bet · GS01JUU20 · 2005-03-22 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlar utskottet ett under den allmänna motionstidenväckt motionsyrkande rörande behovet av ett nytt lagrum mot förföljelsesyndrom,s.k. I motionen anförs också att det behövs åtgärder för attunderlätta för rättsväsendet och polisen att motarbeta denna typ avbeteenden.Justitieutskottet har med anledning av det aktuella motionsyrkandetinhämtat synpunkter från ett antal myndigheter och institutioner. Defrågor som ställts till remissinstanserna gäller vilken kännedom de harom fenomenet stalking eller förföljelsesyndrom, om de har någon strategiför att motverka detta och om de anser att det finns ett lagstiftningsbehov.Sammanfattningsvis anser den övervägande delen av remissinstanserna attdet föreligger behov av lagstiftning med direkt inriktning på systematiskförföljelse.Utskottet har inhämtat att regeringen förbereder ett uppdrag tillBrottsförebyggande rådet att ta fram ett kunskapsunderlag i ämnet. Utskottetanser att motionsyrkandet får anses vara tillgodosett. I ärendet finnsen reservation (m, fp, kd, c).Utskottets förslag till riksdagsbeslutLagstiftningsbehov mot förföljelsesyndrom eller s.k. stalkingRiksdagen avslår motion 2004/05:Ju412 yrkande 16.Reservation (m, fp, kd, c)den 22 mars 2005På justitieutskottets vägnarJohan PehrsonFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), (), (), (), (), GöranNorlander (s), (), (), (), (), (), (),() och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI motion Ju412 (fp), väckt under den allmänna motionstiden , anförsatt det finns behov av ett nytt lagrum mot förföljelsesyndrom, s.k.stalking. Det behövs också enligt motionärerna åtgärder som kan användasför att underlätta för rättsväsendet och polisen att arbeta mot dennatyp av beteenden.Justitieutskottet har med anledning av det aktuella motionsyrkandetbeslutat att inhämta synpunkter från ett antal myndigheter och institutioner.De frågor som ställts till remissinstanserna gäller vilken kännedom dehar om fenomenet systematisk förföljelse, om de har någon strategi föratt motverka detta och om de anser att det föreligger ett lagstiftningsbehov.Ordet "stalking"För det fenomen som här skall beskrivas saknas ett vedertaget svensktord. Därför har det engelska ordet "stalking" ofta kommit till användning,liksom begreppet förföljelsesyndrom. Mot det förra kan invändas attdet inte är ett svenskt ord, mot det senare att det för tanken till enmedicinsk diagnos, lida av osv., vilket gör det mindre lämpligt. föreslår stalkning, stalka och stalkare, som bör uttalasså att stalka rimmar på halka. språkexpert framför att manockså kan tänka sig att använda andra svenska termer som systematiskförföljelse, förfölja och förföljare. Enligt flera remissvar är en möjligväg att bygga vidare på eller använda det vedertagna begreppet fridskränkning.I detta ärende används begreppet systematisk förföljelse. I avsnittetdär remissvaren återges används det begrepp som valts av respektiveremissinstans.Vad avses med systematisk förföljelseMed begreppet systematisk förföljelse åsyftas i regel att mer än renttillfälligt förfölja och/eller kartlägga en person för egna syften. Medordalydelsen för egna syften avses att klargöra att sådant förföljandeeller kartläggande som sker som del av en yrkesmässig verksamhet, t.ex.inom polisen, inte omfattas.I boken - en bok om stalkning (, 2004, s. 13)beskrivs fenomenet som "en medveten, illvillig, upprepad förföljelseoch trakassering av en annan person för att uppnå egna syften". Förytterligare definitioner se under avsnittet om utländsk lagstiftning.Tillämpligsvensk lagstiftningVad som diskuteras i detta betänkande är således systematisk förföljelse.Beteendet som avses kan väl ha passerat gränsen för det som faller inom det straffbara området. Systematisk förföljelse kanvara att bedöma som ofredande, hemfridsbrott eller olaga intrång. Merallvarliga fall kan vara att bedöma som olaga hot. I remissvaret frånåklagarkammaren i framgår att en åklagare i ett fall åtalatsystematisk förföljelse som misshandel då det orsakat psykisk sjukdom.Personen i fråga fälldes sedermera för ofredande.Upprepade brottsliga kränkningar av vissa närstående eller tidigarenärstående kan vara att bedöma som grov fridskränkning eller grovkvinnofridskränkning. Då krävs att gärningarna är brott enligt 3, 4 eller6 kap. (även t.ex. ofredande), att var och en av gärningarnautgör ett led i en upprepad kränkning av målsägandens integritet ochatt brotten varit ägnade att allvarligt skada hans eller hennes självkänsla.Man kan även tänka sig förföljelsefall som direkt kan föranleda ettbesöksförbud. För att utfärda ett besöksförbud krävs att det på grundav särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken förbudetavses gälla kommer att begå brott mot, förfölja eller på annat sättallvarligt trakassera den som förbudet avses skydda. Vid bedömningen avom sådan risk föreligger skall särskilt beaktas om den mot vilkenförbudet avses gälla har begått brott mot den andra personens liv, hälsa,frihet eller frid (1 § lagen [1988:688] om besöksförbud). Att enbrottslig gärning begåtts mot den som skall skyddas av förbudet är alltsåi och för sig inte ett krav för att besöksförbud skall kunna utfärdas.Den här avsedda formen av systematisk förföljelse torde kunna vållapolis och åklagare bekymmer när gärningen inte ryms inom definitionenför ofredande, dvs. inte utgör ett hänsynslöst beteende i lagens meningoch inte heller innehåller några verbala trakasserier, hot ellerförolämpningar. Om den brottsliga nivån inte är uppnådd kan grov fridskränkningeller grov kvinnofridskränkning inte heller komma i fråga. Besöksförbudkan i och för sig användas. Det är dock okänt i vilken grad domstolarnaverkligen beaktar sådan förföljelse som inte nått den nivån att den ärstraffbar i sig.Utländsk lagstiftningUSASystematisk förföljelse definierades som ett brott i förstår som en följd av att en ung skådespelerska, ,året innan skjutits till döds av en man som var helt fixerad vid henne.Han hade tagit fram information om hennes bostadsadress, vilken bilhon körde, vilka telefonnummer hon ringde och var hon gjorde sina dagligainköp (, Smygande hot, 2004, s. 49). dödpåvisade att den dåvarande lagstiftningen i inte täcktedenna typ av beteenden.Inom två år från det att systematisk förföljelse blivit ett brott iKalifornien hade hälften av alla stater i kriminaliserat dettabeteende. hade alla delstater infört lagar mot systematiskförföljelse.Delstaterna har formulerat sin lagstiftning på området på olika sätt.För att komma närmare en gemensam definition har man i satt upp trekriterier som skall vara uppfyllda för systematisk förföljelse(Brottsförebyggande rådets tidskrift , nr 1/2005 s. 6). För det förstaskall det finnas ett mönster av uppsåtliga trakasserier. För det andraskall det finnas ett inslag av underförstått eller klart uttalat hotoch slutligen skall offret faktiskt uppleva rädsla och den rädslan skallvara befogad.Som exempel kan nämnas att enligt den kaliforniska strafflagen (§ 646.9) kan den straffas för systematisk förföljelse som gjort sig skyldigtill följande:Any person who willfully, maliciously, and repeatedly follows or willfullyand maliciously harasses another person and who makes a credible threatwith the intent to place that person in reasonable fear for his or hersafety, or the safety of his or her immediate family is guilty of thecrime of stalking, punishable by imprisonment in a county jail for notmore than one year, or by a fine of not more than one thousand dollars($ 1,000), or by both that fine and imprisonment, or by imprisonment inthe state prison.Vilket i utskottets egen översättning lyder:Den som avsiktligt, illvilligt och systematiskt förföljer eller avsiktligtoch illvilligt trakasserar en annan person på ett sådant sätt att detutgör ett realistiskt hot ägnat att framkalla fruktan för egen ellerden närmaste familjens säkerhet gör sig skyldig till systematiskförföljelse för vilket stadgas fängelse i en lokalanstalt'''''''''''''''''''''''''''''''' ellerböter, ej mer än , eller båda påföljderna i förening ellerfängelse att avtjänas i riksanstalt''''''''''''''''''''''''''''''''.Lagstiftningen finns delstat för delstat återgiven på Internet genomNational ().Många olika beteenden är reglerade. Ett exempel hämtat från delstatenNew Yorks strafflag (§ 120.45) lyder på följande sätt, i utskottetsegen översättning:En person har gjort sig skyldig till systematisk förföljelse av fjärdegraden när han eller hon uppsåtligen, utan rättmätigt syfte, förföljer,ringer upp eller på annat sätt söker kontakt med en person, hans ellerhennes familj eller bekantskapskrets trots att han vet eller borde kännatill att detta beteende kan orsaka denne person skada till person elleregendom eller orsaka annan person i dennes familj eller bekantskapskretssådan skada och han eller hon tidigare blivit ombedd att upphöra medbeteendet. För samma brott straffas den som uppsåtligen, utan rättmätigtsyfte, genom att söka upp eller ringa eller på annat sätt tar kontaktmed en person och därigenom hotar dennes anställning eller affärsverksamhettrots att han eller hon tidigare blivit ombedd att upphöra med beteendet.Brottet är ringa.Att brottsbeskrivningen i detta fall är ringa syftar inte på brottetgenerellt utan på att systematisk förföljelse av fjärde graden endastär avsett att täcka mindre allvarliga former.AustralienTill skillnad från som fick lagstiftning mot systematisk förföljelsesom en direkt följd av mordet på en känd person har Australienslagstiftning mot detta beteende vuxit fram som en strävan att motverkafamiljevåld. Alla åtta delstater i har infört skyddsreglermot systematisk förföljelse i sin lagstiftning. Någon enhetlig definitionav det straffbara beteendet har dock inte införts. Så har delstatenSouth följande lagstiftning (Criminal law consolidation act1935, sect 19AA med utskottets egna översättningar):A person stalks another if -a) on at least two separate occasions, the person -i) follows the other person; orii) loiters (uppehåller sig) outside the place of (bostad) ofthe other person or some other place frequented by the other person;oriii) enters or interferes with property in possession of the otherperson; oriv) gives offensive material (kränkande, obehagligt material) to theother person, or leaves offensive material where it will be found by,given to or brought to the attention of the other person; orv) keeps the other person under surveillance (övervakning); orvi) acts in any other way that could reasonably be expected to arousethe other person''''''''''''''''''''''''''''''''s apprehension or fear (väcka oro eller rädsla);andb) the person -i) intends to cause serious physical or mental harm to the other personor a third person; orii) intends to cause serious apprehension or fear (väcka allvarlig oroeller rädsla).A person who stalk another is guilty of an offence.Penaltya) if-i) the offender''''''''''''''''''''''''''''''''s conduct contravened an injunction or an order imposedby a court (beteendet är ett brott mot ett föreläggande eller en föreskriftbeslutad av en domstol) (either under a law of the State or theCommonwealth) orii) the offender was, on any occasion to which the charge relates, inpossession of an offensive weapon,imprisonment for not more than 5 yearsb) in any other case - imprisonment for not more than 3 years.England och WalesSom ett svar på otillräckligheten hos existerande lagregler när detgällde att skydda offer för systematisk förföljelse infördes The Protectionfrom Harassment Act i och . En användbar definitionpå begreppet "stalking" visade sig svår att fastställa. I lagen användsdärför den vidare termen "harass" med vilket avses att plåga, besvära,trakassera eller ofreda. Termen inkluderar systematisk förföljelse menbegränsas inte till detta. Brottet definieras här som "a course ofconduct which amounts to harassment of another, and which the defendantknows, or ought to know, amounts to harassment of the other", vilket iutskottets översättning lyder: ett beteende som innebär ofredande av enannan person och som den trakasserande inser eller borde insebesvärar/trakasserar/ofredar denne (The Protection from Harassment Act, section1).Följande komponenter är karakteristiska för "harassment" (;Stalking the perfect stalking law: An evaluation of the efficacy of TheProtection from Harassment Act 1997; Criminal 2002):Olika beteenden som genom att enträget upprepas försöker tvinga en annanperson till oönskad kommunikation och/eller kontakt. Det kan ocksåbeskrivas så att en person skrämmer en annan eller ger denne ångest genomett uppträdande som på ytan kan verka oskyldigt men som satt i sittsammanhang får en hotfull innebörd. Lagen är således avsedd att förhindraatt brottsoffer skadas av att utsättas för oönskad uppmärksamhet ochsystematisk förföljelse. "Harassment" är därmed ett kontextberoendebrott eftersom det aktuella beteendet inte behöver vara oacceptabeltsett för sig men blir det i ett visst givet sammanhang.KanadaDen trädde en lagstiftning mot systematisk förföljelsei kraft i (Section 264 of 126). Vad som då straffsanktioneradesvar att upprepade gånger följa efter någon, att upprepade gångerkommunicera med någon, direkt eller indirekt, att bevaka någons bostad,uppehållsplats eller arbetsplats eller att hota denne om detta inteskedde i lagliga syften och om gärningsmannen kände till att den utsattapersonen kände sig ofredad eller om han eller hon var likgiltig införatt detta blev resultatet. fick lagen ett tillägg av innebördenatt en person som var anklagad för straffbar systematisk förföljelsekunde förhindras att äga ett skjutvapen, ammunition eller explosivavaror om det vid en förhandling angående borgen bedömdes att den misstänktekunde antas vara farlig för sig själv eller andra.Remissvaren i sammanställningNedan återges remissvaren i något förkortad form. Remissvaren i sinhelhet finns tillgängliga i utskottets ärende med samma beteckning.JustitiekanslernDet kan föreligga ett visst behov att straffbelägga "stalking". Jagtänker då närmast på sådana förfaranden som varken innehåller någonhotfull gest eller något hotfullt yttrande, men som ändå är ägnade atthos den utsatte framkalla allvarlig fruktan för egen eller annanssäkerhet till person eller egendom. Ett sådant straffstadgande torde oftamedföra avsevärda bevissvårigheter i en brottmålsprocess men det behöverinte betyda att man skall avstå från lagstiftning.JustitieombudsmannenJustitieombudsmannen har inte haft något att anföra.Stockholms tingsrättTingsrätten anser inte att det föreligger något lagstiftningsbehov. Debefintliga reglerna om ofredande och olaga hot är tillräckliga. Möjligenskulle man kunna införa en särskild straffskala för grovt ofredande.Förföljelse som inte bedöms ha nått upp till ett brottsligt antastandekan medföra ett beslut om besöksförbud och reglerna tillämpas också pådet sättet av tingsrätten.Sundsvalls tingsrättDet kan antas att det i några mål som handlagts vid tingsrätten undersenare år, där brottsligheten bestått i ofredande, överträdelse avbesöksförbud och grov kvinnofridskränkning, egentligen rört sig omstalkning. Det går dock inte av dessa mål att dra någon slutsats om attstalkning skulle vara ett omfattande problem.Om man efter en djupare undersökning finner att stalkning blivit ettsådant problem att en straffrättslig reglering behövs utöver de reglersom nu finns i framför allt 4 kap. synes det vara lämpligastatt utvidga gränserna för vad som utgör ofredande enligt 4 kap. 7 §brottsbalken.RiksåklagarenDet är svårt att uppskatta omfattningen av problemet. Någon djupareeller mer systematisk analys torde inte ha gjorts på området. Det ärockså oklart hur stor del av anmälda gärningar som handläggs av polisiärförundersökningsledare och som inte resulterar i ett förundersökningsprotokoll,med följd att de inte kommer till åklagares kännedom. Den vanligastekategorin av förföljelsesyndrom är antagligen den där handlingarna riktarsig mot en tidigare närstående person till vilken gärningsmannen harhaft ett förhållande, t.ex. någon som har varit gift med gärningsmanneneller sammanbott med denne under äktenskapsliknande förhållanden. Detfinns dock även exempel på släktfejder samt stridigheter mellan grannaroch mellan arbetskollegor som urartar och leder till förföljelse m.m.I den allmänna debatten har gjorts gällande att de senaste årens varseloch uppsägningar har lett till ett ökat antal fall av förföljelsesyndrom,där personer i ledande ställning på företag förföljs och trakasserasav anställda och före detta anställda.1Stalking - ett fenomen som ökar,artikel i den 20 oktober 2004.Någon särskild strategi för att motverka problemet finns inte framtageninom åklagarväsendet, utan företeelsen hanteras med de juridiska instrumentsom står till buds enligt gällande lagstiftning.De straffbestämmelser som aktualiseras vid förföljelsesyndrom är i förstahand ofredande och förolämpning. Även skadegörelse och hemfridsbrott/olagaintrång kan förekomma. I mer allvarliga fall kan handlingarna bedömassom försök till misshandel eller olaga hot. Upprepade brottsligakränkningar av vissa närstående eller tidigare närstående kan vara attbedöma som grov fridskränkning eller grov kvinnofridskränkning. Förutomlagföring på grund av de brottsliga gärningarna kan det bli aktuelltatt utfärda ett besöksförbud enligt lagen (1988:688) om besöksförbud.Utanfördet kriminaliserade området faller oftast olika former av förföljelsesyndromsom inte ryms inom definitionen för ofredande, dvs. inte utgör handgripligtantastande eller ofredande genom hänsynslöst beteende, och inte hellerinnehåller några hot eller förolämpningar. I dessa fall är inte hellerstraffbestämmelsen om grov fridskränkning eller grov kvinnofridskränkningtillämplig. En sådan typ av handlande kan vara att en man som har dömtstill fängelse för någon form av övergrepp mot en kvinna återkommandeuppehåller sig intill kvinnans arbetsplats eller bostad sedanhan frigivits från straffet. Ett annat exempel är att en person itrakasseringssyfte följer efter en annan person t.ex. på vägen mellanbostaden och arbetsplatsen.2Jfr NJA II 1988 s. 321 och 325.Ett besöksförbud kan omfatta olika former av förföljelsesyndrom sominte är kriminaliserade i . En grundläggande förutsättningför att ett besöksförbud skall kunna meddelas är dock att det på grundav någon särskild omständighet finns risk för att den mot vilken förbudetavses gälla kommer att begå brott mot eller allvarligt trakassera densom förbudet avser att skydda. I förarbetena betonades att möjlighetenatt använda besöksförbud utan att den mot vilken förbudet avses gällatidigare har begått brott mot den andra personen bör användas mycketrestriktivt.3NJA II 1988 s. 327.Erfarenhetsmässigt kan sägas att det torde höra till ovanligheterna attsådana upprepade och systematiska trakasserier och förföljelser sommotionen i första hand tar sikte på inte bedöms som brottsliga. Detfinns alltså i det hänseendet inte något påtagligt behov av lagstiftningpå området.En annan sak är frågan om man inom den nuvarande ordningen i tillräckligmån kan beakta det straffvärda i ett upprepat, systematiskt trakasserandesom i och för sig kan uppfattas utgöra ganska bagatellartade gärningar.De ändringar i straffskalorna för ofredande och olaga hot som infördesår har inneburit ökade möjligheter att vid straffmätningen beaktaomfattande och systematiska trakasserier och hot. I viss mån kan ocksåett sådant handlande utgöra en försvårande omständighet som skall beaktasnär domstolen bestämmer ett straff.Problemet uppmärksammades i förarbetena till straffbestämmelsen om grovfridskränkning och grov kvinnofridskränkning. För att motverka att mani lagföringen och domen över handlandet förbiser det samlade beteendetsstraffvärde har brottsbeskrivningen i straffbestämmelsen konstrueratspå ett sådant sätt att den brottsliga handlingen utgörs av flera brottsligagärningar mellan vilka det finns ett visst samband.4Prop. 1997/98:55 s.74-82.Frågan om det föreligger ett lagstiftningsbehov och synpunkter påinriktningen av ett sådant är enligt riksåklagarens mening i första handen politisk fråga som det inte ankommer på riksåklagaren att ta ställningtill på förevarande underlag.För det fall en översyn skulle ske i syfte att åstadkomma en förändringkan möjliga alternativ vara t.ex. att behandla det aktuella beteendemönstreti en särskild straffbestämmelse i 4 kap. efter sammaprinciper som grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning eller attlåta beteendemönstret utgöra en särskild straffskärpningsgrund i 29 kap.2 § brottsbalken.City åklagarkammare i åklagarkammare i har ett fåtalärenden rörande systematisk förföljelse handlagts där gärningarna harkunnat lagföras under de straffbestämmelser som är tillgängliga.Ett nyare fenomen som kan vara svårt att veta omfattningen av och hurdet skall hanteras juridiskt är trakasserier via Internet. Med störstasannolikhet är detta ett växande problem.Om problemet visar sig vara tillräckligt stort måste kanske möjlighetenatt lagstifta övervägas.Åklagarkammaren i ÖrebroVi ser inte att det föreligger något lagstiftningsbehov. Det finns dockett undantag. Personer som sitter häktade eller verkställer straff förden här typen av brottslighet måste förhindras att fortsätta sinbrottslighet. kan en häktad utan restriktioner (att kollusionsfarainte föreligger är inte ovanligt) fortsätta sin brottslighet genom attringa en person trots att besöksförbud är meddelat.Åklagarkammaren i SundsvallProblemet med nuvarande lagstiftning är att den ger mycket begränsademöjligheter att bemöta och hantera sjuklig förföljelse av detta slag,s.k. stalking som för varje inträffad händelse oftast faller underolaga hot eller ofredande, med förhållandevis lågt straffvärde även vidupprepade fall av hotfulla och aggressiva beteenden. Ett särskilt lagrumför gärningar begångna inom ramen för sjuklig förföljelse bör övervägas,förslagsvis - förföljelsebrott. När det gäller offer som angrips föratt de är offentliga personer genom sitt yrke eller politisk befattningbehöver lagstiftaren dessutom överväga behov av straffskärpning, eventuelltgrovt brott. Lagstiftningen ska ta sikte på själva förföljandet -straffskalan bör vara ganska vid.Domstolarna bör ges en uttrycklig möjlighet att väga in när en seriegärningar, som var och en kvalificerar för enkla fall av hot och ofredande,tillsammans utgör en helhet som betydligt överstiger de enskilda brotten.Slutligen behövs ett ökat medvetande vid värderingen av den psykiskaskada och det psykiska lidande som offren utsätts för.Här biläggs en stämningsansökan avseende ett stalkingfall för tio årsedan. Det handlade om omfattande förföljelse. Den åtalade dömdes förofredande. En av gärningsbeskrivningarna som avsåg misshandel (3 kap.5 § ) löd som följer:XX har genom ett hänsynslöst beteende misshandlat YY i kommun.Misshandeln har bestått i omfattande och systematiska trakasserierunder tiden till genom bl.a. förföljelser,omfattande obscena gester och grimaser, svordomar och hotelser,telefonpåringningar, brev, kort, gåvor, anmälningar till olika myndighetersamt misskrediteringar till andra personer. Genom misshandeln har YYåsamkats psykisk sjukdom.RikspolisstyrelsenBrottslighet där stalking förekommer särredovisas inte i Polisensregister över anmälda brott. kan därför inte svara påhur omfattande problemet med stalking är. har den 15november 2004 gett i län och Polismyndigheteni i uppdrag att i samarbete med professor ,Rättspsykiatriska regionkliniken i , bedriva metodutvecklingavseende bedömning om åtgärder vid stalking med hjälp av polisiära hot-och riskbedömningar. Uppdraget ska slutredovisas senast den 30 juni2006.Polismyndigheten i län, och senare i Kronobergsoch , har tidigare samarbetat i utvecklingsprojekt rörandepartnervåld. I projektgruppen ingick även forskare från Rättspsykiatriskaregionkliniken. av projektet, Metodutvecklinggällande riskbedömning vid upprepat partnervåld, färdigställdes i maj2003.