bet · GT01BoU1 · 2005-11-29 00:00:00 — Kommunernas instrument när det gäller planering, markanvisning och kvalitetskontroll har försvagats. Systemskiftet har inte varit entydigt negativt, men det är en bidragande orsak till nedgången i bostadsbyggandet, höga priser, påvra stadsmiljöer och dålig kvalitet. Kommunernas möjligheter att styra bostadsbyggande försvagas av att många av de lämpliga byggrätterna nu ägs av byggbolagen. Dessa kan därmed ha fått för mycket makt över vad som byggs och när. Dessutom har kommunernas kontrollfunktion slopats och ansvaret har till stor del flyttats över till byggföretagen. Även kommunernas planresurser har i stor utsträckning avvecklats och ersatts av bolagens konsulter. Sammantaget har detta ökat bolagens makt över byggandet. Därtill kommer att byggbranschen är starkt koncentrerad genom att den domineras av ett fåtal stora bolag som i sin tur också kan vara vertikalt integrerade, dvs. de har starka band till andra led i byggprocessen. har skilt på tre olika sorters byggherrar: de som bygger för att bruka byggnaden själva; de som bygger för att förvalta (t.ex. hyra ut lägenheter); och de som bygger för att sälja vidare. Det är den sistnämnda gruppen som dominerar bostadsbyggandet. Denna utveckling bidrar till åtminstone fem problem. - Spekulationsproduktion av bostadsrätter för välbärgade kunder överbetonas. - Det byggs för lite hyresrätter och kooperativa hyresrätter. - Byggare frestas i ökande utsträckning till slarv och dålig kvalitet, vilket dels främjas av tidspress, dels underlättas av korta garantitider och byggande för försäljning till mindre starka beställare som bostadsrättsföreningar. - Det finns en överbetonad strävan att minska kortsiktiga byggkostnader även där detta leder till högre långsiktiga driftskostnader. Detta är särskilt bekymmersamt när det gäller energianvändning. - Det byggs fortfarande områden med brister i balansen mellan bostäder, kommersiell service, offentlig service och tillgång till rekreations- och andra grönområden. Dessa problem är alltför omfattande inom bygg- och bosektorn . Det bostadspolitiska systemskiftet är självfallet inte den enda anledningen till problemen. Politiska beslutsfattare bidrar på andra sätt, t.ex. genom att ta mycket betalt för tomter och skynda på processen i olika led för att kunna visa handlingskraft inför väljarna. Det finns mot den nu beskrivna bakgrunden anledning att sätta in åtgärder för att komma åt problemen. I olika sammanhang har också förslag till förbättringar förts fram. Jag vill för min och del lyfta fram tre områden som bör prioriteras. - Det behövs starka beställare utan ekonomiska bindningar eller andra lojaliteter till utföraren. Därmed kan beställaren bättre ställa lämpliga och tydliga krav. - Det behövs tillräcklig med tid för en kvalificerad projektering och byggande. Tidspress främjar fusk och gör det svårare att dra lärdomar av erfarenheterna. - Det behövs en bättre koppling mellan byggande och förvaltning. Projektering och byggande bör i större utsträckning ses som förberedelser till långsiktigt brukande och förvaltning. Regeringen bör mot denna bakgrund se över vilka insatser som måste till och därefter återkomma till med förslag i syfte att stärka långsiktiga hänsyn i planering, byggande och förvaltning av bostäder och bostadsområden. Några exempel på åtgärder är att stärka kommunernas ställning i planeringsprocessen och att förbättra småföretagande förvaltarbyggherrars ställning inom bostadsbyggandet. Eftersom en återuppbyggnad av den kompetens som gått förlorad i kommunerna knappast är realistisk för många kommuner inom en överskådlig framtid kan andra samverkans- och arbetsformer behöva utvecklas. Bostaden kan ses som en konsumtionsvara, men en konsumtionsvara med mycket speciella egenskaper. Till skillnad från de allra flesta konsumtionsvaror förväntas bostadens livslängd normalt överstiga ägarens. Få andra konsumtionsformer är investeringar, förenade med möjligheter till värdestegring och intäkter som saknar samband med någon prestation eller spekulationsvinster. Därtill kan den enas boende påverka den andras boendemiljö. Boendet är en ur social synpunkt en särskilt viktig del av konsumtionen. Boende lyfts fram som en social rättighet både i FN-deklarationen (artikel 25) och i regeringsformen 1 kap. 2 § första stycket. har dessutom fastställt ett bostadspolitiskt mål som innebär att "alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom ekologiskt hållbara ramar". Konflikt om vem som ska få del av värdestegringar eller spekulationsvinster, och vilka konsekvenser detta ska få för bostadskonsumtionen, är en framträdande del av den bostadspolitiska debatten. Den sociala aspekten och investeringsaspekten kan ibland förstärka, ibland motverka varandra. påverkas andras bostadskonsumtionsmöjligheter av tidigare ägares eller brukares beslut. Ur samhällets perspektiv är det viktigt att bostadsbeståndet underhålls på ett adekvat sätt. Detta kan vara problematiskt särskilt på orter med en stor andel bostadsrätter med åldrande befolkning. Sådana föreningar kan vara obenägna att göra investeringar i underhåll som kan medföra högre månadsavgifter, särskilt om inte tillräckligt med pengar fyllts på i underhållsfonderna . Nuvarande skatteregler kan också missgynna bra underhåll på ett olyckligt sätt, då underhåll beskattas som investeringar. Det kan vara befogat att skapa en möjlighet för bostadsföretag att avsätta en del av vinsten eller överskottet till investeringskonton för att kunna finansiera underhåll med medel som man inte behövt skatta för. Detta bör regeringen lämpligen överväga i samband med beredningen av förslagen från . Vad jag nu med anslutning till förslagen i motionerna 2005/06:Bo333 (mp) yrkande 1 samt 2005/06:Bo230 (mp) yrkande 3 anfört om utformningen av bostadspolitiken bör tillkännage för regeringen som sin mening. Övriga motionsförslag avstyrks. Bostadspolitik för integration, punkt 7 (m, fp, kd, c) av (), de (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Sf383 yrkande 12, 2005/06:Sf389 yrkande 25, 2005/06:Bo335 yrkande 17 och 2005/06:Bo337 yrkande 1 och avslår motionerna 2005/06:N438 yrkande 13 och 2005/06:Bo295. Som så många andra problem på den svenska bostadsmarknaden är den segregation vi ser i många bostadsområden en direkt följd av den förda socialdemokratiska politiken. Det är en politik som inte tagit tillräcklig hänsyn till de enskilda människornas behov och därför lett fram till dagens svårigheter. Den har också bidragit till den omfattande sociala och etniska segregation som präglar många av våra bostadsområden. Trots att det från regeringens sida i många sammanhang talas om och diskuteras hur segregationen skall brytas och integrationen skall öka leder de konkreta åtgärder som vidtas i motsatt riktning. Även om segregation och bristande integration inte enbart är en följd av den förda bostadspolitiken är denna politik en mycket starkt bidragande orsak till dagens situation. Det innebär inte att bostadspolitiken ensam kan åstadkomma den integration som eftersträvas, utan de bostadspolitiska åtgärderna måste naturligtvis följas upp med insatser också på en rad andra områden. Vi har också i andra sammanhang fört fram förslag med denna inriktning, bl.a. nystartsjobb. Det gäller allt från generella åtgärder som leder till ökad valfrihet och mångfald till riktade insatser mot dem vars utanförskap måste brytas. Vad som krävs är sålunda ett brett spektrum av åtgärder som syftar till att skapa förutsättningar för ett ekonomiskt, kulturellt och socialt växande . Det är mot den nu beskrivna bakgrunden dags att med kraft motarbeta de negativa följderna av de senaste årtiondenas socialdemokratiska bostadspolitik. En total omläggning av bostadspolitiken måste därför till så att den blir en central del i skapandet av ett integrerat samhälle. För detta krävs en kombination av flera olika slags åtgärder. Grundläggande i detta sammanhang är att ge utrymme för en stärkt egenmakt också i bostadssektorn. Det förutsätter i sin tur att bostäder av olika storlek och utformning och i olika upplåtelseformer finns tillgängliga. För att åstadkomma detta måste det skapas neutralitet mellan olika upplåtelseformer. I detta sammanhang har också bostadsrätten en viktig funktion att fylla. Bildandet av bostadsrätt också i s.k. problemområden måste därför underlättas. För att ytterligare stärka inflytandet över det egna boendet måste dessutom ägarlägenheter införas. Samhällsplaneringen måste utformas så att mångfald och variation stimuleras. Mötesplatser måste erbjudas för människor från olika kulturer och med olika erfarenheter. Det är också nödvändigt att människor i utsatta bostadsområden uppmuntras att ta ett större ansvar för sin egen situation och ges möjlighet till ökat boendeinflytande. Beskattningen av byggande och boende måste minska. Förutsättningar måste skapas för företag, institutioner och myndigheter att etablera sig i socialt utsatta områden. Detta måste kombineras med åtgärder för att utveckla en positiv skol- och fritidsmiljö. Allas kunskaper och erfarenheter måste tas till vara. Kommunerna måste prioritera sammanhållna satsningar i miljonprogramsområdena och andra utsatta områden. Dessa satsningar skall dock inte styras av staten utan måste växa fram tillsammans med de boende och den ansvariga kommunen. Den enskildes önskemål och behov skall alltid vara utgångspunkten. Segregationen kan aldrig brytas genom att man försöker tvinga folk att bo kvar i eller flytta till ett visst område. Vad vi nu med anslutning till partimotion 2005/06:Sf383 (fp) yrkande 12 och motionerna 2005/06:Bo335 (c) yrkande 17, 2005/06:Bo337 (kd) yrkande 1 samt 2005/06:Sf389 (kd) yrkande 25 anfört om åtgärder för en ökad boendeintegration bör tillkännage för regeringen som sin mening. I den mån övriga motionsyrkanden därmed inte är tillgodosedda avstyrks de. Bostadssituationen för studenter och ungdomar, punkt 8 (m) av de (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Kr255 yrkande 8 och avslår motionerna 2005/06:Sk460 yrkandena 2 och 3, 2005/06:Kr376 yrkandena 25-27 och 29, 2005/06:Kr412 yrkande 16, 2005/06:Ub592 yrkandena 8 och 9, 2005/06:N443 yrkande 47, 2005/06:Bo208, 2005/06:Bo224, 2005/06:Bo244 yrkande 3, 2005/06:Bo272, 2005/06:Bo291 och 2005/06:Bo298 yrkande 26. När regleringar och bidrag tillåts styra bostadsmarknaden i stället för efterfrågan och människors fria val drabbas i första hand de svaga grupperna. Det gäller inte minst för de studenter och ungdomar som ännu inte är helt etablerade på bostadsmarknaden. Unga människor vill kunna flytta till en egen bostad när de blir vuxna. I stora delar av landet leder emellertid bristen på lämpliga bostäder till kvarboende i föräldrahemmet eller tillfälliga lösningar med andra- eller tredjehandskontrakt. Med en fungerande hyresmarknad skulle en ökad nyproduktion och flyttkedjor leda till ett ökat utbud av bostäder som är lämpliga för ungdomar. Det behöver också införas en större möjlighet att variera standarden i bostäderna. Studenter och ungdomar accepterar ofta en lägre standard om detta medför att hyrorna kan hållas nere. Bostadssituationen är särskilt besvärlig för många studenter på de större universitets- och högskoleorterna. Det finns tecken på att studenter börjar undvika de större universitetsstäderna på grund av bristen på bostäder. Bostadsbristen riskerar därmed att bli ett hot mot valfriheten och den öppna högskolan. För att komma till rätta med bostadsbristen bland studenterna måste nyproduktionen av studentbostäder öka. Detta kräver framför allt den typ av generella bostadspolitiska insatser som förordats i flera m-motioner. Det handlar bl.a. om åtgärder för att sänka de skatter som belastar boendesektorn och insatser för att öka konkurrensen. Vidare måste planprocessen förenklas, bl.a. genom att antalet instanser för överklagande av planer och bygglov begränsas. Ett friare hyressättningssystem måste införas. En snabb lösning på vissa ungdomars och studenters bostadsproblem är också att göra det mer attraktivt för privatpersoner att hyra ut ett eller flera rum i sin bostad. Dagens skatteregler för uthyrning av privatbostäder är dock ett hinder för detta. I princip skall alla hyresintäkter beskattas, och många drar sig för det extra besvär det innebär att ha en inneboende. En skattelagstiftning som skulle göra det mer intressant att hyra ut delar av privatbostäder skulle locka fler att erbjuda studentboenden. Det vi nu anfört om åtgärder för att förbättra bostadssituationen för studenter och ungdomar bör med bifall till motion 2005/06:Kr255 (m) yrkande 8 tillkännage för regeringen som sin mening. Detta innebär att även vissa av de övriga yrkanden som tagits upp i detta avsnitt får anses vara väl tillgodosedda. I övrigt avstyrks de behandlade motionerna. Bostadssituationen för studenter och ungdomar, punkt 8 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Kr376 yrkandena 25-27 och 29, 2005/06:N443 yrkande 47, 2005/06:Bo244 yrkande 3 och 2005/06:Bo298 yrkande 26 och avslår motionerna 2005/06:Sk460 yrkandena 2 och 3, 2005/06:Kr255 yrkande 8, 2005/06:Kr412 yrkande 16, 2005/06:Ub592 yrkandena 8 och 9, 2005/06:Bo208, 2005/06:Bo224, 2005/06:Bo272 och 2005/06:Bo291. Tillgången på bostäder för studenter är oerhört dålig på vissa studieorter, framför allt i de större städerna. Många studenter som blir antagna till studieplatser tvingas tacka nej därför att de inte har någonstans att bo. Deras enda möjlighet är i stort sett att köpa en bostad. Det är emellertid få studenter som har en sådan ekonomisk situation att de över huvud taget kan fundera över en sådan lösning. Många utbytesstudenter vid universiteten och högskolorna har en särskilt utsatt situation. De har ofta stora svårigheter både med att hitta en lämplig bostad och att klara boendekostnaderna. Vi anser att det behöver vidtas en rad åtgärder för att förbättra studenternas situation. Studenterna måste kunna klara de ökande kostnaderna för bostad, studielitteratur, datorer m.m. Vi anser därför att studenternas konsumtionsutrymme behöver stärkas. har föreslagit att studiemedlens totalbelopp skall höjas. Studerande med barn skall kunna tilldelas tilläggslån. Studenter skall också ha rätt att ha inkomster vid sidan av studielånen utan att straffas ekonomiskt genom sänkta studiemedel. Dessa frågor behandlas dock av utbildningsutskottet. Inom det bostadspolitiska området måste flera olika vägar prövas i syfte att snabbt få fram fler bostäder som passar studenter. Det är i detta sammanhang viktigt att komma ihåg att dagens studerande vid universitet och högskolor inte är någon homogen grupp. I har studenterna en förhållandevis hög medelålder, och många har hunnit bilda familj. Det är vidare viktigt att komma ihåg att huvuddelen av dagens studenter bor i det vanliga bostadsbeståndet. Endast av studenterna bor i särskilda studentbostäder. I huvudsak handlar därför en förbättring av studenternas bostadssituation om att generellt förbättra förutsättningarna på bostadsmarknaden och för bostadsbyggandet. Förslag med denna inriktning har lagts fram i motioner (fp). Sådana generella åtgärder, som även skulle förbättra möjligheten att bygga studentbostäder, gäller bl.a. förenklingar i plan- och byggprocessen, skattelättnader för bostadssektorn bl.a. genom en avveckling av fastighetsskatten för flerbostadshus, friare hyressättningssystem, införande av ägarlägenheter och åtgärder för en bättre byggkonkurrens. Genom sitt planmonopol har kommunerna ett stort ansvar att aktivt verka för en lösning av problemet med studentbostäder. förslag om skattefrihet för uthyrning av rum i privatbostäder skulle göra det möjligt att snabbt få fram betydligt fler lagliga hyresrum. Det skulle både effektivisera användningen av det befintliga bostadsbeståndet och råda bot på den allra mest akuta bostadsbristen, inte minst bland studenter. Detta förslag bereds av skatteutskottet. Även om de generella åtgärderna som gäller för hela bostadssektorn är av störst betydelse finns det även skäl att pröva olika åtgärder speciellt riktade mot studentboendet. En översyn av olika byggregler bör göras för att underlätta nya metoder för att bygga billigare småbostäder lämpade för studenter. Det gäller bl.a. vissa regler som resulterat i att en orimligt stor andel av bostadsytan i många nybyggda studentbostäder används för badrum och våtutrymmen. Särskilt vid om- och tillbyggnader är det viktigt med en flexibel regeltillämpning som inte hindrar tillkomsten av studentbostäder med bra lägenhetslösningar. Det bör också vara möjligt att omvandla tomma kontor till studentbostäder. De allmännyttiga bostadsföretagen har i många kommuner en betydande mängd kommersiella lokaler och tomma kontor som kan omvandlas till bostäder och bidra till att lösa bristen på studentbostäder. Det är angeläget att detaljplanerna är så utformade att denna typ av flexibla lösningar inte förhindras. Olika projekt har visat att det går att få fram moduler med studentbostäder på . Genom att använda tillfälliga bygglov kan mark snabbt tas i anspråk för uppställande av sådana moduler. Genom att erbjuda mark till billigt pris kan bostadskostnaden hållas nere. Både de berörda kommunerna och staten har ett ansvar i denna fråga. Vad vi ovan anfört bör med bifall till partimotion 2005/06:Bo298 yrkande 26 samt motionerna 2005/06:Bo244 (fp) yrkande 3, 2005/06:N443 (fp) yrkande 47 och 2005/06:376 (fp) yrkandena 25-27 och 29 tillkännage för regeringen som sin mening. I den mån övriga i detta avsnitt behandlade motioner inte sammanfaller med det nu anförda avstyrks de. Bostadssituationen för studenter och ungdomar, punkt 8 (kd) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Kr412 yrkande 16 och avslår motionerna 2005/06:Sk460 yrkandena 2 och 3, 2005/06:Kr255 yrkande 8, 2005/06:Kr376 yrkandena 25-27 och 29, 2005/06:Ub592 yrkandena 8 och 9, 2005/06:N443 yrkande 47, 2005/06:Bo208, 2005/06:Bo224, 2005/06:Bo244 yrkande 3, 2005/06:Bo272, 2005/06:Bo291 och 2005/06:Bo298 yrkande 26. Bostadssituationen för studenter och ungdomar är mycket bekymmersam i stortstadsområdena och på många universitets- och högskoleorter. har antalet ungdomar som bor kvar i föräldrahemmet på grund av att det är svårt att få tag på bostad ökat. För studenterna ökar längden på bostadsköerna år . Det krävs nu att både staten och kommunerna tar sitt ansvar för högskolestudenternas och ungdomarnas bostadssituation. Den långsiktigt viktigaste förändringen är ett ökat byggande av bostäder totalt sett. Även om nyproduktionen endast delvis är anpassad till studenternas och ungdomarnas behov bidrar den ändå till att öka rörligheten på bostadsmarknaden. Ungdomar kan då komma över bostäder som andra lämnar för ett dyrare boende. Genom att generella bostadspolitik med lindrad beskattning och ett förenklat regelverk leder till en ökad bostadsproduktion skulle således studenters och ungdomars bostadssituation betydligt förbättras. Det behövs emellertid även riktade åtgärder som kan ge effekt på kortare sikt. föreslår därför att ett nytt investeringsbidrag på för byggande av studentbostäder införs. Vid sidan av byggandet av nya bostäder behöver möjligheten för studenter att finna alternativa och mer tillfälliga bostadslösningar förbättras. Många studenter skulle kunna hyra in sig hos villaägare och hos dem med stora lägenheter som har gott om utrymme. Dagens skatteregler hindrar emellertid att en sådan uthyrning får någon större omfattning. Genom skattebefrielse på inkomster från uthyrning av en del av bostad skulle det för många bli ekonomiskt intressant att hyra ut till studerande och ungdomar som är i behov av ett billigt och tillfälligt bostadsalternativ. För att förbättra bostadssituationen för ungdomar och personer upp till föreslår att det införs ett bosparande för denna grupp. Systemet bör vara utformat med det norska bosparandet som förebild, men med ekonomiska villkor som motsvarar det svenska pensionssparandet. Vidare bör det inrättas ett system med statliga kreditgarantier för denna grupp vid förvärv av bostad. De närmare villkoren för dessa stöd framgår av en kd-reservation till avsnittet om en ny bostadsfinansiering. Vad vi ovan anfört med anledning av motion 2005/06:Kr412 (kd) yrkande 16 bör tillkännage för regeringen som sin mening. Även övriga motionsyrkanden som behandlas i detta avsnitt blir med det förordade tillkännagivandet delvis tillgodosedda. I övrigt avstyrks dessa förslag. Bostadssituationen för studenter och ungdomar, punkt 8 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Ub592 yrkandena 8 och 9, 2005/06:Bo208 och 2005/06:Bo224 samt avslår motionerna 2005/06:Sk460 yrkandena 2 och 3, 2005/06:Kr255 yrkande 8, 2005/06:Kr376 yrkandena 25-27 och 29, 2005/06:Kr412 yrkande 16, 2005/06:N443 yrkande 47, 2005/06:Bo244 yrkande 3, 2005/06:Bo272, 2005/06:Bo291 och 2005/06:Bo298 yrkande 26. Bostadssituationen för landets studenter är alarmerande. Studenter i , , , och på andra universitets- och högskoleorter har svårare än någonsin att få en studentbostad. har mot denna bakgrund föreslagit att ett permanent investeringsbidrag för byggande av studentbostäder införs . Det behövs emellertid ett brett engagemang från alla berörda parter och ett flertal andra åtgärder för att förbättra bostadssituationen för studerande vid universitet och högskolor. Kommunerna har givetvis ett stort ansvar för den lokala bostadsmarknaden. Ett särskilt ansvar åvilar kommuner med universitet eller högskolor. Det bör framhållas att statliga insatser kan behövas i flera frågor som kräver samordning och metodutveckling. Jag ställer mig bakom förslagen i c-motionen 2005/06:Ub592 om att överläggningar måste komma till stånd om studenternas bostadssituation. Regeringen har ansvar för att tillsammans med samtliga berörda parter forma en strategi för hur studentbostadstillgången skall säkras. Användningen av de resurser som bör avsättas för att stimulera nybyggnation av studentbostäder bör avgöras genom dessa diskussioner. Studenters situation på dagens bostadsmarknad bör analyseras och belysas mot bakgrund av denna grupps särskilda behov. Regeringen bör få i uppdrag att förhandla om den studentsociala situationen såväl med de kommuner som tilldelas nya högskoleplatser som med övriga högskolekommuner. Det bör särskilt framhållas att kommuner som tilldelas nya högskoleplatser också har ett bostadsförsörjningsansvar för de nya studenterna. Även övriga berörda parter, som högskolorna, studentbostadsbolagen och studentkårerna, bör bjudas in till dessa överläggningar. Syftet med överläggningarna bör vara att överenskommelser skall träffas som innebär att varje part bidrar med åtgärder som kan lindra bostadsbristen för studenterna. Staten kan bidra till överenskommelserna bl.a. genom att erbjuda användningen av statligt ägd mark för studentbostäder. Det finns vidare skäl att se över vad som kan göras för att boendekostnaderna i nyproducerade studentbostäder skall kunna hållas nere. En översyn av byggreglerna bör genomföras med den inriktning som föreslås i motion 2005/06:Bo224 (c). Byggreglerna bör således ses över så att det blir möjligt att bygga bostäder med en något lägre standard för studenter.