bet · GT01BoU1 · 2005-11-29 00:00:00 — Vidare finns det skäl att pröva de övriga förslag som läggs fram i denna och flera andra motioner om enklare planförfarande, omvandling av lokaler till studentbostäder, tillfälliga bygglov, billigare byggmetoder, tillfälliga mobila studentbostäder, tillhandahållande av billig mark, sänkt moms på nyproduktion, lägre fastighetsskatt och förbättrad konkurrensbevakning av byggsektorn. Dessa förslag gäller till stor del bostadspolitiska åtgärder med en generell inriktning men kan få stor betydelse när det gäller möjligheterna att få fram fler och billigare studentbostäder. I motion 2005/06:Bo208 (c) tas en särskild fråga om ungdomsbostäder upp. Det gäller ett framgångsrikt projekt i som syftar till att ge ungdomar med problem och bristande erfarenheter både arbete och bostad. Projektet innebär bl.a. att ungdomarna erbjuds ett väl bevakat boende, personlig utvecklingsplan, utbildning och stöd vid sökande efter lämpligt arbete. Ett motsvarande projekt som erbjuder en helhetslösning för ungdomar med särskilda problem bör prövas även i . Vad jag ovan anfört bör med bifall till motionerna 2005/06:Bo208 (c), 2005/06:Bo224 (c) och 2005/06:Ub592 (c) yrkandena 8 och 9 (c) tillkännage för regeringen som sin mening. Det innebär att även övriga motionsförslag som behandlats i detta avsnitt till stor del blir tillgodosedda. Bostadssituationen för äldre, punkt 9 (m) av de (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:So642 yrkande 8 och avslår motionerna 2005/06:Bo203, 2005/06:Bo216, 2005/06:Bo313 yrkandena 1-3 och 2005/06:Bo333 yrkande 5. Vi anser att bostadsmarknaden skall styras av människornas efterfrågan och fria val. Bostadspolitiken skall skapa förutsättningar för olika slag av bostäder som kan tillgodose olika individers behov av trygghet och önskemål i olika skeden av livet. Flexibilitet i boendet är inte minst viktigt för många äldre som vill anpassa bostaden när lusten och orken att påta i trädgården förbytts i ökat behov av tillgänglighet till olika servicefunktioner. Vi vill stimulera och underlätta för bostadsmarknaden att tillhandahålla olika slag av bostäder. Ungdomars behov skiljer sig från äldres och det måste därför vara möjligt att frångå dagens standardiserade bostadsproduktion. Vi måste också få i gång en fungerande flyttkedja så att människor i olika skeden i livet kan bo som de önskar utan inlåsningseffekter. Om äldre önskar flytta från småhus till lägenheter kan fler barnfamiljer uppfylla drömmen om att låta barnen växa upp med gräs mellan tårna medan ungdomar kan flytta in i lägenheten som blivit för trång för barnfamiljen. För de äldre som inte kan eller vill bo kvar hemma skall det finnas god tillgång till seniorboende. Vi vill därför se över det regelverk som styr tillgången till sådant boende för att underlätta byggandet av seniorboende. När det gäller särskilt boende kommer den omsorgsgaranti som Moderata samlingspartiet har föreslagit att stimulera tillkomsten av nya boenden. Frågor om särskilda boenden för äldre bereds dock inte av bostadsutskottet. Vad vi nu anfört bör med bifall till Moderata samlingspartiets partimotion 2005/06:So642 yrkande 8 som sin mening ge regeringen till känna. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Bostadssituationen för äldre, punkt 9 - motiveringen (fp) av () och (). En allt större andel äldre i befolkningen kommer att ställa nya krav på bostadsmarknaden. Det behöver vidtas anpassningsåtgärder i bostadsbeståndet, och det behöver byggas nya bostäder särskilt anpassade för äldre. Våra utgångspunkter är att dessa behov bör tillgodoses på en bostadsmarknad där man tar större hänsyn till konsumenternas efterfrågan. Även dessa bostadskonsumenters behov behöver påverka vad som byggs. Vi hänvisar till våra bostadspolitiska motioner som beskriver hur vi ser på behovet av nyproduktion utifrån konsumenternas behov och önskemål. De aktuella motionerna om de äldres bostadssituation har i flera avseenden en inriktning som är förenlig med vår syn på bostadspolitik men innehåller även vissa förslag om åtgärder som vi inte kan ställa oss bakom. Med denna motivering avstyrks de motioner som behandlas i detta avsnitt. Bostadssituationen för äldre, punkt 9 (kd) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo313 yrkandena 1-3 och avslår motionerna 2005/06:So642 yrkande 8, 2005/06:Bo203, 2005/06:Bo216 och 2005/06:Bo333 yrkande 5. Att bygga ett samhälle där alla människor kan åldras i trygghet och värdighet är ett av välfärdspolitikens mest angelägna mål. När den demografiska utvecklingen med alltfler äldre diskuteras får man lätt intrycket av ett tilltagande samhällsproblem trots att det i grunden handlar om en ytterst positiv utveckling med en ökande medellivslängd. Däremot utgör den allt större andelen äldre i vårt samhälle en mycket stor utmaning, inte minst för bostadssektorn. Krav kommer att ställas på att möta de äldres behov och önskemål om ändamålsenliga bostäder som möjliggör kvarboende vid hög ålder eller som är goda alternativ att flytta till. Efterfrågan på särskilda seniorbostäder kommer sannolikt att öka , liksom nödvändigheten att anpassa befintliga bostadsfastigheter. Hela bostadssektorn står inför en svår balansgång mellan att bygga nytt och att anpassa, att stimulera kvarboende eller att underlätta flyttning. lägger i motion 2005/06:Bo313 (kd) fram förslag som kan utgöra ett avstamp för en anpassning av bostadspolitiken till denna utmaning. Bostadspolitikens uppgift måste i detta sammanhang vara att värna om att våra äldre kan få en god och värdig ålderdom genom att skapa de bästa möjligheterna för valfrihet och trygghet i boendet. Det handlar här om generella bostadspolitiska åtgärder som att skapa långsiktigt förutsägbara villkor för byggande och ägande av bostäder i alla olika storlekar och upplåtelseformer. Det handlar också om vissa riktade insatser för att lösa de särskilda krav som måste ställas på ett boende anpassat för en äldre befolkning. Ett av förslagen i kd-motionen är att regeringen skall ta initiativ till ett framsynsprojekt för bostadssektorn, särskilt inriktat på frågor om äldres boende. Förebilden bör vara det nationella projekt - Teknisk framsyn - som genomfördes i syfte att skapa insikt och visioner om teknikutvecklingen på lång sikt. Bostadssektorn har emellertid i allt väsentligt stått utanför detta arbete. Det har bidragit till att vi ser alltför lite av framsynthet i bostadsproduktionen, i synnerhet vad gäller att specifikt beakta de äldres bostadssituation. Det leder bl.a. till att få investerare vågar satsa på attraktiva, framåtsyftande projekt för äldreboenden. Ett sätt att samla kunskap från framtidsforskningen inom området äldreboende är att inrätta det Forum för äldres boende som föreslås i kd-motionen. Forumet skall bidra till att de äldres boendesituation ges en större uppmärksamhet och leda till förslag på konkreta åtgärder som förbättrar beredskapen inför ökningen av antalet äldre som kräver ändamålsenliga bostäder. Ett viktigt uppdrag bör vara att samla alla aktörer till erfarenhetsutbyte och gemensamma utvecklingsinsatser. Slutligen finns det också skäl för att framhålla regeringens särskilda ansvar att vara pådrivande så att kommunerna uppfyller sitt bostadsförsörjningsansvar gentemot den äldre befolkningen. Kommunerna har med sitt planmonopol och flera andra instrument möjlighet att bidra till att valet mellan att bo kvar och flytta blir så fritt som möjligt. vill betona vikten av att blandade bostadsområden skapas för alla generationer och hushållstyper med både småhus och flerbostadshus liksom att arbetsplatser samlokaliseras med bostäder. Målet måste vara att stärka sammanhållningen och ansvarstagandet över generationsgränser genom att underlätta för vardagliga möten. Vi anser att regeringen, t.ex. genom en nationell handlingsplan, bör vara pådrivande för att kommunerna skall uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar gentemot den äldre befolkningen. I kd-motionen framhålls särskilt ett antal områden där det kommunala ansvaret har betydelse för att skapa ett bra boende för en åldrande befolkning. Vad vi ovan anfört med bifall till motion 2005/06:Bo313 (kd) bör tillkännage för regeringen som sin mening. I den mån inte övriga motioner som behandlas i detta avsnitt kan anses vara tillgodosedda med det anförda avstyrks de. Bostadssituationen för äldre, punkt 9 - motiveringen (c) av (). Den ökande andelen äldre i befolkningen ställer stora krav på politikens alla områden. För bostadspolitikens del handlar det om att ge förutsättningar för att efterfrågan på bostäder anpassade efter de äldres behov skall kunna tillgodoses. Valfrihet i boendet är ett måste för den nya äldregenerationen. Varje individ måste själv få bestämma var och hur hon eller han vill bo. Många vill bo kvar i sin bostad och sitt bostadsområde . Alla klarar eller vill emellertid inte bo ensamma och vara beroende av anhöriga för att klara vardagen. Därför måste det finnas olika former av senior- och äldreboenden i varje kommun. I de motioner som behandlas i detta avsnitt beskrivs vilka utmaningar vi kommer att ställas inför och vissa möjliga lösningar. Jag anser emellertid att de äldres situation på bostadsmarknaden måste bedömas tillsammans med andra åtgärder som behöver vidtas för att garantera äldres lika rätt och värde. Motion 2005/06:So315 (c), som också tar upp bostadsfrågan för äldre, har en sådan ansats. Denna motion behandlas emellertid av socialutskottet. Jag hänvisar därför till beredningen av denna motion. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna i detta avsnitt. Bostadssituationen för äldre, punkt 9 (mp) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo333 yrkande 5 och avslår motionerna 2005/06:So642 yrkande 8, 2005/06:Bo203, 2005/06:Bo216 och 2005/06:Bo313 yrkandena 1-3. Problemen kring boendet och åldrandet kan förväntas bli viktigare i takt med den pågående demografiska förändringen i befolkningen med en allt större andel äldre. Det finns anledning att ägna betydligt större uppmärksamhet kring de särskilda problem som gäller boendet och åldrandet. Det behövs därför en översyn av utvecklingstendenser och problem, stödformer och styrmedel kring boendet ur ett äldreperspektiv. Det framförs ibland motstridiga önskemål om förändringar på bostadsmarknaden som i hög grad berör den äldre befolkningen. Det gäller exempelvis krav på ökad rörlighet och s.k. flyttkedjor. I klartext betyder det att äldre människor med utflugna barn bör flytta till mindre bostäder. I andra sammanhang hävdas emellertid "rätten att bo kvar", ofta med hänvisning till äldre personer som tvingas flytta från huset på grund av höga taxeringsvärden. De motstridiga kraven leder också till olika problem som har samband med boendet och åldrandet. Ett problem är att hushållets utrymmesbehov ändras med tiden, allteftersom familjeförhållandena ändras. är bostadens lokalisering viktig för individens sociala nätverk och ibland även identitet. Ofta blir förändringar svårare ju äldre personen blir. Ett annat problem är att i vissa områden kan enskilda individers beslut på bostadsmarknaden få oönskade konsekvenser för andra individer. Dessa beslut kan leda till att större bostäder saknas för barnfamiljer och andra som är i behov av sådana. De kan också handla om att det saknas bostäder i attraktiva områden eller att vissa stadskärnor eller stadsdelar upplevs som "döda" under delar av året. En lösning är att bygga in mer flexibilitet i själva bostaden. I flerfamiljshus skulle man kunna bygga rum som kan "byta lägenhet" allteftersom familjeförhållandet och utrymmesbehoven ändras. I villor kan det handla om att bygga så att det går lätt att knoppa av en del eller bygga om till två bostäder. Eftersom detta är långsiktiga intressen som kan fördyra byggandet och komma i konflikt med det kortsiktiga intresset av att hålla nere byggkostnader kan det behövas offentligt stöd till detta. Konkreta praktiska och finansiella lösningar bör tas fram. En annan lösning är att bygga in mer flexibilitet i bostadsområdet, dvs. en blandning av olika boendeformer och storlekar på bostäder. På så sätt behöver inte sociala band slitas upp när bostadsbehoven ändras som en rörlighet mellan olika bostadsstorlekar underlättas. Vad jag ovan anfört med anledning av motion 2005/06:Bo333 (mp) yrkande 5 om behovet av ett mer flexibelt bostadsbestånd och en bättre belysning av sambandet mellan bostaden och åldrandet bör tillkännage för regeringen som sin mening. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Konkurrensen inom bostadsbyggandet, punkt 10 (m, fp, kd, c) av (), de (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2005/06:Sk460 yrkande 7, 2005/06:Bo276 yrkande 9, 2005/06:Bo298 yrkande 8 och 2005/06:Bo338 yrkande 9. Det är snart bara den socialdemokratiska regeringen som inte har förstått att dagens bostadspolitik leder oss allt längre bort från en fungerande bostadssektor. En bidragande orsak till dagens situation är regeringens oförmåga att hantera den bristande konkurrensen inom byggsektorn. De fåtaliga försök som har gjorts att stimulera konkurrensen inom sektorn har varit valhänta och otillräckliga. Till detta kommer den hämmande effekten av den omfattande regleringen av byggandet. Dagens situation ger därför inte förutsättningar för den fria konkurrens som bör prägla byggmarknaden liksom andra marknader. Utmärkande för dagens byggmarknad är att den domineras av ett fåtal stora aktörer. Det är en situation där risken för bristande konkurrens är uppenbar. Inte minst 1990-talets bygg- och fastighetskris har lett till att vi har en branschstruktur med hög koncentration, vertikal integration och starka inslag av korsvist ägande i kombination med problem som svag importkonkurrens och inträdesbarriärer till marknaden. Obalanser av det slag vi nu beskrivit måste naturligtvis rättas till. Det primära är då att skapa förutsättningar för en ökad konkurrens på en fri och öppen marknad. Vad som då erfordras är inte ytterligare regleringar utan såväl åtgärder som bidrar till att öppna marknaden för fler aktörer som insatser för att stärka konkurrensen mellan dem som finns på marknaden. Här kan inte minst en strikt tillämpning av om fri rörlighet för varor och tjänster bidra till att göra det lättare för t.ex. utländska aktörer att komma in på den svenska byggmarknaden. Det förutsätter att även indirekta hinder, bl.a. i form av komplicerade skatteregler, byråkratiskt krångel och en stelbent arbetsmarknad, undanröjs. En ytterligare förutsättning är att byggherrar och beställare aktivt söker efter alternativ också utanför den traditionella kretsen av leverantörer och byggare. Inslaget av nya, utländska byggare och svenska småföretag måste helt enkelt bli större. Vi vill dessutom ta krafttag för att motverka svartarbete inom byggbranschen. Ett viktigt inslag i strävandena att förbättra konkurrensen i byggsektorn är att förbättra övervakningen och analysen av marknaden. Insatser med denna inriktning måste därför förstärkas. Det bör dock inte ske på det sätt som skett, genom att uppgiften sprids på flera olika instanser, som dessutom i många fall har dåliga förutsättningar att svara för den. I stället bör resurserna koncentreras till den myndighet som är bäst lämpad att genomföra den, dvs. Verkets uppdrag när det gäller konkurrensövervakningen i byggsektorn bör därför göras tydligare. Vad vi nu med anslutning till partimotionerna 2005/06:Bo276 (m) yrkande 9 och 2005/06:Bo298 (fp) yrkande 8 samt motionerna 2005/06:Bo338 (kd) yrkande 9 och 2005/06:Sk460 (kd) yrkande 7 anfört om åtgärder för en förbättrad konkurrens på byggmarknaden bör tillkännage för regeringen som sin mening. Bostadsbyggande på statlig mark, punkt 11 (fp, c) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo298 yrkandena 22 och 25. Tillgången till byggbar mark är en central faktor för bostadsbyggandet. Det statliga markinnehavet är betydande och återfinns även i storstadsregioner där efterfrågan på mark för bostadsbyggande är som störst. Detta innebär att staten som markägare har ett särskilt ansvar både för att ställa sin mark till förfogande för ett nödvändigt bostadsbyggande, men också för att markförsäljningarna inte rubbar konkurrensförhållandena på marknaden. Det statliga markinnehavet förvaltas genom statliga fastighetsbolag där målet är högsta möjliga avkastning. Vi anser att det bör genomföras en utvärdering av hur förvaltning och försäljning av den statliga marken påverkat prisutvecklingen på mark i bristorter där statlig mark återfinns. Frågan är om det statliga agerandet bidragit till höga markpriser samt hinder för nyproduktion. bör även ges i uppdrag att följa upp i vilken mån s.k. utvecklingsbolag där staten och stora byggbolag äger vardera påverkat konkurrensen. Att staten lierar sig med de stora byggbolagen i gemensamma markutvecklingsbolag kan skapa svårigheter för andra byggföretag att ta sig in på marknaden. En viktig ledstjärna för försäljning av statlig mark bör därför vara att konkurrensförhållandena skall beaktas och att försäljning inte snedvrider konkurrensen. Vad vi ovan anfört bör med bifall till partimotion 2005/06:Bo298 (fp) yrkandena 22 och 25 tillkännage för regeringen som sin mening. Kvinnor i byggbranschen, punkt 13 - motiveringen (m) av de (), () och (). Vi stöder naturligtvis de strävanden som ligger till grund för motionen - att kvinnor skall ges bästa möjliga förutsättningar att verka också i byggbranschen. Som framhålls i motionen är detta en fråga som branschen själv i första hand har ett ansvar för. Det finns mot den bakgrunden inte anledning att sätta in åtgärder av det slag som motionärerna föreslår. Motionen avstyrks sålunda. Kvinnor i byggbranschen, punkt 13 (fp, c) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo298 yrkande 17. Den svenska byggindustrin är en mycket mansdominerad bransch, där kvinnorna endast utgör någon eller några procent av arbetskraften inom det fåtal yrkesgrupper där de finns representerade. Vi anser att det är möjligt för kvinnor att verka inom byggbranschen, om bara förutsättningar skapas. Det handlar om att få bort psykosociala och organisatoriska faktorer som särskilt begränsar kvinnors möjligheter i byggyrken. Det handlar också om löneformer, oklara karriärmöjligheter, brist på delaktighet liksom om byggjargong och könsdiskriminerande attityder. Uppgifter från Byggchefsbarometern ger också en tydlig illustration till detta. Av cheferna inom byggbranschen är det så mycket som en fjärdedel som inte vill öka andelen kvinnor i branschen. Byggbranschens alla aktörer har naturligtvis sitt ansvar för att öka kvinnors möjligheter inom byggbranschen. har regering och riksdag goda möjligheter till påverkan genom att belysa, stimulera och bevaka utvecklingen. I övrigt handlar det om kunskapsöverföring och kunskapsspridning för att frågan om kvinnor inom byggbranschen skall få den belysning som krävs. Vad vi nu med anslutning till partimotion 2005/06:Bo298 yrkande 17 anfört om åtgärder för att få fler kvinnor i byggbranschen bör som sin mening tillkännage för regeringen. En ny bostadsfinansiering, punkt 14 (m) av de (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo276 yrkande 17 och avslår motionerna 2005/06:Sf336 yrkande 27, 2005/06:Bo233 yrkande 2, 2005/06:Bo257 yrkandena 2-5 och 7, 2005/06:Bo298 yrkandena 4 och 6, 2005/06:Bo322, 2005/06:Bo335 yrkande 10 och 2005/06:Bo336 yrkandena 1, 3 och 5. Moderata samlingspartiet har tillsammans med övriga partier i föreslagit formerna för en avveckling av det nuvarande räntebidragssystemet samt att investeringsbidrag och s.k. investeringsstimulans för byggande av hyresbostäder avvecklas. Därmed tas ett första steg på vägen mot att normalisera bostadsproduktionen och bostadsmarknaden. Vår utgångspunkt är att regleringar och skatteregler inom bostadssektorn i största möjliga mån skall ansluta till samma regler som gäller för övriga investeringar. Därför skall särlösningar undvikas. Erfarenheten visar att finansieringen inte utgör något nämnvärt problem på de områden där staten hållit sig borta - oavsett om det gäller investeringar i privatbostäder eller nybyggnadsinvesteringar i lokalfastigheter. Moderat bostadspolitik innebär att bostadsmarknaden avregleras så att stöd och kompensationer inte behövs. Vi ansluter oss därmed till den slutsats som regeringens egen arbetsgrupp för bostadsfinansiering kom fram till: "Den avreglerade kapitalmarknaden erbjuder bostadssektorn väsentligt bättre finansiella betingelser än det varit möjligt att reglera eller subventionera fram." Det bör i sammanhanget framhållas att dagens socialdemokratiska subventions- och hyresregleringspolitik inte, som det ibland hävdas, i första hand kommer särskilt utsatta grupper i samhället till godo. Den fördelningspolitiska konsekvensen av dagens bostadspolitik är i stället att ekonomiskt utsatta hushåll, genom hög beskattning av inkomst och boende, bristande byggkonkurrens m.m. får subventionera bostäder för hushåll med goda inkomster. De bostadssociala problemen kan därför inte lösas genom bostadsbyggnadssubventioner utan genom skattesänkningar och insatser inom ramen för socialpolitiken. Vad vi nu anfört om att bostadsfinansiering bör ansluta till de villkor som gäller andra former av investeringar bör tillkännage för regeringen som sin mening. Det innebär ett bifall till Moderata samlingspartiets partimotion 2005/06:Bo276 yrkande 17 och avslag på övriga motioner som tagits upp i detta avsnitt. En ny bostadsfinansiering, punkt 14 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2005/06:Bo298 yrkandena 4 och 6 samt avslår motionerna 2005/06:Sf336 yrkande 27, 2005/06:Bo233 yrkande 2, 2005/06:Bo257 yrkandena 2-5 och 7, 2005/06:Bo276 yrkande 17, 2005/06:Bo322, 2005/06:Bo335 yrkande 10 och 2005/06:Bo336 yrkandena 1, 3 och 5. Räntebidrag, investeringsbidrag, skattestimulanser och kreditgarantier används för att subventionera vissa former av bostadsproduktion. Vissa av dessa åtgärder har sannolikt medverkat till att produktionskostnaderna drivits upp och konkurrensen begränsats. Det gäller i första hand de olika former av investeringsbidrag och investeringsstimulanser som tillämpats . Dessa statliga subventioner har kopplats till snåriga regelverk som direkt styrt vad som byggts och som inte tagit hänsyn till bostadskonsumenternas efterfrågan. De har dessutom varit kortsiktiga och ryckiga och branschen har därför varit mycket skeptisk till denna form av statlig inblandning i bostadsproduktionen. Däremot har branschen välkomnat den goda tillgången på långsiktig finansiering med lågt ränteläge som den ordinarie kreditmarknaden kunnat erbjuda. I vissa lägen har också möjligheten till en riskfördelning genom kreditgarantier underlättat beslut om nyproduktion av bostäder.