bet · GS01AU6 · 2005-03-03 00:00:00 — tar uppfrågan om tillämpningen av en försiktighetsprincip (se ävenovan i detta be-tänkande).Av betänkande 2002/03:AU5 framgår attutskottet delademotionärernas uppfattning att försiktighetsprincipen skatillämpas på arbets-platser där det förekommer elektromagnetiska fält. Det är,framhöll utskottet,en inställning som också kommit till uttryck i en vägledningom hälsoriskeroch elektromagnetiska fält som utarbetats i en arbetsgruppmed företrädareför , , ,Socialstyrelsenoch dåvarande Arbetarskyddsstyrelsen (numeraArbetsmiljöverket). Vägled-ningen benämns Myndigheternas försiktighetsprincip omlågfrekventa elekt-riska och magnetiska fält.Försiktighetsprincipen formulerades innan (1998:808) trädde ikraft . Enligt vad utskottet erfarit håller den nämndaarbetsgruppen förnärvarande på med en översyn av försiktighetsprincipen omelektriska ochmagnetiska fält så att den ska stämma överens med denförsiktighetsprincipsom anges i 2 kap. 3 § . I gruppen ingår numeraäven företrädareför Post- och telestyrelsen.I detta sammanhang kan nämnas att en ändring har genomförtsi3 kap. 2 § AML (prop. 2001/02:145, bet. 2001/02:AU9, rskr.2001/02:282)som innebär att när arbetsgivaren vidtar förebyggandeåtgärder ska en ut-gångspunkt vara att allt som kan leda till ohälsa ellerolycksfall ska ändraseller ersättas så att risken för sådant undanröjs. Den nyalydelsen trädde i kraftden och var föranledd av ett s.k. motiveratyttrande från Euro-peiska kommissionen om genomförande av ett EG-direktiv. Arbets-givaren ska också se till att endast arbetstagare som harfått tillräckliga in-struktioner får tillträde till områden där det finns enpåtaglig risk för ohälsaeller olycksfall.Riksdagen fastslog mål för folkhälsan (bet.2002/03:SoU7,rskr. 2002/03:145). Ett av de tio delmål för folkhälsan sombeslutades ärformulerat på följande sätt:Riskerna med elektromagnetiska fält skall kontinuerligtkartläggas ochnödvändiga åtgärder skall vidtas i takt med att sådanaeventuella riskeridentifieras.SSI anser sig ha en viktig uppgift i att följa kunskapslägetbeträffande hälso-effekter och vid behov vidta åtgärder. Institutet följerkunskapsläget framförallt genom sitt vetenskapliga råd för elektromagnetiska fältsom tillsattes 2002och som består av framstående internationella experter. Rådetrapporterarårligen till generaldirektören om elektromagnetiska fält ochhälsa. Den senas-te årsrapporten överlämnades . Rapporten,som finnstillgänglig på SSI:s hemsida, kommer enligt institutet attstuderas och diskute-ras ingående.När det gäller AV:s bedömning av risker förknippade medelektromagne-tiska fält kan nämnas att denna fråga tas upp i bl.a. enkonsekvensutredningtill föreskrifter från AV om medicinska kontroller iarbetslivet som beslutadesav verkets styrelse den 17 februari 2005.I konsekvensutredningen sägs följande om elektromagnetiskafält:Elektromagnetiska fält kan, om fältstyrkorna är tillräckligthöga, ge upp-hov till uppvärmning av kroppsvävnader (högre frekvenser,över 100kHz) samt symtom från nervsystemet i form av övergåendemuskelryck-ningar (frekvenser lägre än 100 kHz). Internationelltöverenskomnagränsvärden skyddar mot dessa effekter. Vissa arbeten kan geexpone-ringar som överskrider gränsvärden. Exempel på sådana arbetenär arbetemed svetsutrustning, diatermi samt arbete nära antenner ochradarutrust-ning. Personer med implantat i metall eller med pacemaker kanbehövaskyddas mot exponeringar för starka elektromagnetiska fält.Hälsorisker vid långtidsexponering för lågfrekventaelektromagnetiskafält är omdiskuterade. Det finns studier som talar församband med can-cer, främst leukemi och hjärntumörer eller med utveckling avdemens.Men flertalet publicerade studier anses tala emot sådanasamband. Sam-tidigt är befolkningens exponering för vissa typer av fältalltför kort föratt frågan skall kunna avgöras med full säkerhet. Det ärmöjligt att redu-cera exponeringen för strålning (mikrovågor) frånmobiltelefoner mothuvudet (till 1/50-1/100) genom att använda s.k.handsfree-utrustning i stället för att hålla telefonen mot örat.Några rekommendationer om meningsfulla riktadehälsokontroller avexponerade för elektromagnetiska fält kan inte ges idagsläget. Personersom känner besvär i närheten av elektrisk utrustning, "el-känslighet", börutredas medicinskt bland annat för att utesluta andrabehandlingsbarasjukdomar.Som framgått föreslås i motion 2003/04:A282 (mp) särskildagränsvärden förelektromagnetiska fält avseende vissa yrkesgrupper. Enligt AVfinns inga skälför att ange olika gränsvärden för skilda yrkesgrupper.Rapporter som indike-rar ett samband mellan kromosomförändringar hos exempelvislokförare harinte bekräftats av senare studier. I fråga om behovet avforskning, vilket tasupp i samma motion, anser medicinsk expertis inom AV att ettbättre kun-skapsunderlag behövs främst för att få en bättregrundläggande förståelse förhur elektromagnetiska fält växelverkar med våra kroppar.Med anledning av motion MJ509 (mp) bör återigen framhållasatt utskottetdelar AV:s uppfattning att den av myndigheterna antagnaförsiktighetsprinci-pen bör tillämpas.Att vidta mer långtgående åtgärder än så för att minimeraelektromagnetis-ka fält på en arbetsplats och komma ned till värden somligger långt undervad som kan betraktas som normalt är dock enligt AV inget somreservations-löst kan rekommenderas. Besvär av den karaktär somrapporteras vid elkäns-lighet kan nämligen uppkomma till följd av en rad olikapåfrestningar avsåväl fysisk art (temperaturförhållanden, irriterande damm,giftiga gaser,fysisk belastning) som av psykologisk karaktär (oro, stress).Personer medsådana besvär bör därför enligt medicinsk expertis inom AV iförsta hand fåindividuellt anpassad hjälp med eventuell sanering avarbetsmiljön med avse-ende på alla dessa faktorer, en medicinsk bedömning för attinte förbise alter-nativa förklaringar till besvären samt olika personligastödåtgärder som inne-fattar största respekt för den drabbades situation.I detta sammanhang kan också nämnas att förarbetslivoch socialvetenskap (FAS) av regeringen fått i uppdrag attbevaka forskningom elöverkänslighet. Inom ramen för detta uppdrag ska rådetvartannat årdokumentera och rapportera om kunskapsläget. Den senasterapporten,Forskning om elöverkänslighet och andra effekter avelektromagnetiska fält,lämnades . Rapporten finns publicerad på vad som redovisats i detta betänkande drarutskottet slutsatsen attbetydande nationell och internationell uppmärksamhet ägnas åtatt kartläggaförekomsten av risker med elektromagnetiska fält liksom åtforskning påområdet. Utskottet konstaterar att försiktighetsprincipeninnebär att nödvän-diga åtgärder ska vidtas i takt med att eventuella riskeridentifieras. Motioner-na 2003/04:A282 yrkandena 1-3 (mp) och MJ509 yrkande 12 (mp)avstyrksav utskottet.IsocyanaterMotionerVänsterpartiet efterfrågar i motion 2003/04:A205 yrkandena 1och 2 en kart-läggning av forskningsläget beträffande isocyanater i Sverigeoch omvärldenoch en återredovisning till av resultaten avkartläggningen. Ennationell samordnare för isocyanatforskningen bör utses ochårligen rapporte-ra om forskningsläget.I motion A299 yrkandena 1-3 anser m.fl.(v) att AV börfå i uppdrag att ta fram underlag till gränsvärden för småpartikelburna isocy-anater. En förändrad syn på partikelburna isocyanater måstekomma till ut-tryck i form av ändrad lagstiftning. Ackumulation i kroppenmåste mätas. AVmåste också få i uppdrag att revidera härdplastföreskrifternaså att dessa beak-tar kraven på enhetliga mätmetoder samt avskildaarbetsplatser med under-tryck i samband med exponering för isocyanater i verkstäder.Motionärernaanser också att en ny strategi bör utarbetas för hurproblemen kring använd-ningen av isocyanater långsiktigt ska bemästras.BakgrundIsocyanater är en grupp kemiska ämnen som används i storavolymer ochinom många branscher. De används vid framställning avpolyuretanplaster(skum, färg, lack, lim). Sådana plaster används i t.ex.möbler, bilinredningaroch elektronikvaror. Det är vid tillverkning eller vid starkuppvärmning avsådana plaster som exponering kan ske.Isocyanater medför allvarliga hälsomässiga risker i form avbl.a. risk försensibilisering (besvär till följd av överkänslighet) ochallergi. Hälsoriskernauppkommer framför allt vid inandning i form av ånga, dammeller dimma.Inandning kan orsaka slemhinneirritation med symtom somliknar astma ellerluftrörskatarr samt försämrad lungfunktion. Isocyanater kanockså verkairriterande på ögon, hud och andningsvägar. Isocyanatastma,som tillsammansmed mjöldammsastma utgör de dominerande formerna avyrkesastma, är oftalångvarigt bestående.Forskning om isocyanater bedrivs vid flera olika svenskainstitutioner ochforskningsinstitut. I korthet har forskningen enligt uppgiftfrån AV haft föl-jande huvudinriktning. Vid Yrkes- och miljömedicinskakliniken i huvudsakligen koncentrerats kring olika biologiskaeffekter och hur ex-ponering för diisocyanater ska kunna påvisas genomprovtagning av blod ochurin. Vid har forskningen framför alltavsett utveck-ling av analytiska metoder och provtagning därmetodutvecklingen främstutförts vid filial i . i Norr() har arbetet inriktats på att ta fram ändamålsenligutrustning för fält-mässig provtagning. Vid Yrkes- och miljömedicinska klinikenvid Universi-tetssjukhuset i har man under det senaste åretkartlagt sambandetmellan exponering för s.k. monoisocyanater inomgjuteribranschen och sjuk-domsbesvär till följd av detta. Vid () iUmeå har djurexperimentell forskning utförts för attkartlägga biologiskaeffekter av isocyansyra.Enligt AV har all ovannämnd forskning utgjort ettvärdefullt underlag förAV och kompletterat de kunskaper om isocyanater som verketinhämtat frånandra källor. På flertalet forskningsområden rörandeisocyanater behövs en-ligt AV ytterligare insatser. Det gäller exempelvisutvecklande av användbaraexponeringsprovtagare för fältbruk, kunskaper om sambandetmellan expone-ring och sjukdom och, i fråga om lågmolekyläramonoisocyanater, kunskaperom samband mellan exponering och biologisk effekt. Forskningbehövs ocksåom långsiktiga effekter liksom om risken för sensibiliseringoch allergi.Utskottets ställningstagandeArbetsmarknadsutskottet har uppmärksammat frågorom isocya-natforskning. I betänkande 2001/02:AU4 framhöll utskottet såg iso-cyanaterna som ett mycket allvarligt arbetsmiljöproblem.Utskottet fann detangeläget att fästa uppmärksamhet på de risker som ärförknippade med an-vändningen.I samband med budgetbehandlingen harutskottet ställt sigbakom förslag om medelsanvisning till isocyanatforskning. Förår 2003 anvi-sade under anslaget 23:2Arbetslivsinstitutet föratt säkerställa viss isocyanatforskning i (prop.2002/03:1 utg.omr.14, bet. 2002/03:AU2, rskr. 2003/04:79). Totalt har årligen3,35 miljonerkronor betalts ut . Verksamheten iHässleholm bedrivssedan 2003 under ledning av universitet.Efter förslag i budgetpropositionen har riksdageni december2004 beslutat att isocyanatforskning i under 2005ska fortsätta attbedrivas under ledning av . Totalt har3,35 miljonerkronor anslagits för verksamheten (prop. 2004/05:1utg.omr. 16,bet. 2004/05:UbU1, rskr. 2004/05:124). Regeringen avserenligt budgetpro-positionen att tillföra den särskilda isocyanatforskningen iHässleholm 3,35miljoner kronor också efter 2005. Som redovisats ovanbedrivs isocya-natforskning även på flera andra håll i Sverige.Vänsterpartiet har som framgått i motion 2003/04:A205föreslagit bl.a. enkartläggning av forskningsläget beträffande isocyanater. enskilda mo-tionen A299 (v) föreslås en långsiktig strategi för attbemästra problemenmed isocyanater.Utskottet konstaterar att kartläggning av forskningslägetingår i förberedel-serna för revidering av arbetsmiljöföreskrifterna omhygieniska gränsvärden,vilka omarbetas ungefär vart fjärde år.I betänkande 2002/03:AU5 (s. 18-19) har utskottet redovisathuvuddrageni de arbetsformer som tillämpas vid utarbetandet avhygieniska gränsvärden.Den kriteriegrupp inom som på begäranav AV tarfram vetenskapligt underlag för föreskrifterna om hygieniskagränsvärdenstuderar inte enbart den forskning som genomförts i Sverigeutan genomförockså litteraturstudier avseende internationell forskning ochgår igenom krite-riedokument framtagna av exempelvis ,EU-organoch amerikanska miljömyndigheter. I kriteriegruppen ingår etttjugotal perso-ner, varav flertalet representerar svenskaforskningsinstitutioner och olikavetenskapliga discipliner. Även fackliga företrädare ingår igruppen. Repre-sentanter för AV är adjungerade dit.Kriteriegruppen har insamlat och utvärderatinformation om isocy-anater. Gruppens slutsatser om isocyanater, liksom om andraämnen, sam-manfattas i ett vetenskapligt underlag som publicerasi en samlingsvo-lym i publikationsserie Arbete ochHälsa. Underlagenkan uppdateras på begäran av AV när ny kunskap tillkommit.Fortlöpandeförs en dialog mellan AV och kriteriegruppen så att bådaparter är informera-de om när ny kunskap finns att tillgå.Slutsatserna från kriteriegruppen utgör ett av fleraunderlag när AV utfor-mar ett förslag till hygieniskt gränsvärde med tillhörandekonsekvensbeskriv-ning. Om det förflutit sedan kriteriegruppens rapportpublicerades kanuppgifterna kompletteras med slutsatser från nyaforskningsrön. AV väger isin konsekvensbedömning även in faktorer av ekonomisk ochteknisk art.Konsekvensbedömningarna publiceras i AV:s rapportserie somfinns tillgäng-lig på verkets hemsida.Enligt utskottet ligger det ovan beskrivnatillvägagångssättet i linje medvad föreslagit om kartläggning avisocyanatforskningen. Ut-skottet kan konstatera att hälsoproblemen kring isocyanaterär väl uppmärk-sammade inom forskning och föreskriftsarbete, även omytterligare kun-skapsunderlag behövs.Det är enligt utskottet av stort värde att beslutsprocessenkring föreskrifts-arbetet och det vetenskapliga underlaget för detta präglas avså stor öppenhetsom möjligt, bl.a. genom den ovan beskrivna publiceringen.Utskottet kaninte se att någon särskild återrapportering till omforskningsresultatkring isocyanater är behövlig. Inte heller är utskottetberett att föreslå någottillkännagivande om tillsättande av en nationell samordnareav isocyanat-forskningen. Enligt vad utskottet inhämtat är de olikaforskningscenter i Sve-rige som bedriver isocyanatforskning inte i första handkonkurrenter utanutgör snarare komplement till varandra. Det måste enligtutskottet vara deanslagsbeviljande organen som utifrån bl.a. sin överblicköver nationell ochinternationell forskning gör en bedömning avforskningsprojektens veten-skapliga kvalitet och relevans. Utskottet kan inte hellerställa sig bakom för-slaget om ett tillkännagivande från om en särskildstrategi avseendeanvändningen av isocyanater.Beträffande förslaget i motion A299 (v) som rör gränsvärdenför små ult-rafina partiklar/partikelburna isocyanater har utskottet frånAV erfarit attkunskapen är otillräcklig om effekterna dels av partiklar,dels av de högakoncentrationer av isocyanater som kan uppstå (expo-neringstoppar) vid exempelvis svetsning. Forskning pågår inomområdet. IAV:s förslag till nya härdplastföreskrifter finns en varningför sådana expone-ringstoppar.Så kallade heta arbeten i bl.a. billack kan medförasönderdelning och högahalter av gaser och partiklar. Dessa partiklar uppträder påliknande sätt somgaser, och därav följer enligt AV att sammaförsiktighetsåtgärder ska vidtassom i fråga om gaser, dvs. åtgärder i form av punktutsug,allmänventilationoch i sista hand användning av personligt andningsskydd.Det saknas kunskap om ultrafina partiklarbildade av isocyana-ter är farligare än motsvarande isocyanater i gasform.Forskning om dettapågår på flera håll i världen, men är kännedomenom effekternaotillräcklig, och det saknas enligt AV underlag förgränsvärden för små parti-kelburna isocyanater.När det gäller motionsförslaget om att AV vid revidering avhärdplastföre-skrifterna bör införa krav på enhetliga mätmetoder ochavskilda arbetsplatseranser kemisk expertis inom AV att det inte är lämpligt att iföreskrifternaställa krav på vissa enhetliga mätmetoder. Det finns enligtvad utskottet underhand erfarit från AV flera metoder för mätning av isocyanater,och dessa ärlämpliga i olika provtagningssituationer. Att föreskriva vissmätmetod skulledessutom hämma utvecklingen av nya och förbättrade mätmetoder.Införvarje ny utgåva av föreskrifterna om hygieniska gränsvärdenoch åtgärder motluftföroreningar gör en genomgång avlämpliga mätmeto-der och lämnar rekommendationer om sådana. Rekommendationerom mät-ning av olika agens i arbetsmiljön publiceras i institutetsskriftserie Arbeteoch Hälsa.I ett motionsförslag förordas avskilda arbetsplatser medundertryck. Ke-misk expertis inom AV bedömer detta som en lösning blandandra i syfte attsäkerställa att luftföroreningar inte sprids i arbetsmiljön.Enligt vad utskottetinhämtat från AV rekommenderas flera andra och bättrelösningar, bl.a. venti-lerande verktyg, i det förslag till revidering avföreskrifter om härdplaster somförbereds inom verket.Med hänvisning till pågående forskning ochföreskriftsarbete kan någotinitiativ från utskottets sida inte anses påkallat. Utskottetavstyrker motioner-na 2003/04:A205 yrkandena 1 och 2 (v) och A299 yrkandena 1-3(v).Andra kemiska ämnen m.m.MotionerSven-Erik m.fl. (v) anser i motion 2003/04:A260 attregeringen böruppdra åt berörda myndigheter, däribland AV, att bättresamordna, utvärderaoch kartlägga forskning och utbildning om kemiska hälsorisker.Detta arbetebör ha ett tydligt genderperspektiv.Användningen av bekämpningsmedlen Cyber Plus och börförbjudas enligt Per och (bådas) i motionA379. De aktuella medlen, som används som skyddsmedel motinsekter vidskogsplanering, bör ersättas av medel med bättre egenskaperbeträffande yttremiljö och arbetsmiljö.I motion A382 tar Per och (båda s) upparbetsmiljöproblem i samband med avloppsarbete ochförespråkar införandeav gränsvärden för endotoxiner.Utskottets ställningstagandeI motion 2003/04:A260 (v) tar motionärerna upp behovet avsamordning,utvärdering och kartläggning av forskning och utbildning omkemiska hälso-risker.Utskottet delar motionärernas uppfattning att de fysiskaoch kemiska ar-betsmiljöproblemen inte är undanröjda. Det är en uppfattningsom delas ocksåav AV. Visserligen har åtgärder mot sådana arbetsmiljöproblemvidtagits ochmånga produkter blivit säkrare, men detta har enligt verketibland invaggatanvändare och andra i arbetslivet i en falsk känsla avsäkerhet och lett till på arbetsplatser upphört att inhämta information och göraundersökning-ar om kemiska hälsorisker.Att de kemiska arbetsmiljöproblemen inte är undanröjda kanillustrerasmed uppgifter från den omfattande kontroll av hanteringen avkemikalier somAV genomförde i en särskild kampanj den 20 och 21 oktober2003. Två av trebesökta arbetsplatser hade brister i sin hantering avkemikalier, visar en sam-manställning av de drygt 1 800 inspektioner som verketgenomförde under debåda dagarna.De vanligast förekommande bristerna enligt AV:s kontrollervar att riskbe-dömningar saknades eller var ofullständiga, att inga ellerotillräckliga åtgärdervidtagits efter att riskbedömningar genomförts och att ingeneller otillräckligdokumentation gjorts av riskbedömningar. Verket ställde 2 600krav på dessatre områden. Drygt 600 krav gällde avsaknad av s.k.säkerhetsdatablad. Cirkaen fjärdedel av kraven avsåg de förteckningar över farligaämnen som skafinnas på arbetsplatsen och som ska vara aktuella. Resultatetav inspektioner-na redovisades vid AV:s s.k. Arbetsmiljöriksdag 2003, vilkensamarrangera-des med det svenska nätverket för Europeiska arbetsmiljöbyråni ("").Enligt utskottet illustrerar resultaten av denna samordnadeinspektionsin-sats tydligt att det fortfarande finns betydande problemkring hanteringen avfarliga ämnen i arbetslivet.När det gäller toxikologisk och yrkeshygienisk forskninghar AV, enligtvad utskottet inhämtat vid underhandskontakt, i en radsammanhang påtalatbehovet av sådan. Det har skett bl.a. i remissvaret påKemikalieutredningensbetänkande Varor utan faror (SOU 2000:53). AV bedömer att deti arbetslivetfinns stor kunskapsbrist när det gäller toxiska effekter avbl.a. Det finns ett omfattande behov av både toxikologisk ochmiljökemiskgrundforskning på arbetsmiljöområdet. Det gäller bl.a.grundläggande forsk-ning om ämnens metabolism (omvandling) och om samverkande ochbestå-ende effekter av låga doser. Man vet för lite för attkunna bedöma t.ex.om en låg exponering av en diffus blandning av kemiska ämnenunder foster-utvecklingen kan påverka hälsan senare under livet.Av intresse i detta sammanhang är att regeringen iKemikalieinspektionensregleringsbrev angivit att myndigheten ska ha ettsystem för sam-ordning och uppföljning av miljökvalitetsmålet Giftfri miljö,som involverarberörda myndigheter och andra aktörer. Kemikalieinspektionenska avrappor-tera till regeringen hur samordningen genomförs.Metodutveckling är viktig för att relevant forskning skakunna utföras menockså för att få ett bra underlag för riskbedömning. Detfinns enligt kemiskexpertis inom AV ett stort behov av metodutveckling ochutbildning i attgenomföra yrkeshygieniska mätningar på arbetsplatser.För många ämnen finns yrkeshygieniska gränsvärden. Genommätningarpå arbetsplatserna ska man kontrollera att arbetstagarna inteexponeras förskadliga halter av sådana ämnen. Yrkeshygieniska mätningar påarbetsplat-serna har dock blivit mindre vanligt förekommande, uppger AV.Också anta-let personer med mätteknisk kompetens har blivit mindresamtidigt som detinte längre bedrivs någon mätteknisk utbildning. Detta ledertill bristandekunskaper om risksituationen för arbetstagare men också tillatt det saknaskunskaper om exponering, vilket i sin tur försvårarexponeringsbedömningaroch epidemiologiska studier.Företrädare för har bl.a. vid ett särskilt anordnatseminarium tagit uppproblemen kring yrkeshygieniska mätningar med representanterför arbetsta-gar- och arbetsgivarorganisationer, intresseföreningar ochArbetslivsinstitutet.Det kan nämnas att för arbetsliv ochsocialvetenskap (Fas)och i sina regleringsbrev fått i uppdrag attfördjupa sittsamarbete om forskning och utveckling inom arbetslivsområdet.Uppdragetinkluderar såväl informationsutbyte som annan samverkan.Myndigheternaska vidare överblicka arbetslivsområdet i syfte att fånga uppnya kunskapsbe-hov och nya forsknings- och utvecklingsområden. Motsvarandeuppdragfanns också i de båda myndigheternas regleringsbrev ,och dettaavrapporterades under rubriken i Sverige.Kort historik,nuläge och framtida inriktning. Avrapporteringen finns på Fashemsida.Utskottet vill mot bakgrund av det anförda understrykavikten av att detäven fortsättningsvis riktas uppmärksamhet mot toxikologiskaoch kemiskahälsorisker i arbetsmiljön, såväl för kvinnor som för män.Det kan konstaterasatt regeringen redan till några myndigheter lämnat uppdragsom är relevanta isammanhanget. Utskottet förutsätter att både regeringen ochberörda myndig-heter noga följer och uppmärksammar behov av FoU-insatser m.m.Något uttalande utöver detta kan inte anses påkallat.Utskottet avstyrkermotion 2003/04:A260 (v).När det gäller hälsoeffekter till följd av användning avinsektsbekämpnings-medlen Cyber Plus och är detKemikalieinspektionen somfattar beslut om godkännande. Enligt uppgift från AV harinspektionen intemotsatt sig användningen av preparaten i avvaktan på attalternativa metoderför insektsbekämpning utvärderas. Enligt AV:s bedömninginnebär Kemika-lieinspektionens beslut att användningen av medlen äromgärdad av strängahanteringsvillkor, och användning är tillåten endast framtill den 31 december2005. För att arbeta med cypermetin, som ingår i medlen,krävs särskild ut-bildning.AV har i sitt remissvar 2002 till Kemikalieinspektioneninte motsatt siggodkännande av Cyber Plus med den begränsning avanvändningsområdesom inspektionen angett.