bet · GS01LU10 · 2005-01-25 00:00:00 — Frågor om barns skuldsättning har även övervägts av Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare i slutbetänkandet (SOU 2004:112) Frågor om förmyndare och ställföreträdare för vuxna. Utredningen anser att överförmyndarens möjligheter att få information om misstänkta brister i föräldrarnas förvaltning bör förbättras, särskilt i fall då barnen har satts i skuld. Barns skydd mot skuldsättning bör stärkas, likaså deras skydd för erhållna gåvor. Information till föräldrarna om reglerna för förvaltning av underårigas medel bör bli bättre. I betänkandet föreslås såvitt gäller barns fordonsrelaterade skulder att det införs bestämmelser som innebär att den underåriges förmyndare görs betalningsskyldig för kostnader för fordonsskatt, avgift för trafikförsäkring och avgifter för oriktig parkering m.m. trots att fordonet i fråga är registrerat på barnet. Vad gäller barns skulder på grund av brott gör utredningen bedömningen att skadeståndslagens bestämmelser om jämkning av underårigas skadeståndsskyldighet är tillfredsställande. Beträffande barns skatteskulder gör utredningen bedömningen att frågan huruvida preliminärbeskattning av kapitalvinst vid försäljning av värdepapper skall göras direkt vid försäljningen av värdepapperet bör utredas ytterligare. - Utredningsbetänkandet kommer att bli föremål för remissbehandling. Enligt utskottets mening är de aktuella motionsspörsmålen angelägna och lagstiftningen måste oundgängligen skydda barn från att utnyttjas ekonomiskt och hamna i skuldfällor. Utskottet välkomnar de ovan redovisade förordningsändringarna. Härigenom får överförmyndarna bättre förutsättningar för sin tillsyn. Enligt utskottet är det särskilt tillfredsställande att kronofogdemyndigheternas underrättelseskyldighet inte begränsats till fordonsrelaterade skulder utan att den omfattar alla typer av skulder. Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare har i sitt betänkande övervägt olika frågor om barns skuldsättning och, såvitt gäller barns fordonsrelaterade skulder, lämnat förslag om en brukarregistrering. Utskottet kan inte finna annat än att utredningsförslagen är i överensstämmelse med intentionen i förevarande motioner. Som tidigare redovisats kommer utredningsbetänkandet att bli föremål för vidare beredning inom . Utskottet utgår från att regeringen inom ramen för detta arbete gör en heltäckande översyn av problematiken med skuldsatta barn. Med det anförda anser utskottet att det inte finns anledning att nu föreslå någon åtgärd från med anledning av motionerna. bör således avslå motionerna L215, L277 yrkande 5, L343, L349, L366 och L378. Utskottet kommer dock att med stort intresse följa den fortsatta beredningen av utredningsbetänkandet. Underårigas möjligheter att driva rörelse Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om underårigas möjligheter att driva rörelse. Regler om underårigs omyndighet finns i 9 kap. . Den som är (underårig) är omyndig och får inte själv råda över sin egendom eller åta sig förbindelser i vidare mån än vad som följer av vad som skall gälla på grund av villkor eller andra bestämmelser (1 §). Enligt 13 kap. 13 § första stycket får föräldrar inte låta den som är att driva rörelse. Av andra stycket följer att om den omyndige har fyllt får föräldrarna endast med överförmyndarens samtycke låta honom eller henne driva en rörelse som medför bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen (1999:1078). Utan överförmyndarens samtycke får föräldrarna inte själva driva en sådan rörelse för den omyndiges räkning. Samtycke får lämnas endast om den omyndiges ekonomiska och personliga förhållanden är sådana att det med beaktande av rörelsens art är lämpligt att samtycke ges. Om en omyndig har tillstånd att driva en rörelse, får han ingå de rättshandlingar som faller inom området för rörelsen. Vissa undantag finns dock. Den omyndige får inte ens inom ramen för rörelsen utan överförmyndarens samtycke förfoga över fast egendom eller tomträtt. och (båda m) anför i motion L280 att måste få fler unga företagare som är villiga att ta över befintliga företag och starta nya. Det är viktigt att göra det enklare för unga att starta och driva företag. Motionärerna anser därför att kravet i på överförmyndarens samtycke till att en underårig driver rörelse bör tas bort. I motionen begärs ett tillkännagivande med detta innehåll. Utskottet vill erinra om att de begränsningar som ställs upp i för underårigas möjligheter att driva rörelse tillkommit för att skydda den underårige, och utskottet kan inte finna annat än att nuvarande ordning är ändamålsenlig utifrån ett barnperspektiv. I sammanhanget bör vidare pekas på att regeringen i proposition 2004/05:2 Makt att bestämma - rätt till välfärd redovisat olika insatser för ökat entreprenörskap och företagande bland ungdomar. har inte haft något att erinra mot regeringens förslag (bet. 2004/05:KrU2, rskr. Vidare kan nämnas att Verket för näringslivsutveckling () fått i uppdrag av regeringen att genomföra ett treårigt nationellt program för att öka intresset för entreprenörskap bland ungdomar. Första året, , anslås . Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion L280. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om myndighetsåldern. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstagande från sida. Jämför särskilt yttrande 14 (v). I motion L319 begär och (båda s) ett tillkännagivande om att myndighetsåldern skall följa kalenderåret i stället för födelsedatumet. Enligt motionärerna bör lagen ändras så att alla ungdomar i en och samma årskull blir myndiga det kalenderår de fyller . Ett liknande motionsyrkande har avstyrkts av utskottet vid ett flertal tillfällen, i sitt av godkända betänkande 2003/04:LU11. Utskottet är liksom inte berett att förorda någon ändring i regler om myndighetsåldern och föreslår därför att motion L319 avslås. I sammanhanget bör nämnas att regeringen har tillkallat en parlamentarisk kommitté med uppdrag att utreda en sammanhållen diskrimineringslagstiftning (dir. 2002:11 och 2003:69). Kommittén skall behandla frågor om bl.a. diskriminering på grund av ålder. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . Talerätt i mål om hävande av faderskap Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller talerätt i mål om hävande av faderskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden från sida. Jämför reservation 13 (m, fp, kd, c). I motion L205 föreslår de () ett tillkännagivande om att såväl efterlevande maka som mannens arvingar bör ha talerätt i mål om hävande av faderskap. m.fl. (fp) begär i motion L293 att regeringen låter utreda frågan om talerätt i mål om faderskap (yrkande 12). m.fl. (kd, m, c, mp) förordar i motion L350 ett tillkännagivande om en översyn av rättsläget och praxis rörande talerätt vid hävande av faderskap. Utskottet har behandlat motionsyrkanden med samma innebörd som de nu aktuella. När frågan behandlades av utskottet hade utskottet, i sitt av godkända betänkande 1997/98:LU10, inte någon annan uppfattning än motionärerna vad gäller vikten av att ingen felaktigt förklaras vara far. Utskottet anförde bl.a. att det givetvis ligger i såväl mödrars som barns intresse att faderskap blir riktigt fastställda. När det gäller hävande av faderskap anförde utskottet att reglerna generellt sett måste bygga på tillfredsställande avvägningar mellan de olika intressen som gör sig gällande och att bestämmelserna i hög grad bör präglas av hänsynen till barnets bästa. Utskottet ansåg vidare att de motiv som ligger till grund för nuvarande regler alltjämt har giltighet och att några vägande skäl för att utvidga talerätten för mannens änka och arvingar enligt utskottets mening inte hade framkommit. Därutöver anförde utskottet att en utvidgning av talerätten för änkan och arvingarna inte torde kunna motiveras utifrån principen om barnets bästa. Därefter har utskottet vid ett flertal tillfällen, , med hänvisning till utskottets tidigare ställningstaganden i saken avstyrkt motionsyrkanden med samma inriktning som de nu aktuella (bet. 1999/2000:LU15, 2001/02:LU15, 2001/02:LU9, 2002/03:LU10 och 2003/04:LU11). När nu utskottet än en gång har att pröva frågor om talerätt i mål om hävande av faderskap vidhåller utskottet alltjämt sina tidigare ställningstaganden. Utskottet anser således inte heller nu att det finns skäl att utvidga möjligheterna för arvingar att väcka talan om hävande av faderskap. bör därför avslå motionerna L205, L293 yrkande 12 och L350. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som behandlar utredningar om faderskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden från sida. Jämför reservation 14 (v) och särskilt yttrande 15 (fp). () begär i motion L223 att regeringen lägger fram förslag som innebär att fastställandet av faderskap när föräldrarna inte är gifta förenklas. Enligt motionärerna bör föräldrarna redan på sjukhuset eller i samband med de första kontakterna med kunna underteckna en försäkran om faderskap. Ytterligare ett alternativ kan vara att föräldrarna gemensamt anmäler faderskapet till folkbokföringsregistret. Utskottet har , , avstyrkt motioner liknande den nu aktuella och därvid konstaterat att den nuvarande ordningen ger betryggande garantier för att det verkligen är den biologiske fadern och inte någon annan som fastställs som far till ett barn (se bl.a. bet. 1988/89:LU33, 1990/91:LU13, 1992/93:LU22, 2001/02:LU9 och 2003/04:LU11). Risdagen har vid samtliga tillfällen följt utskottet. Utskottet anser inte att det finns skäl för att frångå sitt tidigare ställningstagande, och utskottet föreslår således att avslår motion L223. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller adoptionslagstiftningen. Utskottet hänvisar bl.a. till tidigare ställningstaganden från sida. Jämför reservationerna 15 (m), 16 (fp), 17 (v) och 18 (c). Bestämmelser om adoption finns i 4 kap. . En adoption innebär att barnet i rättsligt hänseende betraktas som adoptantens barn och inte som barn till sina biologiska föräldrar. Genom adoptionen övergår vårdnaden om barnet och skyldigheten att försörja det till adoptanten. Beslut om tillstånd till adoption fattas av allmän domstol. Endast makar och registrerade partner får adoptera gemensamt. En i utlandet beslutad adoption är i många fall gällande i utan att ytterligare beslut behöver fattas. Enligt 3 § lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption är beslut om adoption som fattats i främmande stat gällande här i landet om adoptanten eller adoptanterna var medborgare eller hade hemvist i den främmande staten. Adoptioner beslutade i ett land som anslutit sig till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner gäller i utan ytterligare beslut. Enligt förordningen (1931:429) om internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap är ett adoptionsbeslut som meddelats i något av de nordiska länderna gällande i utan ytterligare beslut om adoptanten är nordisk medborgare med hemvist i en nordisk stat och adoptivbarnet är nordisk medborgare. När en underårig med hemvist utomlands skall adopteras av någon eller några med hemvist i gäller lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling. Den eller de som vill adoptera ett barn från utlandet skall anlita en sammanslutning som har godkänts av Myndigheten för internationella adoptionsfrågor. I en del fall godkänner Myndigheten för internationella adoptionsfrågor att ett utländskt adoptionsbeslut skall gälla här. När ett utländskt adoptionsbeslut inte har samma rättsverkningar som i , t.ex. när adoptionen kan hävas, fullföljs förfarandet normalt med ett adoptionsbeslut av domstol i . Ett sådant beslut behövs också om det inte fattats något beslut om adoption i ursprungslandet. I motion L230 påpekar och (båda m) att för att få adoptera krävs bl.a. genomgripande undersökningar från . När tillstånd att adoptera slutligen ges har processen ofta pågått . För många föräldrar kvarstår ytterligare en prövning innan adoptionen slutligen godkänns. Det är den prövning som tingsrätten gör sedan barnet kommit till . Enligt motionärerna är det orimligt att det tar så för en adoption att bli klar. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet härmed. begär i motion L300 att regeringen lägger fram förslag som innebär en skyldighet för föräldrarna till ett adopterat barn att upplysa barnet om dess ursprung (yrkande 1). m.fl. (fp) föreslår i motion L293 ett tillkännagivande om att regeringen bör se över gällande adoptionslagstiftning (yrkande 13). I motion L334 begär och (båda c) att regeringen skall lägga fram förslag till ändringar i som innebär att sammanboende tillåts adoptera på samma villkor som äkta makar och registrerade partner. Inledningsvis vill utskottet erinra om att beslutat ändringar i bl.a. lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling i syfte att stärka barnets rätt i adoptionsprocessen. Lagändringarna har trätt i kraft (prop. 2003/04:131, bet. SoU3, rskr. Vad först gäller motion L230 kan utskottet ha en viss förståelse för att blivande adoptionsföräldrar i de fall en internationell adoption måste föregås av ett domstolsbeslut kan uppleva adoptionsprocessen som väl lång. Gällande ordning har emellertid tillkommit i syfte att skydda såväl barnet som adoptivföräldrarna mot att adoptionen i efterhand kan hävas. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd från med anledning av motion L230, varför den bör avslås. Beträffande frågan i motion L300 om att i införa en bestämmelse som ålägger adoptivföräldrarna att upplysa ett adopterat barn om sitt ursprung kan utskottet konstatera att frågan övervägts i departementspromemorian (Ds 2001:53) Föräldrars samtycke till adoption m.m. I departementspromemorian föreslås att en sådan bestämmelse bör införas. Vidare bör nämnas att regeringen i proposition 2003/04:131 Internationella adoptionsfrågor gör bedömningen att det är angeläget att och adoptionssammanslutningarna bistår adopterade i frågor som rör uppgifter om deras ursprung. I propositionen redovisas även att frågan om att i införa en bestämmelse som ålägger adoptivföräldrarna att informera barnet om att det är adopterat bereds inom . Enligt utskottets mening bör resultatet av den pågående beredningen av frågan inom avvaktas. Motion L300 bör således avslås. Vad slutligen gäller övriga motioner har utskottet behandlat liknande motionsyrkanden i betänkande 2003/04:LU11. Utskottet hänvisade till att utskottet tidigare inte motsatt sig en genomlysning av adoptionsinstitutet utifrån de synpunkter som framfördes i de då aktuella motionerna, men att resultatet av en aviserad uppföljning av den nya lagstiftningen om partnerskap och adoption borde avvaktas innan ställning togs till omfattningen och djupet av den mera allmänna översynen som motionärerna önskar få till stånd (prop. 2001/02:123, bet. för internationella adoptionsfrågor, numera Myndigheten för internationella adoptionsfrågor, fick i sitt regleringsbrev för i uppdrag att kontinuerligt följa effekterna av den nya lagstiftningen om partnerskap och adoption och att lämna en första rapport till regeringen om ursprungsländernas reaktioner och utvecklingen när det gäller adoptionsverksamheten. Myndigheten har överlämnat en första rapport till regeringen om effekter av den nya lagstiftningen. Utskottet anser alltjämt att resultatet av det arbete som regeringen aviserade bör avvaktas innan ställning tas till omfattningen och djupet av den mera allmänna översyn av adoptionslagstiftningen som enligt motionärernas uppfattning bör göras. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns skäl att nu föreslå någon åtgärd från med anledning av motionerna. bör således avslå motionerna L293 yrkande 13 och L334. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör olika frågor om assisterad befruktning. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. Jämför reservationerna 19 (m, fp, c), 20 (v) och 21 (kd). Assisterad befruktning är ett samlingsnamn för de olika behandlingsmetoder som finns att sammanföra spermier och ägg i syfte att hjälpa par att få barn. Assisterad befruktning kan utföras i form av insemination av spermier i en kvinnas kropp eller in vitro-fertilisering, dvs. Befruktningar enligt lagen (1984:1140) om insemination och lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen får bara utföras om kvinnan är gift eller sambo med en man. Det krävs skriftligt samtycke av mannen. En insemination får ske med sperma antingen från kvinnans make eller sambo eller från en spermagivare (givarinsemination). Givarinsemination kan bli aktuell t.ex. när mannens sädesceller är av sådan kvalitet att befruktning är osannolik. Givarinsemination får utföras endast vid offentligt finansierade sjukhus under överinseende av en läkare med specialistkompetens i gynekologi och obstetrik. Det finns alltså inga möjligheter för privata vårdgivare att utföra sådana åtgärder. Vid befruktning utanför kroppen kan det ägg som befruktas vara kvinnans eget eller komma från en annan kvinna (äggdonation). Om ägget är kvinnans eget, får det befruktas av en givares spermier. Både ägg och spermier får inte komma från givare. Befruktning av ägg från en kvinna i vars kropp ägget skall införas med spermier från kvinnans make eller sambo får inte utföras utan tillstånd annat än vid offentligt finansierade sjukhus. Befruktning utanför kroppen där ägg eller spermier kommer från en givare får endast göras vid universitetssjukhus. Före en sperma- eller äggdonation skall den behandlande läkaren pröva om det är lämpligt att donationen sker med hänsyn till parets medicinska, psykologiska och sociala förhållanden. Befruktningen får utföras bara när det kan antas att barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Läkaren väljer ägg eller sperma från en lämplig givare. Uppgifterna om givaren antecknas i en särskild journal, som skall bevaras . Ett barn som har kommit till genom assisterad befruktning har rätt att, om det har uppnått tillräcklig mognad, få del av de uppgifter om givaren som har antecknats i journalen. är skyldig att på begäran biträda barnet med att skaffa fram dessa uppgifter. Det är bara barnet som kan få ut uppgifterna om givaren. Även om barnet är , får uppgifterna alltså inte lämnas ut på begäran av vårdnadshavarna. kan dock få ut uppgifterna om barnet har vänt sig till få hjälp. Det blir i ett sådant fall socialnämndens sak att bedöma det underåriga barnets mognad. m.fl. (fp) begär i motion L295 att kvinnor i samkönade relationer skall få tillgång till assisterad befruktning vid allmänt sjukhus (yrkande 4). Liknande krav framställs i motion U257 av m.fl. (v) (yrkande 21), L234 av och (båda m), L266 av m.fl. (v) (yrkande 1) och So604 av m.fl. (c) (yrkande 4). I motion L362 begär m.fl. (v, fp, c, mp) att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning om assisterad befruktning för lesbiska och bisexuella kvinnor (yrkande 1). I motion L266 yrkar m.fl. (v) att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning som innebär att en moderskapspresumtion skall gälla i de fall där en lesbisk kvinna som lever i registrerat partnerskap genomgår assisterad befruktning såväl vid allmänt sjukhus (yrkande 2) som utanför allmänt sjukhus (yrkande 3). Därutöver yrkar motionärerna att regeringen skall lägga fram förslag till lagstiftning som innebär att en kvinna som är sambo med den kvinna som genomgår assisterad befruktning vid eller utanför allmänt sjukhus får möjlighet att bekräfta moderskapet till barnet (yrkande 4). Enligt motionärerna bör regeringen också lägga fram lagstiftning som innebär att ett par får en uttrycklig rätt att välja en donator för assisterad befruktning (yrkande 5), att den man som donerat sin sperma för assisterad befruktning av en kvinna får möjlighet att bekräfta faderskapet till barnet (yrkande 6) samt att lesbiska kvinnor får rätt till vård inom samma prioriteringsgrupp som heterosexuella kvinnor vid behandling av ofrivillig barnlöshet (yrkande 7). m.fl. (v) begär i motion L300 att regeringen skall lägga fram förslag till en lagstiftning som innebär en skyldighet för föräldrarna till ett barn som tillkommit genom assisterad befruktning att upplysa barnet om dess ursprung (yrkande 2). () anser i motion L320 att lagstiftningen bör ändras så att lesbiska kvinnor får möjlighet att prövas för insemination på svenska sjukhus och att ta emot donerade ägg. I motionen yrkas ett tillkännagivande med detta innehåll. m.fl. (v) föreslår i motion So521 att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen och annan relevant lagstiftning i syfte att ge lesbiska kvinnor möjlighet att få tillgång till behandling med donerade ägg (yrkande 1). Frågan om lesbiska par bör få tillgång till assisterad befruktning är föremål för överväganden inom . Enligt vad utskottet erfarit från är en proposition planerad att avlämnas till . Enligt utskottets mening bör resultatet av det pågående beredningsarbetet inte föregripas genom någon åtgärd från . bör således avslå motionerna L234, L266 yrkandena 1-7, L295 yrkande 4, L300 yrkande 2, L320, L362 yrkande 1, U257 yrkande 21, So521 yrkande 1 och So604 yrkande 4. Hänsynen till barnets bästa, punkt 1 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om hänsynen till barnets bästa. Därmed bifaller motion 2004/05:L293 yrkandena 3-5 och 10, bifaller delvis motionerna 2004/05:L253, 2004/05:L264 och 2004/05:L364 samt avslår motion 2004/05:A321 yrkande 9. Liksom motionärerna i motion L293 anser vi att det vore önskvärt med en tydligare lagstiftning beträffande vad som skall anses vara till barnets bästa. Det är dock av stor vikt att denna lagstiftning inte blir så specifik att den äventyrar en individuell lösning för varje barn eller blir så generell att den blir meningslös och svårtolkad. Enligt vår mening finns det anledning att pröva behovet av en särskild barnbalk som kan säkerställa att efterlevs på ett mer naturligt sätt i den svenska myndighetsutövningen. Vidare anser vi att det är nödvändigt att den förälder som barnet varaktigt bor med ensam kan fatta beslut i frågor som har betydelse för omvårdnaden om barnet. Föräldrarnas oenighet får inte hindra att för barnet nödvändiga åtgärder kommer till stånd. Det får ankomma på regeringen att utforma erforderliga lagförslag. Vad som anförts ovan bör , med bifall till motion L293 yrkandena 3-5 och 10, delvis bifall till motionerna L253, L264 och L364 samt med avslag på motion A321 yrkande 9, som sin mening ge regeringen till känna. Hänsynen till barnets bästa, punkt 1 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om hänsynen till barnets bästa. Därmed bifaller motionerna 2004/05:L264 och 2004/05:L293 yrkande 4, bifaller delvis motion 2004/05:L253 och avslår motionerna 2004/05:L293 yrkandena 3, 5 och 10, 2004/05:L364 och 2004/05:A321 yrkande 9. Jag anser liksom motionärerna bakom motion L264 och L293 yrkande 4 att det nu är hög tid att införa en barnbalk. Trots det lagstiftningsarbete som har bedrivits under saknas alltjämt ett samlat regelsystem där barnets rätt står i fokus. I stället sätter lagstiftningen fortfarande föräldrarätten främst, vilket redan framgår av namnet på det centrala regelverket på området, . I likhet med motionärerna anser jag att all relevant lagstiftning som rör barn skall samlas i en särskild barnbalk där barnets rätt sätts främst. Mot denna bakgrund anser jag att regeringen bör återkomma till med förslag om införande av en barnbalk. Vad som anförts ovan bör , med bifall till motionerna L264 och L293 yrkande 4, med delvis bifall till motion L253 samt med avslag på motionerna L293 yrkandena 3, 5 och 10, L364 och A321 yrkande 9, som sin mening ge regeringen till känna. Fler än två vårdnadshavare, punkt 4 (v) av ().