bet · GT01FiU3 · 2005-11-29 00:00:00 — Utskottet avstyrker motionärernas förslag om breddade skattebaser för kommuner och landsting huvudsakligen med hänvisning till tidigare behandling av motsvarande förslag. Jämför reservationerna 11 (kd) och 12 (c). anser i motion 2004/05:Fi22 att kommunernas självständighet kan stärkas genom att bl.a. bredda de kommunala skattebaserna. Den kommunala självfinansieringen kan stärkas genom att kommunsektorns skattebaser breddas till sådana källor som är mindre konjunkturkänsliga. Detta sker enligt motionärerna med hjälp av partiets förslag att införa en allmän fastighetsavgift som står i relation till de kostnader kommunerna uppbär för att ge service till fastighetsägarna. Statsbudgetens anslag till kommunerna skulle i så fall kunna minskas i motsvarande mån, utan att det hotar kvaliteten i vården, skolan eller omsorgen (yrkande 6). Motsvarande förslag presenteras i motion Fi318 (yrkande 1 i denna del). Motionärerna understryker att en stabil och tillräckligt omfattande skattebas bekräftar den kommunala självstyrelsen. Kommunerna borde därför ha låtits behålla en större del av sin egenförvärvade skatteuppbörd från kommunalskatten i stället för att tilldelas kraftigt ökade statsbidrag. Enligt motionärernas mening ska självstyrelsen så långt som möjligt kopplas till ett ekonomiskt oberoende för kommunerna. Detta kan ske t.ex. genom att staten vid skattenedsättning, i den mån som budgetlagen medger, tillämpar skattereduktion och inte avdrag från den beskattningsbara inkomsten. Därmed reduceras statens skatteintäkter och inte kommunsektorns. Med denna metod blir en större andel av kommunsektorns finansiering enligt motionärernas bedömning också kopplad till den ekonomiska utvecklingen. bedömer i motion 2004/05:Fi23 (yrkande 4) att den av partiet förordade inkomstskattereformen bl.a. innebär en kraftig förstärkning av kommunernas skattebas. Reformen leder enligt motionärerna till ökade disponibla inkomster för låg- och medelinkomsttagare samt växande ekonomi i regionerna, vilket ger kommuner och landsting större intäktsökningar än . Därmed stärks skattebasen i samtliga kommuner och beroendet av statsbidrag minskas. beräknas skattebasen i kommuner med låg skattekraft öka mer än genomsnittet. kan konstatera att kommunsektorns samlade skatteintäkter 2004 täckte av sektorns totala verksamhetskostnader och de generella statsbidragen 10 %.15[Uppgifterna enligt ekonomiska vårproposition (prop. 2004/05:100, tabell 7.1, s. 156).] Detta innebär att skatteintäkternas bidrag för att täcka kostnaderna i kommunsektorn ökade med jämfört med . Skatteintäkterna är således den helt dominerande inkomstkällan för såväl kommuner som landsting. Även vid internationella jämförelser har kommuner och landsting en stor andel av sin finansiering från egna skatteinkomster. Enligt utskottets mening är kommunsektorns skattebas mycket stabil och tillräckligt omfattande för att bekräfta det kommunala självstyret. De statliga bidragen jämte utjämningssystemet bidrar till att ge självstyret ett reellt innehåll även för kommuner och landsting med ogynnsam ekonomi. I detta sammanhang vill finansutskottet erinra om att skatteutskottet har avvisat en övergång från avdrag till skattereduktioner som en metod för att öka kommunernas skatteunderlag.16[Senast i yttr. 2005/06:SkU1y.] Att behandla intäkter och kostnader i en förvärvskälla efter olika principer kan enligt skatteutskottets mening ge upphov till kraftiga variationer i det reella skatteunderlaget. I en verksamhet med förhållandevis hög andel kostnader kan utfallet pendla mellan nollskatt och ett skatteuttag på av den verkliga inkomsten. Även om skattereduktioner i många fall kan vara en praktisk och enkel metod att uppnå en likabehandling är skatteutskottet inte berett att tillstyrka en generell användning av metoden. delar skatteutskottets uppfattning och anser att de av motionärerna framförda reformförslagen riskerar att allvarligt destabilisera de kommunala skattebaserna. Dessutom finner finansutskottet, i enlighet med sina tidigare ställningstaganden, att en allmän fastighetsavgift inte kan vara grunden för breddade skattebaser eftersom den medför negativa effekter för många småhusägare.17[Senast i bet. 2004/05:FiU20.] Med det anförda avstyrker finansutskottet motionerna 2004/05:Fi22 (kd) yrkande 6, 2004/05:Fi23 (c) yrkande 4 och Fi318 (kd) yrkande 1 i denna del. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionärernas förslag om tillämpningen av begreppet synnerliga skäl vid fastställande av budget som inte är i balans. Utskottet hänvisar till att regeringen avser att följa utvecklingen av hur kommuner och landsting tillämpar bestämmelsen om synnerliga skäl. Jämför reservation 13 (c). anser i motion 2004/05:Fi23 att det ekonomiska beslutsfattandet i kommunerna ska utgå från lokala och regionala bedömningar. Det kommunala självbestämmandet måste förenas med tydliga redovisnings- och värderingsregler. Detta är dock, enligt motionärernas uppfattning, inte fallet när kommunernas budget vid s.k. synnerliga skäl får fastställas trots att den inte är i balans. Man menar att innebörden av begreppet synnerliga skäl är tämligen oklar och föreslår att varje kommun ges möjlighet att själv besluta om dess betydelse under förutsättning att kommunfullmäktige har fattat ett enigt beslut (yrkande 10). Enligt bestämmelsen i 8 kap. 4 § fjärde stycket kommunallagen (1991:900) har kommuner och landsting fr.o.m. möjlighet att upprätta budget så att kostnaderna överstiger intäkterna om det finns synnerliga skäl. I förarbetena till den nya bestämmelsen lämnas exempel på situationer som kan utgöra synnerliga skäl för att inte upprätta en budget i balans. Ett synnerligt skäl kan vara att en kommun eller ett landsting med en stark finansiell ställning ges möjlighet att med beaktande av god ekonomisk hushållning minska sin förmögenhet, dvs. upprätta en budget som inte är i balans. Även större omstruktureringsåtgärder med åtföljande kostnader som en kommun eller ett landsting vidtar i syfte att uppnå en god ekonomisk hushållning kan utgöra skäl för att inte fastställa en budget i balans.18[Proposition 2003/04:105 s. 18-19 och 25.] kan konstatera att de bestämmelser i kommunallagen som involverar begreppet synnerliga skäl har utformats på ett sätt som innebär att det i första hand är kommunerna och landstingen själva som ska bedöma vad som inbegrips i synnerliga skäl. Av författningskommentarerna till dessa bestämmelser framgår att en åtgärd som medför att synnerliga skäl åberopas ska vara mycket väl motiverad. Det framhålls också i förarbetena att utgångspunkten för eventuella undantag alltid ska vara att kommunen eller har sådana ekonomiska förutsättningar att man klarar en ambition om en god ekonomisk hushållning. Lagens utformning medger således en viss flexibilitet i bedömningar avseende synnerliga skäl. Utskottet vill dock särskilt understryka att möjligheten att underbalansera budgeten enligt lagens mening ska användas med restriktivitet och normalt sett endast någon enstaka gång. Med hänsyn till det ovan anförda finner utskottet att det gällande regelverket redan ger kommunerna möjlighet att bedöma vad som inbegrips i synnerliga skäl. I detta sammanhang noterar utskottet att regeringen, i enlighet med vad som aviserats i samband med förslaget till förändringar i balanskravet, avser att följa utvecklingen av hur kommuner och landsting tillämpar bestämmelserna om synnerliga skäl. Utskottet förutsätter att regeringen återkommer till med en uppföljning av de nya reglerna så att eventuella tendenser till ett felaktigt agerande snabbt kan åtgärdas. Mot denna bakgrund anser finansutskottet att det inte finns anledning för att göra något uttalande med anledning av det aktuella motionsförslaget. Därmed avstyrker utskottet motion 2004/05:Fi23 (c) yrkande 10. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionärernas förslag om genomgång och förändring av redovisningsrutiner för kommunernas pensionsåtaganden. Utskottet anser att kommunernas pensionsavsättningar numera motsvarar de pensionsåtaganden som kommunerna faktiskt har och är ett uttryck för god ekonomisk hushållning. I motion Fi234 förordar och (båda c) en genomgång och förändring av gällande redovisningsrutiner för kommuner och landsting så att dagens skattekollektiv inte belastas med dubbla pensionskostnader för kommunsektorn. Motionärerna anser att de redovisningsregler som gäller för kommun- och landstingsanställdas intjänade men ännu ej utbetalade pensioner undanskymmer den ekonomiska belastning som kommer att påverka kommunernas situation när dessa pensionsåtaganden infrias. Resultatet blir således att skattebetalarna och till allt större belopp inom kommuner och landsting måste "betala" dubbla pensionskostnader - dels de gamla , dels de nya som kontinuerligt räknas in i kommunsektorns ekonomiska åtaganden inom ramen för gällande pensionsutfästelser och avtal. Därför är de dubbla redovisningsprinciperna enligt motionärernas mening inte acceptabla för kommuners och landstings ekonomier. Frågan om kommunernas ekonomiska hushållning med hänsyn till framtida pensionsåtaganden har behandlats av finansutskottet (bet. 2004/05:FiU3). Utskottet avstyrkte ett motionsförslag om en utredning av regler beträffande kommunernas pensionsavsättningar med hänvisning till de av under föregående beslutade reglerna om redovisning av mål och riktlinjer av betydelse för god ekonomisk hushållning i kommuner och landsting.19[Proposition 2004/05:105, bet. 2004/05:FiU8, rskr. 2004/05:14.] Utskottet står alltjämt bakom beslut att mål och riktlinjer som är av betydelse för en god ekonomisk hushållning ska redovisas och utvärderas i kommunernas och landstingens budgetar. Detta redovisningsförfarande, som tillämpas fr.o.m. , framhåller de mer långsiktiga målen om en god ekonomisk hushållning i kommunernas verksamhetsplaner och årsredovisningar. Därmed stärker det enligt utskottets uppfattning kommunernas incitament att utföra sina verksamheter på ett effektivt sätt och med hänsyn till de framtida utmaningar som kommunsektorn nu står inför. Därutöver noterar utskottet att det förs en diskussion i kommunsektorn om hur man på bästa sätt ska kunna möta de framtida och ökande kostnaderna avseende pensionsskulden per . Man fokuserar framför allt på möjligheter att tidigarelägga kostnaderna i samband med denna pensionsskuld för att därmed få en jämnare kostnadsutveckling . Utskottet finner mot den bakgrunden inte belägg för motionärernas påstående att de gällande redovisningsreglerna för kommunernas pensionsskuld undanskymmer den ekonomiska belastning som kommer att påverka kommunernas situation när dessa pensionsåtaganden infrias. Mot bakgrund av det ovan anförda anser finansutskottet att någon genomgång och förändring av redovisningsrutiner för kommunernas pensionsåtaganden inte är påkallad. Därmed avstyrker utskottet motion Fi234 (c). Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionärernas förslag om förändringar av reglerna om ersättning för kommuners och landstings kostnader för viss mervärdesskatt med hänvisning till det inom pågående arbetet med en översyn av mervärdesskattereglerna för offentliga myndigheter. Jämför reservationerna 14 (m) och 15 (fp, c). Moderata samlingspartiet betonar i motion So350 (yrkande 3) behovet av neutrala spelregler och likvärdiga villkor mellan folktandvården och den privata tandvården för att göra det attraktivt för tandläkare att arbeta i . Ett stort problem för privattandläkarna är dock de skillnader i mervärdesskattehänseende som gäller i förhållande till folktandvården. De nuvarande reglerna gynnar den offentliga tandvården och snedvrider konkurrensen. Dessa problem måste enligt motionärerna få en snar och tillfredsställande lösning. Dessutom krävs att landstingen renodlar sin roll så att de inte fungerar som finansiärer och utförare. På det europeiska planet förordar Moderata samlingspartiet i motion U290 (yrkande 9) en ändring av mervärdesskattedirektivet så att privata alternativ inom välfärdssektorn kan konkurrera på likvärdiga villkor med offentliga alternativ. Detta skulle enligt motionärerna underlätta en fri rörlighet inom EU och sätta den enskilde medborgarens behov i fokus. anser i motion So694 att det är angeläget att slå vakt om en tandvård präglad av en stor mångfald vårdgivare. Partiet ser ett behov av att öka kapaciteten och tillgången på tandvård över hela landet samt främja nyföretagande inom sektorn. För att uppnå konkurrensneutralitet mellan den privata och offentliga tandvården är det enligt motionärerna av största vikt att rätta till den obalans som orsakas av mervärdesskattereglerna. Man förordar därför att krav ställs om särredovisning för folktandvårdens verksamhet (yrkande 9). I motion Fi249 framhåller () att mervärdesskattedebitering och hantering av Ludvikamomsen för kommuner och landsting utgör exempel på administrativa åtgärder och penningtransaktioner som saknar praktisk funktion i dagens samhälle. Trots att företag som bedriver affärsverksamhet samt kommuner och landsting har rätt till återbetalning av sina kostnader för mervärdesskatt bär de en stor administrativ börda för bruttoredovisning vid momshanteringen. Enligt motionärens uppfattning finns det med dagens teknik, datorisering och VAT-system ingen anledning att behålla denna onödiga och kostsamma bruttoredovisning. Hanteringen av mervärdesskatt bör därför förenklas och en första prövning av ett förenklat system bör genomföras i samtliga kommuner och landsting. Detta kan ske genom att slopa redovisningen av Ludvikamomsen, ta bort skyldigheten att debitera moms när kommunen eller anger sitt VAT-nummer samt gå över till uttagsbeskattning av den del av verksamheten som inte är föremål för avdragsrätt. Mot denna bakgrund föreslår motionären att regeringen lägger fram förslag om att kommuner och landsting inte ska vara föremål för momsdebitering. Likartade motionsförslag om konkurrensneutralitet mellan tjänster producerade i eller privat regi har behandlats av finansutskottet , (bet. 2004/05:FiU3). Utskottet har avvisat samtliga motionsyrkanden med hänvisning till den av aviserade översynen av mervärdesskattereglerna för offentliga myndigheter. I enlighet med kommissionens strategiprogram på mervärdesskatteområdet (KOM(2003)614) pågår arbetet med ett förslag beträffande mervärdesskatteordningen för offentliga myndigheter. Utskottet vidhåller därför sin tidigare uppfattning att kommissionens lagförslag bör avvaktas innan en eventuell översyn av de svenska reglerna dels om föremål för momsdebitering, dels om ersättning för kommuners och landstings kostnader för mervärdesskatt kan påbörjas. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna Fi249 (c), U290 (m) yrkande 9, So350 (m) yrkande 3 och So694 (c) yrkande 9. Insatser för personer med funktionshinder Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionärernas förslag om innehållet i översynen av personlig assistans enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade med hänvisning till det pågående utredningsarbetet inom . Jämför reservation 16 (m, fp, kd, c). påpekar i motion 2004/05:Fi22 att brister i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) har påtalats av både brukare och huvudmän. Deras erfarenheter har visat på otydligheter i definitioner av såväl personkretsen som vissa insatser. Därutöver finns tydliga brister i regelverket som bör ses över. Mot denna bakgrund anser motionärerna att effekterna av LSS nu bör analyseras och utvärderas. Utgångspunkten för en översyn bör vara att rättighetslagstiftningen bibehålls som sådan och att staten ska ta över kostnadsansvaret för LSS (yrkande 10). understryker i motion 2004/05:Fi23 vikten av reformen av stöd och service till vissa funktionshindrade enligt LSS. Motionärerna konstaterar att kostnaderna för LSS-verksamheten kraftigt skjutit i höjden, som utjämningssystemet uppvisar stora brister. Detta har inneburit en orimlig ekonomisk belastning för vissa kommuner medan andra fått väsentligt mer resurser än det reella behovet. Vid sidan av ekonomiska svårigheter för många kommuner medför den kommunala hanteringen av LSS även ett hot mot individers integritet. Dessa förhållanden föranleder en översyn av huvudmannaskapet och ett eventuellt statligt finansieringsansvar av LSS-verksamheten. I översynen bör man enligt motionärerna eftersträva att hanteringen av LSS blir acceptabel för de berörda personerna ur såväl ett kvalitets- som integritetsperspektiv (yrkande 7). I motion Fi216 framhåller () att det nya utjämningssystemet inom LSS leder till orimliga konsekvenser. De kommuner som tidigt satsat på högkvalitativ behandling för funktionshindrade och som driver verksamheten straffas nu ekonomiskt när kommuner som tidigare betalat för sagt upp sina avtal. De mottagande kommunerna får alltså stå med stora kostnader eftersom de inte ersätts med hela kostnaden av det nya utjämningssystemet. Detta är enligt motionären oacceptabelt (yrkande 1). påpekar motionären att det också är viktigt att värna valfriheten för de personer som har rätt till stöd enligt LSS (yrkande 2). Med det nya utjämningssystemet, där mottagande kommuner riskerar att förlora stora pengar, kan utbudet av service och därmed valfriheten minska. Mot denna bakgrund förordar motionären att utjämningssystemet inom LSS ses över eftersom kostnaden för slår väldigt olika mellan olika kommuner. Övergången mellan de olika systemen bör också granskas i efterhand så att skevheter som uppstod vid uppsägningen av de gamla avtalen mellan olika kommuner kan rättas till. Dessutom bör översynen leda till att de funktionshindrades valfrihet även värnas (yrkande 3). I motion Fi253 uppmärksammar m.fl. (s) behovet av rimliga förutsättningar för långsiktig planering av kommunernas insatser enligt LSS. Motionärerna anser att det är nödvändigt med ett ännu tydligare gemensamt samhälleligt ansvar för finansieringen av LSS-insatser än . De stora kostnader som enskilda ärenden i många fall för med sig innebär stora ekonomiska påfrestningar för framför allt små kommuner. Risken är att enskilda funktionshindrade utpekas av medierna som ansvariga när hårt ansträngda kommunala budgetar överskrids. Därför understryker motionärerna behovet att utforma systemet för insatser enligt LSS så att det garanterar kommunerna rimliga planeringsförutsättningar för sin verksamhet. konstaterar i sitt yttrande SoU2y med anledning av den aktuella kommunskrivelsen att de frågeställningar angående insatser för personer med funktionshinder som tas upp i motionerna 2004/05:Fi22 (kd) yrkande 10 och 2004/05:Fi23 (c) yrkande 7 har behandlats av utskottet och avslagits av under föregående riksmöte.20[Betänkande 2004/05:SoU1, rskr. 2004/05:114.] har avstyrkt förslagen i motionerna mot bakgrund av det omfattande arbete som pågår på området framför allt genom den parlamentariska kommittén under namnet (dir. 2004:107). har inte ändrat sin inställning och anser att finansutskottet bör avstyrka de aktuella yrkandena. vill erinra om att regeringen, mot bakgrund av bl.a. tillkännagivande21[Betänkande 2002/03:SoU19, rskr. 2002/03:193. ], beslutade att tillkalla en parlamentarisk kommitté för att göra en bred översyn av personlig assistans enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och lagen (1993:389) om assistansersättning (). ska bl.a. kartlägga och analysera konsekvenserna av det gemensamma finansieringsansvar som staten och kommunerna har för den personliga assistansen. Särskild uppmärksamhet riktas därvid mot de svårigheter som kan finnas när det gäller att överblicka effekterna av finansieringssystemet. Kommittén ska också analysera förekomsten av kostnadsförskjutningar från en huvudman till en annan, deras orsaker samt föreslå åtgärder för att komma till rätta med sådana kostnadsförskjutningar. Dessutom ska kommittén analysera orsakerna till kostnadsutvecklingen samt lämna förslag till åtgärder som dämpar och stabiliserar den och som förbättrar kostnadskontrollen. Därutöver ska kartlägga och analysera på vilket sätt den enskildes integritet påverkas av den personliga assistansen. Bemötandefrågor ska i det här sammanhanget ges särskild uppmärksamhet. Kommittén ska också uppmärksamma kontinuiteten i stödet som en väsentlig förutsättning för att värna den personliga integriteten. Vidare noterar utskottet att regeringen aviserar en översyn av finansieringssystemet inom LSS med hänsyn till dess påverkan på kommunernas planeringsförutsättningar. I översynen ska man titta närmare på hur LSS-utjämningen kan förbättras så att den ger kommuner bättre planeringsförutsättningar och en större säkerhet.22[Statsrådet svar på interpellationerna 2005/06:77 och 108 om utjämningssystemet inom LSS, prot. 2005/06:35, .] Mot denna bakgrund finner finansutskottet att motionerna 2004/05:Fi22 (kd) yrkande 10, 2004/05:Fi23 (c) yrkande 7 och Fi216 (m) yrkande 3 får anses vara delvis tillgodosedda. bedömer vidare, i likhet med socialutskottet, att det med hänsyn till det pågående utredningsarbetet inte finns anledning för att göra något särskilt uttalande angående innehållet i översynen av personlig assistans enligt LSS. Motionerna 2004/05:Fi22 (kd) yrkande 10, 2004/05:Fi23 (c) yrkande 7, Fi216 (m) yrkandena 1-3 och Fi253 (s) avstyrks därmed. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Ekonomiska förutsättningar för psykiatri och missbrukarvård, punkt 3 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ekonomiska förutsättningar för verksamhet inom psykiatri och missbrukarvård. 2004/05:Fi22 av m.fl. (kd) yrkandena 4 och 11. Jag anser att det behövs en tydlig politisk markering som lyfter fram de psykiskt sjukas behov av god vård och omsorg - en satsning som gör klart för psykiskt sjuka och funktionshindrade, deras anhöriga samt kommuner och landsting att nu tillförs större, bestående resurstillskott. De resurstillskott som regeringen föreslår i budgetpropositionen har kortsiktighetens prägel och riskerar att försvinna i kommunernas och landstingens prioriteringar. avsätter därför i sitt budgetalternativ sammanlagt mer än regeringen för 2006-2008 till den psykiatriska vården och omsorgen, inklusive barn- och ungdomspsykiatrin. Dessa resurstillskott bygger i allt väsentligt på de förslag som regeringens egen psykiatrisamordnare föreslagit. De ger enligt min mening en välbehövlig förstärkning av ekonomiska förutsättningar för kommunsektorns psykiatriska verksamhet. Jag noterar också att regeringen har avsatt ytterligare resurser till missbrukarvården. Det är mycket välkommet och kan förhoppningsvis innebära förbättringar av missbrukarvården. Men mot bakgrund av de stora behov som finns och de besparingar som gjorts behövs mer kraftfulla och långsiktiga åtgärder som kan stävja utvecklingen av narkotikamissbruket. har i sitt budgetförslag anvisat sammanlagt i syfte att förstärka bidragen till frivilligorganisationer som är verksamma inom missbrukarvården och inom det narkotikaförebyggande arbetet. Denna satsning sätter enligt min mening kvaliteten inom missbrukarvården i första rummet. Vad jag här anfört om ekonomiska förutsättningar för verksamhet inom psykiatri och missbrukarvård bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion 2004/05:Fi22 (kd) yrkandena 4 och 11. Ekonomiska förutsättningar för anhörigvård, punkt 4 (m, kd) av (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen om ekonomiska förutsättningar för anhörigvård inom ramen för verksamhet. Därmed bifaller delvis motion 2004/05:Fi22 av m.fl. (kd) yrkande 9.