bet · GT01SfU4 · 2005-11-17 00:00:00 — Om en person i hemlandet har levt på ett sätt som minimerat risken för förföljelse, t.ex. genom att dölja sin sexuella läggning, kan denna omständighet enligt regeringen ha betydelse vid riskbedömningen. Det hindrar dock inte att den enskilde, på grund av sin sexuella läggning, skall anses tillhöra en viss samhällsgrupp och det får aldrig krävas att personen i fråga skall göra avkall på en sådan grundläggande egenskap vid ett återvändande. Riskbedömningen måste enligt regeringen göras med utgångspunkt i omständigheterna i det enskilda fallet och de närmare gränsdragningarna för prövningen får överlämnas åt rättstillämpningen att göra. I propositionen redovisas bl.a. ett rättsfall avseende en homosexuell iransk man som efter beslut av regeringen beviljades uppehållstillstånd med stöd av könsbestämmelsen. Personen i fråga hade varit föremål för uppmärksamhet i svenska massmedier och hade i samband därmed uttalat sig om händelser som legat till grund för hans beslut att söka asyl i . Ärendet hade även tilldragit sig uppmärksamhet utomlands. Enligt utskottets mening kan det aldrig komma i fråga att avvisa t.ex. en homosexuell person till hemlandet om han eller hon riskerar förföljelse på grund av sin sexuella läggning. Huruvida ett döljande av den sexuella läggningen utesluter risken för förföljelse torde vara en mycket grannlaga uppgift att bedöma. Beträffande den som dolt sin läggning såväl i hemlandet som i , och uppgett det riktiga förhållandet endast för migrationsmyndigheterna, är sannolikt risken för förföljelse på denna grund minimal. Men för den som levt helt öppet som homosexuell i även utan uppmärksamhet i svenska massmedier är risken förmodligen betydligt större. Redan det förhållandet att personen levt öppet som homosexuell i torde kunna innebära en risk för avslöjande och därmed förföljelse i hemlandet, t.ex. om det finns personer som av någon anledning vill skada honom eller henne. Dessutom anser utskottet att det inte är rimligt att kräva att en person som levt öppet i som homosexuell i fortsättningen skall dölja sin sexuella läggning för att undgå förföljelse i hemlandet. Utskottet anser att stor försiktighet måste iakttas vid riskbedömningen men anser liksom regeringen att det får ankomma på och migrationsdomstolarna att i varje enskilt fall avgöra om personen behöver skydd i . Vad gäller frågan om att bevilja uppehållstillstånd till dem som redan fått ett avvisningsbeslut och lever gömda i vill utskottet erinra om att med anledning av en motion (s, v, mp) beslutat att fr.o.m. införa en möjlighet till ny prövning för vissa grupper som kommit att vistas i och vars avvisnings- och utvisningsbeslut av olika anledningar inte verkställts (bet. 2005/06:SfU5, rskr. 2005/06:10). I fråga om inre flyktalternativ anser utskottet att regeringen på ett tydligt sätt beskrivit de överväganden som måste göras när frågan om inre flyktalternativ som alternativ till flyktingskap skall bedömas (s. 28). I propositionen anges att den enskilde måste ha både ett effektivt skydd mot förföljelse i hemlandet och en realistisk möjlighet till försörjning och förutsättningar att leva på ett sätt som inte innebär onödigt lidande eller umbäranden. Regeringen framhåller särskilt att kvinnors möjligheter till försörjning för sig och sin familj, när sådan finns, skall beaktas och att det måste uppmärksammas att kvinnor i vissa länder ofta är mer utsatta som familjeförsörjare än män. Utskottet delar regeringens uppfattning och finner därför inte skäl att föreslå att skall göra ett uttalande i frågan. Ett beslut i fråga om uppehållstillstånd skall enligt 11 kap. 3 § UtlL (13 kap. 10 § NUtlL) alltid innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet. Utskottet anser att beslut bl.a. om att avvisa eller utvisa en person med hänvisning till att det finns ett inre flyktalternativ måste fattas på ett fullödigt underlag och motiveras på ett tillfredsställande sätt. UNHCR:s riktlinjer kan här tjäna som vägledning för bedömningen av om uppehållstillstånd skall beviljas eller inte. Frågor om beslutsmotivering, val av relevanta riktlinjer etc. bör emellertid i första hand hanteras internt inom och de migrationsdomstolar som inrättas fr.o.m. . Något tillkännagivande från sida är således inte påkallat. Regeringen har redovisat i vilken mån förföljelse inom den privata sfären kan utgöra grund för flyktingskap (s. 28). Bland annat konstateras att t.ex. en mans våld mot sin hustru kan utgöra grund för flyktingskap under förutsättning att landets myndigheter på grund av t.ex. rådande religiösa eller kulturella mönster inte gör vad på dem ankommer för att skydda kvinnan, dvs. att myndigheterna i realiteten accepterar övergreppet på kvinnan. Om däremot det bristande skyddet av kvinnan beror på t.ex. ineffektivitet hos myndigheterna föreligger inte grund för flyktingskap. Utskottet har ingen annan uppfattning än regeringen i denna fråga och anser det inte påkallat med någon åtgärd från sida. Bevisbördan i asylärenden ligger som påpekas i propositionen hos den asylsökande och den föreslagna lagändringen syftar inte till att förändra detta förhållande. Något skäl att sänka beviskraven just i ärenden som gäller förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning kan utskottet inte se. Som framhålls i propositionen krävs inte någon fullständig bevisning utan sökandens berättelse bör godtas om den framstår som trovärdig och sannolik. I flera av motionerna tas upp frågor som gäller bl.a. behovet av tydliga motivuttalanden, rättstillämpningen, och särskilt vissa rättsfall, samt tillämpningen av UNHCR:s riktlinjer. Utskottet anser inte att det finns något behov vare sig för utskottet eller för att uttala sig i dessa frågor. Mot bakgrund av vad ovan anförts tillstyrker utskottet regeringens förslag och avstyrker motionerna Sf1 yrkandena 1, 2, 4, 7, 8, 10 och 11, Sf3 yrkandena 1, 3 och 4, Sf4 yrkandena 1 och 4, L291 yrkande 45, Sf251 yrkande 18 och L342 yrkande 5. Motionerna Sf1 yrkande 3, U382 yrkande 16, L375 yrkande 5, L341 yrkande 18, Sf3 yrkande 5 och U246 yrkande 4 får anses tillgodosedda med vad utskottet anfört och avstyrks därför. I den mån motion L342 yrkande 7 inte är tillgodosedd med vad utskottet anfört ovan om möjligheten till ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut avstyrks motionsyrkandet i fråga. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden bl.a. om utbildning av utredare och beslutsfattare, utvärdering och utredning av asylsökande kvinnor. Jämför reservationerna 6 (fp, kd, v, c, mp), 7 (v, mp), 8 (v), 9 (fp, c) och 10 (fp). m.fl. (fp) begär i motion Sf4 yrkande 2 ett tillkännagivande om krav på noggranna utredningar av förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning, utbildning och bättre kunskaper om de förföljda gruppernas situation i hemlandet. bedöms ärendena ofta på ett undermåligt underlag och de utbildningssatsningar som görs återspeglas i mycket begränsad utsträckning i praxis. I samma motion yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att beslut skall motiveras utförligt och utan tvetydigheter i den nya instans- och processordningen. Det är viktigt att motiverar sina beslut på ett annat sätt än tidigare så att det framgår varför en person beviljas eller nekas uppehållstillstånd. I yrkande 5 begär motionärerna ett tillkännagivande om krav på att de riktlinjer som tagit fram som stöd vid asylutredningar av kvinnor efterlevs, vilket inte alltid sker . I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om de förhållanden som bör gälla vid utredning av kvinnliga asylsökande. Motionärerna anser att kvinnan skall tillfrågas om hon vill ha en kvinnlig utredare, en kvinnlig tolk och ett kvinnligt offentligt biträde. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att sekretesslagen verkligen efterlevs i asylutredningar. Kvinnan bör ha möjlighet att höras separat och helt skilt från mannen och den övriga familjen. m.fl. (fp) begär i motion Sf364 yrkande 4 ett tillkännagivande om att kunskapen om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation i asylsökandes hemländer måste förbättras. HBT-personers flyktingärenden bedöms ofta på ett undermåligt kunskapsunderlag. Det gäller enligt motionärerna t.ex. flyktingar från . m.fl. (fp) begär i motion L291 yrkande 44 ett tillkännagivande om ett tilläggsprotokoll till . bör internationellt verka för att ge flyktingstatus även åt personer som förföljs på grund av kön, könsidentitet eller sexuell läggning. I samma motion yrkande 46 begär motionärerna ett tillkännagivande om att kunskapen om homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation i de länder människor flyr från måste förbättras. m.fl. (kd) begär i motion Sf2 ett tillkännagivande om behoven av utbildning för personal inom de beslutsfattande myndigheterna och en översyn av beslutsunderlagen om situationen i hemländerna för kvinnor och homosexuella. Myndigheterna visar bristande kompetens och bemötande av dem som riskerar förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning, och beslutsunderlaget om situationen i de homosexuellas hemländer är bristfälligt. m.fl. (v) begär i motion Sf1 yrkande 5 ett tillkännagivande om svenska myndigheters och domstolars kunskap om könsmaktsordningen och problematiken kring olika former av våld mot kvinnor vid asylbedömningar. Sådan kunskap måste genomsyra asylbedömningarna för att undvika att våld mot kvinnor avfärdas som privata angelägenheter. I samma motion yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om ökad HBT-kompetens hos handläggare och beslutsfattare. bör få ett särskilt uppdrag att öka HBT-kompetensen hos berörd personal. m.fl. (v) begär i motion Sf251 yrkande 19 ett tillkännagivande om utbildningssatsning riktad till personal med anledning av den nya lagstiftningen angående förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. I samma motion yrkande 20 begärs ett tillkännagivande om en snar utvärdering av tillämpningen av den nya lagbestämmelsen. m.fl. (v) begär i motion Sf312 yrkande 4 ett tillkännagivande om utbildningssatsning angående könsrelaterad förföljelse. Enligt motionärerna behövs en omfattande utbildning av personal. m.fl. (mp) begär i motion Sf3 yrkande 2 ett tillkännagivande om vikten av att , och, fr.o.m. , migrationsdomstolarna ökar sin kompetens i ärenden som behandlar förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. I samma motion yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om kvinnors speciella situation i asylprocessen. Som påpekas i propositionen (s. 29) förutsätter bedömningen av asylskäl som har med förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning att göra noggranna utredningar och goda kunskaper hos utredare och beslutsfattare om förhållandena i den asylsökandes hemland, inte minst vad gäller synen på könsroller och sexuell läggning. Utskottet utgår liksom regeringen från att de utbildningsansvariga inom migrationsmyndigheterna, och fr.o.m. migrationsdomstolarna, kommer att tillse att all berörd personal får den utbildning som behövs. Något skäl för att göra ett uttalande i denna fråga kan utskottet inte se. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf4 yrkandena 2 och 3, Sf364 yrkande 4, L291 yrkande 46, Sf2, Sf1 yrkandena 5 och 6, Sf251 yrkande 19, Sf312 yrkande 4 samt Sf3 yrkandena 2 och 6. Beträffande kravet på utvärdering förutsätter utskottet att regeringen följer upp den nya lagstiftningen. Något tillkännagivande från sida är inte påkallat. Utskottet avstyrker därmed motion Sf251 yrkande 20. När det gäller utredning av asylsökande kvinnor konstaterar utskottet att har utarbetat riktlinjer för hur kvinnors asylskäl bättre skall kunna uppmärksammas i asylprocessen. I riktlinjerna lyfts bl.a. fram att de ärenden som rör kvinnors särskilda skyddsbehov är känsliga och förutsätter fullgod kompetens hos såväl utredare och tolk som offentligt biträde. Vidare betonas bl.a. vikten av val av utredare, tolk och offentligt biträde samt frågor om sekretess och separat utredning. Sekretessaspekterna framhålls som en de viktigaste frågorna under asylutredningen. Särskilt viktigt kan det enligt riktlinjerna vara för kvinnan att förvissa sig om att uppgifterna hon lämnar inte förs vidare till mannen eller familjen i övrigt. Det framgår också att kvinnan alltid bör höras separat och helt skilt från mannen och den övriga familjen. I en av motionerna påpekas att utredare inte alltid följer de av verket utfärdade riktlinjerna. Om det förhåller sig på det sättet är det oacceptabelt men utskottet anser att detta är en fråga som i första hand måste hanteras av . Det saknas därför anledning för att ta något initiativ i frågan. Motion Sf4 yrkandena 5-7 avstyrks därmed. I en av motionerna framförs kravet på att internationellt bör verka för att få till stånd ett tilläggsprotokoll till för att ge flyktingstatus även åt personer som förföljs på grund av kön, könsidentitet eller sexuell läggning. Av propositionen framgår att allt fler länder numera anser att förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning kan ligga till grund för flyktingskap. I dessa länder har bl.a. kvinnor och homosexuella erkänts som flyktingar med motiveringen att förföljelsen har sin grund i sökandens tillhörighet till en viss samhällsgrupp. Enligt regeringen överensstämmer en sådan tolkning av flyktingdefinitionen med den tolkning som rekommenderas av UNHCR. Utskottet avstyrker därmed motion L291 yrkande 44. Utskottets förslag i korthet bör som sin mening ge regeringen till känna att regeringen skall återkomma med ett lagförslag som innebär att den som utsatts för människohandel under vissa förutsättningar skall kunna beviljas permanent uppehållstillstånd i . Därmed bifalls delvis ett flertal motionsyrkanden. kan en förundersökningsledare med stöd av 2 kap. 4 a § UtlL (5 kap. 15 § NUtlL) ansöka om tidsbegränsat uppehållstillstånd för utländska målsägande och vittnen, t.ex. offer för människohandel, om det behövs för att förundersökning eller huvudförhandling i brottmål skall kunna genomföras. Av 2 kap. 5 c § UtlL framgår att det inte föreligger något hinder för att pröva en ansökan om uppehållstillstånd som gjorts av utlänning som redan beviljats uppehållstillstånd enligt 4 a §. Sistnämnda bestämmelse har inte överförts till den nya utlänningslagen eftersom det inte finns något hinder att pröva en ansökan om uppehållstillstånd som gjorts eller senare görs av utlänningen själv. I motion Sf224 av () begärs ett tillkännagivande om att omständigheten att vara utsatt för trafficking skall vägas in när personen prövas för uppehållstillstånd. m.fl. (fp) begär i motion Sf364 yrkande 5 ett tillkännagivande om att bevilja offer för människohandel för sexuella ändamål permanent uppehållstillstånd i . m.fl. (fp) begär i motion Ju383 yrkande 5 ett tillkännagivande om att offer för människohandel i normalfallet skall beviljas permanent uppehållstillstånd av humanitära skäl. m.fl. (kd) begär i motion Sf373 yrkande 15 ett tillkännagivande om att erbjuda offer för människohandel för sexuella ändamål permanent uppehållstillstånd. m.fl. (kd) begär i motion A370 yrkande 33 ett tillkännagivande om att kvinnor och barn som utnyttjats som sexslavar skall kunna söka och få uppehållstillstånd som skyddsbehövande eller på humanitär grund. m.fl. (kd) begär i motion Ju306 yrkande 16 ett tillkännagivande om att erbjuda offer för människohandel uppehållstillstånd i som skyddsbehövande eller på humanitär grund. I motion Ju482 av () begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att kvinnor och barn som vittnar mot förövare måste skyddas och få tillfälligt uppehållstillstånd. m.fl. (v) begär i motion Sf1 yrkande 9 ett tillkännagivande om välgrundad fruktan för förföljelse på konventionsgrund för offer för människohandel. Motionärerna anser att det bör tydliggöras att även den som inte bidragit till lagföring av förövarna kan känna sådan välgrundad fruktan att skydd bör beredas och permanent uppehållstillstånd beviljas. m.fl. (v) begär i motion So467 yrkande 1 ett tillkännagivande om flyktingstatus för de kvinnor som transporterats till för sexuell exploatering. m.fl. (c) begär i motion Sf334 yrkande 15 ett tillkännagivande om att bevilja offer för människohandel för sexuella ändamål permanent uppehållstillstånd i . m.fl. (mp) begär i motion U340 yrkande 5 ett tillkännagivande angående EU-ländernas fördelning av ansvar och kostnader för beskydd i väntan på den juridiska processen. I samma motion yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att offer för trafficking skall kunna få permanent uppehållstillstånd. I samband med behandlingen av regeringens proposition 2003/04:35 Människosmuggling och tidsbegränsat uppehållstillstånd för målsägande och vittnen m.m. framhöll utskottet i bet. 2003/04:SfU6 (s. 23) att den som i medverkat i en process rörande allvarlig brottslighet, och som på ett substantiellt sätt bidragit till att någon lagförs för t.ex. människosmuggling eller människohandel borde kunna ges ett permanent uppehållstillstånd. Personen har i dessa situationer i regel utsatts för stor fara och måste kunna beredas skydd härför. Utskottet motsatte sig däremot att enbart det faktum att en utlänning varit utsatt för brott automatiskt skall föranleda att ett permanent uppehållstillstånd beviljas. Därtill kommer att det varken enligt nu gällande regler eller enligt den nya utlänningslagen finns något hinder för att personer, som beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som vittne eller målsägande, själva ansöker om uppehållstillstånd på andra grunder än de som förundersökningsledaren har åberopat. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan men anser att det bör införas en särskild bestämmelse i den nya utlänningslagen som anger att den som aktivt medverkat i rättsprocessen genom att ställa upp som vittne eller medverka som målsägande skall kunna beviljas permanent uppehållstillstånd i om personen i fråga till följd härav är i behov av skydd här. Utskottet anser att regeringen skall återkomma till med ett förslag härom och att som sin mening bör ge regeringen detta till känna. Utskottet vill tillägga att ett ärende om uppehållstillstånd i dessa fall måste handläggas skyndsamt för att undvika att personerna i fråga utsätts för onödigt lidande. Med det anförda bifaller utskottet delvis motionerna Sf224, Sf364 yrkande 5, Ju383 yrkande 5, Sf373 yrkande 15, A370 yrkande 33, Ju306 yrkande 16, Sf1 yrkande 9, So467 yrkande 1, Sf334 yrkande 15 och U340 yrkande 10. Däremot avstyrks motion Ju482 yrkande 2, som är tillgodosedd redan genom nu gällande lagstiftning. Även motion U340 yrkande 5 avstyrks. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning, punkt 1 (fp, kd) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: godkänner vad som anförs i reservationen och antar därmed regeringens förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716). Vidare tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller proposition 2005/06:6 och motionerna 2005/06:L291 yrkande 45 och 2005/06:Sf4 yrkandena 1 och 4 samt avslår motionerna 2005/06:L341 yrkande 18, 2005/06:L342 yrkande 5, 2005/06:L375 yrkande 5, 2005/06:U246 yrkande 4, 2005/06:U382 yrkande 16, 2005/06:Sf1 yrkandena 1-4, 7, 8, 10 och 11, 2005/06:Sf3 yrkandena 1 och 3-5 samt 2005/06:Sf251 yrkande 18. Rådande praxis att homosexuella flyktingar avvisas eller utvisas med motiveringen att de inte riskerar förföljelse så länge de döljer sin sexuella läggning är oacceptabel. En sådan hållning är humanitärt och principiellt oförsvarlig eftersom den inte på något sätt erkänner människors rätt att kunna leva ett liv i enlighet med sin sexuella läggning. För att den föreslagna lagändringen inte skall bli verkningslös skall den nya bestämmelsen tillämpas så att homosexuella inte avvisas eller utvisas med denna motivering utan var och en skall ha rätt att leva i enlighet med sin sexuella läggning. Detta bör godkänna som motivuttalande. och motiverar ofta sina avslagsbeslut med att det finns ett inre flyktalternativ för den asylsökande. Enligt vår uppfattning måste ett ärende som avslås på den grunden motiveras mer noggrant än . Det gäller särskilt de många länder där ensamstående kvinnor inte kan försörja sig annat än genom prostitution och där de riskerar att stötas ut ur samhället. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning, punkt 1 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: godkänner vad som anförs i reservationen och antar därmed regeringens förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716). Vidare tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller proposition 2005/06:6 och motionerna 2005/06:L375 yrkande 5, 2005/06:U246 yrkande 4, 2005/06:Sf1 yrkandena 1-4, 7, 8, 10 och 11 samt 2005/06:Sf251 yrkande 18 och avslår motionerna 2005/06:L291 yrkande 45, 2005/06:L341 yrkande 18, 2005/06:L342 yrkande 5, 2005/06:U382 yrkande 16, 2005/06:Sf3 yrkandena 1 och 3-5 samt 2005/06:Sf4 yrkandena 1 och 4. I rättstillämpningen har det gjorts orimliga bedömningar av kvinnans möjligheter att få statens skydd eller att flytta inom landet. Om det även i fortsättningen ställs krav på att kvinnor som av politiska skäl utsatts för gruppvåldtäkt av poliser skall återvända till hemlandet och göra en polisanmälan lär reformen bli en pappersprodukt. bör därför godkänna att dessa rättsfall saknar relevans efter att lagändringen trätt i kraft. Rådande praxis att homosexuella flyktingar avvisas eller utvisas med motiveringen att de inte riskerar förföljelse så länge de döljer sin sexuella läggning är oacceptabel. Det måste därför klargöras att rättsfall som innebär att återsändande kan ske om den sökande döljer sin sexuella läggning inte ger uttryck för de nya reglerna. För att undvika att samhällsgruppsrekvisitet används oproportionerligt ofta i jämförelse med de andra konventionsgrunderna är det viktigt att könsrelaterade aspekter beaktas vid tillämpning även av andra konventionsgrunder än vid tillhörighet till viss samhällsgrupp. Det är vidare av stor vikt att den praxis som utvecklats hos och , om att hänvisa till ny lagstiftning avsedd att skydda kvinnor utan att ta hänsyn till om lagstiftningen genomförs i praktiken, inte längre får tjäna som vägledning. Enligt propositionen utgör förföljelse inom den privata sfären inte grund för flyktingskap om statens oförmåga eller ovilja att ge skydd beror på t.ex. resursbrist eller ineffektivitet. Detta synsätt visar på en stor kunskapsbrist om könsmaktsordningen hos regeringen och överensstämmer inte heller med internationell flyktingrätt. Detta framgår av ett fall som rörde en kvinna som flydde från efter att ha utsatts för brutalt våld från sin makes sida. Hon sökte politisk asyl i efter att ha vägrats skydd av myndigheterna i . Hon beviljades asyl på grund av makens våld och myndigheternas underlåtenhet att ge henne skydd. UNHCR, som yttrade sig om fallet, drog slutsatsen att kvinnan i fråga hade visat att hon inte bara utsatts för förföljelse på grund av medlemskap i en samhällsgrupp och sin politiska uppfattning, utan även att hon hyste en välgrundad fruktan för att förföljas på dessa grunder. Mot bakgrund av vad nu anförts är det av avgörande vikt att frågan om förföljelse inom den privata sfären som grund för flyktingskap hanteras i överensstämmelse med internationell flyktingrätt och att UNHCR:s yttrande blir vägledande för svenska myndigheter. När det gäller möjligheten att hänvisa en asylsökande kvinna till ett alternativt skydd i hemlandet krävs detaljerad information som underlag för bedömningen av om det är rimligt att kräva av kvinnan att hon flyttar till en annan del av landet för att få skydd. UNHCR:s riktlinjer om tillämpligheten av inre flyktalternativ bör här tjäna som vägledning.