bet · GS01USOU1 · 2005-03-10 00:00:00 — [21] Utskottet förutsätter att regeringenoch dess representanter också i direkta samtal medorganisationens nytillträdda chef och andrarepresentanter för tar upp dessa frågor.Sammansatta utskottet konstaterar attutrikesutskottet i tidigare betänkanden (t.ex. bet.2003/04:UU3 och bet. 2002/03:UU4) särskiltuppmärksammat frågor rörande barn och hiv/aids.Sammansatta utskottet understryker vikten av attflickor och pojkar, genom adekvat skolundervisning,satsningar på läs- och skrivkunnighet, informationom sex och samlevnad och hur man skyddar sig, självaengageras i det förebyggande arbetet och inte minsti arbetet med att öka användningen av kondomer.Mot bakgrund av en ökad tillgång på billigarebromsmediciner finns vidare anledning att iutvecklingen finna en rimlig balans mellan detförebyggande arbetet och vård och behandling.Sverige stöder t.ex. "3 by 5"-initiativet[22], somstartades av WHO och och syftar till att tremiljoner människor vid utgången av skall fåbehandling med bromsmediciner. Utskottet kankonstatera att hiv/aids är ett utvecklingsproblemsom kräver ett brett angreppssätt och åtgärder somtar fasta på såväl förebyggande arbete som vård,behandling och lindring av följderna för denenskilde och samhället som helhet. Det förebyggandearbetet förblir viktigt. Ökad öppenhet, delaktighetoch jämställdhet är avgörande för att hindraspridningen. Varje länk i kedjan av de åtgärder somkrävs för att hindra spridningen och lindraeffekterna av hiv/aids måste förstärkas, från detförebyggande arbetet till vård och behandling,tillgång till läkemedel, forskning och framtagandeav vaccin.Ett samarbete är inte bara nödvändigt påinternationell nivå utan också mellan människor i dedrabbade länderna. Att engagera och involveramänniskor som lever med hiv/aids, och andra berördamänniskor, grupper och organisationer i samhället,är av stor vikt. I arbetet att skapa sådanaeffektiva nätverk kan kyrkor och religiösa samfundspela en viktig roll genom den möjlighet dessa haratt, bl.a. som auktoritativa kunskapsförmedlare, nåut till lokalbefolkningen i många drabbadesamhällen. Det handlar såväl om vård och behandlingsom om information och förebyggande arbete i ettbrett perspektiv.Utskottet konstaterar vidare att det också finnspositiva exempel där den negativa utvecklingenkunnat vändas, t.ex. i som tidigare bedrev enmålmedveten politik kring bl.a. det hivpreventivaarbetet, enskilda organisationers roll och ansvarsamt det politiska ledarskapets ansvar attuppmärksamma och erkänna problematiken. Utskottetkonstaterar dock att det i finns olikasignaler som pekar i en riktning sominger oro.Utskottet konstaterar i detta sammanhang vikten avatt hiv/aids-problematiken erkänns och uppmärksammasfrån det politiska ledarskapet i drabbade länder.Trots att många afrikanska ledare lyckats höja detallmänna medvetandet om hiv/aids och hur sjukdomenkan undvikas, återstår, enligt utskottetsförmenande, mycket att göra i många länder. I vissafall har det kunnat iakttas en negativutveckling i denna del. Som på i illustreraromges hiv/aids-problematiken alltjämt av tabun,likgiltighet och fördomar.Utskottet ser med tillfredsställelse på attSverige i det internationella arbetet driveruppfattningen att sjukdomens allvarliga följdermåste vara styrande för arbetet mot hiv/aids.Skillnader i kultur, religion och människosyn fårdärför inte lägga hinder i vägen för ett effektivtarbete. Det är utskottets uppfattning att varjeenskilt land har ett eget ansvar att förebygga ochhindra spridningen av hiv/aids och hantera följdernaav hivepidemin. Enligt utskottets mening bör Sverigei sin dialog med samarbetsländerna inomutvecklingssamarbetet särskilt stödja drabbadeländers eget arbete med att uppfylla de åtagandensom de gjort i internationella sammanhang vad gällerbekämpning av sjukdomen, t.ex. vid FN-konferensernai och och vid den särskilda sessionenom hiv/aids i . Det är vidareangeläget att drabbade länder i sina egnafattigdomsstrategier implementerar nationellahivprogram och inte ser hiv/aids som en separatfråga. Utskottet förutsätter att regeringen aktivtverkar för detta.Den av Sida utarbetade hiv/aids-strategin Attinvestera för framtida generation är ettarbetsverktyg för insatser inom alla sektorer och ialla samarbetsländer. Strategin lyfter fram olikatyper av insatser som anses nödvändiga i kampen mothiv/aids. Det handlar t.ex. om att öka det politiskaansvaret, bygga ut effektiva hälsosystem, fortsättapreventionsarbetet, ge stöd till smittade ochdrabbade samt planera och hålla beredskap inom allasektorer för att hantera konsekvenserna av epidemin.I takt med spridningen av hiv ställs hälsovårdensresurser i utvecklingsländerna inför storautmaningar. Utskottet kan konstatera att ett mycketviktigt inslag i svenskt utvecklingssamarbete gälleruppbyggnaden av hälsosystem.Utskottet anser att arbetet mot hiv/aids måste haen bred ansats, från det avgörande förebyggandearbetet för att helt hejda spridning av hiv-viruset till insatser för vård och behandling,inklusive tillgång till mediciner till rimligkostnad. Utskottet anser också att stöd tillforskning är avgörande. Framgång i arbetet mothiv/aids kräver också en beredvillighet att stå försvenska värderingar och ståndpunkter, såväl isamtalen med utvecklingspartner som med andra länderoch aktörer i världen.Insatser mot hiv/aids handlar om mer än endast detdirekta arbetet mot epidemin. Flera andra åtgärderav indirekt natur har stor betydelse för dettaarbete. Att stärka infrastrukturen och hälsosystemeni fattiga länder tillhör dessa viktiga uppgifter.Ett fungerande hälsosystem har flera positivaeffekter också för andra sjukdomar. Även åtgärderför att öka andelen flickor och pojkar som går iskolan bidrar i arbetet mot hiv/aids-epideminsnegativa följder. Ökad uppmärksamhet bör riktas motdet faktum att flickor i mindre utsträckning änpojkar erbjuds skolundervisning. Även insatser förförbättrad livsmedelsförsörjning kan ha positivaeffekter genom att för hivsmittade personer skjutaupp insjuknandet i aids. Med den komplexa bild somfinns kring direkta och indirekta insatser med endirekt bäring på hiv/aids-situationen i ett land ärdet därför svårt att räkna i procenttal hur mycketpengar som går till hiv/aids, smittskydd eller SRHReller liknande. har utskottet kunnatinhämta att av Sidas anslag går till detdirekta arbetet mot hiv/aids och till helaSRHR-området. Till detta kommer hiv-/aids-relateradekomponenter i annat stöd. Utskottet noterar att detsvenska utvecklingssamarbetet i hög grad är inriktatpå arbetet mot hiv/aids i de länder som är hårdastdrabbade av sjukdomen.Det krävs stora internationella insatser för attminska effekterna av hiv/aids. Även om allt störremedel har ställts till förfogande är behoven långtifrån fyllda. Den största internationella satsningenär den globala fond som bildats för de tresjukdomarna hiv/aids, malaria och tuberkulos.Sverige har under 2002-2004 bidragit med 616miljoner kronor till Globala fonden mot aids, tbcoch malaria. En stor utmaning är att samordnaoffentliga, privata, nationella och internationellaresurser. Först när denna samordning sker i deenskilda länderna kan nödvändig effektivitet uppnås.FN har en central roll genom och de speciellahiv/aids-representanter som FN utsett för olikaregioner. WHO:s kompetens på området är av fortsattstor betydelse. Även inom EU har hiv/aids fåttstörre uppmärksamhet både politiskt och genom desatsningar som görs genom gemenskapensutvecklingssamarbete. Inom WTO har EU arbetatintensivt för att skall få förbättradtillgång till läkemedel.Utskottet noterar att hiv/aids-epidemin kommer attutgöra ett viktigt tema på Interparlamentariskaunionens (IPU) konferens i i april 2005.Sammansatta utskottets betänkande kan vara ettvärdefullt underlag för den svenska delegationensarbete inför och under konferensen. Utskottet anserdet värdefullt med ett interparlamentarisktsamarbete i dessa frågor. I genomförandet av demånga långtgående och viktiga förslag som t.ex.arbetats fram på toppmöten och FN-konferenser har,enligt utskottets mening, nationella parlament ochparlamentariker en viktig uppgift. Ett viktigtsamarbete finns också mellan ,Östersjöstaterna och nordvästra . Nationellaparlamentariker utgör den direkta länken mellanväljarna och dem som på olika nivåer - lokalt,regionalt, nationellt och internationellt - har attsvara för genomförandearbetet. Kontakter genom t.ex.IPU ger också möjlighet att, som tidigare ibetänkandet betonats, lyfta fram behovet av atthiv/aids-problematiken erkänns och uppmärksammasfrån det politiska ledarskapet i drabbade länder.Internationellt samarbete kan också bidra till attminska riskerna för att skillnader i kultur,religion och människosyn hindrar ett effektivtarbete.ForskningUtskottet noterar att en konferens med inriktning påbl.a. forskning om hivvaccin och mikrobicider höllsi . Utskottet anser att Europeiskaunionen har ett ansvar för frågan hur resurser kanfrigöras för att stimulera ytterligare forskning ombl.a. vaccin mot hiv, mikrobicider och antiviralamedel. Utskottet förutsätter att regeringen inomEuropeiska unionen aktivt verkar för en ökadsamordning av forskning och forskningsresurser inomområdet.Det kan också särskilt framhållas, menarutskottet, att svensk forskning inom området ärinternationellt erkänd. Det gäller såväl specifikmedicinsk forskning om hiv/aids och andra allvarligasjukdomar som forskning om internationell hälsa ochutveckling. Utskottet konstaterar att därmedhar goda förutsättningar att bidra till attkunskaper och erfarenheter inom området fårinternationell spridning.TuberkulosVärldens fattigaste drabbas, utöver aids, även hårtav andra sjukdomar som malaria, tuberkulos ochmässling. Utskottet anser att det är mycketangeläget att stärka det förebyggande arbetet vadgäller dessa sjukdomar och att visar gottföredöme i synnerhet med vaccinationsprogram förmässling. Ett led är att göra de vaccin som finnsmot sjukdomarna tillgängliga för alla ochupprätthålla fortsatt vaccinering i framtiden.EU har en handlingsplan för tidsperioden 2001-2006om påskyndade insatser mot hiv/aids, malaria ochtuberkulos som ett led i fattigdomsbekämpningen.Den största internationella satsningen för attbekämpa de tre sjukdomarna (hiv/aids, malaria ochtuberkulos) är den globala fonden mot aids,tuberkulos och malaria. Europeiska unionenmedverkade vid fondens inrättande och är, genomkommissionen och de 25 medlemsländerna, ocksåfondens största givare med mer än hälften av deutlovade bidragen . har under2002-2004 bidragit med 616 miljoner kronor.Inom () har detpåbörjats ett arbete med att revidera detinternationella hälsoreglementet, i syfte att skapaett globalt instrument för att hantera allvarligahot mot hälsan och för att få till stånd etteffektivare rapporteringssystem. Det internationella hälsoreglementetomfattar enbart gula febern, kolera,pest och i någon mån malaria. De senaste årenshändelser, bland annat utbrottet av sars,diskussionerna kring möjlig användning av biologiskastridsmedel och farhågorna för att eninfluensapandemi skall bryta ut, visar tydligt attdet finns ett behov av att se över de globalainstrumenten för att förebygga och hantera denna typav förhållanden. Det internationella samarbetet haräven ökat för att utrota polio och att begränsamalaria och tuberkulos.Världshälsoorganisationen har i januari 2004presenterat en plan för ett utvidgat samarbetemellan nationella tuberkulos- och hiv/aids-program.Det svenska är involverat i framtagandeav grundläggande standarder för läkemedel mothiv/aids, tuberkulos (TBC) och malaria.Influensaepidemier i och ivärldenUtskottet konstaterar att influensa är en avde sjukdomar som utgör ett uppenbart hot motfolkhälsan både globalt och i . En pandemiskulle globalt kunna medföra stora humanitärapåfrestningar med problem att upprätthållafungerande utbildning, hälsovård och säkerhet.Influensa kan yttra sig på flera olika sätt ochmåste därför mötas med olika strategier. Utskottetkan välkomna att , i samarbete medandra statliga myndigheter, har arbetat fram enhandlingsplan i syfte att ytterligare förbättra densvenska beredskapen för en världsomfattandeinfluensapandemi och i handlingsplanen beskriva huren sådan kan hanteras av olika delar av samhället.För de årliga influensaepidemierna är arbetetinriktat på att vaccinera de mest utsatta grupperna.Utskottet har kunnat inhämta att ett aktivt arbetebedrivs för att öka vaccinationsgraden i dessagrupper, som i förhållande till andra jämförbaraländer är förhållandevis låg.För den fågelinfluensa som finns i ärarbetet främst inriktat på internationellt samarbeteoch fokuserat dels på att hindra spridning tillfåglar i fler områden och länder, dels på att nogaövervaka de mänskliga fall som drabbas för att seförändringar som kan vara början till en spridningmellan människor. Dessutom finns sedan lång tidockså hotet om en ny influensapandemi, dvs. en snabbspridning över världen av en influensatyp somdrabbar stora delar av befolkningen. mening är detta en utmaning som kräver enmycket komplex beredskap där stora delar avsamhället kommer att vara inblandat.Socialstyrelsen arbetar med många olika aspekterpå influensahotet och har i samarbete medKrisberedskapsmyndigheten, ochLäkemedelsverket tagit fram enhandlingsplan för att förbättra beredskapen ochbeskriva hur en pandemi kan hanteras av olika delarav samhället. De övergripande målen för dennahandlingsplan har bl.a. varit att beskriva sätt attbegränsa effekterna av en pandemi, ge förslag påstrategier för att säkerställa tillgång till vaccinoch läkemedel under en pandemi, beskriva strategierför att handlägga de effekter en pandemi kan tänkasha på samhället, t.ex. när det gäller hur sjukvårdenkan utveckla en beredskap att ta hand om ett mycketstort antal sjuka. Även andra funktioner i samhälletmåste ha en beredskap att handlägga de effekter enpandemi kan ha på deras verksamhet i form av bristpå arbetskraft och förändrade krav på verksamheten.Handlingsplanen diskuterar också hur ett system föratt samordna arbetet mellan olika delar av samhälletunder en pågående pandemi kan etableras och hur ensnabb anpassning av motåtgärder efter nationella ochinternationella erfarenheter kan säkerställas.Handlingsplanen har, enligt ,arbetats fram och på flera områdenmåste arbetet fortsätta. Det gäller t.ex.möjligheterna att få tillgång till vaccin, utarbetastrategier för hur antivirala läkemedel kan användaspå bästa sätt m.m. Influensa är ett mycketföränderligt hot och ständig bevakning av deninternationella utvecklingen pågår för att anpassaden svenska beredskapen på bästa sätt. bedömning är det också troligt att storakrav kommer att ställas på god och relevantinformation i händelse av ett pandemiutbrott.Värdefulla erfarenheter bör i detta sammanhang kunnahämtas från hur det svenska samhället prövades isamband med flodvågskatastrofen i år 2004.Utskottet vill i detta sammanhang något kommenterade diskussioner som förts kring riskerna och hoten,med ett pandemiutbrott som drabbar såväl folkhälsanglobalt som i . Ett stort hot mot människorshälsa är inte fågelinfluensan i sig, utan risken attden skall ge upphov till en helt ny influensavariantmed förmåga till snabb global spridning blandmänniska. Vidare kan den oro, eller rent av panik,som larm om utbrott och liknande orsakar utgöraallvarliga hot mot samhällen. Det är således enansvarsfull uppgift att förmedla saklig och korrektinformation om utvecklingen i syfte att ökamedborgarnas kunskap och trygghet. Enligt utskottetsbedömning, och enligt vad utskottet underberedningen av ärendet inhämtat att berördamyndigheter anser, finns i den senaste tidenssvenska nyhetsrapportering tendenser tillöverdrifter och onyanserade resonemang om hotetsomfattning.Läkemedel mot virus kan användas dels sombehandling av redan insjuknade patienter, då man kanförkorta sjukdomstiden något och lindraföljdverkningarna, dels för att förebygga ettinsjuknande. I syfte att förebygga kan läkemedlent.ex. användas av dem som arbetar med att ta hand omfåglar med fågelinfluensa. Under en pandemi måstemålet vara att skydda dem som blir sjuka och harstor risk för allvarlig sjukdom, och för detta kanman innan vaccin finns använda antivirusmedicin.Vidare bör säkerställas att samhället kan fortsättafungera, vilket gör att man vill se till att intealla som har hand om viktiga verksamheter är sjukasamtidigt.En upplagring av mediciner hos enskilda människorkan leda till att de mest behövande blir utan vid eneventuell epidemi. I den av Socialstyrelsenpresenterade handlingsplanen föreslås i stället ettnationellt lager av antivirala medel som lindrarsymtomen vid influensa. Enligt utskottets mening börenskilda individer inte behöva känna någon oro ellerpå egen hand behöva lagra mediciner. Det är istället angeläget att frågan om en eventuell lagringav mediciner främst överlåts på sjukvården ochsamhällets institutioner. Utskottet anser detangeläget att allmänheten får en saklig och korrektinformation i dessa frågor och bedömer att bl.a.Smittskyddsinstitutet och på sinahemsidor på Internet aktivt har kunnat bidra medsådan information.För inköp av läkemedel och vaccin har varjelandsting/region ett självständigt ansvar.Socialstyrelsen har i handlingsplanen förtresonemang om att en sådan decentraliserad ordningunder en pandemi skulle riskera att försämratillgången till vacciner och att skulle haen större möjlighet att vara med i fördelningen avett pandemiskt vaccin om en samordning avupphandlingen skedde. Enligt vad utskottet inhämtatsker ett beredningsarbete inomRegeringskansliet i denna del. Målsättningen måstefrämst vara att riskgrupper skyddas mot influensangenom vaccination. Enligt de uppgifter utskottetkunnat ta del av kan dock inget vaccin börjaframställas förrän man vet hur viruset ser ut,vilket man vet först när en epidemi brutit ut.Därefter tar det att framställavaccinet, och sedan ytterligare för fortsattproduktion och distribuering. I början av en epidemikan därför förutses en brist på vaccin, inte bara iSverige utan i hela världen. Av detta skäl och iväntan på att tillräckligt med vaccin producerasblir det således nödvändigt att göra enprioritering. Utskottet avstår från att hanågra detaljerade synpunkter på hur en sådanprioritering skulle kunna göras.Internationellt samarbeteEtt omfattande internationellt samarbete är av viktför att rätt hantera hiv/aids och andra globalasmittor som utgör allvarliga hot mot den globalafolkhälsan . Utskottet anser attt.ex. sars var ett exempel där internationelltsamarbete på bred front visat sig värdefullt. Pådryga lyckades forskarvärlden, i ettsamarbete som drevs av WHO, i detalj beskriva dennya sjukdomen, dess klinik, smittvägar ochepidemiologi samt identifiera ett helt nyttsmittämne. Också ett ökat samarbete på nationellnivå inom , inom ochmellan olika berörda myndigheter är av stor vikt.Sammansatta utskottet har tidigare i betänkandetlyft fram hur värdefullt interparlamentarisktsamarbete kan vara i dessa frågor. I genomförandetav de många långtgående och viktiga förslag somt.ex. arbetats fram på toppmöten och FN-konferenserhar, enligt utskottets mening, nationella parlamentoch parlamentariker en viktig uppgift. Nationellaparlamentariker utgör den direkta länken mellanväljarna och dem som på olika nivåer - lokalt,regionalt, nationellt och internationellt - har attsvara för genomförandearbetet.Mot bakgrund av det ovan anförda och med beaktandeav att många av de synpunkter som framförsmotionsledes får anses tillgodosedda finnerutskottet att motion 2004/05:U283 (kd) yrkande 4 ochmotion 2004/05:So539 (s) kan avstyrkas. **FOOTNOTES**[14]: Prop. 2004/05:1, utgiftsområde 9, anslag14:1, bet. 2004/05:SoU1. [15]: Jfr yttrande2004/05:SoU1y. [16]: Nationella kvalitetsgranskningar 1999,nr. [17]: Sex- och samlevnadsundervisning i landetslärarutbildningar. Intervjuer med skolledningaroch lärarkandidater 1996. [18]: Prop. 1987/88:79; bet. 1987/88:SoU10;prop. 2002/03:35; bet. 2002/03:SoU7. [19]: Punkterna 5-7 i rapportens förslag. [20]: SRHR står för Sexuell och reproduktivhälsa och rättigheter. [21]: Svar på frågorna 2004/05:831 om uppdrag ochsexualupplysning och 852 om arbete i . [22]: "3 by 5"-initiativet står för "Treat Three MillionPeople Living With HIV/AIDS by 2005".BilagaFörteckning över behandlade förslagMotioner från allmänna motionstiden2004/05:U283 av m.fl. (kd):4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att börinitiera, nationellt och inom ramen för detinternationella samfundet, särskilda satsningaroch upprättandet av nationella handlingsprogramför att förbättra situationen för barn drabbade avaids.2004/05:So539 av m.fl. (s):tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en ny hivpolitik.MotionernaI kommittémotion 2004/05:U283(kd) yrkande 4, anförs att , nationellt ochinom ramen för det internationella samfundet, börinitiera särskilda satsningar och upprättande avnationella handlingsprogram för att förbättrasituationen för barn drabbade av aids. I denenskilda motionen 2004/05:So539 (s) begärs att en nyhivpolitik formuleras. Motionärerna anser bl.a. attpreventionsarbetet måste sättas i fokus i dennapolitik och att politiken måste ta sikte på att ökainformationen till riskgrupperna och till ungdomar.Motionärerna pekar vidare på svårigheten att nåolika grupper, t.ex. invandrare. I motionen lyftsockså frivilligorganisationernas centrala roll framför att nå specifika målgrupper, även omFolkhälsoinstitutet fortfarande bör vara en viktigaktör bland flera som även fortsättningsvis börarbeta med hiv- och aidsfrågor. Dessutom behövsmetodutveckling baserad på modern internationellforskning för att utveckla arbetet medinformationskampanjer. **FOOTNOTES**[1]: Stiftelsen arbetarsedan 1986 förebyggande och stödjande med hiv ochaids genom utbildningsverksamhet, den nationellatelefonrådgivningen Aidsjouren samt stöd förhivpositiva, aidssjuka och närstående. Stiftelsenarbetar både nationellt och internationellt.Noaks Ark-föreningar finns också i , ,, , och . Noaks Ark-föreningarna i samarbetar i nätverketRiksförbundet ().BakgrundHiv/aidsEnligt [2] levde 39,4 miljoner personer medhiv/aids (varav 2,2 miljoner barn under 15år). [3] smittades 4,9 miljoner personermed hiv (640 000 barn ) och 3,1 miljonerpersoner dog av aids (510 000 barn ).Antalet personer som lever med hiv/aids har ökat ialla regioner, jämfört . Densnabbaste ökningen har skett i östra ,och . I östra är detKina som främst bidragit till den snabba ökningen,och i är det och Ryssland.Afrika söder om är fortfarande den värstdrabbade regionen. Nästan två tredjedelar av allasom lever med hiv/aids bor i söder om kvinnorna är andelen mer än tre fjärdedelar.Epidemin i söder om verkar allmänt hastabiliserats med en genomsnittlig förekomst av hivpå av befolkningen. Näst störst förekomst avhivsmittade finns i med i snitt 2 %smittade i fem av länderna.Spridningen av hivinfektion i har, i ettinternationellt perspektiv, kunnat hållas på en lågnivå. Antalet hivfall i ligger fortfarandelågt. Totalt har 6 305 personer anmälts som smittademed hivinfektion (4 586 män och 1 719kvinnor).Under de senaste två åren har dock den positivautvecklingen som innan präglade det tidigare upphört. Under det första halvåret 2004anmäldes 216 fall av hivinfektion (131 män och 85kvinnor), vilket är en ökning jämfört med samma tidår 2003. rapporterades129 heterosexuellt smittade (60 män och 69 kvinnor).En ökning ses framför allt bland personer somsmittats före ankomst till . Under det anmäldes 94 personer i denna grupp,jämfört med 41 fall/halvår den senastefemårsperioden.Antalet heterosexuellt smittade i samtbosatta i som smittats under utlandsvistelsehar varit relativt oförändrat med ca15 anmälda hivfall per grupp och halvår. Antaletanmälda fall av hiv där sex mellan män angivits somsmittväg har också legat relativt stabilt de senasteåren. anmäldes 37personer jämfört med i genomsnitt 31 fall/halvår densenaste femårsperioden. av dem uppgavatt de smittats i . Elva personer harsmittats via intravenöst missbruk. Sju av dem uppgeratt de smittats i .