bet · GT01SfU1 · 2005-11-29 00:00:00 — och () framhåller i motion Sf357 att är ett lämpligt län för genomförande av ett planerat pilotprojekt för att hjälpa långtidssjukskrivna tillbaka i arbete. () anser i motion So430 yrkande 1 att bör ges i uppdrag att pröva möjligheterna att korta sjukskrivningstider genom att stimulera användning av massage i såväl förebyggande som behandlande syfte. I motion So547 yrkande 6 av () begär motionären att rehabilitering och individuellt anpassat stöd genom företagshälsovårdens och försorg skall erbjudas även dem med psykiska besvär och sjukdomsdiagnoser. m.fl. (s) framhåller i motion Sf393 att insatser i form av arbetslivsinriktad rehabilitering bör öka. I motion Kr333 yrkande 4 av () begärs att folkhögskolan ges mandat att vara en auktoriserad anordnare av rehabiliteringsuppdrag och att bör prioritera folkhögskolan vid sina upphandlingar av rehabilitering. () begär i motion Sf380 yrkande 2 ett tillkännagivande om vikten av brukarvänliga försäkringssystem. Systemen bör anpassas efter brukarens behov och brukarna bör kunna kräva att snabbt få hjälp för att kunna komma tillbaka till arbete eller för att i övrigt kunna delta i samhället. m.fl. (fp) anför i motion So423 yrkande 1 i denna del att det måste bli lättare för en sjukskriven att pröva ett annat arbete än det arbete som denne har sjukskrivits ifrån. m.fl. (mp) framhåller i motion Ub381 yrkande 2 i denna del att långtidssjukskrivna bör kunna studera i större utsträckning med bibehållen sjukpenning. I motionerna Sf226 av (), Sf253 av () och Sf394 av och () begärs att arbetsmarknadsmyndighet bör ha ansvaret för synskadades rehabilitering m.m. eftersom kunskapen om de synskadade finns där. () begär i motion Sf249 att frågan om ekonomiskt stöd till personer som till följd av nödvändig vidareutbildning av ledarhund drabbas av kostnader eller förlorad arbetsinkomst utreds. I motion A276 av m.fl. (v) begärs i yrkande 1 en översyn av regelsystemet när det gäller arbetshjälpmedel. Motionärerna anser att frågan om arbetsmiljölagens bestämmelser bör ses över med avseende på om arbetsgivaransvaret tolkas felaktigt och urholkar samhällets ansvar att ge hjälpmedel till den som är i behov av dessa. I motionens yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om ett förslag till en bättre anpassning av nödvändig facklitteratur för läshandikappade. Motionärerna framhåller att det behöver införas en regel där det klart framgår att facklitteratur är ett arbetshjälpmedel. m.fl. (m) begär i motion So424 yrkande 17 ett tillkännagivande om att verka för en bättre finansiell samordning av de samlade offentliga resurserna för vård och ohälsa. En utredning om en generell modell för finansiell samordning bör tillsättas. I första hand bedöms en modell där sjukvården övertar en viss del av kostnadsansvaret för sjukskrivningar vara att föredra. I motion So365 av m.fl. (m) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om en förbättrad samordning mellan olika myndigheter. Motionärerna framhåller att en fungerande rehabilitering och samverkan mellan olika berörda myndigheter ofta är en förutsättning för att funktionshindrade skall kunna leva ett normalt liv. I motionerna Sf384 av m.fl. (fp) yrkande 2 och So432 av m.fl. (fp) yrkande 1 begärs att och landstingen slås samman i s.k. vårdregioner med fullt ansvar för sjukvård och sjukförsäkring. m.fl. (kd) anför i motion Sf428 yrkande 23 att lagen om finansiell samordning begränsar möjligheterna till samordning och förhindrar värdefulla lokala initiativ. förslag till rehabiliteringsförsäkring har ett individperspektiv som saknas. I motion Sf335 av m.fl. (c) begärs i yrkande 16 ett mer tillåtande regelverk för finansiell samordning. Motionärerna framhåller bl.a. att två myndigheter eller huvudmän skall kunna samarbeta och att resurserna bör få uppgå till av respektive myndighets budget. Kraven på att alla myndigheter skall bidra lika mycket skall slopas. I motion A368 av m.fl. (v) yrkande 14 begärs ett tillkännagivande om samverkan mellan myndigheter. En översyn bör göras av berörda myndigheters organisatoriska samverkan kring långtidssjukskrivnas och förtidspensionerades behov av insatser samt hur denna samverkan kan förbättras och effektiviseras. Främst berörs samarbetet mellan och . () begär i motion Sf211 en ny lagstiftning om finansiell samordning som flyttar ned fler beslut på lokal nivå. () begär i motion Sf257 ett tillkännagivande om att utreda möjligheterna till någon form av finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Bland annat bör samverkan inriktas på rehabilitering av sjukskrivna där det går att uppnå konkreta och snara resultat. bör inleda samverkan med sjukvården för att åstadkomma en snar rehabilitering. m.fl. (fp) anser i motion Sf291 att bör bli försökslän för en integration mellan , sjukvård och rehabilitering. och () anser i motion Sf315 att ansvaret för och ersättningen i sjukförsäkringssystemet bör överföras till landstingen. I motion Sf400 av och () begärs att möjligheterna att låta de kommuner som arbetat med Socsam fortsätta med detta skall ses över. m.fl. (fp) begär i motion So423 yrkande 2 att på kort sikt görs till försöksregion för finansiell samordning. På bör regionen få bilda en vårdregion. I motion A415 av m.fl. (s) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att samverkan skall användas i större utsträckning för att undvika utslagningseffekter. Motionärerna framhåller att finansiell samordning innebär att samhällets resurser skall användas mer effektivt för att bättre tillgodose människors olika behov av rehabilitering. Lika viktigt är att undvika att människor hamnar i en gråzon mellan olika myndigheter. I motionerna 2004/05:Sf358 yrkande 5 och Sf390 yrkande 5 av m.fl. (kd) begärs tillkännagivanden om att se över hur anhörigvårdarens arbete på ett bättre sätt kan tas i beaktande i pensions- och socialförsäkringssystemet. Motionärerna anser att frågan om de anhöriga enbart skall få olika typer av ekonomiskt stöd eller om de skall kunna anställas och omfattas av trygghetsförsäkringar och pensionsavtal måste lyftas fram. I motion 2004/05:So40 av m.fl. (kd, m, fp, c) begärs i yrkande 8 en förlängning av perioden med närståendepenning samt möjligheter för fler anhöriga att vårda . Det ökar tryggheten för patienten och avlastar de anhöriga i en svår situation. Utskottet redovisar i de olika avsnitten om arbetsgivarnas kostnadsansvar, sjukpenningförsäkringen, rehabilitering m.fl. frågor dels skälen för utskottets ställningstaganden till motionsyrkanden som har betydelse för medelsanvisningen, dels utskottets ställningstaganden till övriga motionsyrkanden. Utskottets ställningstaganden till motionsyrkanden med betydelse för medelsanvisningen liksom till regeringens förslag till medelsanvisning redovisas nedan i avsnittet Förslag rörande medelsanvisning till anslag 19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. Beträffande arbetsgivarnas medfinansieringsansvar för sjukpenningkostnader har utskottet i betänkande 2004/05:SfU5 ställt sig bakom regeringens förslag om en sådan medfinansiering. Utskottet har därvid bl.a. uttalat att det enligt utskottets mening är viktigt i kampen mot ohälsan att det finns ekonomiska drivkrafter för arbetsgivare att genom förebyggande insatser och rehabiliteringsåtgärder minska sjukfrånvaron på arbetsplatsen. Genom förslaget om medfinansiering får arbetsgivaren ett ansvar för och en möjlighet att påverka kostnaderna för sjukfrånvaron på arbetsplatsen. Utskottet har vidhållit sitt ställningstagande i yttrande 2005/06:SfU1y. Utskottet finner inte skäl till annan bedömning . Därmed avstyrks motionerna Sf425 yrkande 3, Sf233 yrkande 4, Sf384 yrkande 1, A259 yrkande 3, A369 yrkande 2, Kr376 yrkande 12, Sf428 yrkande 15, N306 yrkande 5, N480 yrkande 20, N478 yrkande 15, Sf335 yrkande 5, N308 och Sf305. I samband med införandet av medfinansieringsansvaret utgick skriftlig information om detta från till samtliga arbetsgivare. Kundcenter för arbetsgivare informerar om vad särskild sjukförsäkringsavgift och annat som rör sjukskrivning eller sjukfrånvaro innebär för arbetsgivare. Information kan även hämtas via Internet exempelvis hos och . Med det anförda avstyrks motion Sf359. Enligt utskottets mening är det viktigt att det finns ekonomiska drivkrafter för arbetsgivare att genom förebyggande insatser och rehabiliteringsåtgärder minska sjukfrånvaron på arbetsplatsen. Genom sjuklöneperioden har arbetsgivare fått ett ansvar för och en möjlighet att påverka kostnaderna för sjukfrånvaron på arbetsplatsen. I samband med införandet av ett högkostnadsskydd upphörde möjligheten för arbetsgivare, som inte tidigare tecknat sig, att ansluta sig till en småföretagsförsäkring mot kostnader för sjuklön. I och med arbetsgivarnas medfinansieringsansvar infördes öppnades försäkringen åter för nytecknande. Försäkringen gäller för företag vars sammanlagda lönekostnader inte beräknas överstiga 130 prisbasbelopp. Sjuklöneperioden och medfinansieringsansvaret kan av småföretagare upplevas som en risk. Trots företagens möjligheter att försäkra sig och det särskilda högriskskyddet, kan sjuklöneperioden bidra till att människor med återkommande sjukperioder stängs ute från arbetsmarknaden. Utskottet anser därför att en utvärdering av sjuklönesystemets effekter för småföretagare bör komma till stånd . Detta bör ge regeringen till känna. Med det anförda tillstyrker utskottet motion Sf303 och avstyrker motionerna N480 yrkande 21, A417 yrkande 11, N478 yrkande 16, Sf271 och Sf326. Beträffande motionen om att från sjuklönesystemet utesluta ersättning vid olyckor i samband med idrottsutövande och andra fritidsaktiviteter behandlade utskottet frågan bl.a. i betänkande 2004/05:SfU1. Utskottet anförde att en sådan lösning skulle kunna få vissa oönskade effekter, t.ex. ett framtvingande av privata lösningar med en samtidig risk för underförsäkring liksom vissa gränsdragningsproblem i förhållande till av arbetsgivare, helt eller delvis, bekostade aktiviteter. Utskottet kunde vidare förutse att krav skulle kunna komma att resas på att även andra kategorier skulle undantas. Utskottet vidhåller sitt ställningstagande och avstyrker därmed motion Sf230. Motionsyrkanden om att SGI skall beräknas på historisk inkomst har utskottet avstyrkt, senast i betänkande 2004/05:SfU1. Utskottet finner inte anledning att nu inta en annan ståndpunkt. Utskottet noterar dock att det i den ovan nämnda översynen av socialförsäkringarna skall övervägas hur den ersättningsgrundande inkomsten i sjukförsäkringssystemet skall definieras och beräknas. Enligt 1 § RFV:s föreskrifter (RFFS 1998:12) om sjukpenninggrundande inkomst skall vid beräkning av SGI endast beaktas sådana inkomster som en försäkrad tills vidare kan antas komma att få av eget arbete i följd, eller av eget återkommande arbete. Utskottet har redovisat regelns innebörd i sitt betänkande 2004/05:SfU13. Således innebär sexmånadersregeln inte att en person i realiteten måste ha ett arbete som varar i sträck för att inkomsten skall kunna ingå i beräkningen av SGI. Genom utvecklingen i praxis har slagits fast att om det är den försäkrades avsikt att förvärvsarbeta , innebär regeln att SGI kan fastställas med utgångspunkt i inkomsten från det aktuella arbetet även i det fall anställningen kan antas pågå än . Utskottet finner, liksom i sitt betänkande 2004/05:SfU13, inte anledning att föreslå att göra något tillkännagivande i frågan. Därmed avstyrks motion Sf316. (SOU 2003:50 s. 112-113) har inte ansett sig kunna förorda att SGI skall kunna beräknas på retroaktiva löneavtal, bl.a. på grund av en mer komplicerad och kostnadskrävande administration och en tämligen kraftig ökning av försäkringskostnaderna. Utredningen pekar även på att problemet endast uppstår om avtalsförhandlingarna drar ut och menar att de avtalsslutande parterna bör kunna hantera denna fråga. Utskottet uttalade i betänkande 2004/05:SfU13 att frågan om retroaktiv sjukpenning var föremål för regeringens beredning. Utskottet fann inte anledning att föreslå något tillkännagivande och avstyrkte motionen i frågan. Utskottet vidhåller sitt ställningstagande och avstyrker därmed motionerna Sf325 och Sf418. Utskottet har , senast i yttrande 2005/06:SfU1y till finansutskottet, konstaterat att orsakerna till den kraftigt ökade sjukfrånvaron är komplexa och att någon enkel lösning på problemet inte står att finna. Orsaker som har framhållits är en åldrande arbetskraft, bristande incitament för arbetsgivare att vidta åtgärder för att minska sjukfrånvaron, hårdare krav i arbetslivet, sämre psykosocial arbetsmiljö, brister i arbetsgivarnas och försäkringskassornas rehabiliteringsarbete, långa väntetider inom hälso- och sjukvården, förändrade attityder till sjukskrivning hos läkare, enskilda individer och arbetsgivare, läkarnas roll i sjukskrivningsprocessen, ersättningssystemens utformning och verkningar av sanering av statsfinanserna som ägde rum . Utskottet delar motionärernas i motion Sf428 bedömning att det behövs ett brett och långsiktigt arbete för att förebygga ohälsans orsaker. Utskottet anser dock inte att det behöver göras ett tillkännagivande om detta. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf428 yrkande 2 och Sf297 yrkandena 1-4 och 6-12. Beträffande sjukdomsbegreppet enligt AFL noterar utskottet att sjukpenning i princip inte skall kunna utges i andra fall än vid medicinsk nedsättning av arbetsförmågan. I praxis har dock i vissa begränsade fall godtagits att sjukpenning kan utgå vid tillstånd som är jämställda med sjukdom. När det gäller operativa ingrepp har praxis utvecklats så att anledningen till ingreppet inte tillmäts någon betydelse utan bedömningen görs utifrån det sjukdomstillstånd som det operativa ingrepp medfört. I 3 kap. 7 § AFL anges att vid bedömningen av om sjukdom föreligger skall bortses från arbetsmarknadsmässiga, ekonomiska, sociala och liknande förhållanden. har i sitt slutbetänkande (SOU 2000:121 s. 163 och 164) inte funnit anledning att lämna något förslag om ett inskränkande sjukdomsbegrepp. Enligt utskottets mening medför även de av beslutade åtgärderna för att öka precisionen i sjukskrivningsprocessen att tillämpningen av sjukdomsbegreppet blir mer korrekt. Utskottet noterar även att utredningen om översyn av socialförsäkringarna skall se över frågan om det skett en glidning i tillämpningen av sjukdomsbegreppet såväl hos läkare och patienter som inom socialförsäkringsadministrationen. Utskottet kan därmed, i likhet med sitt ställningstagande i betänkande 2004/05:SfU1, inte ställa sig bakom en förändring av gällande sjukdomsbegrepp. Med det anförda avstyrks motionerna Sf382 yrkande 1 i denna del, Sf384 yrkande 8 i denna del, Sf241 och Sf245. Sjukförsäkringen skall ge standardtrygghet genom att ersätta inkomstbortfall upp till en viss nivå. Försäkringssystem som ersätter bortfall av inkomst har stora fördelar framför försäkringar som enbart bygger på en ren grundtrygghetsprincip. Genom inkomstbortfallsprincipen garanteras individen en bestämd standardnivå när han eller hon av olika skäl inte kan försörja sig själv genom arbete, och denna princip bör enligt utskottets mening vara utgångspunkten för försäkringsskyddet även . Beträffande ersättningsnivån inom sjukpenningen har utskottet i betänkande 2004/05:SfU5 ställt sig bakom regeringens förslag att ersättningsnivån i sjukpenningen skall höjas till av SGI. Utskottet finner inte anledning att föreslå några tillkännagivanden om vare sig sänkt eller höjd ersättningsnivå. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna Sf327 och Sf382 yrkande 9 i denna del. Utskottet noterar att ramen för utgiftsområde 10 är beräknad att kunna innefatta kostnader med anledning av ett kommande lagförslag om att inkomststaket inom sjukpenningförsäkringen höjs från 7,5 till 10 prisbasbelopp fr.o.m. och att utskottet i sitt yttrande 2005/06:SfU1y ställt sig bakom detta. Utskottet noterar även att inkomsttaket skall höjas också i föräldrapenningen fr.o.m. . Beträffande frågan om en särskild försäkran har RFV:s uppföljningar visat att en sådan inte tillför ärendet några nya uppgifter utöver dem som redan finns. upphörde skyldigheten för en försäkrad att inkomma med en skriftlig särskild försäkran. I stället skall en sådan försäkran ges in om begär det (prop. 2002/03:89, bet. 2002/03:SfU10, rskr. 2002/03:227). Utskottet ansåg att det saknades skäl att ha kvar ett krav på att den försäkrade skall inkomma med försäkran. Utskottet vidhåller sitt ställningstagande. Med det anförda avstyrks motion Sf382 yrkande 1 i denna del. När det gäller frågan om karensdag i sjukförsäkrings- och sjuklönesystemen har i sitt slutbetänkande (s. 167) inte funnit anledning att ifrågasätta att en karensdag är en rimlig initial självrisk för den försäkrade. Utskottet anser att det bör ingå en viss självrisk i systemet och att uppbyggnaden med en karensdag kombinerat med olika högriskskydd, bl.a. vid upprepade sjukfall, utgör en rimlig avvägning. Som utskottet anförde, senast i betänkande 2004/05:SfU1, skulle en ytterligare karensdag innebära alltför stora påfrestningar för redan utsatta gruppers försörjningssituation. Utskottet finner inte anledning att föreslå att införa ytterligare en karensdag, ej heller att nu ta bort en karensdag. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf382 yrkande 9 i denna del, Sf428 yrkande 17, A368 yrkande 23 och Sf235 yrkande 4. Arbetstagare med koncentrerad arbetstid kan till följd av reglerna om karensdag få en större självrisk än personer med jämnt fördelad arbetstid om karensdagen inträffar med lång arbetstid. För den som har flera arbetsgivare gör varje arbetsgivare för sig avdrag för en karensdag. Den nuvarande karensdagsbestämmelsen kan således slå orättvist mot vissa försäkrade. Utskottet har avstyrkt motionsyrkanden avseende denna fråga, men förutsatt att regeringen återkommer i frågan om det visar sig vara möjligt att finna en lämplig åtgärd. Utskottet noterar att frågan om karensavdrag i stället för karensdag har beretts inom . Utskottet har från inhämtat att ett sådant förslag stöter på finansiella svårigheter. Utskottet kan inte föreslå något tillkännagivande i frågan och avstyrker därmed motionerna Sf428 yrkande 18, A368 yrkande 24, Sf294 och Sf319. beslutade om ett antal åtgärder som syftar till att stärka sjukskrivningsprocessen. Bland annat skall fokusering ske mer på arbetsförmågan än på arbetsoförmågan. Sjukskrivning på heltid skall därför inte vara ett förstahandsalternativ. Regeringen anger i budgetpropositionen att den avser att ge berörda myndigheter i uppdrag att utforma förslag om en mer kvalitetssäkrad, enhetlig och rättssäker sjukskrivningsprocess. Utgångspunkten för uppdraget är att eventuell arbetsförmåga skall tas till vara i ökad utsträckning. Uppmärksamheten skall mer inriktas på den arbetsförmåga som den försäkrade har och inte på arbetsoförmågan. Sjukskrivningsprocessen skall utformas så att arbetslinjen främjas. I uppdraget ingår bl.a. att vidareutveckla de metoder som finns för att bedöma den försäkrades arbets- och funktionsförmåga och ta fram beslutsstöd i form av försäkringsmedicinska riktlinjer som vägledning i samband med sjukskrivning. Vidare framgår av budgetpropositionen att i samråd med skall fortsätta att vidareutveckla läkarintygen. Utskottet anser att sjukskrivningsprocessen med dessa åtgärder kommer att förstärkas och göras mer precis och anser inte att tillkännagivanden avseende sjukskrivningsprocessen är erforderliga. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna Sf384 yrkandena 8 i denna del och 11, Sf428 yrkande 13, Sf335 yrkandena 1, 4 och 6, Sf288, Sf225 och So423 yrkande 1 i denna del. En näraliggande fråga är frågan om begränsning av möjligheterna för en läkare med viss specialistutbildning att skriva sjukintyg för längre tids sjukpenning. har i sitt slutbetänkande (s. 189) föreslagit att alla läkare skall ha rätt att utfärda läkarintyg men att dessa mera regelmässigt skall kompletteras av annat underlag om så bedömer nödvändigt. Utskottet noterar även att det skall vara en läkare med fördjupad utbildning i försäkringsmedicin som skall utfärda det särskilda läkarutlåtandet när t.ex. ett avstämningsmöte inte ger ett tillräckligt beslutsunderlag. Som utskottet anförde i bl.a. betänkande 2004/05:SfU1 har det härigenom skapats garantier för att i fortsättningen kommer att kunna få ett fullgott beslutsunderlag. Utskottet anser att det inte finns skäl att begränsa läkares rätt att utfärda läkarintyg för sjukskrivning. Motion Sf384 yrkande 13 avstyrks med det anförda. Ytterligare en närliggande fråga är om behörigheten att utfärda intyg skall utvidgas. Utskottet uttalade i betänkande 2003/04:SfU1 bl.a. att sjukgymnaster kan fylla en viktig funktion inom sjukskrivningsprocessen och att en försöksverksamhet skulle kunna ge värdefull kunskap. Utskottet, som noterade att en stor del av sjukskrivningarna avser besvär från rörelseorganen, höll fast vid sin uppfattning i betänkande 2004/05:SfU1. En försöksverksamhet borde genomföras i första hand med avseende på denna yrkesgrupp. Såvitt utskottet har erfarit har någon försöksverksamhet inte påbörjats. Utskottet vill därför understryka sitt tidigare ställningstagande. Med det anförda får motionerna Sf265, Sf415 och A368 yrkande 27 anses tillgodosedda och avstyrks därmed. Beträffande frågan om att involvera arbetsmarknadens parter i arbetet mot ohälsan noterar utskottet att utredningen om översyn av socialförsäkringarna skall pröva förutsättningarna för att stärka kopplingen av utgifterna för socialförsäkringssystemet till arbetsmarknaden och ge arbetsmarknadens parter ett ökat ansvar för och inflytande över socialförsäkringarnas utgiftsutveckling. Med det anförda avstyrker utskottet motion Sf335 yrkande 18. Beträffande frågan om att kunna vara deltidssjukskriven genom att vistas på arbetsplatsen på heltid men endast arbeta i halv takt uttalade utskottet i betänkandena /03:SfU10 och 2004/05:SfU1 att utskottet kunde se fördelar med en sådan möjlighet. Emellertid kunde utskottet också se svårigheter för att i ett sådant fall kontrollera omfattningen på det arbete som utförs. En sådan ordning skulle kunna leda till att t.ex. halv sjukpenning skulle utges trots att personen i fråga successivt ökat sin arbetsinsats och rätten till sjukpenning därmed kunde ifrågasättas. Med det anförda avstyrker utskottet motion Sf382 yrkade 1 i denna del. En närliggande fråga är om den försäkrade skall kunna vara deltidssjukskriven genom att vara sjukskriven från vissa arbetsuppgifter. I betänkande 2004/05:SfU1 pekade utskottet på att i det läkarintyg som läggs till grund för sjukskrivningen skall, för det fall att arbetsförmågan anses helt nedsatt, anges om anpassade arbetsuppgifter kan möjliggöra sysselsättning på deltid. Det ingår i arbetsgivarens ansvar att anpassa en anställds arbete eller att vid behov omplacera honom eller henne till andra arbetsuppgifter än sådana som denne inte bör utföra till följd av sjukdomen. Med det anförda avstyrker utskottet motion Sf382 yrkande 1 i denna del. Beträffande frågan om mer flexibla ersättningsnivåer noterar utskottet att i sitt slutbetänkande (s. 169-170) lämnade ett förslag om att partiell ersättning skall kunna utgå efter en individuell prövning, dock med lägst . Enligt utredningen får emellertid förslaget konsekvenser för en rad andra system, och en förutsättning för genomförandet är därför att berörda systems villkor harmoniseras i samband med genomförande av utredningens förslag. Utskottet har tidigare utgått från att frågan är föremål för regeringens överväganden (jfr bet. 2003/04:SfU1 och 2004/05:SfU1). Utskottet, som ser positivt på en ökad flexibilitet av ersättningsnivåerna inom sjukpenningen, har förståelse för frågans komplexitet. Att införa flexibla ersättningsnivåer i sjukpenningen innebär således att långtgående förändringar även måste göras i andra ersättningssystem. Det betyder att en sådan förändring inte kan ske utan ett omfattande underlag. Utskottet utgår dock från att regeringen överväger frågan.