bet · GS01KU20d2 · 2005-01-01 00:00:00 — Det handlar inte om att de personer som har funnits med i annonserna deltar som enskilda personer eller som privatpersoner, utan de är med som ansvariga utgivare. (): Så här i slutet är det ganska många frågor som har ställts och en del svar har utvecklats. Men jag vill gå tillbaka och försöka att konkretisera den frågeställning som vi bollar kring. När man nu såg det här behovet det kan understrykas att det är väldigt lätt att se ett behov av att ta upp en diskussion om hur medierna skapar könsroller, om hur dessa könsroller påverkar barn och unga och ett behov av att få i gång den dialog som statsrådet och många av oss har efterlyst. När man nu såg det här behovet och insåg att någonting måste göras kan man ju tänka sig att det ledde till ett antal olika tankar om hur man skulle kunna göra. Man skulle självklart kunna göra på det sätt som ni har gjort och som har resulterat i att efteråt tvingas att granska ärendet eftersom det är en fråga om hur regeringen har agerat. Man skulle ju också kunna tänka sig att regeringen, när man såg det här behovet, hade kunnat göra det allmänt känt i . Man hade kanske till och med kunnat anslå pengar i budgeten för att visa att man ville stödja frivilligorganisationers oberoende av regeringens påverkan för att de skulle ta upp en dialog och diskussion om mediernas roll för jämställdheten och hur medierna skapar könsroller. Förespeglade det statsrådet att man från regeringen snarare kanske borde göra på det sättet och initiera organisationer som är helt oberoende från regeringen? Socialminister : Det har ju också skett i detta projekt. Jag har tyvärr inte utrymme för att beskriva projektet i sin helhet, men låt mig bara säga att hela landet har varit involverat i detta projekt. Det är 2530 kommuner som är engagerade. I anslutning till den så kallade Sverigeresa som har genomförts har det varit ett stort antal organisationer engagerade. Vi har också byggt upp ett nätverk med frivilligorganisationer. I beslut om inriktningen av Allmänna arvsfondens bidragsgivning poängteras det särskilt att organisationer kan ansöka om särskilda medel för att driva olika projekt. Det har delats ut 23 miljoner till 42 olika lokala projekt. Det är ett oerhört stort engagemang som är väldigt viktigt. Syftet med det här projektet är ju mycket bredare än denna annonskampanj. Den är en mycket liten del i det stora hela. Det viktiga är naturligtvis att frivilligorganisationer och kommuner som ju möter barn och ungdomar får förutsättningar för att arbeta med dessa frågor. Det finns också en del av detta projekt som riktar sig till skolor. Det finns ett material för att skapa förutsättningar för barn och unga att se på bilder ur ett mediekritiskt perspektiv. När det gäller det som drivs i Lunarstorms regi den så kallade deltar 25 000 ungdomar i ett arbete. Mycket av arbetet i hämtar sin näring ur barns och ungas egna idéer och synpunkter. Det är unga flickor och pojkar som driver detta. Flickagruppen på Lunarstorm är ju den största gruppen som finns där. Så jag delar helt och hållet synpunkter på detta. Det är naturligtvis viktigt att arbeta mycket bredare i andra former, och jag vill poängtera att det också är huvuddelen i projektet. Det vi pratar om nu är en mycket liten del, men den har varit viktig för att skapa debatten och dialogen. (): Det har jag förstått, och jag har också förstått allt det arbete som försiggår mer oberoende från än vad den här annonskampanjen har varit. I stället för att utbetala allmänna projektbidrag som man kan ansöka om har detta varit ett projekt direkt under med en styrgrupp som har innefattat en statssekreterare, ett ämnesråd och två politiskt sakkunniga. Med tanke på att när det gäller mediefrågor finns det en föreskrift i grundlagen som påbjuder respektavstånd mellan vad regeringen gör och den fria pressens opinionsbildning, hur man berättar för medier eller för en dialog med medierna. Återigen: Kunde man inte ha försökt att uppnå dessa mål mer oberoende från regeringen än vad man nu lyckades göra? Kunde inte de mål som man försökte att uppnå lika väl kunnat uppnås om man hade frikopplat regeringen från detta? Socialminister : Ja, det är mycket möjligt att dessa projekt över huvud taget skulle ha kunnat genomföras på ett annat sätt. Jag ifrågasätter inte det. Det finns säkert olika uppfattningar här kring bordet om vad som hade varit det bästa och hur det skulle ha utformats. Vår bedömning har varit, och är fortfarande, att det projekt som vi har utvecklat håller denna rågång väldigt tydlig och klar. Ordföranden: säger att det allmänna inte får ingripa mot missbruk av yttrandefriheten eller mot medverkan därtill annat än i de fall och den ordning som föreskrivs i dessa grundlagar. Det här projektet följer ju inte den ordning som föreskrivs i grundlagen. Den säger nämligen att det är domstolar som har att göra detta plus att kan stifta lag om detta i särskilt ordning. Men det är förbjudet för regeringen, för och för myndigheter att på annat sätt gå in på frågor som handlar om missbruk av yttrandefriheten eller medverkan därtill. Här ligger själva kärnpunkten. Regeringen har givit sig in på ett område som grundlagen förbjuder regeringen att ge sig in på. Det är ju den enda rimliga tolkningen av grundlagen i den delen. Den öppna, fria debatten som vi ska ha i samhället bygger på att riksdag, regering och myndigheter inte går in och styr medierna. Hur kan regeringen ha ansett att detta stod i överensstämmelse med denna uttryckliga exklusivitetsgrundsats som är en central punkt i våra grundlagar när det gäller yttrandefriheten? Socialminister : Ja, men herr ordförande, så har vi ju inte gjort. Vi har varken förhindrat någon utgivning eller ingripit mot något som har stått i tidningarna. Det har vi inte gjort. Syftet har varit att skapa en dialog och debatt kring dessa frågor. Regeringen har inte agerat på det sätt som ordföranden nu påstår, utan syftet har varit att skapa en dialog och en debatt. Det finns över huvud taget inte någonting av det som nämns av ordföranden i regeringens agerande i projektet. Ordföranden: , fru statsråd, har väl ändå varit att påverka? Det var väl det som var själva idén, att påverka medierna, att få tidningar och andra att ändra sitt beteende? Det är väl att påverka, och det är just det som enligt grundlagen är förbjudet för regering, riksdag och myndigheter såsom institutioner. Som privatperson kan man göra det, men inte som institutioner. Socialminister : Det har inte gjorts, och det har inte heller varit syftet. Syftet har varit att skapa en dialog och en debatt i dessa oerhört centrala, viktiga frågor som just rör den kommersialisering, den sexualisering och utseendefixering som vi ser i samhället i stort. Det är en del i ett sort projekt där själva syftet har varit att skapa ett större engagemang, en debatt och en dialog med i det här fallet branschens företrädare. Detta måste ju vara centralt och viktigt i det fria meningsutbytet. Det handlar inte om att förhindra eller straffa någon, absolut inte. Ordföranden: Men om man i en kampanj hänger ut medieprofiler, handlar det väl ändå om att straffa? Det finns en del som har uppfattat det som att det är trakasserierna som är själv idén. Trakasserier definieras som att besvära, utsätta för obehag eller förfölja. Det står ju också i det underlag som har fått att syftet var att hänga ut medieprofiler. Det är väl ändå att påverka, att använda mera subtila metoder för att påverka, vilket grundlagen uttryckligen förbjuder. Socialminister : Straff är en domstolsuppgift. Syftet med denna kampanj och projektet i dess helhet har varit att skapa en debatt och en dialog. Det är en oerhört viktigt fråga som jag tror också engagerar hela . (m): Om nu syftet med kampanjen inte var att skada och det har ju statsrådet sagt här måste jag ändå fråga om det har övervägts av regeringen innan man publicerade kampanjen att eventuell skada skulle kunna åsamkas någon eller några av dem som lyfts fram som ansvariga utgivare. Socialminister : Ja, och syftet var inte det som säger. (m): Nej, syftet var inte det. Men man har övervägt om det skulle kunna bli så vid kampanjens genomförande, men funnit att någon skada inte skulle kunna uppstå? Socialminister : Ja, det är själva bakgrunden till varför det är de ansvariga utgivarna som finns med i annonserna. (m): Anser statsrådet, med tanke på respektavståndet till de grundläggande yttrandefrihetsrättsliga regleringarna som vi har i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen, att det för regeringen finns anledning att rent principiellt hålla ett sådant avstånd vid överväganden om den här typen av påverkan av opinionsmässig natur? Socialminister : Självfallet. (m): Bara en fråga till: Hur tänkte sig regeringen att den dialog som man ville åstadkomma skulle föras med till exempel , Vecko-Revyn och andra i annonskampanjen namngivna medier? Var det bara med den enskilde konsumenten av dessa medier eller var det mediernas ansvariga utgivare som skulle föra en dialog med regeringen i de frågor som lyftes fram i kampanjen? Och hur skulle den synpunkten från de utpekade kunna komma till regeringens och allmänhetens kännedom i den dialog som åsyftades? Socialminister : I den rådgivande gruppen har det funnits branschföreträdare från olika håll, och det är där som diskussionen har förts. Inriktningen i och syftet med kampanjen har ju varit att fortsätta dialogen och debatten. Jag tycker att den är oerhört viktig och central, och det vidhåller jag. Att ställa frågor, att bidra till att skapa en bred, öppen, omfattande debatt är positivt, enligt min uppfattning. Såsom ansvarig utgivare måste man naturligtvis vara beredd att svara på frågor. (m): Har det förts någon debatt och dialog mellan de utpekade medierna och regeringen? Och vad har i så fall allmänheten fått för del av det utbytet? Socialminister : Debatten har ju fortsatt. Ni ska vara medvetna om att det är mycket starka kommersiella krafter bakom detta. Debatten har tagit sig väldigt många olika uttryck. Just nu har vi en kampanj på gång i tunnelbanan, och avsikten med den är bland annat att vidarebefordra de svar på de frågor som ställs där till allmänhetens kännedom. (): Jag har tittat på hemsidan och läst nyhetsbrevet . Där står det bland annat: I kampanjen ställs det ett antal frågor, och Flicka har noggrant följt lagen om samhällsinformation. Jag undrar om ministern kan utveckla det eller om det finns någon ytterligare kommentar som vi inte har kommit in på. Socialminister : Jag vill bara återupprepa det som jag har sagt tidigare. Det här är en liten del i ett stort projekt där avsikten är att skapa en bred diskussion och ett brett engagemang i i dess helhet. I den diskussion som föregick denna del har det i styrgruppen, i den rådgivande gruppen och bland dem som har arbetat detaljerat med detta naturligtvis gjorts de överväganden som jag hänvisar till i det underlag som har lämnats till . Jag har egentligen inget ytterligare att tillföra. Ordföranden: Jag vill bara erinra om att det är de konstitutionella aspekterna som vi ska fokusera på, inte kampanjen som sådan. (): Kommittéer och projekt är naturligtvis en del i en regerings arbetssätt, det kan jag instämma i. Men då är det spännande att se på vilket sätt det här projektet fogas in i beredningen av regeringsärenden. Är det som en del i beredningen av ett regeringsärende som detta projekt har tillkommit? Socialminister : Som jag har angivit i de svar som har lämnats är ju barnpolitiken ett oerhört centralt och viktigt område. Det är prioriterat från regeringens sida. Så sent som gjorde vi en uppdaterad strategi när det gäller utformningen av barnpolitiken. Uttrycken för de olika typer av förslag och åtgärder som regeringen anser sig vilja vidta varierar ju naturligtvis. Det här har varit en del i detta. (): Men anser statsrådet att regeringen kan vidta åtgärder och forma uttryck för sina åtgärder utan laglig grund? Socialminister : I det här fallet ingår det i regeringens kompetens att kunna tillsätta kommittéer, genomföra den här typen av projekt och lämna uppdrag. Vi anser att det är en del i regeringens arbete. (): Jag har två frågor. Jag tyckte inte att vi fick tillräckligt svar på fråga när det generellt gäller statens ansvar för opinionsbildning. Menar statsrådet att staten har ett sådant ansvar? Socialminister : Jag vill hålla mig till den fråga som det rör här. Syftet bakom detta projekt har ju varit att skapa en debatt och en dialog med branschen. Jag och regeringen har gjort den bedömningen att detta projekt är oerhört angeläget, viktigt och centralt. Det är en del i regeringens arbete. Vi har ju gjort den bedömningen att detta mycket väl svarar upp mot regeringens målsättningar och de krav som ställs på regeringen. (): Statsrådet har ju stött sig på , att den var anledningen till hela den här kampanjen. När det gäller massmediers roll ska staten bland annat uppmuntra utvecklingen av lämpliga riktlinjer för att skydda barnet mot information och material som är till skada för barnets välfärd. Är det här sättet att hänga ut ansvarig utgivare för vissa tidningar att uppmuntra utvecklingen av lämpliga riktlinjer? Är det så som man har sett det? Ska riktlinjerna komma från staten? Socialminister : Syftet med projektet har ju varit som jag vid ett antal tillfällen har poängterat att skapa debatt och dialog i ett oerhört centralt och viktigt ämne. Det finns ju naturligtvis andra frågor som ansluter till detta som inte ligger inom mitt område, men som också är aktuella, till exempel barnreklam. Syftet med det här projektet har varit att skapa den öppna, breda och omfattande debatten. (): Jag vill uppehålla mig lite vid själva annonskampanjen och hur den skulle kunna ha uppfattats. Med anledning av projektbeskrivningen från skriver regeringen i sitt beslut att det är viktigt att uppmärksamma de negativa effekter som denna kommersialisering har. Denna kommersialisering syftar då på bantningstips i kvällspressen, sexspalter i tjejtidningar och så vidare. Lite längre ned skriver man: Dessa negativa effekter kan det finnas anledning att uppmärksamma och söka motverka. Min fråga är då: När man går ut med en annonskampanj och frågar chefredaktören på Vecko-Revyn varför tidningen innehåller en stor plastikguide för 15-åringar, kan det ändå inte uppfattas som att man i konflikt med bestämmelserna om yttrandefrihet ställer någon till svars för innehållet i tidningar, eftersom det så tydligt står i projektets beskrivning att man ska söka motverka dessa effekter? Socialminister : Projektet ville ju och vill tydliggöra för allmänheten att det alltid finns ytterst ansvariga personer bakom alla kommersiella budskap. Det visar den serie frågor riktade till ansvariga utgivare om varför de aktuella företagen och de ytterst ansvariga personerna gör de bedömningar som man gör. Det är ett sätt att skapa en öppen dialog och debatt kring dessa frågor. Jag och regeringen anser att det måste vara så att man kan svara på frågorna. (): Men man kan inte uppfatta att regeringen är neutral i sin frågeställning, utan man måste uppfatta kampanjen som att regeringen har tagit ställning mot de citat från tidningarna som man använder sig av. Så måste man väl ändå uppfatta det? Socialminister : Själva syftet var ju att skapa en debatt och en dialog. Så var det. Då är det väl ganska naturligt att man svarar på de frågor som lyfts fram. För att ha ett fritt meningsutbyte och för att skapa förutsättningar för en bred offentlig debatt är det naturligtvis oerhört viktigt att de som är ansvariga också kan svara på frågor. (): Jag kan mycket väl förstå att kampanjen fick Silverägg. Som ministern har sagt är det ett stort projekt, men mycket av det här har handlat om själva annonskampanjen. För att fullfölja tidigare fråga: Fanns det i referensgruppen som ingår i projektet några stora motsättningar när det gäller den aktuella annonskampanjen? Den bestod ju av branschfolk, folk från olika tidningar, från Lunarstorm och andra medier. Fanns det något stort motstånd bland dem mot annonskampanjen? Socialminister : Det har ju förts en fortlöpande diskussion i den rådgivande gruppen. När det gäller själva detaljerna och exakt hur den debatten har utformats kan jag inte svara på exakt vem som har tyckt vad och hur den här diskussionen har utförts. Men själva det detaljerade utformandet av kampanjen har skett i en mindre grupp med företrädare för reklambolag och produktionsbolag. Det är där man har utformat detaljerna kring det hela. Projektet har ansett att det har varit viktigt att kunna nå ut på ett brett och bra sätt för att skapa förutsättningar för den debatt som har varit själva syftet. Då har man gjort bedömningen att detta skulle kunna göra att man skulle kunna skapa förutsättningar för en omfattande debatt. (): Den här utfrågningen kan skapa viss frustration. Utskottet har i uppdrag att ställa frågor om och granska utifrån den konstitutionella aspekten att regeringen genom ett projekt har gått in och diskuterat vad medier gör i olika sammanhang. I sina svar på de frågorna har ministern återkommit till vikten av att någon gör det här, vikten av att den här granskningen kommer till och vikten av att den här dialogen skapas. Jag tror inte någon ifrågasätter åtminstone gör inte jag det vikten av att det här faktiskt sker. Ifrågasättandet grundar sig i stället på att det är regeringen som gör detta. Jag råkar till exempel känna till att driver ett projekt, delvis finansierat med allmänna medel men självständigt, där de tar upp hur vissa medier glorifierar alkohol som berusningsmedel och diskuterar om det här skapar en sund samhällssyn eller inte. Ingen har ifrågasatt att bedriver ett sådant projekt. Kan statsrådet förstå att ett ifrågasättande kommer när just regeringen går in och så tydligt gör den här typen av ifrågasättande? Socialminister : Herr ordförande, jag vill bara upprepa det jag har sagt tidigare: Det är regeringens uppfattning att vi inte kommer i konflikt med tryckfriheten eller yttrandefriheten såsom den är skriven i till exempel tryckfrihetsförordningen, där det handlar om att man i förväg ska lägga hinder för eller hindra utgivning, det vill säga att vi ska granska och förhindra utgivning av skrifter och så vidare. Det är inte det som det är fråga om, och syftet har inte heller varit att vare sig straffa eller skada någon däremot att kunna skapa en debatt. Detta har vänt sig till ansvariga utgivare. Vi anser att det finns en klar och tydlig skiljelinje här och att vi på intet sätt har trätt över denna gräns. (): Jag fick delvis svar på min fråga. Den grundlagstolkning som ordföranden baserade hela den här utfrågningen på har ju inte diskuterats i tidigare, och jag ville liksom stämma av med regeringen om regeringen hade diskuterat det här utifrån förbudet mot förhandsingripanden och försvåranden av utgivningar av tidningar eller andra medier, och det berörde , så jag behöver inte mer än nick egentligen för att klara mig i den här frågan. Ordföranden: har vi avslutat den första halvleken av denna utfrågning. Vi går då över till andra halvlek som handlar om socialminister uppdrag till rörande beräkningsgrunder för förtidspension. Det var anmält från . Vi ska ge statsrådet en chans att göra en kommentar först. Vi brukar ju ha den ordningen. Socialminister : Tack, herr ordförande, för möjligheten att få säga några ord inledningsvis. I har vi ett förhållandevis litet regeringskansli medan myndigheterna har ett större ansvar och därmed också resurser. Den här modellen innebär att en stor del av expertkunskapen finns hos våra myndigheter. För ett effektivt och kompetent regeringskansli måste denna expertkunskap kunna användas på ett smidigt sätt. Av detta skäl finns det i instruktioner för , och tidigare för , inskrivet att myndigheten ska biträda inom sitt verksamhetsområde. I stor utsträckning handlar det här om mer eller mindre dagliga underhandskontakter där aktuella frågor diskuteras och analyseras. Det handlar då om direkta frågor och svar handläggare emellan, men det handlar också om begränsade beräkningar av effekter och konsekvenser som kan göras utifrån registeruppgifter och befintliga beräkningsmodeller. Uppdrag som är av mer principiellt eller omfattande och resurskrävande slag eller som kommer sig av att man vill öka tydligheten i uppdraget lämnas genom särskilda regeringsbeslut. Den beräkning som har gjorts i det här fallet är inte av det här senare slaget, utan är ett resultat av samtal och frågor handläggare emellan. Det här är heller inte unikt. Liknande frågor och diskussioner förekommer ofta i samband med vår dagliga omvärldsbevakning, och en självklar uppgift för är just omvärldsbevakning, att följa upp och se vad som händer i omvärlden. Här kan vi naturligtvis inte utesluta något. Oavsett vem som lämnar ett förslag startar en mer eller mindre automatisk granskning, värdering och analys av förslaget och också de effekter som förslaget har. I det här fallet var det naturligtvis helt naturligt att studera individeffekterna på det förslag som fanns, och det skedde genom underhandskontakter handläggare emellan och inte genom någon form av ordergivning. Enligt min uppfattning ligger detta därför helt inom ramen för den instruktion som vi har som gäller . (): Jag kan haka på det som statsrådet inledde med. Det står ju också i det svar vi har fått från att myndigheten bistår i det löpande arbetet, till exempel när det gäller tänkbara effekter av olika förslag eller händelser, och att det här inte är något unikt, som statsrådet säger här inledningsvis. Men eftersom de här uppdragen är informella finns det heller inte det har också på ett förtjänstfullt sätt skrivit om i sitt PM några upprättade handlingar. Det finns ingenting diariefört hos myndigheten i det här fallet. Det är alltså svårt för oss att få en uppfattning om omfattningen och karaktären av den här typen av arbete som myndigheten gör åt . Jag skulle inledningsvis vilja fråga statsrådet om omfattningen av den här typen av informella uppdrag, som rör andra alternativa sätt att organisera saker på, inte minst från oppositionen. Är det regelmässigt så att motioner som läggs fram i beräknas inom , numera , och att resultatet skickas till statsrådet? Berör det bara motioner, eller rör det också rapporter som oppositionen presenterar? Socialminister : Herr ordförande, låt mig betona att det inte bara berör den typen av dokument som refererar till, motioner eller rapporter. Det kan vara tidningsartiklar, och det kan vara andra saker som kommer fram, till exempel forskningsrapporter. Det händer ju en rad olika saker fortlöpande i den allmänna samhällsdebatten. Departementet arbetar på mitt uppdrag. En del av de frågor som fortlöpande diskuteras hanteras inom departementets ram. Vissa saker gör det inte. Beroende på typen av frågor och vilket underlag som krävs för att man ska kunna göra de konkreta bedömningarna så gör man från handläggarsidan bedömningar av vilka kontakter som ska tas. Det är ingenting som jag som statsråd är involverad i, utan det är helt och hållet bedömningar som handläggarna gör självständigt. Det sker underhand, fortlöpande, och själva tanken bakom att ha våra myndigheter är ju just att de är experter inom sitt område, i det här fallet . (): Jag har en följdfråga. Då ska jag uppfatta det som att den här typen av beräkningar sker regelmässigt, men i de flesta fall på initiativ från departementets sida och inte så att säga självständigt som ett regelmässigt arbete inom myndigheten. Det sker alltså regelmässigt på uppdrag av departementet. Jag skulle också vilja fråga ytterligare en sak. I det här specifika fallet: Av vem och i vilket sammanhang gjordes överväganden om vilka delar av i det här fallet budgetförslag som skulle analyseras? Det har framkommit i debatten att det är intressant att veta på vilket sätt ett, som någon uppfattar det, heltäckande förslag analyseras om det analyseras i delar eller i sin helhet.