bet · GT01BoU1 · 2005-11-29 00:00:00 — av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Bo301 yrkande 6 och 2005/06:Bo311 yrkandena 1-3 och avslår motionerna 2005/06:Sf385 yrkande 6, 2005/06:Bo298 yrkande 45, 2005/06:Bo319 yrkande 5 och 2005/06:Bo335 yrkandena 28 och 29. De senaste årens utveckling gör det enligt vår mening nödvändigt att på ett tydligare sätt än lägga fast bostadsbidragens mål och syfte. Enligt regeringen har bostadsbidragen både en bostadspolitisk och en familjepolitisk målsättning. Målens övergripande syfte är att ge familjer med låg ekonomisk bärkraft möjlighet att hålla sig med goda och tillräckligt rymliga bostäder. Det bostadspolitiska syftet är att minska trångboddheten, medan det familjepolitiska syftet är att omfördela resurser till barnfamiljer med låg ekonomisk bärkraft. De senaste årens diskussion om bostadsbidragen, men även den senast genomförda regelförändringen gör att målet för bostadsbidragen nu känns än mer otydligt. Vi vill dessutom att fler grupper skall omfattas av bostadsbidrag än vad dagens regler medger. Målen för bostadsbidragen bör därför förtydligas och preciseras och endast förhålla sig till de bostadspolitiska målen. De familjepolitiska målen får hanteras på annat sätt. Begreppet trångboddhet är ett exempel där en precisering behövs. Trångboddhetsnorm 3, att varje barn i en familj skall ha rätt till eget rum, föräldrarna delar rum och kök och ett rum oräknat, skall vara den norm som utgör gränsen för trångboddhet. För att ytterligare markera bostadsbidragens roll som ett bostadspolitiskt instrument bör frågorna dessutom handläggas av . Bostadsbidragen bör sålunda vara ett bostadspolitiskt instrument med uppgift att ge ekonomiskt svaga hushåll möjlighet att efterfråga goda och tillräckligt rymliga bostäder. Bidraget skall ge ett skydd när hyran är för hög i förhållande till inkomsten och därmed ge hushållen en möjlighet att efterfråga bostad efter behov och inte enbart efter betalningsförmåga. Så är emellertid inte fallet . De regelförändringar som trädde i kraft har lett till att antalet bidragshushåll har minskat kraftigt liksom kostnaderna för bidragen. Regeringen förklarar kostnadsminskningen i huvudsak med stigande löner, ökad sysselsättning och 1990-talets reformering av bidragssystemet. Vi menar att det förändrade regelsystemet och de oförändrade hyres- och inkomstgränserna är det avgörande skälet till att kostnaderna minskar. Följden av detta har blivit att de fattiga barnfamiljernas ekonomiska villkor försämrats och att otryggheten har ökat. De fattiga hushållen har inte ökat i antal, men de har blivit fattigare. Många hushåll har permanenta ekonomiska svårigheter och alltfler blir hänvisade till att söka socialbidrag för att klara sin ekonomi. Socialbidraget har inte någon som helst bostadspolitisk inriktning och det ger dessutom en marginaleffekt på vid en inkomstförstärkning. Det kan jämföras med bostadsbidragen som ger en marginaleffekt på . De hushåll som får bostadsbidrag är de med den sämsta ekonomin. För dessa hushåll kan små förändringar i bostadsbidragets storlek få stora konsekvenser för ekonomin. Drabbas man sedan av återbetalningskrav kan detta ge än svårare följder. Bland annat undersökningar visar att bostadsbidraget numera har en prägel av ensamförälderstöd i framför allt hyresrätt. Familjer med två inkomsttagare och flera barn får alltmer sällan bostadsbidrag, detta trots att försörjningsbördan ökar med fler barn. Det senare kan förklaras med att boendekostnads- och inkomstgränserna varit oförändrade . För att bostadsbidraget inte skulle urholkas, höjdes dessa gränser i takt med boendekostnads- och inkomstökningarna. De oförändrade gränserna har främst drabbat familjer med två inkomsttagare. Bostadsbidraget har utretts tillsammans med övriga familjepolitiska stöd i betänkandet Ur fattigdomsfällan (SOU 2001:24). Regeringen avvaktar dock med besked om hur man ser på bostadsbidragen . fortsätter kostnaderna för bostadsbidragen att sjunka, långt under vad som beräknades bli fallet när bostadsbidragsreglerna ändrades . I betänkandet finns bl.a. ett förslag om att göra om bostadsbidragen till ett generellt familjestöd. Enligt vår mening är det helt fel väg att gå. I stället bör stödet reformeras dels utifrån den ekonomiska aspekten, dels utifrån boendeaspekten och stämmas av mot ett nytt mer preciserat mål för bostadsbidragen. Den reformering av bostadsbidragen vi nu förespråkar bör bl.a. innefatta följande åtgärder. En godtrosparagraf bör införas i regelsystemet, dels för att ge större tilltro till systemet och gynna dem som har stora svårigheter att beräkna sina framtida inkomster, dels för att minska marginaleffekterna. Den som handlat i god tro och som lämnat korrekta uppgifter om ändrade inkomstförhållanden skall kunna få bostadsbidraget baserat på en avstämd inkomst som ger ett förlåtandeintervall om högst , där inte bostadsbidragets storlek påverkas och följaktligen inga återkrav ställs. Godtrosparagrafen kommer i första hand att gälla de bostadsbidragstagare som har stora problem med att förutsäga sina inkomster . Inkomstöverföring till annat inkomstår bör bli möjlig. Den som fått retroaktiv ersättning av försäkringsförmån eller ett avgångsvederlag som betalas ut , men som avser ersättning för förlorad arbetsinkomst under påföljande år, skall kunna föra över dessa inkomster till kommande år, dvs. till de år som inkomsten egentligen avser. Försäkringskassorna har ingen tillgång till skattemyndigheternas kontrolluppgifter. Det är därför inte möjligt för kassorna att göra någon avstämning av förmögenhetsuppgifterna. Det försvårar möjligheterna att stämma av den bostadsbidragsgrundande inkomsten när den som söker bostadsbidrag lämnar uppgift om preliminär inkomst. bör därför få möjlighet att ta del av dessa uppgifter genom att det regleras i lag. Trots insikten av bostadsbidragets betydelse för den studerandes ekonomi ställs en stor grupp utanför rätten till bostadsbidrag. Åldersgränsen för bostadsbidrag för vuxna utan barn kan ha en direkt hämmande effekt för just dessa gruppers möjlighet att studera. Bostadsbidrag till hushåll utan barn bör därför kunna utgå oavsett bidragstagarens ålder. Ytnormen kan i vissa fall få direkt negativa effekter. För att få bostadsbidrag kan människor ibland tvingas flytta till mindre bostad med samma eller t.o.m. högre boendekostnader. För att bostadsbidraget skall ge alla rätten till ett gott boende med ett tillräckligt utrymme, kan det finnas anledning att även se över effekterna av ytnormen. Slutligen bör regeringen analysera och utvärdera det förhållandet att hyres- och inkomstgränserna i reglerna för bostadsbidraget inte ändrats . Det gör i praktiken bostadsbidragstagarna fattigare i förhållande till andra grupper i samhället och minskar möjligheten att efterfråga tillräckligt rymliga bostäder. Bostadsbidragen måste ta större hänsyn till både inkomstutvecklingen och boendekostnadsutvecklingen. Någon form av indexering måste införas. Vad jag nu med anslutning till motionerna 2005/06:Bo311 (v) yrkandena 1-3 samt 2005/06:Bo301 (v) yrkande 6 anfört om bostadsbidragens utformning bör tillkännage för regeringen som sin mening. Övriga motionsförslag avstyrks. Bostadsbidragens utformning, punkt 16 (c) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo335 yrkandena 28 och 29 samt avslår motionerna 2005/06:Sf385 yrkande 6, 2005/06:Bo298 yrkande 45, 2005/06:Bo301 yrkande 6, 2005/06:Bo311 yrkandena 1-3 och 2005/06:Bo319 yrkande 5. Genom att bostadsbidragen är relaterade till hushållets inkomst genererar de ogynnsamma marginaleffekter. En höjd inkomst gör att bidraget trappas ned. För den som uppbär bostadsbidrag innebär detta att en stor del av en löneökning kommer att ätas upp av skatter och sänkta bidrag. Detta är en typisk fattigdomsfälla - dvs. en situation där man inte på egen hand kan arbeta sig ur sin fattigdom eftersom en löneökning äts upp av skatteökningar och bidragsminskningar - som samhället måste motverka. Oavsett vad den gör som befinner sig i denna situation stannar han eller hon kvar i samma totala inkomstläge. Bostadsbidraget är utformat på så sätt att ett preliminärt bostadsbidrag betalas ut först. I efterhand görs därefter en slutlig justering, och om det visar sig att bidragstagaren har tjänat för mycket tvingas personen i fråga betala tillbaka delar av, eller hela bidraget. Detta bidrar ytterligare till att minska incitamenten för att arbeta. En person som riskerar att få sitt bostadsbidrag sänkt retroaktivt drar sig för att arbeta extra. Det bästa sättet att motverka bostadsbidragens marginaleffekter är att minska behovet av bidrag. Det kan ske genom att inkomstskatterna, i enlighet med de förslag som lagt fram, sänks för framför allt dem med låga och normala inkomster. De inkomstökningar detta ger för dessa grupper gör det möjligt att minska bidragen. Även de förändringar i familjepolitiken som vi föreslår ger ett utrymme för att minska bostadsbidragen och därmed också motverka marginaleffekterna av dem. ökar även trångboddheten hos de grupper som är etablerade på bostadsmarknaden, men som har de lägsta inkomsterna. Hyres- och inkomstgränserna för bostadsbidraget har inte räknats upp . Detta kan leda till att ett hushåll som uppbär socialbidrag inte alltid är berättigat till bostadsbidrag. Möjligheten till retroaktiva återkrav gör dessutom bidraget osäkert och oförutsägbart. Den nuvarande utformningen av bostadsbidraget gör att det är alltför svårt att kunna förutse om bidrag kommer att beviljas och vilka effekter det kommer att få. En översyn av bostadsbidragen är därför nödvändig. Vad jag nu med anslutning till motion 2005/06:Bo335 (c) yrkandena 28 och 29 anfört om utformningen av bostadsbidragen bör tillkännage för regeringen som sin mening. Övriga motionsförslag avstyrks. Bostadsbidrag till studerande, punkt 17 - motiveringen (m) av de (), () och (). uppbar knappt 38 000 hushåll utan barn bostadsbidrag. Av dessa utgjordes omkring 28 500 av studenthushåll. Det innebär att av drygt 400 000 studenter uppbär av studenthushållen bostadsbidrag. Den helt övervägande delen av alla studenter får alltså inte det konsumtionsstöd som bostadsbidragen utgör. Vi anser bl.a. mot den bakgrunden att bostadsbidragen till hushåll utan barn bör avvecklas. Vi har också lagt fram ett förslag till budget med denna innebörd. Motionsförslagen saknar därmed aktualitet, varför de avstyrks. Bostadsbidrag till studerande, punkt 17 (kd) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Ub501 yrkande 2 och avslår motion 2005/06:Ub382 yrkande 1. Många studenter har en svår ekonomisk situation. Orsakerna till detta är flera. En bidragande orsak är boendekostnaderna. Det finns därför ett behov av insatser för att få ner kostnaderna för studenternas boende. Vi har från lagt flera förslag inom det bostadspolitiska området med denna inriktning. Regeringens insatser på området leder däremot i motsatt riktning. Här har den socialdemokratiska regeringen visat upp en anmärkningsvärd oförmåga. Med den bostadsmarknad vi har är många studenter, inte minst i våra storstäder, beroende av bostadsbidrag. Dagens regler gör det dock svårt för en student att försörja sig genom arbete utan att förlora bostadsbidraget under terminerna. Regeringen bör därför få i uppdrag att utan dröjsmål överväga förändringar i bostadsbidragsreglerna så att reglerna blir bättre anpassade till studenternas ekonomiska villkor. Vad vi nu med anslutning till motion 2005/06:Ub501 (kd) yrkande 2 anfört om bostadsbidragen till studenter bör tillkännage för regeringen som sin mening. Påverkan av barns tillgångar, punkt 18 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo311 yrkande 4 och avslår motion 2005/06:Bo228 yrkande 1. Som bostadsbidragsreglerna nu är utformade finns det problem när det gäller beräkningen av inkomstunderlaget för fastställande av taxerad inkomst. Vi vill undanröja problemen genom att inte låta barnens låsta tillgångar ingå i inkomstunderlaget. I flertalet fall gäller det barns inkomster av kapital. finns inga spärrar för föräldrar att använda sina barns inkomster eller själva kapitalet. Från denna huvudregel finns det dock möjlighet till undantag. Det gäller om det finns angivet att pengarna är spärrade till en viss ålder för att användas till utbildning eller liknande eller om vårdnadshavaren har misskött barnens pengar. Är beloppet högre än 8 basbelopp skall en årsräkning lämnas till överförmyndaren. Finns det då pengar kvar så spärras kontot. Spärren kan, med viss restriktivitet, lyftas för att t.ex. bidra till hyran. Försäkringspengarna efter avliden förälder sätts in på särskilt konto. Dessa släpps dock av överförmyndaren till den kvarstående föräldern . har också, med stöd av överförmyndarna, gått till regeringen med en skrivelse, där man önskar en utredning om barns kapital och kapitalinkomster vad gäller bostadsbidrag, försörjningsstöd, socialbidrag m.m. Jag delar denna uppfattning. Regeringen bör därför se över frågan. Vad jag nu med anslutning till förslaget i vår motion 2005/06:Bo311 (v) yrkande 4 anfört om hur barns tillgångar bör påverka bostadsbidragen bör tillkännage för regeringen som sin mening. Påverkan av statliga konstnärsstipendier, punkt 19 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Kr382 yrkande 27. De professionellt utövande kulturarbetarna i , skådespelare, musiker, dansare, författare, bildkonstnärer m.fl., har ofta svårt att leva på sin lön. Det gäller även om man litar till en försörjning från arbeten vid sidan om det konstnärliga arbetet. Många lever på en inkomst på . Många har dessutom en sådan situation att de står utanför delar av de offentliga trygghetssystemen vid sjukdom eller arbetslöshet. anser det vara en självklarhet att den offentliga sektorn skall ge konstnärer möjlighet att verka under rimliga förhållanden. Så är inte fallet . De flesta yrkesverksamma inom kultursektorn omfattas bara delvis av samhällets trygghetssystem. Det framgår av den statliga utredningen och trygghetssystemen, som lämnades till regeringen . I statsbudgeten förstärktes visserligen resurser för arbetet med att öka kunskapen om trygghetssystemens utformning och tillämpning, men menar att arbetet inte får stanna där. Konstnärer glider fram och tillbaka över gränsen mellan anställning och företagande. Förutom att detta ofta skapar problem när det gäller ersättningen från t.ex. arbetslöshetskassan ger det också upphov till svårigheter när det gäller bostadsbidragen. vill därför att statliga stipendier för konstnärer inte ska påverka bostadsbidraget. Denna åtgärd är dock inte i sig tillräcklig för att ge konstnärerna förutsättningar för en trygghet som står i paritet med den för andra grupper. Det som är självklarheter inom andra yrkeskategorier, exempelvis pension, ersättning vid sjukdom och vid föräldraledighet, skall även gälla en konstnär. Trygghetssystemen skall därför i sin helhet anpassas till kulturarbetares situation. Att inte ge välutbildade och meriterade kulturarbetare möjlighet att leva på sitt arbete är ett resursslöseri som samhället inte har råd med. Vad jag nu med anslutning till motion 2005/06:Kr382 (mp, -) yrkande 27 anfört om att undanta statliga konstnärsstipendier vid beräkningen av bostadsbidrag bör tillkännage för regeringen som sin mening. Utökat ansvar för , punkt 23 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo285 yrkandena 1 och 2. Klimatförändringar och andra naturpåverkande krafter gör det ytterst viktigt att kunskaper om sådana förhållanden tas till vara. () har sektorsansvaret för det geotekniska området och har därmed goda kunskaper om förutsättningarna för såväl stora som mindre infrastrukturprojekt. Verksamheten vid SGI är dels anslagsfinansierad () dels avgiftsfinansierad (). Inom ramen för den anslagsfinansierade delen ger SGI stöd åt kommuner, länsstyrelser och . Stödet omfattar granskning, remissyttrande, rådgivning och förslag till åtgärder som rör olika hälso- och säkerhetsfrågor. Det gäller främst skredrisker, men även markradonförhållanden, grundvattenpåverkan och grundläggningsfrågor. SGI:s uppdrag som remissmyndighet är naturligtvis viktigt, men myndighetens kompetens bör utnyttjas i större utsträckning. SGI bör därför även ges uppgiften att fungera som obligatoriskt beställarstöd i statliga projekt där t.ex. , m.fl. skall pröva tänkta projekts hållbarhet när det gäller ekonomi, omgivningspåverkan, teknik m.m. SGI med sin myndighetskaraktär garanterar oberoende och neutralitet i sådana bedömningar. SGI bör också få en samordningsroll när det gäller det geotekniska området. Genom att myndigheten ges en sådan uttalad roll kommer övriga berörda statliga myndigheter ges bättre möjligheter och skyldigheter att ta tillvara SGI:s breda expertkunskap. Vad jag nu anfört bör med bifall till motion 2005/06:Bo285 (v) tillkännage för regeringen som sin mening. Implementering av INSPIRE-direktivet, punkt 26 (m, fp, kd, c) av (), de (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 26 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:T1 yrkande 28, 2005/06:MJ2 yrkande 6 och 2005/06:Bo320. Övergången från konventionell, analog geografisk information i form av t.ex. papperskartor till digital information i databaser har pågått . Såväl staten som landets kommuner har lagt ned mycket stora resurser på att omvandla analoga kartor till digitala geografiska databaser. Trots dessa miljardinvesteringar finns det stora brister i databaserna. Ett exempel på detta är att företag som vill utveckla och tillhandahålla tjänster som bygger på geografiska data måste träffa avtal med tusentals organisationer om man vill kunna leverera tjänsten i många länder. har tagit initiativ till att skapa en gemensam infrastruktur för geografisk eller rumslig information i , det s.k. INSPIRE-direktivet. Avsikten är att harmonisera geografisk information genom att medlemsländerna använder gemensamma standarder och specifikationer. Ett genomförande av INSPIRE-direktivet leder till ett behov av förstärkt nationell samordning av hanteringen av geografisk information. Långsiktigt kommer detta att leda till stora vinster. På miljösidan finns stora vinster med att effektivisera dataflödena. Genom att det görs känt vilka data som finns och hur de kan användas leder också detta till att effektivisera verksamheterna inom en rad andra områden. Det rättsliga stöd som direktivet ger när det gäller användandet av gemensamma standarder gynnar förutom användarna även producenter av geografisk information samt utvecklare av programvaror inom GIS-området. Företag som vill utveckla olika tjänster - t.ex. webbapplikationer eller mobila positioneringstjänster - får tillgång till bättre grunddata för sin utveckling och en betydligt större marknad att avsätta sina produkter på. För att åstadkomma dessa vinster fordras en tydlig ledning och styrning från riksdag och regering. Detta har inte varit fallet. revisorer kritiserade redan i sin rapport /01:10 Det nya Lantmäteriet regeringens styrning av Lantmäteriet. Det är därför av stor vikt att ledningen och styrningen förbättras. bör därför begära att regeringen återkommer med ett tydligt uppdrag till berörd myndighet att vidta de åtgärder som behövs för att planeringen inför och själva genomförandet av INSPIRE-direktivet skall kunna gå så snabbt och effektivt som möjligt. Vad vi nu med anslutning till förslagen i motionerna 2005/06:Bo320 (kd), 2005/06:MJ2 (kd) yrkande 6 samt 2005/06:T1 (m, fp, kd, c) yrkande 28 anfört om genomförandet av INSPIRE-direktivet bör tillkännage för regeringen. Anslagsfördelningen inom utgiftsområde 18 , punkt 1 (m) de (), () och () anför: En riksdagsmajoritet bestående av socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister beslutade att fastställa ekonomiska ramar för de olika utgiftsområdena i den statliga budgeten och en beräkning av statens inkomster avseende 2006. fastställdes utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten . har i partimotion 2005/06:Fi240 Politik för arbete och välfärd och i kommittémotioner förordat en annan inriktning av den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Våra förslag syftar till att återupprätta den svenska arbetslinjen, bryta bidragsberoende och utanförskap, ge fler medborgare makt över den egna vardagen samt trygga goda statsfinanser och en värdig välfärd. Vi vill satsa på offentliga kärnverksamheter som sjukvård, rättstrygghet och skola i stället för på bidragssystemen. Vi föreslår en växling från subventioner och bidrag till omfattande skattesänkningar för alla, främst för låg- och medelinkomsttagare. värnar vi de människor som är i störst behov av gemensamma insatser och som har små eller inga möjligheter att påverka sin egen situation. Vi slår också fast att det allmänna skall tillföras resurser för att på ett bättre sätt än kunna genomföra de uppgifter som måste vara gemensamma. När majoritet genom rambeslutet valt en annan inriktning av politiken deltar vi inte i det nu aktuella beslutet om anslagsfördelningen inom utgiftsområde 18. I det följande redovisar vi vilken fördelning på anslagen inom utgiftsområde 18 som vi förordade i vår anslagsmotion 2005/06:Bo344. Bostadsbidragen har utvecklats från ett bostadspolitiskt instrument till en social förmån inom familjepolitiken. Därför bör bostadsbidragen ingå bland övriga förmåner som utgör den ekonomiska tryggheten för föräldrar och barn. Vi anser att samtliga förmåner inom familjepolitiken bör ses över tillsammans med skattesystemet för att komma till rätta med de marginaleffekter som präglar bidragssystemen. Vi menar att bidrag kan växlas mot sänkta skatter vid en reformering av familjepolitiken. Intill dess att en sådan omläggning sker anser vi att bostadsbidrag enbart skall utbetalas till barnfamiljer, och därmed föreslår vi att bostadsbidrag till ungdomar utan barn inte beviljas. Med ökad avreglering och ett ökat inslag av efterfrågestyrd bostadsmarknad kan anslaget för reduceras . Vi föreslår att en avveckling av räntebidragen inleds samt att investeringsbidrag och investeringsstimulanser avvecklas . Avreglering möjliggör besparingar på myndighetsanslag. Det gäller bl.a. den s.k. stopplagen mot ombildningar av hyresrätter till bostadsrätter i kommunala bostadsbolag. Det är också möjligt att åstadkomma en rad förenklingar av plan- och byggprocessen i syfte att minska regelkrånglet. Denna typ av åtgärder leder till att anslag kan minskas med början . Regeringens bostadsfinansieringsgrupp konstaterade att "den avreglerade kapitalmarknaden erbjuder bostadssektorn väsentligt bättre finansiella betingelser än det varit möjligt att reglera eller subventionera fram". Vi ansluter oss till denna ståndpunkt. Det är nu är dags att slutligen inleda den sista fasen av den avveckling av räntebidragen som inleddes . Vi föreslår att några nya räntebidrag ej beviljas. För fastigheter som är befriade från fastighetsskatt trappas schablonen för beräkning av räntekostnaden, som är , ned successivt från år .