bet · GS01AU6 · 2005-03-03 00:00:00 — Det övergripande målet förfolkhälsoarbetet är att skapasamhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkorför hela befolk-ningen.Ett av tio s.k. målområden för folkhälsan avserarbetsmiljön - ökad hälsa iarbetslivet.Folkhälsoinstitutet och har på uppdrag avregeringen ta-git fram ett underlag till en handlingsplan för goda matvanoroch ökad fysiskaktivitet i befolkningen, Så kan hälsan i främjas ochövervikt före-byggas - 79 samlade insatser för att vi ska äta bättre ochröra oss mer.Bland de 79 förslagen till insatser återfinns bl.a. följande:* Riktlinjer för maten på arbetsplatsen ska utarbetas,spridas och ut-värderas. ** Kriterier bör skapas för certifiering avhälsofrämjande arbetsplatserinkluderande kriterier för mat och fysisk aktivitet. ** Förslag bör utvecklas om hur praktiska ochteoretiska kunskaper ommat och fysisk aktivitet kan ingå som ett återkommande inslagi dearbetsmarknadspolitiska programmen. *Vid genomförandet av uppdraget har de båda ansvarigamyndigheterna sam-rått med bl.a. AV och . Uppdragetredovisades den 9 feb-ruari 2005.Med vad som anförts ovan om friskvård, raster ochmåltidspauser avstyrksmotionerna 2003/04:A266 (s), 2003/04:A320 (s), 2003/04:A326yrkandena 1och 2 (s), 2003/04:A367 (mp) och A232 yrkandena 1-3 (s).När det gäller krisstöd, vilket tas upp i motion2003/04:Sf355, ska det påarbetsplatserna finnas en beredskap för omhändertagande ochkrisstöd enligtAV:s föreskrifter Första hjälpen och krisstöd (AFS 1999:7).I föreskrifterna behandlas bl.a. information och stöd ochanpassning av ar-betsförhållandena till den enskilde arbetstagarensförutsättningar. Arbetsgiva-rens skyldighet att ha beredskap för omhändertagande äroberoende av ombehovet av krisstöd uppstått i eller utanför arbetet.Utskottet konstaterar att gällande regler om krisstöd intebara omfattar ar-betstagare inom den offentliga sektorn, vilket föreslagits iden aktuella motio-nen, utan alla arbetstagare. Motion 2003/04:Sf355 yrkande 1(s) avstyrks avutskottet.SkyddsombudsverksamhetFör arbetsmiljöarbetet på de enskilda arbetsplatserna ärsamverkan mellanparterna - centralt och lokalt - av avgörande betydelse.Utskottet har ovanredovisat bestämmelser i och om sådansamverkan.Skyddsombudens verksamhet är av stor vikt i insatserna fören bättre ar-betsmiljö och den bör därför tas till vara och utvecklas. Somframgår senare ibetänkandet har stödet via statsbudgeten till bl.a. regionalskyddsombuds-verksamhet ökat de senaste åren.Med anledning av krav på att skyddsombudensroll ska tyd-liggöras och att de inte bara ska bevaka fysiska risker villutskottet poängteraatt det sistnämnda framgår av 6 kap. 4 § AML därdet bl.a. sägsatt skyddsombud ska delta vid planering av nya eller ändradelokaler, anord-ningar, arbetsprocesser, arbetsmetoder och avarbetsorganisation liksom vidplanering av användning av ämnen som kan medföra ohälsa ellerolycksfall.Där anges också att skyddsombud ska delta vid upprättande avvissa hand-lingsplaner.När det gäller motionsförslagen i övrigt om skyddsombudensställning, be-fogenheter, tillträdesrätt och dylikt vill utskottet peka påatt det i den tidigarenämnda översynen (dir. 2004:91) av vissa delar av AML ingåratt utredasamverkansbestämmelserna i 6 kap. AML. Uppdraget gäller omlagen bör gesen mer ändamålsenlig utformning mot bakgrund av utvecklingenav samver-kan i arbetsmiljöfrågor på arbetsplatserna, t.ex. ombestämmelserna omskyddsombud och skyddskommitté bör utvidgas till att omfattanya befatt-ningshavare och organ med motsvarande uppgifter eller omförändringar börgöras i fråga om de regionala skyddsombudens roll ochuppgifter. I direktivensägs att de förändringar som föreslås inte sammantaget fårleda till försämringav rättigheter och inflytande för skyddsombud och övrigafackliga företrädareeller andra arbetstagare.Utöver det uppdrag som direkt angivits iutredningsdirektiven står det ut-redaren fritt att också lämna andra förslag tillförfattningsändringar elleråtgärder som uppdraget kan ge anledning till.Utskottet är inte berett att föreslå något tillkännagivandemed anledning avförslagen om skyddsombudsverksamhet i motionerna 2003/04:A206(s),2003/04:A247 yrkandena 9 och 10 (c), 2003/04:A261 (v),2003/04:A269 (s),2003/04:A353 (s), A206 yrkandena 1-4 (s), A274 (s) och A329yrkande 1 (s).Motionerna avstyrks således.I motion A230 (s) behandlas frågor om skyddsombudsverksamhetpå arbets-platser med flera arbetsgivare.Frågor om samordningsansvar vid arbetsställen där fleraarbetsgivare ärverksamma ska behandlas av den nämnda utredningen omöversyn avvissa delar av AML.I 3 kap. 7 § AML finns regler om särskilt s.k.samordningsansvar dels påen byggplats där flera företag är verksamma, dels på ett fastdriftställe (t.ex.en skola eller en fabrik) där arbete utförs av flera företag.Reglerna om vilketföretag som ska ha samordningsansvaret är olika. Det har ipraktiken visat sigsvårt att dra en klar gräns mellan de båda fallen, t.ex. närdet gäller ombygg-nad på ett befintligt arbetsställe. Oklarhet om hur reglernaska tolkas harockså funnits när det gäller arbetsställen med storgeografisk utsträckning.I den pågående översynen ska utredaren se över reglerna omsamordnings-ansvar vid ombyggnad på befintliga arbetsställen och påarbetsställen medstor geografisk utsträckning i syfte att om möjligt finna entydligare och merändamålsenlig utformning av lagen. Med anledning av förslageti motionA230 vill utskottet peka på att det enligtutredningsdirektiven - som nyssnämnts - står utredaren fritt att, utöver de uppdrag somuttryckligen anges idirektiven, lämna förslag till författningsändringar ochandra förslag somuppdraget kan ge anledning till. Motion A230 (s) avstyrks medhänvisning tillpågående utredningsarbete.Särskilda former för arbetsmiljöarbete i bemanningsföretagföreslås i motionA367 (s).Utskottet vill här erinra om att bestämmelser omskyddsansvaret för densom hyr in arbetskraft återfinns i 3 kap. 12 § andra stycketAML. Ansvaretgäller när en arbetsgivare mot ersättning ställer arbetskraft,som är anställdhos honom, till en beställares förfogande för att utföraarbete som hör tillbeställarens verksamhet. Beställaren disponerar då överarbetskraften ochutövar den direkta arbetsledningen. Uthyraren, somfortfarande är arbetsgiva-re, har visserligen arbetsgivaransvaret men detta räcker inteeftersom arbets-givaren har svårt att påverka förhållandena. Han har också enskyldighet att tareda på hur arbetsmiljön är på den plats dit han sänder sinaarbetstagare. Ipraktiken kan detta dock vara svårt att göra på ett bra sätt,konstaterar AV iskriften Arbetsmiljölagen med kommentarer i lydelse från den1 juli 2004.För det arbete som utförs hos inhyraren har denne fått ettansvar som i stortmotsvarar arbetsgivarens ansvar. Han ska således vidta sammaskyddsåtgär-der som han skulle ha varit skyldig att vidta för anställdpersonal. Detta an-svar gäller oberoende av om uthyrningen sker för kortareeller längre tid.Däremot omfattar ansvaret inte långsiktiga åtgärder somrehabilitering. Fördessa svarar arbetsgivaren ensam.Den som anlitar inhyrd personal är skyldig att - i fråga omdet arbete sominhyrningen gäller - följa föreskrifterna om systematisktarbetsmiljöarbete.Det kan exempelvis gälla att undersöka arbetsförhållandena,bedöma risker,vidta åtgärder och ge instruktioner. Detta framgår av omsystematiskt arbetsmiljöarbete, (AFS 2001:1).I AV:s allmänna råd om tillämpningen av föreskrifterna omsystematisktarbetsmiljöarbete konstateras att den arbetsgivare som hyr utarbetskraft intekan bestämma över platsen för arbetet och inte heller över delokaler ochmaskiner som finns där. Det är därför enligt föreskrifternaviktigt att arbetsgi-varen noga planerar och följer upp arbetet. Det kan gällavalet av arbetsplats,arbetsuppgifter och arbetstid samt summering averfarenheterna från uthyr-ningen.Vidare sägs i att den som hyr utarbetskraft bör varauppmärksam på den anställdes totala fysiska och psykiskabelastning när haneller hon hyrs ut till olika ställen. Den arbetsgivare somhyr ut arbetskraft harkvar sitt ansvar för de anställda och är skyldig attgenomföra långsiktigaarbetsmiljöåtgärder exempelvis i fråga om utbildning ochrehabilitering.Med anledning av det aktuella motionsförslaget villutskottet också pekapå att det i direktiven till utredningen (dir. 2004:91) omöversyn av vissa delarav AML konstateras att det i tillsynen visat sig attkommunikationen mellaninhyrare av personal och uthyrare (t.ex. bemanningsföretag)ofta brister. Dettakan leda till att det blir svårt för uthyraren att bl.a.bedöma vilken utbildningoch kompetens som behövs för ett visst arbete med hänsyn tillriskerna. Detmåste undvikas att bristande kommunikation mellan inhyrareoch uthyrareleder till olycksfall eller ohälsa för den berörda personalen.Det är därförenligt utredningsdirektiven viktigt att utreda om enkomplettering av AMLbehövs när det gäller inhyrarens skyldighet att informera omrisker i verk-samheten. Utskottet har vidare noterat att det i det aktuellautredningsuppdra-get ingår att behandla frågor om effektivisering avsanktionssystem mot mig-rerande företag, dvs. företag som bedriver verksamhet iSverige utan att hasitt säte här.I detta sammanhang kan nämnas att arbetsmiljöfrågor är ettav de områdensom diskuterats i en särskild arbetsgrupp om anställning ibemanningsföretagsom varit verksam i . I arbetsgruppen, somredovisade sittuppdrag , ingick företrädare förNäringsdepartementet,arbetsmarknadens parter och bemanningsbranschen. Enligtuppgift till utskot-tet kommer bl.a. arbetet i denna grupp att ligga till grundför en skrivelse tillriksdagen om bemanningsföretag.Med hänvisning till pågående utredningsarbete avstyrkerutskottet motionA367 (s).Särskilda arbetsmiljöfrågorUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas motioner om personligskyddsutrustning,buller, elektromagnetiska fält, kemiska arbetsmiljörisker,arbetsför-hållanden i samband med au pair-arbete och yrkesföraresarbetsmil-jö m.m. Samtliga motioner avstyrks. Jämför reservationerna 6(c), 7(mp), 8 (mp), 9 (v, mp), 10 (v) och 11 (c) och särskiltyttrande (kd).Personlig skyddsutrustningMotionCenterpartiet begär i motion 2003/04:A247 yrkandena 15 och 16att arbetsgi-vare ska ansvara för att behovs- och projektanställda ochuppdragstagare hartillgång till personlig skyddsutrustning som är utformadefter deras behov ochförutsättningar. Vidare begär partiet att regeringeninitierar en översyn avunder vilka förhållanden skyddsutrustning testas.Utskottets ställningstagandeLikalydande motionsförslag från om personligskyddsutrustningbehandlades i betänkande /03:AU5 (s. 22-23) där utskottetredovisadebl.a. uppgifter om gällande föreskrifter på området samt ompågående stan-dardiseringsarbete och testning av skyddsutrustning.Utskottet upprepar sitt konstaterande i betänkande2002/03:AU5 att gäl-lande regler redan tillgodoser ovannämnda kravom arbetsgiva-res ansvar för personlig skyddsutrustning för behovs- ochprojektanställdaoch uppdragstagare.I föreskrifterna om användning av personligskyddsutrustning (AFS2001:3) jämställs med arbetsgivare bl.a. den som anlitarinhyrd arbetskraft föratt utföra arbete i sin verksamhet. Gemensamma skyddsåtgärderprioriterasframför individinriktade. Personlig skyddsutrustning skaanvändas när riskeninte kan undvikas eller begränsas tillräckligt mycket genomallmänna teknis-ka skyddsåtgärder eller arbetsorganisatoriska åtgärder.Närmare uppgifter omhur personlig skyddsutrustning ska utprovas och väljas finnsi om tillämpningen av föreskrifterna.Också när det gäller frågan om testning av skyddsutrustningredovisade ut-skottet i betänkande 2002/03:AU5 en rad uppgifter, bl.a. ompågående stan-dardiseringsarbete. Enligt vad utskottet erfarit från AV ärdelar av detta nuslutfört. Det gäller bl.a. studier om fysiologiska aspekterpå andningsskydddär slutresultaten av arbetet har publicerats och dessa inästa steg ska ligga tillgrund för enhetliga krav på utformningen av produkterna.Andningsskydd skaexempelvis klara hårdare krav och högre luftflöden än vad somär fallet i dag.En utgångspunkt för standardiseringsarbetet, vare sig dethandlar om nyastandarder eller revidering av existerande sådana, är attpersonlig skyddsut-rustning ska vara lätt att använda och innebära så småbegränsningar sommöjligt i olika arbetssituationer liksom att utrustningensmidigt ska kunnaanpassas till den enskilda arbetstagarens personligaförutsättningar.Utskottet anser att några ytterligare åtgärder inte kananses påkallade var-för motion 2003/04:A247 yrkandena 15 och 16 (c) avstyrks.BullerMotionerI motion 2003/04:A247 yrkandena 17 och 18föreslås ett pro-gram för bullerdämpande åtgärder i lokaler som används föroffentlig verk-samhet. Regler bör införas i AML för att skapa bättre villkorför de hörsel-skadade i samhället och på arbetsplatserna.Barbro Feltzing och (båda mp) förespråkar i motion2003/04:Bo219 yrkande 5 sänkta gränsvärden för buller ifabriksmiljö. Imotion Bo251 yrkande 5 framförs motsvarande förslag av BarbroFeltzingm.fl. (mp).Utskottets ställningstagandeMed anledning av motionsförslagen om buller kan nämnas attarbetsmark-nadsutskottet i betänkande 2002/03:AU5 behandlade förslag pådetta tema,däribland om buller i fabriksmiljö. Där redovisadeshuvuddragen i EU:s bul-lerdirektiv (2003/10/EG). Utskottet konstateradeatt det nya direkti-vet på de flesta punkter innebär en skärpning av kravenjämfört med EU:sbullerdirektiv . I huvudsak innebär skärpningarnaatt det högre s.k.insatsvärdet sänkts från (A) till (A) och det lägreinsatsvärdet från85 dB(A) till (A). I fråga om hörselkontroll gäller docknivån (A)i likhet med tidigare.Det nya EU-direktivet innefattar också ett gränsvärde medkrav på ome-delbara åtgärder, vilket inte fanns tidigare. Som mesttillåts en exponering på87 dB(A) mot tidigare (A). Det nya direktivet omfattaräven sjö- ochluftfart, vilka var undantagna direktiv. EU:s nyabullerdirektiv skanu genomföras i Sverige.Inom AV är arbetet med att revidera de nuvarande svenskabullerföreskrif-terna inne i en slutfas. Ett förslag till nya föreskrifterhar remissbehandlats.Förslaget innebär, enligt vad utskottet inhämtat, vissaskärpningar av kravenbeträffande hörselskadligt buller jämfört med nuvarandebullerföreskrifter.Bland annat har krav på information och tillgång tillhörselskydd vid en dag-lig bullerexponering på tillkommit. Kravenuttrycks mer detaljeratän när det gäller riskbedömning, mätning, åtgärder,hörselkontroller,samverkan samt information och utbildning.När det gäller situationen för hörselskadade i arbetslivethar de allmännaråd som är knutna till bullerföreskrifterna utökats medavsnitt som behandlartalkommunikation och de speciella hänsyn som behöver tas tillhörselskadadearbetstagare. I samband med riskbedömning och anpassning avåtgärder haräven nya regler tillkommit beträffande arbetstagare som kanvara särskiltkänsliga för buller.Enligt vad utskottet erfarit har vissa kompletteringargjorts av föreskrifts-förslaget till följd av synpunkter som lämnats avremissinstanserna. kommentarer till paragrafer om hörselskydd, informationoch utbildningsamt hörselundersökning som kompletterats på grundval avremissynpunkterfrån (). HRF:s skriftHörselskadade i arbets-livet (se nedan) ingår i en litteraturlista som är knutentill föreskriftsförslaget.Enligt ska verkets styrelse under våren 2005ta ställning tillförslaget om nya bullerföreskrifter.Den nämnda skriften Hörselskadade i arbetslivet riktastill arbetsgi-vare, företagshälsovård, skyddsombud och andra fackliga ombud.Den inne-håller grundläggande fakta och praktiska råd om braarbetsmiljö för hörsel-skadade och syftar till att underlätta arbetet med att ta itumed hörselhindrenute på arbetsplatserna. I skriftens inledande del sägs att omhörselfrågornagörs till en självklar del av arbetsmiljöarbetet så innebärdet inte bara ett stortlyft för en halv miljon hörselskadade arbetstagare, utanockså att det skapasen bra hörmiljö som leder till ett bättre arbetsliv för alla.Utskottet vill under-stryka detta konstaterande.En särskild kampanj mot buller i arbetslivet är enligt AVinplanerad att ägarum i anslutning till EU:s bullerår 2005.Enligt de förberedel-ser för kampanjveckan som pågår inom AV kommerverketssamtliga distrikt att delta och sammantaget genomföra ca 2000 inspektioner,företrädesvis inriktade på hörselskadande buller iindustriella miljöer.När det gäller frågan om buller också i lokaler som inte ärarbetslokaler -vilket berörs i motion - vill utskottet pekapå att en särskildutredare tillkallats (dir. 2004:16) för att föreslå nyadelmål till det nationellamiljökvalitetsmålet God bebyggd miljö vad gäller fukt, mögeloch bullerinomhus. Utredaren ska i samarbete med berörda myndigheterredovisa bristeri nuvarande regelsystem avseende bl.a. tillämpnings- ochtillsynsvägledningbeträffande bullerförhållandena i inomhusmiljön och lämnaförslag till för-ändringar. I utredarens uppdrag ingår också att föreslådelmål för buller iinomhusmiljön och lämna förslag till lämpligakostnadseffektiva åtgärder föratt uppnå delmålen och ange målgrupper för åtgärderna.Utredningsuppdragetska avrapporteras senast den 1 juni 2005.Här kan även nämnas att givit ut allmännaråd om bullerinomhus och höga ljudnivåer (SOSFS 1996:7). Myndighetenarbetar för när-varande med en revidering av dessa. De nya råden innebär attstandardiserademätmetoder ska användas. En mätmetod har tagits fram avSveriges prov-nings- och forskningsinstitut (SP). Kommunala kontrollanterkommer attutbildas för att kunna göra mätningar.En utvärdering har gjorts av om regelverket kringhöga ljudnivåerpå diskotek och konserter ger avsedd effekt. Utvärderingenhar gjorts avSocialstyrelsen på uppdrag av regeringen. Slutrapportenbereds för närvaran-de i Regeringskansliet.Under 2005 deltar 108 kommuner i ett nationellttillsynsprojekt somgenomförs under ledning av och som rör högaljudnivåer frånmusik, bl.a. på diskotek, konserter och gym.Med hänvisning till vad som anförts ovan om pågåendeföreskrifts- ochöversynsarbete kan något initiativ inte anses påkallat.Utskottet avstyrkermotionerna 2003/04:A247 yrkandena 17 och 18 (c),2003/04:Bo219 yrkande5 (mp) och Bo251 yrkande 5 (mp).Elektromagnetiska fältMotionerBarbro Feltzing och (båda mp) förespråkar i motion2003/04:A282yrkandena 1-3 att man på arbetsplatser där det förekommerelektromagnetis-ka fält använder försiktighetsprincipen. Undersökningar ochforskning visarenligt motionärerna på risker för hjärntumörer och cancer.Mot denna bak-grund bör gränsvärden för elektromagnetiska fält tas fram ochanges för spår-vagnsförare och lokförare. Likaså krävs ökad forskning omhälsoeffekter frånstarka elektromagnetiska fält.Enligt motion MJ509 yrkande 12 av () behövsett förenk-lat förfarande för sanering av elektromiljön på arbetsplatseroch sjukhus lik-som hos myndigheter och i offentlig miljö. Motionären anseratt den samladestrålningsmiljön på arbetsplatserna utgör ett växandemiljöproblem. Det be-hövs en sanering så att strålnings- och elkänsliga personerkan arbeta vidaresamtidigt som miljön för alla förbättras.BakgrundMänniskan exponeras kontinuerligt för elektriska ochmagnetiska fält. Detkan vara fält som finns naturligt i omgivningen, t.ex.statiska fält som jordensmagnetfält ger upphov till, eller fält som förekommer isamband med tekniskutrustning, t.ex. fält med frekvenser som används för radio-och TV-sändningar och mobil telekommunikation. Detta konstateras iStatens strål-skyddsinstituts (SSI) rapport (2004:9) SSI:s roll ifolkhälsoarbetet.Inom arbetslivet förekommer enligt AV elektromagnetiskafält på ett stortantal områden. Det gäller exempelvis inomtillverkningsindustri (t.ex. vidplåtsvetsning, plastsvetsning, härdning och smältning avmetaller), inomsjukvården (MRI-utrustning, t.ex. magnetkamera, diatermi) ochvid arbetemed kommunikationsutrustning (telekom, radar).Med elektromagnetiska fält avses enligt den nyssnämnda SSI-rapportendet elektromagnetiska spektrumet upp till infrarött ljus (0-300 GHz). Mångaprodukter ger upphov till elektromagnetiska fält, och definns numera i nästanalla miljöer. Kraftledningar omges av elektriska ochmagnetiska fält, liksomelektriska ledningar i hemmet och larmbågar i butiker. Radio-och TV-sändare, mobiltelefoner, basstationer för mobiltelefoni ochmikrovågsugnaravger alla radiofrekventa fält. Mikrovågor av samma typ som imikrovågsug-nar används även för att torka ut vattenskador i byggnader.SSI har i allmänna råd angivit referensvärden förallmänhetens exponeringför elektromagnetiska fält. Sådana fält ger upphov till icke-joniserande strål-ning som vid mycket starka fält (långt högre än dereferensvärden som fast-ställts av SSI) kan orsaka akuta skador.SSI:s allmänna råd baseras på riktlinjer från deninternationella för icke-joniserande strålning (ICNIRP).SSI uppger attdet är ytterst ovanligt att strålningsnivåerna tillallmänheten från elektromag-netiska fält överstiger ICNIRP:s riktlinjer. Vanligtvisligger nivåerna långtunder riktlinjerna.Enligt uppgift från AV anses ICNIRP:s riktlinjer vara debäst underbyggdasom finns att tillgå. De värden som detta internationellaorgan anger användsav olika nationella och internationella standardiseringsorgan,av () och EU liksom av nationella myndigheter.För långvarig exponering för svaga magnetfält (t.ex.kraftledningar) angerSSI att det har kunnat påvisas en mycket liten, men dockpåvisbar, förhöjningav risk för cancer. Det gäller barnleukemi som är en form avblodcancer. Ifråga om cancer hos vuxna har man, när resultaten av olikastudier vägtssamman, inte funnit någon överrisk. Det finns ingenförklaring till vilka me-kanismer som skulle kunna ge upphov till cancer från dentypen av strålning.Ett samband kan dock inte uteslutas, och fem svenskamyndigheter har därförenats om en form av vägledande försiktighetsprincip förlågfrekventa elekt-riska och magnetiska fält. Denna princip benämns iblandvälbetänkt undvi-kande efter det engelska begreppet innebär attlångvarigt förhöjd exponering för lågfrekventa elektriska ochmagnetiska fältbör undvikas där det är praktiskt och ekonomiskt försvarligt. (Principen redo-visades i arbetsmarknadsutskottets betänkande 2002/03:AU5Arbetsmiljö ochberörs även nedan. )Det finns enligt den ovannämnda ingavetenskapliga bevisför att exponering för radiovågor och mobil telekommunikationskulle kunnaorsaka skadliga hälsoeffekter så länge gällandereferensvärden inteöverskrids. Det finns dock fortfarande en viss vetenskapligosäkerhet, framförallt när det gäller eventuella sena skador. För t.ex.mobiltelefoni har teknikenhittills använts för att långtidseffekterhelt ska kunna uteslu-tas.När det gäller mobiltelefoner och hälsa publicerade SSI den14 januari2005 på sin hemsida uppgifter om en rapport från SSI:sbrittiska motsvarig-het, (). I denbrittiska rapportensammanfattas i fråga om mobiltelefoni uppgifter om forskning,hälsorisker,allmänhetens oro och informationsfrågor. NRPB uppreparslutsatser somdrogs också 2000, nämligen att en försiktig attityd bör intasi fråga om mobil-telefoni. Enligt SSI ligger denna uppfattning om försiktighetväl i linje medvad som SSI och motsvarande myndigheter i de övriga nordiskaländerna haruttalat i gemensamma dokument.I fråga om SSI:s respektive AV:s roll i frågor om strålningkan följandesägas. SSI:s ansvarsområde avser frågor om allmänhetensexponering förstrålning medan AV ansvarar för att de som yrkesmässigtexponeras för strål-ning inte utsätts för sådana risker att det föreligger riskför ohälsa. Strål-skyddslagen och AML gäller parallellt vad avser strålskydd.För området joniserande strålning har SSI utfärdat ettstort antal föreskrif-ter. Inom detta område utför AV nästan ingen tillsyn alls,utan AML:s all-männa bestämmelser fylls i av SSI:s föreskrifter. Inomområdet icke-joniserande strålning är gränsdragningen inte fullt likatydlig. Här har SSI istor utsträckning riktat sin verksamhet mot allmänheten medanAV:s insatseravser arbetstagare.Utskottets ställningstagandeArbetsmarknadsutskottet har tidigare behandlat motionsförslagmed sammainnebörd som i den nu aktuella motion 2003/04:A282 (mp) sombl.a.