bet · GT01MJU2 · 2005-12-01 00:00:00 — liberalerna begär i motion 2005/06:MJ526 (fp) att anslaget minskas med i förhållande till regeringens förslag. Partiet anser att , i likhet med andra myndigheter, inte bör bedriva opinionsbildande verksamhet. Dessutom har myndigheten byggts ut kraftigt och bör därför bära delar av kostnaden för de utökade utgifterna för de djuretiska nämnderna (yrkande 5 delvis). Även anser att anslaget bör sänkas. I motion 2005/06:MJ546 (c) begärs en minskning med . Myndigheten bör läggas ned och uppgifterna återföras till , vilket motsvarar en minskning med , och till , vilket innebär en överföring med lika stort belopp (yrkande 2 delvis). I motion 2005/06:MJ574 (m) framför Moderata samlingspartiet samma argument för en sänkning av anslaget med . behövs inte, och den verksamhet som bedrivs eller skall bedrivas av myndigheten kan enligt motionärerna skötas av andra myndigheter i huvudsak inom deras nuvarande ramar. Anslagen till bör därför fasas ut, och myndigheten bör läggas ned . En del av anslag bör då föras över till (yrkande 5 delvis). Även begär i motion 2005/06:MJ594 (kd) en sänkning av anslaget med (yrkande 36 delvis). Enligt motion 2005/06:MJ221 (m, kd, c) bör avskaffas. En nedläggning av myndigheten skulle enligt motionärerna med stor sannolikhet inte innebära några större problem. Motionärerna anser att på ett enkelt sätt skulle kunna återta sina uppgifter och överta djurförsöksfrågorna. Eftersom Moderata samlingspartiet anser att skall avvecklas bör , enligt motion 2005/06:MJ574 (m), avslå regeringens förslag om bemyndigande under anslaget (yrkande 1). Någon kredit för myndighetens verksamhet bör inte heller beviljas (yrkande 2). I och med inrättandet av togs ett samlat grepp om djurskyddsfrågorna, vilket enligt utskottets mening innebär en ambitionshöjning som förväntas kunna motsvara de ökande krav på djurskyddet som ställs i samhället. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2005/06:MJ221 (m, kd, c) om avskaffande av myndigheten. Utskottet finner den av regeringen föreslagna tilldelningen av medel under anslaget väl avvägd och tillstyrker regeringens förslag i denna del och avstyrker således motionerna 2005/06:MJ526 (fp) yrkande 5 delvis, 2005/06:MJ546 (c) yrkande 2 delvis, 2005/06:MJ574 (m) yrkande 5 delvis och 2005/06:MJ594 (kd) yrkande 36 delvis, samtliga med yrkanden om sänkning av anslaget. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om bemyndiganden och avstyrker motion 2005/06:MJ574 (m) yrkandena 1 och 2 om avslag på regeringens förlag till bemyndiganden. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att godkänner vad utskottet har anfört om regeringens redovisning av resultat för politikområdet Livsmedelspolitik. Utskottet avstyrker motioner om en reform av marknadsordningen för socker (s, kd), om odling av industrihampa (s, m, c), om svensk hållning i WTO-förhandlingarna (m, fp, kd, mp) samt om ett nytt anslag (fp). Jämför reservationerna 1 (kd), 2 (m), 3 (fp) och 4 (kd). Politikområdet omfattar jordbruks- och fiskepolitiken samt området säkra livsmedel. Områdets utgifter bestäms i stor utsträckning av beslut inom EU men är också till viss del, främst vad gäller området säkra livsmedel, baserade på nationella beslut. De verksamhetsområden som jordbruks- och fiskepolitiken omfattar är jordbruksproduktion, trädgårdsnäring, fiskerinäring och livsmedel. Dessutom omfattas konsumentfrämjande åtgärder inom livsmedelsområdet, statistikproduktion på jordbruks- och livsmedelsområdet, jordbruks- och fiskeriadministration m.m. Centrala förvaltningsmyndigheter inom politikområdet är , , och . inordnas verksamheten vid Statens utsädeskontroll och i . Samtliga årsredovisningar för myndigheterna inom politikområdet har av bedömts vara i allt väsentligt rättvisande. Målet för livsmedelspolitiken är en ekologisk, ekonomisk och socialt hållbar livsmedelsproduktion som speglar konsumenternas efterfrågan. För att mäta graden av måluppfyllelse för verksamhetsområdet jordbruk används följande indikatorer: Utnyttjande av kvoter, åkerareal per företag, företag med mjölkkor, mjölkkor per mjölkföretag, markpriser och arrendepriser. Indikatorer som mäter förändringar i förädlingsledet är utvecklingen av handeln med livsmedel och jordbruksvaror. Indikatorer som mäter effekter för konsumenterna är konsumentprisindex för jordbruksreglerade produkter. För fisket finns tre indikatorer för att mäta måluppfyllelsen. Den första indikatorn, överskridande av fiskekvoter, mäter bl.a. kontrollinsatserna för fisket. Målet är att inte några kvoter skall överskridas. För området säkra livsmedel är målet att alla livsmedel skall vara säkra och att konsumenterna skall ha tillräcklig kunskap om mat och matvanors betydelse för att kunna göra medvetna val. Generellt bedömer regeringen att målet för livsmedelspolitiken uppfylls väl på jordbruksområdet. I samband med att reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken får full genomslagskraft kommer målet att produktionen skall spegla konsumenternas efterfrågan att få en större tyngd. En av regeringens ambitioner är att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft. I och med den genomförda jordbruksreformen med frikopplade stöd får konkurrensvillkoren en ökad betydelse. Det ökade trycket på att minska kostnaderna i jordbruket kommer sannolikt att leda till att takten i strukturrationaliseringen ökar. kommer att få fler större och specialiserade företag som arbetar med kommersiell livsmedelsproduktion och som i många fall också är inriktade på export. För att dessa företag skall vara framgångsrika krävs det att de är konkurrenskraftiga inte bara mot andra producenter inom EU utan även mot en alltmer effektiv produktion i länder utanför EU. innebär frikopplingen större frihet för jordbrukarna att ändra sin produktion och reagera på marknadens krav utan att förlora sitt stöd. Frikopplingen ger därför jordbruket stora möjligheter att anpassa sig till konsumenternas efterfrågan och att producera med lönsamhet. Därigenom kommer jordbrukarna att bli mindre beroende av stödsystemen. På lite ger reformen alltså möjligheter till ökad lönsamhet i jordbruket. En utveckling mot fler mindre deltidsjordbruk med ett ökat inslag av diversifiering vid sidan om de större specialiserade företagen är en möjlig framtidsutsikt som också kan innebära en positiv utveckling av landsbygden som helhet. Det kan röra sig om kompletterande sysselsättningar såsom småskalig livsmedelsförädling, turism och hästhållning. Under de som den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) har funnits har lagstiftningen successivt utvecklats avseende såväl antalet reglerade bestånd och förvaltningsmetoder som kontrollens omfattning. Målen om att skydda och bevara de levande akvatiska resurserna har dock inte uppfyllts utan situationen för de flesta fiskbestånden har visat en negativ utveckling. Läget är allvarligt för bl.a. torsk-, ål- och kummelbestånden. En positiv utveckling har dock skett för framför allt skarpsill men även för lax i och för sill i . För att på ett hållbart sätt kunna nyttja fisken som resurs krävs framför allt att den vetenskapliga rådgivningen vid kvotförhandlingar måste ges en ökad tyngd så att uttaget av fisk från haven inte överstiger vad som är ekologiskt acceptabelt. Då det fortfarande för del ligger ett krävande arbete bakom att verka för att den vetenskapliga rådgivningen skall följas krävs parallella åtgärder. lämnade utredningen om den svenska fiskerikontrollen sitt betänkande Den svenska fiskerikontrollen - en utvärdering (SOU 2005:27). I utredningen analyseras den svenska fiskerikontrollen med avseende på myndigheternas effektivitet, flexibilitet, resursutnyttjande och kostnadseffektivitet. Utredningens övergripande slutsats är att fiskerikontrollen i i stort sett fungerar väl men att det råder oklarhet mellan de i fiskerikontrollen inblandade myndigheterna - , och länsstyrelserna - om respektive myndighets ansvar och uppdrag. Utredningen beskriver även brister i samverkan och samordningen mellan myndigheterna, att regeringens styrning och uppföljning av fiskerikontrollen bör utvecklas samt att det finns utrymme för effektivisering av kontrollen. Betänkandet bereds inom . Den stora översyn av det EG-gemensamma regelverket på livsmedelsområdet som har pågått under en följd av år har lett till att EU-länderna numera har ett modernt och uppdaterat regelverk som i stort sett är heltäckande. När även den nationella översynen är helt avklarad och samtliga nya bestämmelser börjat gälla bedömer regeringen att har en utmärkt grund att stå på för att uppfylla målet att alla livsmedel skall vara säkra. finns det ett bra regelverk för att minska de kemiska hälsoriskerna i livsmedel. Regeringen eftersträvar en jordbrukspolitik som främjar konkurrenskraftig produktion baserad på långsiktigt hållbara produktionsformer. Med hållbara produktionsformer avses sådana som är resursbevarande, uthålliga, miljöanpassade och etiskt godtagbara. En utveckling av jordbrukspolitiken förutsätter en övergång från marknadsprisstöd till riktade insatser på miljö- och landsbygdsområdet. Produktionen skall styras av konsumenternas efterfrågan. Svenskt jordbruk har goda förutsättningar för produktion av högkvalitativa livsmedel. De svenska mervärdena, som skapats bl.a. genom nationella regelverk för miljö- och djurskydd, är här av stor vikt. I en situation med en öppen marknad är det av avgörande betydelse att dessa mervärden tydliggörs så att den ökande medvetenheten om dessa värden kan komma till uttryck i såväl offentlig som privat konsumtion. För att uppnå målet för en ekologisk, ekonomiskt och socialt hållbar livsmedelsproduktion kan det vara motiverat att gå in med stöd och ersättningar för att tillfredsställa samhällets krav och behov av kollektiva nyttigheter som marknaden inte förmår att tillfredsställa men som jordbruket kan bidra med. Regeringen eftersträvar även att sänka de samhällsekonomiska kostnaderna samt budgetkostnaderna för jordbrukspolitiken. Utgångspunkten i regeringens arbete med EU:s gemensamma jordbrukspolitik är de principer som presenterades i propositionen Riktlinjer för arbete med jordbruks- och livsmedelspolitiken inom Europeiska unionen (prop. 1997/98:142). I propositionen föreslås tre övergripande mål för regeringens arbete med att förändra jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU, nämligen att jordbruks- och livsmedelsföretagens produktion skall styras av konsumenternas efterfrågan, att produktionen skall vara långsiktigt hållbar både från ekologiska och ekonomiska utgångspunkter samt att EU skall medverka till global livsmedelssäkerhet, bl.a. genom att hävda frihandelns principer även på jordbruks- och livsmedelsområdet. träffade EU:s jordbruksministrar en politisk överenskommelse om den framtida jordbrukspolitiken. I trädde reformen i kraft . Reformen innebär en övergång från produktionsbaserade stöd till ett frikopplat gårdsstöd, vilket medför att de generella jordbruksstöden ersatts av stöd som i stort sett är helt frikopplade från produktionen. Jordbruksministrarnas beslut gav medlemsstaterna möjligheter att anpassa reformen efter de nationella förutsättningarna. driver i det fortsatta reformarbetet de principer som anges i ovanstående punkter. En av regeringens ambitioner är att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft. Den genomförda reformen med frikopplade stöd innebär en stor utmaning för det svenska jordbruket. För att nå framgång gäller det att vara lyhörd för konsumenternas krav och ta till vara de mervärden som en hållbar produktion ger upphov till. Huvudansvaret för detta ligger hos näringen men regeringen har för avsikt att aktivt stödja näringen i detta arbete. Regeringen avser att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att analysera och lämna förslag bl.a. vad gäller ansvarsfrågor vid samexistens mellan GMO-grödor, konventionella grödor samt ekologiska grödor. Ett viktigt steg i utvecklingen av den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) är att framtida insatser skall grundas på strategiska planer. En viktig åtgärd inom ramen för en ny strukturstödsperiod är att minska fiskeflottans kapacitet för att på så sätt skapa en bättre balans mellan fiskekapacitet och tillgängliga resurser. Den har under en följd av år varit pådrivande i den stora översynen av det gemensamma på livsmedelsområdet. Det innebär att det nu finns ett i stort sett heltäckande modernt regelverk inom hela EU. Det som återstår är främst en nationell uppföljning med översyn av det svenska regelverket som baserar sig på äldre EG-bestämmelser. Insatser med anledning av den ökande fetman i den svenska befolkningen prioriteras av regeringen. Dialogen med livsmedels- och reklambranschen kommer därför att fortsätta, liksom arbetet med en handlingsplan för goda matvanor och ökad fysisk aktivitet. Regeringen anser att det är viktigt att småföretag som förädlar livsmedel får bättre förutsättningar att verka och utvecklas. Ansträngningar för att förenkla regelverket har gjorts men det måste bli ännu enklare att vara småföretagare och regeringen anser därför att förenklingen av regelverket måste fortgå. Det är också viktigt att reglerna är utformade så att de passar de särskilda förutsättningar som gäller för den småskaliga förädlingen. I fråga om en hållbar utveckling för sockerproduktion anförs i motion 2005/06:MJ393 (s) att bör verka för att de länder som drabbas av sockerreformens prissänkningar ges särskilt stöd till uppbyggnaden av en ekonomiskt, ekologiskt och socialt hållbar sockerproduktion. Enligt motion 2005/06:MJ594 (kd) yrkande 9 är en reform som bl.a. innebär avskaffande av exportbidrag nödvändig. Det är dock önskvärt att en reform sker i varsam takt, att sockerpriserna inom EU-marknaden hålls uppe, att de fattiga länderna får tillång till marknaden och att de svenska betodlarna kompenseras på gårdsnivå. Industrihampa bör enligt motion 2004/05:MJ254 (s) omfattas av stödsystemet för energigrödor. Industrihampa kräver inga bekämpningsmedel och jämfört med salix och skog ger den tre till fem gånger mer biomassa. Industrihampan är en årsgröda, salix odlas och ger ingen avkastning förrän . Efter skörd ger hampan en areal som är fri från ogräs och redo att plöjas. Även enligt motion 2004/05:MJ262 (c) yrkande 1 bör industrihampa godkännas för energiproduktion. Industrihampa som energigröda bör enligt motionens yrkande 2 få odlas på EU-träda för marknadsanpassad produktion. Enligt motionerna 2005/06:MJ360 (c) och 2005/06:MJ368 (c) bör odling av hampa godkännas för energi-, fiber- och proteinändamål. har hampan aktualiserats som en proteingröda som kan ersätta importerad soja i fodret. Förutom som fodermedel skulle hampa kunna ha betydelse för energiändamål. I motion 2005/06:MJ441 (m) yrkande 12 anförs i fråga om energigrödor att det är angeläget att energihampa inte beläggs med särskilda restriktioner. I fråga om svensk hållning i WTO-förhandlingarna anförs i motion 2004/05:MJ497 (kd) yrkande 11 att och EU bör ställa mer bestämda krav utifrån de miljö- och djurskyddskrav som ställs på svenskt och europeiskt jordbruk. Man bör eftersträva en dialog om de stödsystem inom jordbruk, fiske och energiområdena som motverkar en hållbar utveckling. Det är enligt motion 2004/05:MJ508 (fp) yrkande 1 regeringens ansvar att vara pådrivande i WTO-förhandlingarna. anser att alla exportstöd samt andra handelsstörande krediter och bistånd snabbt bör tas bort. Yrkandet upprepas i motion 2005/06:MJ519 (fp) yrkande 1. Enligt motion 2004/05:U254 (mp) yrkande 1 bör via EU verka för att slutdatum för överenskommelserna inom jordbruksområdet i WTO snabbt sätts. bör enligt motionens yrkande 3 verka för att EU-förhandlingarna sänker nivåerna i sina interna jordbruksstöd och att EU sätter press på andra i-länder att visa motsvarande ansvar. Internationella överenskommelser bör enligt motion 2005/06:MJ441 (m) yrkande 16 ta sikte på ett avreglerat jordbruk. Jordbruket har länge intagit en särställning eftersom de flesta länder valt att skydda eller stödja produktionen i det egna landet. har detta ifrågasatts och jordbruket har varit föremål för förhandlingar i först , sedermera WTO. Det är viktigt att en överenskommelse om stödminskningar kommer till stånd. Enligt motion 2005/06:MJ594 (kd) yrkande 8 bör och EU i det pågående arbetet inom WTO ställa mer bestämda krav utifrån de miljö- och djurskyddskrav som ställs på svenskt och europeiskt jordbruk samt eftersträva dialog om de stödsystem inom jordbruk, fiske och energiområdet som motverkar en hållbar utveckling. anslår i motion 2005/06:MJ526 (fp) yrkande 5 delvis att användas på ett nytt anslag för en ny myndighetsstruktur för de areella näringarna och landsbygdsutveckling. En djurskyddsmyndighet med tydligt ansvar för djursäkerhet, ett naturvårdsverk med tydligt ansvar för miljöhänsynen, ett livsmedelsverk med tydligt ansvar för livsmedelssäkerheten och ett verk för landsbygden och de areella näringarna () med tydligt ansvar för landsbygdsutveckling samt EU-frågor och näringspolitiska frågor vad avser de areella näringarna. Bildandet av innebär enligt motionärerna att de verksamheter som till stor del nu ingår i , , och slås samman. Vidare bör den del av som berör havsmiljön och havsmiljöforskning falla in under ansvarsområde. Utskottets uppföljning av resultatredovisningen för politikområdet Livsmedelspolitik m.m. Miljö- och jordbruksutskottet har beslutat att följa upp och analysera regeringens redovisning av resultat för politikområdet Livsmedelspolitik i budgetpropositionerna för . Uppföljningens syfte är att ge utskottet ett fördjupat beslutsunderlag inför behandlingen av budgetpropositionen för samt att ge utskottet ett underlag för den fortsatta dialogen med regeringen kring utvecklingen av den ekonomiska styrningen inom miljö- och jordbruksutskottets beredningsområde. Rapporten fogas till detta betänkande, se bilaga 5. Utskottet konstaterar att regeringens redovisning av resultat i förhållande till av fattade beslut om mål och anslag ger värdefull information och underlag för politiska beslut om verksamheters inriktning och dimensionering. Formerna för denna redovisning är föremål för utveckling. Regeringen har aviserat att den fortsatta inriktningen av arbetet med att ta fram en ändamålsenlig form för redovisning av resultatinformation till skall övervägas. Utskottet anser att i det fortsatta utvecklingsarbetet för politikområdet Livsmedelspolitik är följande punkter viktiga att uppmärksamma. - Mål Målstrukturen inom livsmedelspolitiken bör klargöras, inte minst hur det av beslutade målet för livsmedelspolitiken förhåller sig till övriga mål inom livsmedelsområdet. Vidare bör det klargöras hur måluppfyllelsen skall mätas, särskilt vad gäller ekologisk och socialt hållbar livsmedelsproduktion, i syfte att konkretisera målet för livsmedelspolitiken. - Indikatorer och resultatmått Redovisning och analys av resultat med hjälp av indikatorer bör göras tydligare, liksom resultatets koppling till målet för livsmedelspolitiken. Användningen av jämförelser bör öka i syfte att förbättra beslutsunderlaget och underlätta för att göra en egen bedömning av det uppnådda resultatet och måluppfyllelsen. Ytterligare och i vissa fall förändrade resultatindikatorer bör kunna tas fram i syfte att ge en mer heltäckande resultatredovisning. Vidare bör kopplingen bli tydligare mellan regeringens slutsatser av redovisade resultat och förslagen om anslag. - Strukturen för regeringens resultatredovisning Det är viktigt att strukturen för resultatredovisningen är klar och anpassad till behov. En klar åtskillnad bör göras mellan insatser, faktiska resultat, omvärldsförändringar och bedömningar. Det skulle dessutom underlätta för utskottet om en resultatbedömning gjordes för politikområdet som helhet. - Politikområdesindelning Överensstämmelsen mellan utgiftsområden och politikområden bör förbättras för att underlätta utskottets överblick av mål, insatser och resultat inom beredningsområdet. - Resultatskrivelser Särskilda skrivelser med fördjupad resultatinformation är en möjlighet för utskottet att få fördjupad resultatinformation inom något område av särskilt intresse. Utskottet föreslår att godkänner vad utskottet anfört. Det framgår av propositionen att reformbehoven av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) trots genomförda reformer är uppenbara då budgetkostnaderna är stora, konsumentpriserna till vissa delar är höga som det sker en betydande överproduktion och byråkratin är omfattande. När det gäller jordbrukets konkurrenskraft instämmer utskottet i regeringens konstaterande att flera faktorer medför ökade behov av förnybar energi. Regeringen har beslutat att tillkalla en särskild utredare med uppgift att analysera det svenska jordbrukets förutsättningar som producent av bioenergi. Analysen skall ske ur både ett samhällsekonomiskt och ett företagsekonomiskt perspektiv. Utredaren skall redovisa sitt resultat . Utskottet delar uppfattningen att när det gäller att säkerställa beståndens förnyelse är det nödvändigt att förhindra överfiske för att säkerställa bestånden. Fiskerikontroll utgör i detta sammanhang en viktig del av den ansvarsfulla hushållningen med fiskresurserna. Utskottet instämmer i att linje i de internationella förhandlingarna angående fiskekvoter skall vara i enlighet med den biologiska rådgivningen från ICES. Kvaliteten på den vetenskapliga rådgivningen är därför avgörande för en ändamålsenlig fiskeriförvaltning. arbetar kontinuerligt för en förbättring och stärkning av ICES. Lagstiftningen om säkra livsmedel skall syfta till att minska risken för att konsumenterna blir sjuka av vad de äter. Regeringen har en hög ambitionsnivå i arbetet med att minska antalet matförgiftningar. Utskottet instämmer i att ett verktyg för detta kan vara att säkerställa god kompetens bland dem som yrkesmässigt hanterar livsmedel. utreder denna fråga på uppdrag av regeringen. En väl fungerande kontroll av och lämpliga gränsvärden för främmande ämnen i livsmedel är ett annat verktyg. Utskottet anser i likhet med regeringen att korrekt information om livsmedlen är grundläggande för att konsumenterna skall kunna göra medvetna val. Det regelverk som finns på området ställer tydliga krav på märkningen av förpackningarna. De olika koder med t.ex. anläggningsnummer som finns på förpackningarna i enlighet med hygienbestämmelserna har ibland tolkats som ursprungsland för ingredienserna. Den tillsyn som bedrivs av kommunerna när det gäller märkning av livsmedel har visat att märkningen inte alltid är korrekt eller entydig. Det är viktigt att konsumenterna inte vilseleds av de olika typerna av information som ges. Utskottet instämmer i att märkningen därför måste vara korrekt och konsumenternas medvetenhet om vad märkningen betyder måste också öka. Regeringen avser att ge i uppdrag att genomföra en särskild informationssatsning riktad till konsumenter om livsmedelsmärkning. Som anförs i propositionen är en genomgripande reformering av marknadsordningen för socker viktig, bl.a. därför att EU:s stora överskott av socker har en negativ påverkan på världsmarknaden. Trycket på reform är stort från handelspartner och WTO-panelen om EU:s sockerregim. WTO-panelen har slagit fast att EU:s export av C-socker, dvs. socker som produceras utanför kvot inom EU, är att betrakta som olaglig. Dessutom beslutades att återexporten av AVS-socker, dvs. socker som importerats från vissa länder i , och Stilla havsregionen, inte kan räknas bort från WTO-åtagandet. Ett nytt förslag till marknadsordning för socker presenterades av . Vid Jordbruks- och fiskerådet den 22- träffades en överenskommelse om en allmän inriktning för reformen av marknadsordningen för socker. Det slutliga beslutet kan förväntas när har yttrat sig över förslaget. Överenskommelsen innebär enligt från mötet bl.a. att priset på socker sänks och att kompensation till betodlarna lämnas av denna prissänkning. För utgår ett extra omstruktureringsstöd för betodlingen på och .