bet · GS01AU3 · 2005-02-03 00:00:00 — Regeringenföreslår nu en justering av 13 § arbetstidslagen såatt det framgår att alla arbetstagare ska ha minst11 timmars sammanhängande ledighet under varjeperiod (dygnsvila). Tillfälligavvikelse får göras från bestämmelsen om dygnsvilaom det föranleds av något särskilt förhållande sominte har kunnat förutses av arbetsgivaren, underförutsättning att arbetstagaren ges motsvarandekompensationsledighet. I förarbetena anförs att deti undantagsbestämmelsen även inrymsnödfallssituationer (prop. 1981/82:154 s. 72). Andraavsteg från dygnsviloregeln får ske genomöverenskommelse i kollektivavtal.Arbetstiden för nattarbetande, 13 a §Enligt artikel 8 i arbetstidsdirektivet skamedlemsstaterna vidta de åtgärder som behövs för attse till att den normala arbetstiden förnattarbetande inte överstiger ett genomsnitt av åttatimmar och attnattarbetande vars arbete innebär särskilda riskereller stor fysisk eller mental ansträngning intearbetar närde utför nattarbete. Regeringen föreslår i en nybestämmelse (13 a §) att nattarbetstiden under varjeperiod inte får överstiga igenomsnitt om högst fyramånader. Vid genomsnittsberäkningen ska 24 timmarför varje påbörjad period räknas avfrån beräkningsperioden. Begreppet arbetstid ska vidtillämpning av regeln ha samma innebörd som idirektivet. Semester och sjukfrånvaro under tid dåarbetstagaren annars skulle ha arbetat likställs påsamma sätt som i 48-timmarsregeln med fullgjordarbetstid.Nattarbetande vars arbete innebär särskilda riskereller stor fysisk eller mental ansträngning får dockinte arbeta under varje period om24 timmar som de utför nattarbete. Det har inteansetts möjligt att i lag definiera vilka arbetensom avses.Tillfällig avvikelse från bestämmelsen i 13 a §får göras om det föranleds av något särskiltförhållande som inte har kunnat förutses avarbetsgivaren under förutsättning att arbetstagarenges motsvarande kompensationsledighet.Med nattarbetande avses den som normalt arbetarminst av sitt arbetspass mellan kl. 22.00och eller troligen kommer att fullgöraminst en tredjedel av sin årsarbetstid under natt.Kompensationsledighet, 14 §För att tydligare genomföra arbetstidsdirektivetförs i 14 § in en bestämmelse om att tillfälligavvikelse från veckoviloregeln får göras endastunder förutsättning att arbetstagaren gesmotsvarande kompensationsledighet.Dispens, 19 §Bestämmelsen justeras språkligt i vissa hänseendenoch vissa följdändringar görs.Sanktioner, 24 §De i bestämmelsen uppräknade paragraferna ärstraffsanktionerade också i den nya lydelse somföreslås. Även 48-timmarsregeln (10 §) ska omfattasav sanktionsregeln. En arbetsgivare som, utan attundantag eller avvikelse har gjorts enligt 3 eller19 §§, anlitar en arbetstagare i strid med 48-timmarsregeln kan med stöd av 24 § dömas till böter.Översyn av direktivetMot bakgrund av de problem som kan uppstå inom vissasektorer, bl.a. hälso- och sjukvård och kommunalomsorg, till följd av domar därbegreppet jourtid prövats, pågår enöversyn av arbetstidsdirektivet på EG-nivå.Regeringen deltar i detta arbete. Det kan nämnas attkommissionens förslag till nytt direktiv (KOM [2004]607 slutlig) bl.a. innehåller två nya definitioner,"jourtid" och "inaktiv del av jourtid". Det uttalasi förslaget att den inaktiva delen av jourtiden inteär arbetstid om inte annat sägs i nationelllagstiftning m.m. I propositionen anges att deställningstaganden som gjorts där kan komma attomprövas om direktivet ändras.Utskottet återkommer till denna fråga nedan medanledning av motion A263.MotionenAnders G Högmark m.fl. (m, fp, kd och c) yrkar iflerpartimotion A1 att avslårpropositionen. Det är beklagligt att utformningen avpropositionen är så kategorisk och långtgående ochatt förslaget varken tar hänsyn till den process sompågår inom det europeiska samarbetet med ett nyttarbetstidsdirektiv eller de ekonomiskakonsekvenserna av det förslag som läggs fram. Föratt uppfylla nuvarande arbetstidsdirektiv räcker detatt genomföra en mindre lagändring. Med tanke på denfortsatta processen av arbetstidsdirektivet inom EUär det önskvärt att regeringen drar tillbakapropositionen. Därutöver är det direkt konstigt attregeringen i sitt material inför angeratt direktivet medför tillämpningsproblem och är ibehov av översyn (yrkande 1).Motionärerna hänvisar till att såväl Lagrådet somåtskilliga remissinstanser har angett rimliga skälför att semester och sjukfrånvaro inte bör ingå iberäkningen av den sammanlagda arbetstiden.Regeringen bör skyndsamt återkomma med förslag omatt semester och sjukfrånvaro inte ska inkluderasvid beräkningen av genomsnittet av arbetstiden(yrkande 2).I motionen pekar man också på den process sompågår inom EU och som verkar leda fram till attbegreppet jourtid förtydligas och förändras. Jourtidska enligt kommissionens nya förslag inte betraktassom arbetstid om arbetstagaren inte faktiskt hararbetat (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeFråga om avslag på propositionenSverige har genom sitt medlemskap i EU förbundit sigatt genomföra EG:s arbetstidsdirektiv. I den mån detinte kan anses att svenska bestämmelser redanuppfyller direktivets intentioner och innehåll krävsändringar i svensk lag. Enligt vad som uppges ipropositionen har kommissionen väckt talan motSverige vid med yrkande att domstolenska fastställa att brustit i sinaskyldigheter att genomföra arbetstidsdirektivet.Sverige har inte funnit skäl att bestrida talan.Kommissionen har som också nämnts ovan påbörjat ettarbete med att ta fram ett nytt arbetstidsdirektiv.Regeringen har till kommissionen uttryckt sitt stödför en översyn av arbetstidsdirektivet som syftartill att öka flexibiliteten i verksamheten och attstärka skyddet för arbetstagarna. Enligt utskottetsbedömning är det inte möjligt att avvakta resultatetav de diskussioner som förs om ett nyttarbetstidsdirektiv. Det är därför nödvändigt attredan nu genomföra direktivet på ett tydligare sätt.I kommissionens förslag (KOM [2004] 607 slutlig)föreslås bl.a. att det, vid sidan av definitionerna"arbetstid" och "viloperiod" i artikel 2, införs tvånya definitioner, "jourtid" och "inaktiv del avjourtid". I förslaget uttalas att inaktiv del avjourtid inte är arbetstid om inte annat sägs i bl.a.nationell lagstiftning.Utskottet kommer fram till samma slutsats som densom regeringen gett uttryck för i propositionen,nämligen att lagstiftningen bör förtydligas i deberörda delarna.Det anförda innebär att yrkandet i motion, omavslag på propositionen (yrkande 1) bör avslås.Utskottet delar regeringens bedömning av hur semester ochsjukfrånvaro ska behandlas vid tillämpning av 48-timmarsregeln. Med hänsyn till direktivets nuvarandelydelse och praxis på området finnsdet enligt utskottets mening inget utrymme för attredan nu använda den av kommissionen föreslagnadefinitionen inaktiv del av jourtid. Detta innebäratt utskottet också avstyrker motion A1 yrkandena 2och 3.Utskottet ansluter sig även i övrigt till debedömningar som regeringen gör i propositionen.Lagförslaget bör därför antas av , vilketinnebär att propositionen tillstyrks.Övriga frågorNytt arbetstidsdirektiv m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion med hänvisningtill det av kommissionen framlagda förslagettill nytt arbetstidsdirektiv. Även en motionom nattarbete avstyrks.MotionernaVänsterpartiet (v) menar i motion 2003/04:A314yrkande 4 att det är viktigt att den obekvämaarbetstiden minimeras. Tillräcklig tid föråterhämtning måste göras möjlig. En rättimplementerad EU-lagstiftning kan ge stöd för detta.Kvälls- och nattarbete sliter på människors hälsa.Arbetstidslagen innehåller ett förbud mot nattarbetemellan och Förbudet motnattarbete bör utökas att gälla tillkl. 06.00.Kenneth G () anser i motion A263 attkommissionens förslag till nytt arbetstidsdirektivbör stoppas. Förslaget innebär att varje enskildmedlemsstat avgör omfattningen av en normalarbetsvecka. Det blir möjligt att ha 65-timmarsarbetsvecka, vilket inte är förenligt med vare sigett gott arbetsliv eller en god europeiskarbetsmarknad. Det finns stora risker med förslagetsom kan leda till att de länder som i daghar en normal arbetsvecka på tvingasatt öka arbetstiden. Det är därför ytterst viktigtatt engagerar sig i processen och påverkarfrågans behandling.Utskottets ställningstagande48-timmarsregeln i arbetstidsdirektivet innebär attden sammanlagda veckoarbetstiden inklusive övertidfår uppgå till högst i genomsnitt under enviss beräkningsperiod. Det är möjligt för enskildamedlemsstater att under vissa förutsättningar göraundantag från denna regel, s.k. opt out (enligtNorstedts engelsk-svenska ordbok: "vard. inte viljavara med, hoppa av"). har inte infört dennamöjlighet men regeln utnyttjas av några andraländer. Kommissionen har i en utvärdering avdirektivet konstaterat att undantagsmöjlighetenunderminerat direktivet och att syftet att skyddaarbetstagarnas hälsa därmed inte uppfyllts.Kommissionen lade därför fram ett förslagtill nytt arbetstidsdirektiv. En av de frågor som ärunder övervägande är möjligheten till opt out.Regeringens uppfattning är att möjligheten böravskaffas. Det regeringsförslag som behandlas idetta betänkande innebär att reglerna iarbetstidsdirektivet, som det ser ut , blirgenomförda på ett tydligare sätt. I den månVänsterpartiets yrkande inte tillgodoses genom dettaavstyrker utskottet motion 2003/04:A314 yrkande 4.Utskottet avstyrker även motion A263.Arbetstidsförkortning och flexiblaarbetstiderUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlar utskottet motionersom behandlar frågor omarbetstidsförkortning, arbetstagarinflytandeöver arbetstidens omfattning och förläggningoch en flexiblare lagstiftning. Utskottetavstyrker samtliga motioner med hänvisningbl.a. till pågående utredningsarbete. Jämförreservationerna 3 (m), 4 (fp), 5 (kd), 6 (c)och 7 (mp).MotionernaModeraterna menar i kommittémotionerna 2002/03:A315yrkande 4 och 2003/04:A258 yrkande 6 att förveckoarbetstid bör avskaffas. I den senare motionenliksom i motion 2002/03:A316 yrkandena 1-5 varnarModeraterna för att en generellarbetstidsförkortning leder till problem med atthålla verksamheten i gång, framför allt inom denredan hårt ansträngda offentliga sektorn. Rapportervisar att en betydande majoritet av allaarbetstagare är nöjda med arbetstidens längd.Arbetstidsförkortning är inte heller ett brajämställdhetspolitiskt instrument, eftersom de som diskar, städar eller tar hand om barnen skullegöra det i än större utsträckning om de fick mertid. Föräldraskap och yrkesliv måste gå attkombinera bättre än . Det kräver förändradeattityder och flexibla lösningar. Undersökningartalar för ett ökat behov av flexibla ochindividuella arbetstider, inte generella ochpolitiskt beslutade arbetstidsförkortningar.Moderaterna menar att man genom att ta bort normenför veckoarbetstid ger de enskilda arbetstagarnamöjlighet att själva förhandla om sin arbetstid. Påså sätt kan önskemålen tillgodoses hos dem som villjobba mer, mindre eller annorlunda än . Maktenöver arbetstiden bör flyttas över från politikernatill de enskilda individerna. Arbetstidensomfattning och förläggning ska bestämmas genomkollektiva eller individuella avtal mellanarbetstagare och arbetsgivare.Sten Tolgfors (m) framför i motion 2003/04:A256yrkandena 2-4 i huvudsak samma synpunkter som deovan redovisade kommittémotionerna och betonarhärutöver inkomstbeskattningens betydelse förmänniskors möjlighet att styra sin arbetstid. Vadsom ger den enskilda familjen störst välfärd avgörsbäst av familjerna själva. Att politiskt reglerakortare arbetstid för alla är toppstyrning, menarmotionären.Även motsätter sig en generellarbetstidsförkortning. En sådan skulle enligtpartiet hota både tillväxt och välfärd och inteheller ge den valfrihet som partiet eftersträvar.Problemet är, anförs det i motion A375 yrkande 12,inte att vi i som kollektiv arbetar förmycket utan för lite. I länder som ochFrankrike, vilka tidigare infört kortare arbetstid,börjar nu arbetsmarknaden att röra sig i motsattriktning. I motion 2002/03:A241 yrkande 6 anförpartiet att frågan om en generellarbetstidsförkortning synliggör skillnaderna mellanliberal och socialistisk politik. Det finnsåtskilliga människor som vill jobba mindre men ocksåmånga som är nöjda med sin arbetstid. En sak har dedock gemensamt, de vill alla bestämma över sinarbetstid. I ett antal parti- och kommittémotioner,2002/03:A332 yrkande 18, 2002/03:Sf376 yrkande 6,2003/04:A4 yrkande 4, 2003/04:A307 yrkande 5,2003/04:A310 yrkande 13, 2003/04:Sf356 yrkande 2respektive A355 yrkande 3, anför Folkpartietföljande om arbetstiden. Partiet arbetar sedan längeför en mer flexibel arbetstidslagstiftning. Målet äratt var och en ska få möjlighet att påverka sin egenarbetstid. Många svenskar är stressade och har svårtatt få tiden att räcka till. De slits mellan familjoch arbete, och kraven som ställs på dem känns oftaövermäktiga. Det är partiets övertygelse att stressi första hand uppstår på grund av att människorsaknar makt över sin vardag. I några av motionernabetonas kvinnornas villkor särskilt. Kvinnor harofta huvudansvaret i hemmet och skulle därför behövaen mer flexibel arbetssituation. Den enskildes maktöver arbetstiden bör stärkas och det bör stiftas enny arbetstidslag som uppmuntrar flexibilitet och enskilde större möjligheter att själv bestämmaöver arbetstidens längd och förläggning. Den femtesemesterveckan, inarbetad semester och eventuelltytterligare lediga dagar ska kunna läggas i entimbank. Den som vill kan sedan använda timbankenför att korta sin normala arbetstid under längreeller kortare perioder. Det ska vara möjligt att taut tiden i timbanken som lön. Timbanken kommer attvara särskilt värdefull för de arbetstagare som intehar avtal om flexibel arbetstid , och desmåbarnsföräldrar som vill minskasin arbetstid skulle få den möjligheten. Folkpartietavvisar förslag om fem ytterligaresemesterdagar.Mia () framför i motion 2003/04:Sf355yrkande 4 i huvudsak samma synpunkter omarbetstidssystemets flexibilitet som finns iFolkpartiets motioner. Därutöver pekar motionärensärskilt på det s.k. 3/3-systemet där tre dagarsarbete följs av tre dagars ledighet. Motionärenunderstryker att möjligheterna att arbeta deltid börbehållas för att valfrihet och flexibilitet skakunna fungera.Också avvisar i ett antalkommitté- och partimotioner förslaget om en generellarbetstidsförkortning. Det gäller motionerna2002/03:A242 yrkande 19, 2002/03:A318 yrkande 4,2002/03:A320 yrkande 15, 2002/03:Sf335 yrkandena 10och 11, 2002/03:Sf379 yrkande 5, 2002/03:Sf380yrkandena 13-15, 2003/04:A309 yrkande 1,2003/04:A329 yrkande 14, 2003/04:A371 yrkande 17,2003/04:Sf397 yrkandena 10 och 11, 2003/04:Sf404yrkandena 9 och 11, A352 yrkande 15, A354 yrkande 1,A356 yrkande 15 i denna del och Sf363 yrkande 35.Partiet varnar för att en generellarbetstidsförkortning med bibehållen lön allvarligtskulle kunna skada konkurrenskraft,eftersom en sådan arbetstidsförkortning är omöjligatt genomföra med motsvarande effektiviseringar.Däremot är det viktigt att den som av olika skälvill gå ned i tjänstgöringsgrad får möjlighet tilldetta. Ett gott arbetsklimat kännetecknas enligtKristdemokraterna av ett stort medinflytande förpersonalen. De allra viktigaste faktorerna för denenskilde att få påverka är omfattningen ochförläggningen av arbetstiden. Ett ökat utrymme avsjälvvalda arbetstider ger en positiv inverkan påarbetsklimatet och minskar stressfaktorn.Arbetstidslagstiftningen måste utformas så attarbetsgivare och arbetstagare lokalt kan fastställaarbetstiden. Arbetstiden ska betraktas ur ettlivscykelperspektiv, där hänsyn tas till de skildabehov som människor har vid olika tillfällen ilivet. Arbetstiden ska därför kunna variera underolika perioder. För att öka individens frihet skadet vara möjligt att ta ut betald semesterledighetutöver efter eget önskemål ochverksamhetens behov. För att möjliggöra dettaföreslås ett tillägg till 10 § andra stycketsemesterlagen (1977:480). Ledighet ska kunna tas uti timmar, dagar eller månader. Det ska också varamöjligt att spara till en riktigt lång semester.Regeringen bör återkomma till medett konkret lagförslag i denna del. förslag om ytterligare femsemesterdagar avvisas. serpositivt på s.k. job-sharing, vilket innebär att tvåpersoner med likartad kompetens delar på ett jobbför att klara till exempel barnomsorg på ettfamiljenära sätt. Möjligheten att arbeta hemifrånbör tas tillvara. Vidare bör arbetet organiseras såatt frivillig arbetsdelning och/eller tjänstledighetunderlättas. I några motioner uppmärksammar partietsärskilt småbarnsföräldrarnas arbetsvillkor.Kristdemokraterna menar att staten med lagstiftningbör göra det möjligt för denna grupp att minska sinarbetstid. Rätten till tjänstledighet för vård avegna barn bör förlängas till dess att barnet är treår. Ett vårdnadsbidrags/barnomsorgskonto bör snarastinföras för att skapa valfrihet och ge ökadeekonomiska möjligheter för den som så vill attminska sin arbetstid. Vidare bör förutsättningarnaför kvinnor och småbarnsföräldrar m.fl. att köpahushållstjänster stimuleras genom en skattereduktionsom motsvarar av arbetskraftskostnaden.Kristdemokraterna menar att föräldrar önskarflexiblare - inte i första hand kortare - arbetstidför att kunna förena föräldraskap och arbetsliv. Dethar visat sig positivt för familjelivet med öppnaarbetsplatser och flextid. Om män i störreutsträckning blir aktiva och deltagande föräldrarskapas förutsättningar för kvinnors möjligheter tillkarriär inom arbetslivet. Att det föds så få barn iSverige är en varningssignal. Mycket tyder påatt en ökad förvärvsfrekvens med högre tempo iarbetslivet bl.a. försvårar kombinationenföräldraskap och förvärvsarbete.Vänsterpartiet erinrar i parti- ochkommittémotionerna och 2003/04:A292 yrkande 1 ochA322 yrkande 6 om att partiet drivitfrågan om en förkortning av veckoarbetstiden medmålet att införa sex timmars arbetsdag. För attkvinnor ska kunna delta i arbetslivet på sammavillkor som män krävs det en förändring ifördelningen av det obetalda arbetet. En förkortningav normalarbetstiden framstår fortfarande som denmodell som tar sikte på jämställdheten ochförändrade förutsättningar för fördelningen av detobetalda och betalda arbetet. I de nyssnämndamotionerna liksom i motion 2002/03:A365 yrkande 3framför att det är viktigt att detgörs en samlad analys av hur de senaste årensarbetstidsförkortningar påverkat villkoren förkvinnor respektive män och vilken betydels de harför jämställdheten och möjligheten till annanfördelning av det betalda och obetalda arbetet. Imotionerna 2002/03:So448 yrkande 5 och 2003/04:So406yrkande 6 inriktar sig på denstressrelaterade ohälsan som partiet menar är enorsak till det ökade antalet sjukskrivningar ioffentlig sektor, företrädesvis inom vården ochomsorgens yrkesgrupper. Partiet vill att en särskildutredning tillsätts för att se över vilkakonsekvenser arbetstidens längd och förläggning fårpå folkhälsan. I motion 2003/04:A314 yrkande 3 anförVänsterpartiet att de senaste decenniernasutveckling av arbetstidernas förläggning bordeutvärderas utifrån ett hälso- ochjämställdhetsperspektiv och läggas till grund för enförbättring av arbetsvillkoren. Det finns även inomarbetsmiljöområdet säkerhetsproblem för anställdadär hot om våld i olika former förekommer. En bredaktionsplan bör tas fram för att hantera dessaproblem.Centerpartiet anför i kommittémotionerna2002/03:A239 yrkande 25 och 2003/04:A247 yrkande 20att ett barnvänligt arbetsliv bör kännetecknas avhög flexibilitet och tillåtande attityder. Tid ärbland det dyrbaraste vi har, sägs det i motionen.Det är därför viktigt att människor ges makt översin egen tid i så stor utsträckning som möjligt. Denenskilde arbetstagarens inflytande över arbetstid,schemaläggning och förläggning av arbetet bör öka.Vad tiden används till i verkligheten och hur viegentligen vill använda vår tid varierar i olikaskeden av livet. Arbetstidens längd ska i förstahand avgöras av arbetstagare och arbetsgivare. Dåkan man ta hänsyn till vilken prioritering som varjearbetstagare vill göra i sitt liv just då.Arbetstiden är en allt viktigare arbetsmiljöfaktor.I slimmade organisationer får många en utvidgning avantalet arbetsuppgifter. Organisationen ska anpassasså att den enskilde arbetstagarens självbestämmandeöver arbetstiden ökar. Exempelvis kan man införa ett3/3-system, dvs. att arbetstagaren arbetar tre dagarför att sedan vara ledig i . Ettbarnvänligt arbetsliv bör kännetecknas av högflexibilitet och tillåtande attityder. Regeringenbör enligt undersöka hurarbetstagarnas inflytande över arbetstiden kan ökaoch hur ett flexiblare arbetsliv kan skapas.Miljöpartiet vill i motion 2002/03:A236 yrkandena 4och 5 i en första etapp genomföra en förkortning avnormalarbetstiden från 40 till 35 timmar i veckanoch i veckan.Arbetstidsförkortningen bör genomföras i samspelmellan staten och parterna på arbetsmarknaden i ettövergripande kontrakt som ger ramarna förarbetstiden. Att sänka veckoarbetstiden är envälfärdsreform motiverad av jämställdhetsskäl föratt stärka hälsa och livskvalitet och för attmänniskor ska orka arbeta fram till . Demåste också ha kraft kvar att utnyttja sin fritidnär de är lediga. Människor kan inte arbeta understress utan att presterasämre. Risken för att göra fel ökar när stressensänker uppmärksamheten och koncentrationsförmågan.Stressade människor orkar inte heller ägna sig åtsociala relationer. Enligt attitydundersökningar ären god hälsa och tid för familj och socialt liv viktigare än ökad materiell konsumtionsnivå. Detfinns indikationer på att förändringar påarbetsmarknaden gjort människor sjukare. Attgarantera bibehållen lön med sänkt arbetstid äremellertid inte politiskt möjligt. Det är i ställeten avtalsfråga. Allt fler arbetar övertid. IMiljöpartiets kommittémotion 2002/03:So514 yrkande 2framhålls omsorgen om barnen som skäl förarbetstidsförkortning. Vuxna behöver bli mernärvarande i barns liv. Att sätta barnen i centruminnebär att ge dem mycket tid. En generellarbetstidsförkortning ger till skillnad från t.ex.längre semester förutsättningar för mer tid förbarnen . betonar i motion2002/03:A236 yrkande 1 vikten avarbetstagarinflytande i arbetslivet. Att inte hainflytande över sitt arbete är oerhört nedbrytandeför människor. Individer bör ges frihet i tanke ochhandling och bjudas in att vara med och påverkaarbetsmiljön, arbetets utförande och arbetstidensförläggning.Martin m.fl. (s) menar i motion A339 att detpå inte borde vara orimligt att tänkasig en normalarbetsdag . I motionerna2002/03:A362 av m.fl. (s) och2003/04:A348 av m.fl. (s)tas avstånd från diskussionen om att arbetstid skakunna bytas mot lön i samband med enarbetstidsförkortning. En arbetstidsförkortning skagöras generell och lika för alla. I motionernaanmärks särskilt att arbetet med en generellarbetstidsförkortning går för långsamt och att detär nödvändigt med en lagändring eftersom det i daginte går att ta ut ledighet i exempelvis timmar.Utskottets ställningstagandeArbetstiden är tillsammans med lönen ett av decentrala villkoren i ett anställningsavtal.Arbetstidens omfattning och förläggning har bl.a.betydelse för vår gemensamma välfärd och den tid vikan tillbringa med familj och vänner. Det finnsstora skillnader mellan olika grupper påarbetsmarknaden när det gäller möjligheten för denenskilde arbetstagaren att ha inflytande överarbetstiden. Det är viktigt att sträva efter ökadjämlikhet i detta hänseende.Arbetstidsfrågan är komplex och har under senareår tilldragit sig ett ökat intresse. Frågan omarbetstidsförkortning och inflytande överarbetstiden har utretts ett flertal gånger. Iutskottets betänkande 2001/02:AU6 s. 58 finns enredogörelse för de olika statliga utredningar somhar studerat arbetstidsfrågor . Nusenast hade arbetstids- ochsemesterregler (Knas) i uppdrag att bl.a. lämnaförslag till en ny arbetstidsreglering som skulle geden enskilda arbetstagaren större inflytande överarbetstidens förläggning men ge en godflexibilitet i produktionen.