arbeta. Vi vill därför pröva möjligheten att ta bort inkomstavräkningen under introduktionsfasen i . Vi vill också pröva möjligheterna att den jobb- och utvecklingsgaranti vi föreslår ska garanteras alla som sökt socialbidrag. En ny struktur för arbetsmarknadspolitiken Arbetsmarknadspolitiken bedrivs inom ramen för en komplicerad organisatorisk struktur. () svarar för huvuddelen av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten och består av () och en länsarbetsnämnd i varje län. I länsarbetsnämnderna ingår bl.a. de offentliga arbetsförmedlingarna. Såväl AMS som länsarbetsnämndernas arbete leds av styrelser som består av politiker och representanter för arbetsmarknadens parter. En reformerad myndighets mål blir att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt: Myndigheten måste därför befrias från en politisk överstyrning som förhindrar ett effektivt arbete. En politik för att matcha och aktivera arbetslösa är en naturlig komponent i Alliansens program för att göra det enklare att anställa. Vi prioriterar resurser för matchning mellan arbetssökande och lediga jobb, ökad konkurrens och förbättrad kontroll. Alliansen vill reformera AMS från grunden. En enhetlig myndighetsorganisation införs, myndigheten ges en självständig professionell ledning och det politiska inflytandet minskas. Alliansens förslag innebär att länsarbetsnämnderna läggs ned. Flexibiliteten på arbetsmarknaden förbättras om arbetsmarknadspolitiken byggs upp kring de lokala arbetsmarknaderna som växt fram naturligt i stället för att begränsas till länsindelning. Många arbetssökande upplever en frustration över att de inte får något stöd av arbetsförmedlingen i processen med att söka jobb. vill ha en aktiv arbetsförmedling som inriktar sig på och som lyckas matcha arbetssökande med arbetsgivare. Ett entydigt resultat i forskningen är att en väl fungerande förmedlingsverksamhet där det ställs tydliga krav på sökaktivitet gör att arbetslösheten minskar. Det är viktigt att arbetsmarknadsmyndigheten ges möjligheter att prioritera förmedlingsverksamheten och att arbetsförmedlingarna förbättras och blir mer individinriktade. Arbetsmarknadspolitikens viktigaste uppgift är att matcha arbetssökande med lediga arbeten och vid behov hjälpa människor att byta "spår", dvs. flytta mellan yrken eller arbetsplatser. En förutsättning är emellertid att det finns en dynamisk arbetsmarknad med jobb att söka i botten, något som Alliansens jobb- och företagsprogram lägger grunden för. Privata arbetsförmedlingar, branschvisa förmedlingar och bemanningsföretag bör komplettera den offentliga arbetsförmedlingen. Konkurrensen i förmedlingsverksamheten kommer att gynna de arbetssökande genom att diversifieringen blir större. De får ett större utbud och kan välja förmedling som inriktar sig på rätt kompetens eller yrkesgrupp och kan snabbare få matchningshjälp. Därmed skulle dagens arbetsförmedlingar avlastas. Det är en orimlig arbetssituation på arbetsförmedlingarna när varje arbetsförmedlare har 100-700 arbetssökande som de ska kunna ge bra hjälp och stöd. Regeringen har förvärrat situationen genom att inrätta friåret. Uppgiften att administrera deltagare i friåret tar så mycket av arbetsförmedlarnas tid att regeringen t.o.m. har måst flytta friårsplatser . Det blir därför mindre tid över till arbetsförmedlarnas egentliga jobb, att förmedla arbeten till arbetssökande. Alliansen vill avskaffa friåret. En väl fungerande offentlig verksamhet Människors trygghet är en av statens mest grundläggande uppgifter. Den som drabbas av brott ska kunna förlita sig på att rättsväsendet reagerar effektivt, tydligt och på ett rättssäkert sätt. Brott ska utredas, upp och lagföras. Signalen till de kriminella ska vara entydig: Brott i lönar sig inte. Den socialdemokratiska regeringens politik är i detta avseende ett misslyckande. Rättsväsendet befinner sig i en djup kris både vad gäller förtroende och ekonomi. Regeringens politik är orimlig. av brotten förblir ouppklarade och våldsbrotten fortsätter att öka. Medborgarna kan inte längre räkna med att polisen kommer när den som bäst behövs. Regeringen sviker därmed sitt ansvar för att garantera människors trygghet från våld och brott. vill att brott ska förhindras, upp och att brottsdrabbade får hjälp. Polisen måste ges möjlighet att nyanställa utan att verksamheten blir lidande. Utbildningen ska reformeras. Organisationen ska ges tillräckliga resurser för att förbättra och utveckla det operativa arbetet. Polisväsendet måste även effektiviseras och utvärderas för att kunna stå väl rustat. måste ges resurser att lagföra dem som kränker människors frihet och frid. I av gränsöverskridande och tekniskt avancerad brottslighet krävs det att åklagarnas kunskaper uppdateras kontinuerligt och att specialister kan rekryteras. Domstolsväsendet ska ges tillräckliga resurser för att garantera rättssäkerheten. Situationen inom kriminalvården är oacceptabel. Överbeläggningen riskerar de anställdas och intagnas säkerhet, hindrar rättsväsendets behöriga gång och försvårar arbetet med att minska återfallsbrottsligheten. Den ansträngda situationen kräver resurstillskott och personalens utbildningsnivå behöver höjas. Det är också nödvändigt med kraftfulla och målinriktade insatser mot narkotikan på anstalterna. Investeringar i infrastruktur är inte alltid privatekonomiskt lönsamma medan de samhällsekonomiska vinsterna kan vara betydande. En central roll för staten är därför att tillhandahålla eller bidra till ett helt eller delvis gemensamt finansierat transportnät. Transportpolitiken måste som en övergripande strategi grundas på efterfrågan av effektiva, trafiksäkra och miljöanpassade transporter. Även på detta område har vänsterkartellen misslyckats. underdimensionerade och underhållsmässigt eftersatta infrastruktur utgör ett hinder för medborgarnas rörlighet och medför konkurrensnackdelar för företagen. Sammantaget innebär detta att tillväxten hållits tillbaka och att sysselsättningen blivit lägre än vad som annars skulle ha varit fallet. För att förstärka infrastrukturen avsätter partierna inom resurser till utbyggnad och underhåll av transportapparaten. Forskningen bidrar till ekonomisk tillväxt. Det är viktigt att väsentligt öka resurserna för forskning för att skapa ledande forskningsmiljöer, förbättra kvaliteten och därmed öka vetenskapliga attraktivitet. Allianspartierna vill satsa mer än regeringen på forskning. De ökade resurserna ska tillföras universitet och högskolor genom fakultetsanslagen. Alliansen vill att satsningarna på forskning ska komma alla vetenskapsområden till del - inte ställa dem mot varandra. har inte fått ut vad man kunnat förvänta sig av de medel som avsatts för forskning och utveckling. Det beror dels på att företagsklimatet inte är tillräckligt bra, dels på att forskningsmiljöerna inte är tillfredsställande. Regeringens direkta inflytande över forskningen ska avskaffas. Universitet och högskolor som knoppar av framgångsrika företag ska få högre anslag till sin forskningsverksamhet. Forskarna ska erbjudas royalty, delägarskap och optioner i företag som ger vinst tack vare deras forskning. Det måste också bli bättre anställningsvillkor för forskarna. Det gäller både under doktorandstudierna och därefter. För att få en bra tillväxt krävs både en stark forskning och ett företagsklimat som kan förvalta forskningens resultat. står vi inför nya typer av hot i form av internationell terrorism, massförstörelsevapen, otillförlitliga stater samt regionala konflikter. Hot mot freden och vår säkerhet kan bäst avvärjas i gemenskap och samverkan med andra länder. Allians för uppfattning är att ska öka sin förmåga att medverka i internationella operationer. Vi ska aktivt delta i uppbyggnaden av EU:s nya snabbinsatsstyrkor. Detta innebär att vi förordar en mindre besparing på det militära försvarets anslag än regeringen. Bättre välfärd, en jämställdhetsfråga Den offentliga sektorn står inför stora utmaningar . Efterfrågan på välfärdstjänster, som barnomsorg och utbildning, stiger med inkomsten. En åldrande befolkning behöver också mer vård och omsorg. Det handlar i huvudsak om arbetsintensiva tjänster och möjligheterna till produktivitetsökningar är lägre än inom andra sektorer i ekonomin. är löneökningstakten bestämd av arbetsmarknaden i stort. Sammantaget betyder detta att omsorgen kommer att ta allt större mängd personella och finansiella resurser i anspråk. För att säkra medborgarnas trygghet måste också valfriheten stärkas. Det är viktigt att säkerställa den enskildes rättigheter, eftersom det starka ekonomiska trycket annars riskerar att leda till att svaga människor ställs åt sidan i de offentliga systemens köer. Det är nödvändigt att alla vägar till effektivitetsvinster tas till vara. Inslagen av konkurrens mellan olika producenter måste öka och de ekonomiska styrsystemen måste förbättras. Vi har inte råd att avstå från den välfärd ökad konkurrens och förbättrade styrsystem kan ge . En nationell vårdgaranti för att korta vårdköer och möjliggöra en snabbare återgång till arbete efter sjukdom behövs. Den ska omfatta alla medicinskt motiverade behandlingar. Försäkringskassorna och sjukvården bör få samordna sin verksamhet finansiellt i hela landet, där så är lämpligt under medverkan även från primärvården, arbetsförmedlingen och kommunernas socialtjänst. Försäkringskassorna bör också kunna bekosta specialistvård hos olika vårdaktörer för att minska väntetiderna. Ett förstärkt rehabiliteringsarbete med sikte på en rehabiliteringsgaranti, varigenom en långtidssjukskriven garanteras en individuell rehabiliteringsplan inom av sjukskrivningsperioden, behövs. Socialdemokraterna vill driva en ideologiskt och partitaktiskt präglad debatt kring sjukvården. Stopplagen är det främsta uttrycket för denna misslyckade sjukvårdspolitik. Regeringen värnar systemet framför patienternas behov. vill göra tvärtom. Vi vill stimulera privata, kooperativa och ideellt drivna alternativ. Mångfald är bra, även för den offentligt producerade vården och den personal som arbetar där. Den startlag som Alliansen vill införa understöder förnyelse och utveckling. Det gör vården bättre och mer effektiv. får patienterna mer att säga till om. I startlagen ingår att ge lagrum för avknoppningar samt ge ekonomiskt stöd som underlättar för vårdpersonal att ta över verksamhet. Dagens etableringshinder inom exempelvis vård och omsorg drabbar främst kvinnor. En ökad etableringsfrihet inom verksamheter som sköts av den offentliga sektorn skulle medföra att det kvinnliga företagandet stiger. Därmed skulle också ett viktigt hinder för att jämna ut inkomster och förmögenheter mellan män och kvinnor tas bort. Våra partier anser att socialförsäkringarna ska ha en central roll i samhällsekonomin för att skapa trygghet för dem som av olika skäl hamnar utanför arbetsmarknaden. står en alltför stor grupp ofrivilligt utanför den svenska arbetsmarknaden, vilket inte bara är en tragedi för de inblandade, utan också ett mänskligt resursslöseri för hela samhället. Trots att statens samlade kostnader för framför allt sjukfrånvaron ökat kraftigt har socialdemokratin och dess stödpartier inte vidtagit de åtgärder som krävts för att hejda kostnadsökningarna. Våra partier anser att socialförsäkringarna ska fungera som skyddsnät och stötta arbetslinjen. Grundprinciperna är att systemen ska vara robusta, rättvisa och stimulera till arbete. Socialförsäkringarna ska vara kollektivt finansierade. Genom kollektiva försäkringar hindras att negativa urval, som selekterar riskgrupper från grupper av människor som är förhållandevis friska och sysselsatta, görs. måste systemen vara utformade så att fusk och överutnyttjande minimeras. Partierna i anser att det svenska socialförsäkringssystemet som det nu är utformat inte är långsiktigt hållbart för statens finanser. Det uppmuntrar heller inte till arbete tillräckligt starkt och det kan i vissa avseenden uppfattas som orättvist. För att uppnå dessa målsättningar krävs en översyn av det nuvarande socialförsäkringssystemet. Frågan om ersättningsnivåerna är bara en faktor i en sådan översyn. Följande mål bör gälla för socialförsäkringarna: Socialförsäkringssystemen bör främja återgång till egen försörjning, ett ansvarsfullt utnyttjande och motverka att bidragsberoende permanentas. Socialförsäkringssystemen bör göras mer självständiga i förhållande till den övriga statsbudgeten och tydligare koppla förmånerna till den enskilda individen, t.ex. genom en ökad försäkringsmässighet. De principer som bör ligga till grund för nödvändiga förändringar återfinns i betydande grad iden reformering som medbred politisk enighet gjorts av pensionssystemet. Socialförsäkringarna måste lättare kunna följa den enskilde individen. Inte minst på en mer rörlig och internationaliserad arbetsmarknad är detta viktigt. En översyn måste ta i beaktande följande problemställningar: Marginaleffekter och arbetsutbud: Det finns påtagliga marginaleffekter i dagens skatte-, socialförsäkrings- och bidragssystem, inte minst för människor med låga inkomster, som gör att incitamenten för arbete är svaga. Försäkringarnas utformning håller tillbaka arbetsutbudet. Dessa effekter måste minimeras för att försäkringssystemen ska fungera. Den offentliga sektorns finanser: Transfereringar till hushållen står för omkring en tredjedel av den samlade offentliga sektorns utgifter, inkluderat direkta utgifter i kommunerna. Ett framtida socialförsäkringssystem bör minska konjunkturkänsligheten så att den offentliga sektorns finanser inte får samma betydelse för systemets robusthet och för vilka ersättningsnivåer som kan garanteras. Demografisk utmaning: Den växande andelen äldre i befolkningen gör att fler ska försörjas av de offentliga trygghetssystemen. I viss mån har detta redan lösts genom det fristående pensionssystemet. Men även detta system är beroende av en god utveckling i sysselsättningen, liksom en bra avkastning på finansiella tillgångar. Återigen ställer detta krav på att socialförsäkringar och bidragssystem utformas så att så många som möjligt i den arbetsföra befolkningen deltar på arbetsmarknaden. Finansiering och efterfrågan på arbetskraft: Arbetskraftskostnaderna bestäms inte bara av lönerna, utan också av företagens bikostnader för de anställda. Däri inkluderas kostnaderna för olika trygghetslösningar. Större delen av dessa kostnader tas ut som direkta sociala avgifter - arbetsgivaravgifter - som ett procentuellt påslag på lönen. Men det finns även andra bikostnader som faller på företagen genom bl.a. företagens sjuklöneansvar. För att hålla nere lönebikostnaderna och minska de snedvridande effekterna på arbetskraftsefterfrågan bör finansieringen av de olika trygghetssystemen ha en generell och förutsägbar utformning. Utförsäkring i olika system: Många människor har varit försörjda av bidragssystemen under betydligt än vad som varit tänkt. Det finns således behov av att se över och anpassa tillämpningen och förbättra övervakningen av ansvariga myndigheter. Tydligare regler för vilken ersättning som ska gälla efter att en person utförsäkrats behövs också. Kostnadsövervältring mellan olika system och nivåer: Staten har ekonomiska incitament att från sjukförsäkringen överföra människor till förtidspensionen. Det är viktigt att dessa övervältringstendenser motverkas. Det finns också skäl att särskilt studera incitamenten för olika myndigheter att slussa människor vidare till andra system för att själva undvika kostnader. Med flera huvudmän för de olika försäkringssystemen minskar också kontrollen och samordningsmöjligheterna. Det gäller inte minst samspel mellan system som ligger på statlig och nivå. Motkrav och villkor för bidragstagande: Vissa bidragssystem innehåller få eller inga krav på motprestationer av den enskilde. är tendensen klar från såväl forskning som internationella erfarenheter att krav på motprestationer är ett av de effektivaste sätten att minska överutnyttjandet av ett försäkringssystem. Kontroll av fusk och överutnyttjande: Möjligheten till fusk och överutnyttjande beror till stor del på vilka regler som gäller inom respektive försäkring. Men reglerna måste även kunna kontrolleras på ett rättvist sätt. måste det vara möjligt att utan onödigt krångel få ersättning för den som är berättigad till det. Här måste man således hitta en väl avvägd modell för kontroll av fusk och eventuellt överutnyttjande. Etiskt perspektiv och värderingsförskjutningar: Hur försäkringssystemen utnyttjas har också en etisk aspekt - både bland bidragstagare och bland de personer som har att handlägga försäkringsärenden. På orter med stora inslag av bidragsförsörjning finns tendenser till värderingsförskjutningar, där människor lättare kommer i åtnjutande av försäkringarna. Acceptansen för att man vid vissa ersättningar för t.ex. sjukdom ändå kan ha ett aktivt liv varierar också över landet. Detta gör att grundvalen i systemet rubbas, och därmed den rättvisegrund som försäkringarna står på. För att få en sammanhållen uttolkning av när en person är bidragsberättigad, och när bidragen ska dras in på grund av fusk, måste man även anlägga ett etiskt perspektiv. Samverkan med privata försäkringar/avtal: En ytterligare aspekt att ta hänsyn till är socialförsäkringarnas och bidragssystemens samverkan med privata försäkringar och avtal. I vissa fall förstärks de samhällsekonomiskt negativa effekterna av att privata försäkringar tecknats. Det gäller t.ex. arbetsutbudet för sjukskrivna eller förtidspensionerade som har avtalat om förhöjda ersättningsnivåer eller särskilda avtalspensioner. Även denna aspekt bör vägas in när socialförsäkringssystemet ses över. Samband mellan försäkringspremier och kostnader: Premierna i dagens socialförsäkringssystem tas ut på olika nivåer och på olika sätt. Vissa är utformade som avgifter, andra som direkta skatter.