bet · GT01UU2 · 2005-11-24 00:00:00 — Likaså är det, som framgått, angeläget med ett könsperspektiv i insatserna. Förutom utbildning kan, som framhålls i en motion, även tillgång till mikrokrediter vara en väg att motverka trafficking. Utskottet, som anser att mikrokrediter kan ha stor betydelse i fattigdomsbekämpning och åtgärder för att stärka kvinnors ställning, återkommer nedan till frågor om mikrokrediter/mikrolån. I sammanhanget vill utskottet framhålla att sysselsättningsfrämjande åtgärder och åtgärder för att förbättra människors förutsättningar på arbetsmarknaden är av stor vikt för att millenniemålet om fattigdomsminskning skall kunna nås. Människor måste få möjlighet att försörja sig själva och få drägliga arbetsvillkor. Förutsättningarna för detta kan förbättras genom insatser för att t.ex. främja entreprenörsverksamhet och småföretagande och för att omvandla verksamhet inom den informella ekonomin till reguljärt företagande. Det kan också ske genom biståndsinsatser exempelvis i form av verksamhet för att utveckla arbetsmarknaden i samarbetsländer. Ett exempel på detta redovisas senare i betänkandet. Utskottet ser positivt på att sysselsättning och arbetsmarknad ingår bland de särskilda prioriteringar som regeringen planerar att genomföra 2006. Förbättrade möjligheter till utbildning och arbete är, som utskottet ser det, ett par av de viktigaste åtgärderna för att motverka människohandel och prostitution, en fråga som behandlas i en motion. Insatser på andra områden, exempelvis mot narkotika, kan också motverka människohandel för sexuella ändamål. Sida skall enligt sitt regleringsbrev rapportera till regeringen om sådana insatser. När det gäller motionsförslaget om åtgärder för att minska överföringskostnaderna för remitteringar från arbetskraftsinvandrare konstaterar utskottet att denna frågeställning uppmärksammats i rapporten in an interconnected world: New directions for action. Rapporten, som presenterades , har utarbetats av Global Commission on International Migration (GCIM). GCIM understryker vikten av att regeringar och finansiella institutioner underlättar och förbilligar överföringar av pengar och på så vis uppmuntrar personer som migrerat att remittera genom formella överföringssystem. Kommissionen konstaterar att det har skett en stark volymökning av remitteringar som skickas hem av internationella migranter. Några exakta uppgifter om omfattningen finns inte, men uppskattar värdet av de formella överföringarna till ca , vilket motsvarar en ökning . Migrerande kvinnor och lägre avlönade migranter överför ibland en högre andel av sina inkomster än andra. Remitteringarna är nu enligt GCIM nästa så stora som värdet av det officiella utvecklingsbiståndet () och utgör den näst största källan för extern finansiering för utvecklingsländer efter utländska direktinvesteringar. I många mottagande länder spelar remitteringar en väsentlig roll både för den nationella och för den lokala ekonomin. De utgör dessutom de mest direkta och omedelbara förmånerna för mottagarna, vilka enligt återfinns bland de fattigaste människorna. GCIM understryker starkt behovet av att minska kostnaderna för överföring av remitteringar som kan vara mycket höga. Flera olika förslag för att minska kostnaderna nämns i kommissionens rapport, däribland bättre teknik, ökad konkurrens mellan formella överföringssystem, större transparens i sektorn för finansiella tjänster för att underlätta kostnadsjämförelser och utbildning. Också uppmärksammar remitteringar och migration. The Economic Implications of Remittances and Migration (inverkan på ekonomin av remitteringar och migration) är titeln på bankens årliga rapport (framtidsutsikter i världsekonomin) som publicerades . slår fast att internationell migration kan ge upphov till avsevärda välfärdsvinster för migranterna och deras familjer, liksom för deras ursprungs- och destinationsländer, under förutsättning att det genomförs en politik som innebär bättre hantering av migrationsströmmar och som underlättar överföring av remitteringar. Utskottet välkomnar att GCIM och belyst denna viktiga fråga och dess betydelse både för enskilda individer och för ekonomin i många fattiga länder. Enligt vad utskottet erfarit stöder regeringen förslag om minskade kostnader och bättre överföringssystem för remitteringar. verkar i EU-samarbetet och i andra internationella sammanhang för detta. Här kan också nämnas att lagt fram ett meddelande om migration och utveckling (KOM (2005) 390) som återspeglar samma synsätt rörande remitteringar som kommit till uttryck i de ovannämnda rapporterna. verkar, enligt uppgift från , för att remitteringar skall bli en av de frågor som tas upp i en högnivådialog för stats- och regeringschefer om migration och utveckling. Utskottet instämmer i uppfattningen att det är viktigt att FN har tillräckliga resurser för att avlägsna minor i konfliktdrabbade områden. I riktlinjerna för Sidas stöd till konfliktförebyggande och konfliktrelaterade insatser sägs att dessa skall vara inriktade på hot mot människors säkerhet och påverka bakomliggande strukturella orsaker till väpnade konflikter. Insatserna skall ske som komplement till det långsiktiga utvecklingssamarbetet och kan även genomföras i områden där väpnade konflikter pågår eller har avslutats. Särskild vikt skall läggas vid humanitär minröjning, vid avväpning, demobilisering och återanpassning av f.d. stridande, och vid att främja dialogprocesser på gräsrotsnivå. Utskottet framhöll i förra årets budgetbetänkande (bet. 2004/05:UU2) att det förutsätter att det samlade svenska engagemanget för humanitär minröjning även ligger på en hög ambitionsnivå där kvalitet och långsiktighet bör vara vägledande principer för svenska insatser. Utskottet instämmer i uppfattningen i en motion att militära insatser i konflikter eller andra säkerhetsfrämjande insatser i områden i kris inte får försenas till följd av oklarheter om finansieringen. Likaså delar utskottet uppfattningen att sådana insatser inte får bekostas med biståndsmedel. Det sistnämnda fastslogs även i förra årets budgetbetänkande där utskottet fann det självklart att svenska biståndsmedel endast används i enlighet med /DAC:s definition för utvecklingssamarbete, vilket innebär att insatser av militär karaktär inte finansieras ur biståndsanslagen. Att hindra spridning av små och lätta vapen och att förstöra sådana vapen liksom biologiska och kemiska vapen är enligt svensk uppfattning en högprioriterad uppgift av stor betydelse för möjligheterna till fred, återuppbyggnad och utveckling. DAC antog kompletterande riktlinjer när det gäller vissa insatser kring destruktion m.m. av små och lätta vapen som därmed får räknas in som offentligt utvecklingsbistånd (). I starkt sammandrag innebär de nya riktlinjerna att som bistånd får räknas tekniskt samarbete i syfte att kontrollera, förhindra och/eller minska spridningen av små och lätta vapen genom utveckling av regelverk och administrativa procedurer för spridningskontroll, utveckling av institutionella strukturer för policyrådgivning, forskning och uppföljning, regionalt samarbete om program rörande små och lätta vapen samt insamling och destruktion av vapen (finansiering av åtgärder för att med våld insamla vapen får inte räknas som , det får inte heller deltagande av militär personal i program för insamling och destruktion av vapen.) Utskottet konstaterar att de ändrade DAC-riktlinjerna möjliggör en utveckling i den riktning som förespråkas i en motion. Som framgått anser utskottet att det är självklart att svenska biståndsmedel endast används i enlighet med /DAC:s riktlinjer. I en motion läggs förslag fram om en förnyad och fördjupad svensk Afrikapolitik. Utskottet konstaterar att det på global nivå förefaller som om millenniemålet om halverad extrem fattigdom kommer att nås. Alla världsdelar förutom söder om beräknas nå upp till detta mål. Andelen fattiga är hög i och kontinentens andel av världens fattiga växer stadigt. I söder om finns dessutom av världens ca 40 miljoner hiv/aidssmittade. För att millenniemålen skall kunna nås måste en fattigdomsinriktad nationell politik genomföras i de fattiga länderna med stöd från rika länder, organisationer, internationella finansieringsinstitutioner m.fl. Utskottet anser att de beslut som fattats av G 8-länderna, och och som rör skuldavskrivning till en rad (se ovan) är av stor betydelse i sammanhanget. Regeringen framhåller i budgetpropositionen att den kommer att prioritera i utvecklingssamarbetet. andel av det ökade utvecklingssamarbetet beräknas totalt öka med . Volymerna per samarbetsland förväntas också öka, i vissa fall markant. Budgetstödet kommer att bli mer omfattande, och i flera länder förutses mer än en tredjedel av utvecklingssamarbetet kunna kanaliseras i den formen. Det fortsatta utvecklingssamarbetet skall enligt regeringen inriktas dels på länder med djup strukturell fattigdom, dels på konfliktdrabbade länder där återuppbyggnad står i fokus. avser också att öka samarbetet med Afrikanska unionen och en rad subregionala organisationer. Utskottet har tidigare i betänkandet redovisat att EU-länderna kommit överens om ett nytt gemensamt mål för unionens och medlemsländernas biståndsnivåer. Beslutet fattades vid . Det nya målet, som är ett delmål på väg mot det internationellt överenskomna biståndsmålet på av BNI, är att EU som helhet skall nå en biståndsnivå på av BNI . Detta kollektiva delmål motsvarar en årlig ökning av det offentliga utvecklingsbiståndet på . Hälften av den framtida höjningen av EU-ländernas samlade bistånd skall gå till . Kommissionen har lagt fram förslag till en övergripande EU-strategi för (KOM (2005) 489). Av kommissionens arbetsprogram framgår att står i fokus för unionens biståndsinsatser. Utgångspunkten för den nuvarande svenska Afrikapolitiken är regeringens skrivelse 1997/98:122 Afrikapolitik i förändring - En förnyad svensk Afrikapolitik inför 2000-talet, vilken behandlades av utskottet i betänkande 1997/98:UU14. Därefter har regeringen gjort en uppföljning i departementspromemorian (Ds 2002:36) i förändring - en uppföljning av regeringens Afrikaskrivelse. Mycket har hänt i sedan den nu gällande Afrikastrategin lades fast. Politiska förändringar har skett genom tillkomsten av NEPAD (New Partnership for Development) 2001 och Afrikanska unionen (AU) 2002. Det regionala samarbetet har byggts ut och ett stort antal länder söder om har hållit flerpartival. Trots framgångar på vissa områden kvarstår stora problem med hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar, hunger och fattigdom. På många håll finns allvarliga konflikter och ett instabilt säkerhetspolitiskt läge råder. Enligt uppgift diskuteras i möjligheten att utarbeta en ny svensk Afrikapolitik, men något beslut i frågan har inte fattats. Utskottet anser att de förändringar som ägt rum i , tillsammans med EU:s och andra internationella åtaganden om ökade biståndsinsatser i , motiverar att regeringen presenterar en ny Afrikastrategi för . Detta bör enligt utskottet ges regeringen till känna därmed tillstyrker utskottet delvis motion U309 (s). I en motion föreslås ökat bistånd till med inriktning på demokratiutveckling. Genom svenskt utvecklingssamarbete har stöd lämnats till politikerutbildningar och vallokalsundersökningar vid presidentvalet . Med regimskiftet bedöms förutsättningarna för ett breddat reformsamarbete med som gynnsamma. Utskottet delar regeringens uppfattning i budgetpropositionen att förutsättningarna för ett svensk-ukrainskt reformsamarbete har förbättrats. Ett sådant samarbete bör inriktas på demokratins fördjupning, ekonomisk omvandling, social trygghet, miljö, gemensam säkerhet samt utbildning och forskning. Regeringens planer på att tydligt öka den finansiella ramen för samarbetet stöds av utskottet. Beträffande den ovan redovisade motionen om att ökat svenskt engagemang i vill utskottet hänvisa till att den gällande regionstrategin för biståndsinsatser i avser . Utskottet anser att frågan om ökade insatser i bör avgöras i en samlad bedömning i samband med en revidering av strategin. I fråga om motionsförslaget om att svenskt bistånd inte skall lämnas i de fall det kan föreligga risk för kopplingar till palestinsk terror vill utskottet anföra följande. Det svenska biståndet i och har enligt budgetpropositionen anpassats för att minska effekterna av den humanitära krisen som strävan har varit att behålla ett långsiktigt perspektiv på insatserna. har också lämnat bistånd till fredsfrämjande insatser och förbättrad biståndssamordning. Regeringens långsiktiga mål med utvecklingssamarbetet, vilket stöds av utskottet, är att skapa en palestinsk stat byggd på demokratiska värderingar och respekt för de mänskliga rättigheterna. Genom stöd till bl.a. den palestinska journalistkåren samt till genomförandet av en handlingsplan för barns rättigheter bidrar till grundvalen för god samhällsbyggnad. Det kan i sammanhanget noteras att en samarbetsstrategi för utvecklingssamarbetet med länderna i och (MENA-strategi) är under utarbetande och planeras träda i kraft . Utskottet vill i anslutning till vad som anförts här om politikens inriktning något beröra utvecklingssamarbetet inom EU. Nuvarande policy för den europeiska gemenskapens (EG:s) utvecklingssamarbete antogs . En översyn av policyn har gjorts och ett förslag till reviderad policy har presenterats (KOM (2005) 311). har i Faktapromemoria /06:FPM12 EU:s deklaration om utvecklingspolitik redovisat uppgifter om det nämnda förslaget. Enligt kommissionens förslag skall policyn delas in i två delar där den ena delen gäller för hela EU - dvs. både EU-ländernas bilaterala insatser och kommissionens insatser - medan den andra delen avser EG-biståndet, dvs. bistånd som finansieras genom EU:s gemensamma budget eller Europeiska utvecklingsfonden. Den nya policyn avses vara tillämplig på samtliga utvecklingsländer, oavsett region, och ha långsiktig giltighet. Avsikten är att policyn för EU:s utvecklingspolitik skall antas vid biståndsministrarnas rådsmöte , och att rådet, kommissionen och skall kunna enas om en trepartsdeklaration. Enligt den nämnda faktapromemorian välkomnar regeringen förslaget som man hoppas kommer att bidra till en bättre styrning av EG-biståndet. Regeringen konstaterar att kommissionens förslag inlemmar millennieutvecklingsmålen, att där framgår att policyn skall vara giltig för samtliga utvecklingsländer och att fokus skall öka på sviktande stater. Vissa för viktiga nyckelfrågor behöver dock betonas ytterligare. I faktapromemorian nämns bl.a. tydligare fokus på fattigdomsbekämpning respektive låginkomstländer och minst utvecklade länder, uppföljning och utvärdering samt integration av horisontella frågor (mänskliga rättigheter, köns- och jämställdhetsperspektiv, miljö). Av faktapromemorian framgår att regeringen kan godta ett upplägg med en EU-del, som skall gälla för både EU-ländernas bilaterala bistånd och kommissionen, och en EG-del specifikt för EG-biståndet, men framhåller att det bör finnas balans mellan de båda delarna. Målet bör vara en mer koncis politisk deklaration vad gäller EU-delen och en EG-del som kan fungera som operativt styrinstrument för EG-biståndet. Fokus bör enligt regeringen ligga på EG-delen som bör kunna läsas separat från EU-delen. Utskottet avser att återkomma till bistånds- och utvecklingsfrågor med anknytning till EU och EU-samarbetet. Ett antal avlämnade motionsförslag med en sådan inriktning kommer att behandlas i betänkande 2005/06:UU10 Verksamheten i Europeiska unionen 2005. Behovet av jordbruks- och landsbygdsutveckling tas upp i ett par motioner. Utskottet anser att livsmedelssäkerhet liksom landsbygds- och jordbruksutveckling har stor betydelse för ett lands utvecklingsförutsättningar. Dessa frågor måste utgöra integrerade delar av nationella och internationella utvecklingsstrategier. Detta är en uppfattning som också framförts av världssamfundet och som slås fast i slutsatserna från . Där sägs att det - om millenniemålen skall kunna nås - är nödvändigt att öka de produktiva investeringarna i landsbygds- och jordbruksutveckling för att åstadkomma livsmedelssäkerhet. FN:s medlemsstater åtar sig att öka sitt stöd till jordbruksutveckling och till uppbyggnad av handelskapacitet inom jordbrukssektorn i utvecklingsländer. Vad gäller mikrolån, som tas upp i ett motionsförslag, har utskottet i betänkande 2003/04:UU3 konstaterat att många fattiga står helt utanför den formella finansiella sektorn och saknar möjligheter att få låna i vanliga banker. Mikrokrediter öppnar nya möjligheter för dem och har visat sig kunna göra stor skillnad för män och kvinnor som lever i fattigdom. Erfarenheterna visar, enligt t.ex. Sida, att kvinnor i många fall är de bästa låntagarna, eftersom de dels är bättre på att betala tillbaka sina lån, dels investerar i familjens och barnens behov i högre grad än männen. Utskottet ser därför mycket positivt på mikrokrediter och anser det angeläget att det internationella arbetet med att utveckla nya metoder på detta område går vidare. I det nämnda betänkandet har utskottet redovisat att stöder lokala projekt i , samt och som syftar till att ge stöd till kvinnors egna idéer och förmåga att försörja sig bl.a. vad gäller tillgång till krediter inklusive mikrolån, kompetensuppbyggnad och rådgivning i samband med utveckling av jordbruks- eller annan affärsverksamhet. I ett motionsförslag behandlas hållbar odling av energigrödor. Utskottet har i ett tidigare avsnitt i betänkandet redovisat de områden som särskilt kommer att uppmärksammas i biståndsinsatserna 2006. Ett av områdena avser en miljömässigt hållbar utveckling där åtgärder för förnybar energi och minskad klimatpåverkan ingår. Utskottet anser att det är av ökande vikt att bistå utvecklingsländerna i omställningen från fossila bränslen såsom olja och kol till förnybar energi, något som också betonas av regeringen i budgetpropositionen. I fråga om motionsförslaget om att skall söka påverka biståndsmottagande länder att förbjuda drogen kat vill utskottet hänvisa till att Sida kan ge stöd till bl.a. drogförebyggande verksamhet. I Sidas regleringsbrev bemyndigas myndigheten använda för stöd till multilateral och bilateral verksamhet inom narkotikaområdet, inklusive missbruk av tobak, för att hjälpa länder att efterleva normativa riktlinjer som utfärdats av FN. I regleringsbrevet anges att särskild tonvikt skall läggas vid förebyggande verksamhet, institutionsuppbyggnad och insatser i . Som framgått föreslår utskottet ovan ett tillkännagivande och tillstyrker delvis motion U309 (s). Med vad som anförts avstyrker utskottet i övrigt motionerna 2004/05:U3 (mp) yrkande 6,U259 (c),U276 (mp, -) yrkandena 4-6, U285 (fp) yrkande 12, U288 (v) yrkande 2, U289 (m) yrkande 29, U299 (s) yrkande 2, U301 (s), U311 (v) yrkande 23,U313 (m) yrkande 12, U336 (fp) yrkandena 18 i denna del, 27och 31, U340 (mp) yrkande 12, U349 (kd) yrkande 22, So467 (v) yrkande 2 samt So639 (s) yrkande 2. Den nämnda motionenU336 (fp) yrkande 18 i denna del avstyrks med hänvisning till förenklad motionshantering. Biståndets genomförande och organisation, uppföljning och utvärdering I budgetpropositionen framhålls bl.a. behovet av arbetsfördelning och koncentration i biståndet liksom vikten av fördjupad dialog med samarbetsländerna. Regeringen betonar att insatserna måste effektiviseras och att styrningen och förvaltningen skall utvärderas. Regeringen konstaterar i budgetpropositionen att i den granskning som /DAC gjorde av det svenska utvecklingssamarbetet , fick mycket gott betyg för policyinsatserna för att utveckla samstämmigheten i den svenska utvecklingspolitiken och för arbetet med harmoniseringen av biståndsprocedurer. Regeringen anger att ett arbete har inletts för att förenkla och samordna biståndsprocedurerna och anpassa dem till samarbetsländernas prioriteringar, system och regler. I kommittémotion U313 (m) yrkande 24 betonas resultat- och kvalitetsmål i utvecklingspolitik. Den utvärderingsmyndighet som inrättats kan fylla en viktig funktion i sammanhanget. Dess verksamhet bör enligt yrkande 25 kompletteras med oberoende konkreta utvärderingar av projekt som underlag för effektivisering av svenskt bistånd. I partimotion U336 (fp) yrkande 10 efterfrågas ytterligare könskonsekvensanalyser av svenskt bistånd. I partimotion U349 (kd) yrkande 21 betonas att det behövs ett bättre samarbete mellan svenska biståndsmyndigheter och för att kartlägga behov av och förutsättningar för insatser i syfte att öka tillväxten och stärka näringslivet i samarbetsländerna. I motion U304 (s) konstateras att Sidapersonal sällan arbetar direkt med nödhjälpsinsatser utan dessa utförs främst av samarbetspartner. Motionärerna föreslår en utbildning av värnpliktiga hjälparbetare i för medverkan i sådana insatser. I motion U330 (c)begärs en undersökning av förutsättningarna för ett närmare samarbete mellan de nordiska biståndsorganisationerna, i första hand Sida, Norad och . Som tidigare nämnts har () slutfört en granskning av svenskt utvecklingssamarbete, . slår fast att ofta ses som en respekterad givare, både vad avser generositet i fråga om biståndsnivåerna och när det gäller innovationer beträffande samarbetspolicy och samarbetsprocedurer. Tack vare sitt goda rykte kan enligt DAC spela en roll som går långt utöver vad som motsvaras av biståndsvolymerna. Från DAC:s sida slår man också fast att har beaktat flertalet huvudrekommendationer i kommitténs föregående granskning som ägde rum . Den svenska politiken för global utveckling innebär enligt DAC en innovativ, ambitiös och handlingsinriktad dagordning. är den första DAC-givare som fattat beslut om och aktivt genomför en så allsidig politik. Därmed är politiken för global utveckling av särskilt intresse för DAC och dess medlemmar. Som nämnts har utskottet behandlat betänkande 2005/06:UU5 politik för global utveckling. planeras ett nytt utskottsbetänkande på temat efter det att regeringen avlämnat 2005/skrivelse med avrapportering om det fortsatta genomförandet av politiken för global utveckling. DAC pekar i utvärderingen på att genomförandet av politiken för global utveckling innebär utmaningar som exempelvis gäller hur man skall få till stånd ägarskap för denna i hela och hur man skall utforma operationella mål som kan utvärderas och rapporteras till . Utskottet delar DAC:s uppfattning att en hel del återstår att göra när det gäller genomförandet av politiken för global utveckling. Utskottet noterar vidare att DAC har samma uppfattning som utskottet om att antalet programländer bör minska, vilket också nämnts tidigare i betänkandet. I DAC:s utvärdering sägs att volymökningen i svenskt offentligt utvecklingsbistånd har lett till minskad tonvikt på prioritering. DAC förordar tydligare prioriteringar. I granskningen framhålls behovet av att se över och förenkla styrsystemen. Utskottets genomförda utvärdering av det multilaterala biståndet, vilken redovisas senare i detta betänkande, pekar i samma riktning. Utskottet vill för sin del betona att det, inte minst i samband med genomförandet av politiken för global utveckling, är viktigt att söka få ett så enkelt och transparent styrsystem som möjligt. Med anledning av ett motionsförslag om samarbete mellan biståndsmyndigheter och svenskt näringsliv vill utskottet framhålla att Sida enligt sin instruktion (1995:869 3 § punkt 1) skall ta till vara erfarenheter och kunskaper i det svenska samhället inom förvaltning, näringsliv, fackföreningsrörelse och övriga organisationer i utvecklingssamarbetet. Utskottet instämmer i regeringens uppfattning att kunskaperna från det svenska näringslivet, fackföreningar, kommuner, myndigheter och andra offentliga aktörer skall utnyttjas mer i utvecklingssamarbetet. Nya former av samverkan mellan privat och offentlig sektor behövs, bl.a. för att bidra till angelägen tillväxt och sysselsättning i utvecklingsländer och för att ta till vara olika erfarenheter, kompetenser och resurser. samarbetar Sida med och Näringslivets Internationella Råd (NIR), vilket är knutet till .