bet · GS01KU30 · 2005-03-08 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlas 32 motionsyrkanden från allmänna motionstiderna2003 och 2004 som rör demokrati och kompetens. Motionerna avserfrågor om bl.a. demokratiexperiment, fritidspolitikers villkor,minoritetsåterremiss, folkinitiativ, medborgarkontrakt, den sociala ekonomin,kommunala bolag, förbud att verkställa kommunalt beslut och möjlighetatt ställa lokala miljökrav.Utskottet anser att bör avslå samtliga motionsyrkanden. Tillbetänkandet har fogats 9 reservationer och 6 särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. DemokratiexperimentRiksdagen avslår motionerna 2004/05:K323 yrkande 6 och 2004/05:K361.Reservation 1 (c, mp)2. Kommunalt partistödRiksdagen avslår motion 2004/05:K401.3. Utredning om fritidspolitikers villkorRiksdagen avslår motion 2004/05:K383.Reservation 2 (mp)4. Fritidspolitik som meritRiksdagen avslår motion 2004/05:K403.5. Frågor avseende val i kommunernaRiksdagen avslår motionerna 2004/05:K321 och 2004/05:K324.6. ÅterremissRiksdagen avslår motion 2004/05:K435.Reservation 3 (m, fp, kd, c, mp)7. Kommuners inflytande i EuropafrågorRiksdagen avslår motion 2004/05:K451.8. FolkinitiativRiksdagen avslår motionerna 2004/05:K223, 2004/05:K307 yrkande 3,2004/05:K369 och 2004/05:K454 yrkandena 1 och 2.Reservation 4 (mp)9. Folkomröstning om trängselskattRiksdagen avslår motion 2003/04:K225 yrkande 3.10. Demokrati och ITRiksdagen avslår motionerna 2004/05:K285 yrkande 2 och 2004/05:T466yrkande 18.11. MedborgarkontraktRiksdagen avslår motionerna 2004/05:K351 och 2004/05:K459 yrkandena1-4.Reservation 5 (fp, mp)12. Det civila samhället och den sociala ekonominRiksdagen avslår motion 2004/05:K323 yrkandena 4 och 5.Reservation 6 (c)13. Kommunala bolag m.m.Riksdagen avslår motionerna 2003/04:K415 yrkande 6 och 2004/05:K458yrkandena 3, 7 och 8.Reservation 7 (m, fp)14. Förbud att verkställa kommunalt beslutRiksdagen avslår motion 2004/05:K360 yrkandena 3-5.Reservation 8 (m)15. Lokala miljökravRiksdagen avslår motion 2004/05:MJ498 yrkande 13.Reservation 9 (kd, c, mp)den 8 mars 2005På vägnarGöran LennmarkerFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (),(), (), (m), AndersBengtsson (s), (), (), (), (), (), (),(), () och ().Ärendet och dess beredningI detta betänkande behandlas 32 motionsyrkanden från allmänna motionstiderna2003 och 2004 som rör demokrati och kompetens.I ett särskilt betänkande (bet. 2004/05:KU18 demokrati ochkompetens - förenklad ordning) behandlas ett antal motionsyrkanden somrör förslag som redan har tagit ställning till och avslagiti tidigare motionsbetänkanden under mandatperioden.Utskottets övervägandenDemokratiexperimentUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till redan gjorda och aviseradeinsatser motionsyrkanden om att möjliggöra och stödja demokratiexperiment.Jämför reservation 1 (c, mp).MotionernaI motion 2004/05:K323 av m.fl. (c) yrkande 6 föreslåsatt tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ge möjlighet och ekonomiskt stöd för demokratiexperimenti landets kommuner. Enligt motionärerna bör regeringen skyndsamt återkommatill med förslag om hur staten både kan tillåta och ekonomisktstödja demokratiexperiment i landets kommuner. I motionen anförs bl.a.att lokala demokratiexperiment skulle kunna ge värdefull kunskap tillGrundlagsutredningen inför dess slutbetänkande . Det är dock angeläget,menar motionärerna, att demokratiexperimenten inte blir avhängiga endastregeringens prioriteringar, utan att det sker genom beslut bland kommunernasjälva. Till exempel skulle tillsammans medfolkrörelserådet kunna fatta beslut om hur resurserna skall fördelas.Även i motion 2004/05:K361 av () föreslås att statenskall både tillåta och ekonomiskt stödja demokratiexperiment.BakgrundUnder 2000-2002 genomfördes ett utvecklingsarbete för den svenskafolkstyrelsen kallat Tid för demokrati. En del av utvecklingsarbetetinnebar stöd i form av bidrag för demokratiutveckling till ideellaföreningar och kommuner m.fl. Närmare 1 200 ansökningar behandlades och142 projekt beviljades stöd. Sammanlagt avsattes förhela satsningen. Regeringen redovisade utvecklingsarbetet i skrivelse2003/04:110 Demokratipolitik (s. 22-24).I budgetpropositionen aviserade regeringen att 10 miljonerkronor skulle avsättas för en ny demokratisatsning 2006 (prop. 2004/05:1utg.omr. 1 avsnitt 3.10.1). I satsningen skall bl.a. ingå åtgärder föratt stimulera ett ökat valdeltagande i de allmänna valen.I budgetpropositionen anförde regeringen även att ett stort antal aktörerbidrar till att stärka demokratin (avsnitt 3.5.2). Bland annat framhöllregeringen att kommuner och landsting arbetar med att utveckla nyamodeller för att involvera medborgarna i den demokratiska processen samtatt och ägnar en stor delav sin verksamhet åt demokratifrågor.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att det förekommit satsningarpå demokratiutveckling. Regeringen har aviserat ytterligare satsningari budgetpropositionen . Mot denna bakgrund avstyrker utskottetmotionerna /05:K323 (c) yrkande 6 och 2004/05:K361 (c).Kommunalt partistödUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion om översyn av det kommunala partistödet.MotionenI motion 2004/05:K401 av m.fl. (s) föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs ombehovet av en översyn av lagen om kommunalt partistöd. I motionen anförsatt vid en internationell jämförelse har en begränsad rättsligreglering av partifinansieringen och att det inte finns reglerat i laghur det kommunala partistödet kan användas. Som exempel nämns attkommunalt partistöd utan hinder kan transfereras uppåt i partihierarkin.Enligt motionärerna bör lagen bli tydligare skriven och partistöd börendast utgå till partier som stöder grundläggande demokratiska värderingar.Gällande ordningKommunalt partistöd regleras i 2 kap. 9-10 §§ kommunallagen (1991:900).Enligt dessa bestämmelser får kommuner ge ekonomiskt bidrag och annatstöd till de partier som är representerade i fullmäktige. Stödet fårinte utformas så att det otillbörligt gynnar eller missgynnar ettpolitiskt parti. Utformningen av stödet kan på talan av en kommunmedlemprövas av domstol enligt bestämmelserna om laglighetsprövning i 10 kap.kommunallagen.I förarbetena anförs att partistödet avser uteslutande den partiverksamhetsom är anknuten till kommunen respektive (prop. 1991/92:66s. 10 f.). För att ha rätt till stöd måste ett parti ha fått mandat ochtagit plats i fullmäktige. I lagen regleras inte formerna för partistödet,utan det kan utgå i olika former som kompletterar varandra. Enligt denrättviseprincip som bestämmelserna i kommunallagen ger uttryck för ärdet dock i allmänhet inte tillräckligt med ett stöd som fördelas enbartper mandat. Den naturliga principen är lika fördelning mellan de partiersom är representerade i fullmäktige. En helt konsekvent tillämpning aven sådan princip framstår dock inte alltid som ett självklart rättvisekrav.De allra minsta partierna kan i vissa fall anses ha ett mindre behovav grundstöd än de största. Om stödet sätts till en lägre nivå för ettlitet parti bör det därför inte i sig uppfattas som otillbörligtmissgynnande. Däremot bör inget parti som är företrätt i fullmäktige kunnauteslutas när det gäller grundstöd och självfallet inte heller, anförsdet, när det gäller mandatstöd.Utskottets ställningstagandeEnligt gällande bestämmelser i kommunallagen får kommuner ge ekonomisktbidrag och annat stöd till de partier som är representerade i fullmäktige.Stödet får inte utformas så att det otillbörligt gynnar eller missgynnarett politiskt parti. Av detta följer bl.a. att inget parti som ärföreträtt i fullmäktige bör kunna uteslutas från att erhålla stöd. Omkommunalt partistöd utbetalas skall det uteslutande avse den partiverksamhetsom är anknuten till kommunen respektive landstinget.Utskottet anser att det är värdefullt att lagstiftningen ger kommuneroch landsting en frihet att anpassa partistödet till lokala förhållandenoch önskemål inom de allmänna ramar som kommunallagens regler ochrättspraxis anger. Den nu gällande lagstiftningen medger detta. Utskottetvill också framhålla att beslut om partistöd kan överklagas hosförvaltningsdomstol av kommun- eller landstingsmedlem. Utskottet finneringen anledning att ändra de gällande bestämmelserna. Motion 2004/05:K401(s) avstyrks.Frågor kring förtroendevaldaUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion om utredning om fritidspolitikers uppdragm.m. med hänvisning till att sådan utredning genomförts. Vidareavstyrker utskottet en motion om fritidspolitik som merit.Jämför reservation 2 (mp).MotionernaI motion 2004/05:K383 av () anförs att det behövs enutredning som undersöker innehållet i fritidspolitikerns uppdrag ochsamspelet mellan fritidspolitiker respektive heltidspolitiker ochtjänstemän. Enligt motionären blir fritidspolitikern lätt gisslan hosheltidspolitiker och tjänstemän. För att komma till rätta med sådanasituationer har man i olika kommuner prövat olika ersättningssystem förfritidspolitiker. Syftet med den i motionen föreslagna utredningen börvara att tydliggöra innehållet i de nämnda uppdragen och ansvarfördelningendem emellan.I motion 2004/05:K403 av och (båda s) föreslåsatt tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om fritidspolitik som en merit. En fritidspolitiker har, menarmotionärerna, inte samma status som heltidspolitiker eller någon som äranställd i ett parti. För att det skall gå att rekryterafolk till politiska förtroendeuppdrag måste statusen föruppdraget öka, t.ex. genom opinionsbildning och bättre ekonomiska villkor.Det borde även, anför motionärerna, vara självklart att fritidsuppdragetses som en merit när man söker arbete eller till högskolor och annanutbildning.BakgrundKommundemokratikommitténRegeringen beslutade att tillkalla en parlamentarisktsammansatt kommitté med uppdrag att föreslå åtgärder och som ökarmedborgarnas möjlighet till insyn och deltagande i den kommunala demokratinoch som stärker den kommunala representativa demokratins funktionssättoch former (dir. 1999:98). Kommittén skulle bl.a. analysera och föreslåförbättringar i dels de förtroendevaldas arbetsförhållanden, delsformerna för det politiska arbetet och då särskilt åtgärder för att ökaantalet förtroendevalda, underlätta rekrytering, förbättra representativitetenoch motverka förtida avhopp.Kommittén, som antog namnet , överlämnade sitthuvudbetänkande (SOU 2001:48). I betänkandet studeradekommittén bl.a. de förtroendevaldas representativitet, rekryteringen avförtroendevalda, erfarenhet av som ny förtroendevald,tidsåtgång för kommunala förtroendeuppdrag och förtroendevaldas relationtill heltidspolitiker och tjänstemän.DemokratipolitikenVåren 2001 redovisade regeringen i proposition 2001/02:80 Demokrati fördet nya seklet en långsiktig strategi med mål och åtgärder för att värnaoch fördjupa den svenska folkstyrelsen. I demokratipropositionen slogsdet fast att den svenska demokratin bör kännetecknas av ett brettmedborgerligt deltagande inom ramen för den representativa demokratin.Regeringen föreslog ett antal mål för demokratipolitiken som riksdagensenare antog (bet. 2001/02:KU14, rskr. 2001/02:190). Ett av målen varatt en ökad andel av medborgarna skall inneha någon form av politisktförtroendeuppdrag. Ett första delmål är att antalet förtroendevalda ikommuner och landsting skall öka med 10 000 . Antaletpersoner som i livet har innehaft ett politiskt förtroendeuppdragskall också öka.Våren 2004 redovisade och analyserade regeringen den svenska demokratinsutveckling i förhållande till målen (skr. 2003/04:110),däribland målet om att antalet förtroendevalda skall öka. Regeringenanförde bl.a. att ansvaret för att uppnå målet om fler förtroendevaldapå lokal nivå är något som framför allt åvilar kommuner och landstingoch de politiska partierna, men att regeringen har i uppgift attkontinuerligt se över de förtroendevaldas villkor och att undanröja eventuellahinder samt att bl.a. öka kunskapen om varför vissa individer fortsätteratt vara underrepresenterade.Utskottets ställningstagandeKommundemokratikommittén, som överlämnade sitt huvudbetänkande i maj2001, genomförde flera undersökningar om förtroendevalda. Undersökningarnaomfattade bl.a. förtroendevaldas representativitet, rekryteringen avförtroendevalda, erfarenhet av som ny förtroendevald,tidsåtgång för kommunala förtroendeuppdrag och förtroendevaldas relationtill heltidspolitiker och tjänstemän. Utskottet ser ingetbehov av en sådan utredning som föreslås i motion 2004/05:K383 (mp).Motionen avstyrks.Vad gäller frågan om fritidspolitik som merit och statusen förförtroendeuppdrag vill utskottet erinra om målet i demokratipolitiken om attantalet förtroendevalda bör öka. Hur detta skall uppnås är dock främsten fråga för kommuner och landsting och de politiska partierna. Motdenna bakgrund avstyrker utskottet även motion 2004/05:K403 (s).Frågor avseende val i kommunernaUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motioner avseende dels ersättarsystemet ikommunfullmäktige, dels val till nämndpresidier.MotionernaI motion 2004/05:K324 av m.fl. (s) föreslås ändrade reglerför antal ersättare i kommunfullmäktige. I motionen uppmärksammas attantalet förtroendevalda har minskat och att antaletavhopp inom lokalpolitiken har ökat. Mot bakgrund av denna utvecklingmenar motionärerna att det gällande systemet för ersättare i kommunernasfullmäktigeförsamlingar kan medföra problem. De anser att det inte finnsanledning att ha en övre gräns för antalet ersättare, men att det däremotkan vara motiverat med ett minimiantal.I motion 2004/05:K321 av och (båda m) föreslåsatt kommunallagens regler ändras på sådant sätt att minoriteten i enkommunal nämnd garanteras plats i nämndens presidium. I motionen anförsatt nämndpresidier utses genom enkel majoritet, vilket innebär dels attmajoriteten i princip kan tillsätta samtliga presidieposter, dels attmajoriteten i händelse av två oppositionsriktningar kan välja vilkenopposition som skall få dessa uppdrag.Gällande ordningErsättare för ledamöter i kommunfullmäktigeEnligt 5 kap. 1 § kommunallagen bestämmer fullmäktige hur många ledamötersom fullmäktige skall ha. Antalet skall bestämmas till ett udda antaloch till minst ett visst antal beroende på antalet röstberättigade ikommunen. Enligt 5 kap. 4 § bestämmer kommunfullmäktige det antalersättare som skall ligga till grund för tillämpningen av bestämmelsernai 18 kap. 55 § vallagen (1997:157). Antalet skall utgöra en viss andel,dock högst hälften av det antal platser som varje parti får i kommunen.För partier med ett eller två mandat skall enligt nämnda bestämmelsei vallagen alltid utses två ersättare.Bestämmelser om förfarandet när ledamöter och ersättare i kommunfullmäktigeavgår finns i 18 kap. 64-66 §§ vallagen. Om en ledamoti kommunfullmäktige avgår skall den ersättare som står på turatt inträda kallas in för tjänstgöring. Den nya ledamoten utses avlänsstyrelsen på anmälan av fullmäktiges ordförande. Finns det ingenersättare att kalla in skall göra en ny sammanräkning ochutse ny ledamot. Om en ersättare tas i anspråk på detta sätt eller avgårsom ersättare av någon annan orsak skall på anmälan avfullmäktiges ordförande göra nya sammanräkningar och utse ytterligareen ersättare för varje ledamot som berörs.Val till nämnder och nämndpresidierEnligt 6 kap. 9 § kommunallagen väljs ledamöter och ersättare i en nämndav fullmäktige till det antal som fullmäktige bestämmer. Enligt 6 kap.15 § kommunallagen skall fullmäktige bland en nämnds ledamöter väljaen ordförande och en eller två vice ordförande (presidium).Proportionella val kan endast förekomma i kommunala organ i de fall dådet finns särskilt lagstöd för detta och under de förutsättningar somanges i lagen (m.fl., Kommunallagen - Kommentarer ochpraxis, 2001, s. 260). Av 5 kap. 46 § framgår att en minoritet ifullmäktige har rätt att påfordra proportionella val av ledamöter ochersättare i nämnder. Ett nämndpresidium är kommunalrättsligt sett intenågot kommunalt organ och kan därför inte heller väljas proportionellt.I praktiken tillämpas dock den proportionella valmetoden sällan, utanbestämmelserna i lagen utgör en väsentlig grund för de överenskommelsersom partierna regelmässigt träffar om hur mandaten skall fördelas(m.fl., a.a., s. 259). Ledamöter som valts i enlighetmed sådana överenskommelser är alltså valda enligt den vanligamajoritetsvalmetoden.I propositionen till den äldre kommunallagen (1977:179), som i härberörda delar överensstämmer med den nuvarande, diskuterade departementschefenolika former av majoritetsinslag i den kommunala styrelseordningen (prop.1975/76:187 s. 262 f.). Han anförde därvid att frågan om minoritetensarbetsförutsättningar var en huvudfråga. Om en minoritet skall kunnaföra en aktiv oppositionspolitik och utforma egna alternativa förslagkrävdes att den inte ställs helt utanför beredningen av ärendena.Sannolikt, anförde departementschefen, är det lättare att tillgodoseminoritetens intressen om majoriteten och minoriteten har gemensamberedning, och i många fall tycktes de gå till så att ordföranden ochvice ordföranden ingår i arbetsutskott som förebereder ärendena införsammanträdet. Det förekom emellertid även, uppmärksammade departementschefen,att ordföranden ensam tillsammans med tjänstemännen förberedersammanträdena. Departementschefen ansåg att ärendeberedningen, hur den änskedde, borde göra det möjligt för såväl majoritetens som minoritetensledamöter i en nämnd att före sammanträdet ta del avbeslutsunderlaget. Departementschefen framhöll att det måste finnas möjligheteratt utforma en styrelseordning som anpassas efter de lokala önskemålenoch avvisade av det skälet förslag om att minoriteten enligt lag skulletillförsäkras vice ordförandeposterna.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill betona vikten av ett fungerande ersättarsystem i kommunerna.Det är ur demokratisynpunkt av väsentlig betydelse att fullmäktigeförsamlingarnaåterspeglar valresultatet inte bara direkt efter ett val, utan underhela valperioden. Enligt de nu gällande reglerna skall för små partiermed endast ett mandat i fullmäktige alltid utses två ersättare. Därigenomminskar risken att partiet blir utan representant. Vad som i det föregåendeframförts föranleder enligt utskottets mening inte någon ändring avreglerna för att säkra tillgången till ersättare i kommunerna. Motion2004/05:K324 (s) avstyrks därför.I varierande omfattning förekommer proportionell fördelning vid valtill nämndpresidier i kommunerna. Utskottet ser inte något behov avytterligare regler som ålägger kommunerna att anordna proportionellaval till nämndpresidier. Motion 2004/05:K321 (m) avstyrks således.ÅterremissUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker en motion om ändring av bestämmelser kringminoritetsåterremiss.Jämför reservation 3 (m, fp, kd, c, mp).MotionenI motion 2004/05:K435 av () föreslås en förändringav kommunallagen avseende minoritetsåterremiss. Genom lagens nuvarandeutformning kan, anför motionären, den återremiss en minoritet får tillstånd göras betydelselös genom att majoriteten, genom ett beslut medenkel majoritet, driver igenom en helt annan motivering till återremissenän den som minoriteten avsett. Så har enligt motionären också skett påsenare tid, bl.a. i . Enligt motionären borde den som yrkarpå återremiss också ha möjlighet att påverka motiveringen.BakgrundGällande ordningEnligt 5 kap. 36 § kommunallagen (1991:900) skall ett ärende i fullmäktigebordläggas eller återremitteras om det begärs av minst en tredjedel avde närvarande ledamöterna. Om ärendet tidigare bordlagts elleråterremitterats krävs dock enkel majoritet. Vidare krävs enkel majoritet förbordläggning eller återremiss i fråga om val. Ett beslut om återremissskall motiveras.Syftet med att beslut om återremiss skall motiveras är att klargöra vadsom ytterligare bör utredas för det beredande organet (prop. 2001/02:80s. Omfattningen av beredningsåtgärderna beslutas genom majoritetsbeslut.Skälet för den ordningen är, enligt propositionen, att förhindra renobstruktion från minoriteten (s. 79). I den bedömning som därvid görsär det möjligt att väga in kraven på att beslut skall kunna fattas inomen rimlig tidsperiod. Det är också majoriteten som avgör när ärendetkan anses vara tillräckligt berett för att åter behandlas i fullmäktige.Tidigare behandlingVåren 2002 behandlade utskottet regeringens proposition 2001/02:80Demokrati för det nya seklet och tillstyrkte därvid förslaget till dennuvarande ordningen om återremiss (bet. 2001/02:KU14). Utskottet behandladeäven en följdmotion om att det är den minoritet som begär återremissensom skall utforma motiven för återremissen. Utskottet ansåg att detinte behövdes några föreskrifter av det slag som aktualiserades imotionen. Motionen avstyrktes.Utskottets ställningstagandeEn återremiss innebär normalt att ärendet överlämnas för ytterligareutredning till den nämnd som lagt förslaget. harminoriteten i en fullmäktigeförsamling rätt att få till stånd återremiss.Denna nya ordning kan bl.a. bidra till att fördjupa demokratin, motverkakortsiktigt framhastade beslut och skapa större utrymme för samtal ochsamråd. Ett beslut om återremiss skall motiveras. I det stora flertaletfall är det självklart så att de som begärt återremissen också börformulera motiven för beslutet. Under speciella omständigheter, när syftetmed återremissen enbart är att obstruera fullmäktiges beslutsfattande,kan det dock finnas skäl för majoriteten att formulera motiven, t.ex.för att förhindra att återremissen medför en orimlig tidsutdräkt. Dennamöjlighet för majoriteten måste dock, enligt utskottets mening, nyttjasmed stor försiktighet i kommunerna och landstingen. Det bör endast varai undantagsfall som det finns skäl för majoriteten att besluta om andramotiv än de som minoriteten har anfört. Utskottet utgår från att regeringenföljer utvecklingen och, om det anses erforderligt, återkommer tillriksdagen. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2004/05:K435 (fp).Kommuners inflytande i EuropafrågorUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till bl.a. den gällande ordningen enmotion om kommuners inflytande i Europafrågor.MotionenI motion 2004/05:K451 av () anförs att det bör utredashur kommuners och landstings inflytande och påverkan i Europafrågor kanutvecklas och stärkas i förhållande till EU. I motionen anförs att debeslut som tas av EU i allt högre grad påverkar vad som sker ikommuner och landsting.BakgrundEU-nivåRegionkommittén representerar regionala och lokala intressen i EU.Kommittén fungerar som ett rådgivande organ till ministerrådet ochEuropeiska kommissionen i frågor som direkt berör regioner och kommuner.Den består av företrädare för regionala och lokala organ som valtstill ett regionalt eller lokalt organ eller som är politiskt ansvarigainför en vald församling. Från deltar tolv kommun- ochlandstingspolitiker i arbete. Bestämmelser om Regionkommitténfinns i artiklarna 263-265 i EG-fördraget.I förslaget till nytt konstitutionellt fördrag får kommuner och regioneren utvidgad roll. En nyhet är att och Ekonomiska ochsociala kommittén även skall bistå med rådgivandeuppgifter. Vidare skall vara behörig att väcka talanvid Europeiska unionens domstol när det gäller en europeisk lagstiftningsaktsom enligt det konstitutionella fördraget inte kan antas utan attkommittén har hörts (Ds. 2004:52 s. 153).Förslaget till konstitutionellt fördrag ger även de nationella parlamentenökade möjligheter att påverka EU-politiken genom sina respektive regeringaroch direkt på EU-nivå. Bland annat föreslås att det införs en politiskmekanism som ger de nationella parlamenten en direkt roll i kontrollenav att subsidiaritetsprincipen efterlevs. Samtliga utkast till europeiskalagstiftningsakter skall enligt förslaget motiveras med avseende påsubsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.