bet · GS01AU7 · 2005-05-24 00:00:00 — Sominstrument för att förändra det faktum att typiskakvinnojobb särskilt inom offentliga sektorn ärlågbetalda och att kvinnor i högre grad jobbardeltid är bestämmelsen om handlingsplan värdelös. 11§ jämställdhetslagen bör avskaffas.Kristdemokraterna betonar i kommittémotion A352yrkandena 9 och 11 att dagens lagstiftning frestarparterna att inte ta sitt ansvar för att motverka deosakliga löneskillnaderna. Jämställdhetsplanensbetydelse och funktion för jämställdhetsarbetet bördärför utvärderas. Av 5 § jämställdhetslagen följeratt en arbetsgivare ska uppmuntra och underlättaföräldraledighet. Lagen måste skärpas så att denblir ett användbart skydd för kvinnor och män somblir diskriminerade under sin föräldraledighet.Regeringen bör föra fram de förslag som lades iutredningen arbetsrätt för ett föränderligtarbetsliv om ett särskilt förbud mot diskrimineringav föräldralediga och en regel om attuppsägningstiden vid uppsägning på grund avarbetsbrist av en anställd som är helt föräldraledigska börja löpa först när arbetstagaren helt ellerdelvis återupptar sitt arbete. Kristdemokraternabetonar i motion A356 yrkande 10 attdiskrimineringslagstiftningen måste skärpas.Enskilda individer har mycket små möjligheter attsjälva föra sin talan, bl.a. eftersom den förlorandeparten riskerar att få stå för motpartensrättegångskostnader. Människor måste ges reellamöjligheter att själva åtgärda situationer där deblivit diskriminerade.Vänsterpartiet anför i partimotion A271 yrkandena1-4 att samhället präglas av ensamhällsstruktur som underordnar kvinnor ochöverordnar män. I arbetet med att undanröjadiskriminering i lönesättningen ärjämställdhetslagen ett centralt verktyg. Enskärpning och ett förtydligande av 10 §jämställdhetslagen när det gäller krav påkartläggning och analys är nödvändigt. Eventuelltkan en sådan skärpning innebära att JämO gessanktionsmöjligheter. Det är nödvändigt med enskarpare markering av att arbetsgivaren samverkarmed facken. Regeringen bör utreda möjligheten förJämO eller jämställdhetsnämnden att vitesläggaarbetsgivare för samverkansbrott enligt 2 §jämställdhetslagen. Arbetsdomstolen har genom tredomar meddelade lagt fast en rättspraxisi lönediskrimineringsmål som i praktiken görjämställdhetslagen verkningslös eftersom domstolentillåter att en allmän hänvisning tillmarknadskrafterna får rättfärdiga löneskillnadermellan kvinnor och män som annars skulle ansesutgöra diskriminering. Arbetsdomstolens tolkning avlagen innebär att bryter mot tvingande EG-rätt. Regeringen bör därför snabbutreda hurjämställdhetslagen ska ändras för att den syn somföreträds i EG-rätten ska slå igenom i domstolensrättstillämpning. Vidare bör regeringen återkommamed förslag på hur jämställdhetslagen ska bli etteffektivare verktyg mot strukturelllönediskriminering.Birgitta Gidblom m.fl. (s) anser i motion A310 attdet bör ställas större krav på arbetsgivare attåtgärda de könsbetingade löneskillnaderna.Jämställdhetslagen måste därför skärpas så att enarbetsgivare endast får på sig att åtgärdasådana löneskillnader. Därutöver börjämställdhetsplaner upprättas på alla arbetsplatseroch inte bara på sådana som har mer än tioanställda.Carina m.fl. (s) menar i motion A361 attdet finns ett behov att tydliggöra attjämställdhetsarbetet är en prioriterad fråga och attstärka detta arbete ytterligare. Regeringen bördärför inom sitt ordinarie arbete låta se överbehovet av att utöka JämO:s ansvar till att blisektorsövergripande på jämställdhetsområdet elleratt en ny myndighet bildas. JämO eller den nyamyndigheten skulle utöver nuvarande arbetsuppgifteri så fall kunna vara både ett somsprider information, påskyndar implementeringen avjämställdhets- och genusperspektivet och initieraroch bedriver forskning och vara ett stöd och engarant för att jämställdhetsarbetet påskyndas.Utskottets ställningstagandeJämställdhetslagenJämställdhetslagen (1991:433) är ett viktigt verktygför att främja kvinnors och mäns lika rätt i frågaom arbete, anställnings- och andra arbetsvillkor iarbetet. Lagen innehåller förbud mot vissaformer av trakasserier - utvidgning sker genom detlagförslag som utskottet behandlat ovan - och motdiskriminering på grund av kön när det gäller lön,rekrytering, befordran, uppsägning m.m. I lagenställs krav på att arbetsgivare ska vidta aktivaåtgärder för att uppnå jämställdhet påarbetsplatserna. En arbetsgivare är bl.a. skyldigatt anstränga sig för att öka andelen arbetstagareav underrepresenterat kön med målet att vartderakönet är representerat med avarbetstagarnaLagen skärptes fr.o.m. då en nybestämmelse, 10 §, om s.k. lönekartläggninginfördes. Syftet med kartläggningen är att upptäcka,åtgärda och förhindra osakliga skillnader i lön ochandra anställningsvillkor. Arbetsgivaren ska varjeår kartlägga och analysera bestämmelser och praxisom löner, andra anställningsvillkor ochlöneskillnader mellan kvinnor och män som utförarbete som är att betrakta som lika ellerlikvärdigt. Kartläggningen och analysen avlöneskillnaderna ska ses som ett stöd i arbetet medatt få bort de osakliga löneskillnaderna.Arbetsgivaren ska också upprätta enhandlingsplan för jämställda löner (11 §). Deplanerade åtgärderna ska genomföras så snart sommöjligt och senast inom tre år.JämO övervakar tillsammans medJämställdhetsnämnden efterlevnaden av lagen. JämOska i första hand försöka förmå arbetsgivaren attfrivilligt följa föreskrifterna i lagen. JämO kandock utverka ett vitesföreläggande om enarbetsgivare inte följer föreskrifterna om aktivaåtgärder i 4-13 §§.I sammanhanget kan nämnas att JämO i syfte attkartlägga jämställdhetsarbetet skickat enenkät till 6 000 arbetsgivare. Frågorna i enkäten ären uppföljning av en undersökning som JämO och SCBgenomförde 1999. Resultatet av undersökningen kommerenligt uppgift att publiceras i en rapport iseptember 2005. JämO granskar ävenelva statliga myndigheters jämställdhetsarbete.Skärpning av lagen?Utskottet har tidigare framhållit att det är bekymmersamt attdet är så många arbetsgivare som intelever upp till lagens krav på jämställdhetsplaner(bet. 2003/04:AU2). Enligt utskottets mening är detinte tillfredsställande att reglerna om aktivaåtgärder ännu inte följs fullt ut av arbetsgivarna.Det ska betonas att planerna inte är någotsjälvändamål utan ett sätt att driva arbetet framåt.I regeringsskrivelsen Jämt och ständigt (skr.2002/03:140) angav regeringen att en utvärdering avjämställdhetslagen borde ske undermandatperioden. Som nämnts har JämO nu fåtti uppdrag att sammanställa ett underlag för enuppföljning av lagen. Efter granskning av denutvärderingsrapport som kommer att tas fram avserregeringen enligt underhandsuppgift att ta ställningtill det behov som finns av att skärpa lagen, t.ex.när det gäller tiden för att rätta tillmissförhållanden i fråga om osakliga löneskillnader.I den mån motionerna A352 yrkande 9 (kd) och A271yrkandena 2 och 3 (v) inte kan anses tillgodoseddagenom det anförda avstyrks de.Med hänvisning till den utvärdering av lagen somalltså kommer att företas avstyrker utskottet ävenmotionerna A271 yrkandena 1 och 4 (v), A310 (s),A332 yrkandena 1 och 2 (fp) och A355 yrkande 7 (fp).5 § jämställdhetslagenNär det så gäller motion A352 yrkande 11 (kd) kannämnas att de förslag avseende tidsbegränsadeanställningar och föräldraledighet somArbetslivsinstitutet lämnade ipromemorian arbetsliv - för ettföränderligt arbetsliv (Ds 2002:56) nu harbearbetats av en arbetsgrupp inomNäringsdepartementet. Arbetsgruppen har nyligenpresenterat en promemoria om förstärkning ochförenkling i anställningsskyddslagen ochföräldraledighetslagen (Ds 2005:15). Frågan om 5 §jämställdhetslagen som tas upp i motionen harbehandlats tidigare, senast i betänkande2002/03:AU3. Utskottet hänvisade då till tidigareuttalanden och anförde att regeln till sin karaktärär framåtsyftande och avser att underlätta ochstimulera till föräldraledighet. Den grundar däremoti princip inte några rättigheter för enskilda. Enarbetsgivare som inte uppfyller regeln kanvitesföreläggas. Skyddet för kvinnor och män som ärföräldralediga eller avser att utnyttja sin rätttill föräldraledighet tillgodoses i första handgenom föräldraledighetslagen. Med hänvisning tilldet anförda avstyrker utskottet motion A352 yrkande11 (kd).Forumfrågor m.m.I motion A355 yrkandena 6 och 8 (fp) tas frågan uppom var diskrimineringstvister bör handläggas liksomom sammansättning. Motion A361(s) avser bl.a. JämO:s ansvarsområde. Utskottet hartidigare i olika sammanhang behandlat motioner medliknande yrkanden. I Diskrimineringskommitténsmycket omfattande uppdrag ingår bl.a. att övervägahur domstolsprocessen i diskrimineringsmål skautformas. När det gäller denna fråga vill utskottetåterigen hänvisa till det tillkännagivande somgjordes till regeringen på förslag av utskottet ibetänkande 2002/03:AU3, rskr. 2002/03:104. Utskottetanförde där att ett överflyttande avdiskrimineringsmål med arbetsrättslig anknytningtill allmän domstol väcker flera frågor. En sådanfråga är hur man bör se på mål som egentligen rördiskriminering eller annan kränkning avgrundläggande rättigheter men där annan lagstiftningåberopas, t.ex. lagen om anställningsskydd.Utskottet uttalade att det är värdefullt att fråganblir belyst i utredningen och att de olika förslagsom har förts fram i denna fråga bör övervägas noga.Kommittén ska också överväga om det finns behov avatt behålla något eller några särskildaorgan med de uppgifter som mot diskriminering har och i vilkaformer en sådan verksamhet i så fall ska bedrivas.Även ombudsmännens ansvarsområde utreds och ensamordning eller sammanslagning av några ellersamtliga av ombudsmännen mot diskriminering skaövervägas. I den mån lagstiftningen brister ieffektivitet eller det saknas skydd motdiskriminering på vissa områden ska kommittén strävaefter att åtgärda dessa brister. Kommittén är friatt ta upp andra frågor inom ramen för uppdraget somaktualiseras under utredningsarbetet.Diskrimineringskommittén fick förlängdutredningstid och ska lämna sitt slutbetänkande den31 januari 2006.Utskottet, som inte vill föregripa det pågåendearbetet, avstyrker motionerna A355 yrkandena 6 och 8(fp), A356 yrkande 10 (kd) och A361 (s).ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inomparentes vilken punkt i utskottets förslagtill riksdagsbeslut som behandlas iavsnittet.1. Sättet att genomföralikabehandlingsdirektivet (punkt 1) (m)av (m), () ochHenrik ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 1. Därmed bifaller motion2004/05:A6 (m).StällningstagandeVi moderater vill skapa en tydlig, sammanhållen ochenhetlig diskrimineringslagstiftning. I likhet medett antal remissinstanser förordar vi att en endalag med förbud mot diskriminering inom allasamhällsområden är det mest ändamålsenliga ochfruktbara på . Det finns inget hållbartmotiv att dela upp lagstiftningen gällandediskriminering i olika kategorier och därmed märkaut människor beroende på av vilket skäl de blivitdiskriminerade. All diskriminering är likaavskyvärd.Sverige är som medlem i EU tvingat att genomföraEG-direktiven i den mån det inte kan anses attnuvarande lagstiftning redan uppfyller direktivensintentioner och innehåll. Vi föreslår dock ett annatsätt än regeringen att genomföra direktiven. I defall det obestridligen krävs tillägg och justeringari lagstiftningen för att kunna uppfyllalikabehandlingsdirektivet ska dessa föras in ibefintlig lagstiftning. När det inte är möjligtföreslår vi att bestämmelserna förs samman i enprovisorisk lag som upphör att gälla när en enhetligdiskrimineringslagstiftning genomförs.Vi föreslår vidare att de fyra ombudsmännen slåssamman till en gemensam myndighet. Den nyamyndigheten ska även fortsättningsvis ha i uppdragatt utöva tillsyn över diskriminering i arbetslivet.Vad som anförts här bör ges regeringen tillkänna. Det innebär att motion 2004/05:A6 (m)tillstyrks.2. Utvidgningen av diskrimineringsförbudet ilagen (2003:307) om förbud motdiskriminering (punkt 2) (m, fp, kd, c)av (), (m),(), (), PatrikNorinder (m), () och HenrikWestman (m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår regeringens förslag såvitt avserändringen i 9 § första stycket lagen (2003:307) omförbud mot diskriminering (propositionen punkt 5 imotsvarande del). bifaller därmed motion2004/05:A7 (fp).StällningstagandeVi har vid flera olika tillfällen och i olikasammanhang uttryckt att vi förordar en sammanhållen,tydlig och enhetlig diskrimineringslagstiftning ochatt ombudsmännen bör slås samman till en gemensammyndighet. Det är beklagligt att regeringen ännuinte återkommit till med förslag i denriktningen, i stället kommer löpande en radändringar och komplement till olika delar avdiskrimineringslagstiftningen.De förslag som regeringen nu för fram om förbudmot könsdiskriminering vid tillhandahållande avvaror, tjänster och bostäder saknar en djupareanalys av diskrimineringsbegreppet och skaparoklarheter. Tillämpningen av den föreslagna 9 §riskerar att detaljreglera sådant som för de flestaframstår som rimliga avvikelser mellan könen.Exempelvis innebär den s.k. tjejtaxan inomtaxinäringen att fler kvinnor har råd att åka taxinattetid. På så vis minskar risken för att dessakvinnor ska råka ut för brott. Tjejtaxan har ocksåtillkommit på grund av den utsatthet som mångakvinnor upplever och som regeringen hänvisar till iandra sammanhang, en utsatthet som gör att mångakvinnor känner rädsla för att vistas ensamma utesena kvällar.Diskriminering är oacceptabel ochdiskrimineringslagstiftningen ska ge skydd förmänskliga rättigheter. Regeringens förslag i dennadel bär dock ett löjets skimmer över sig och visarvilka grumliga resonemang som blir följden närförslagen inte baseras på en sammanhållen analys.Inte heller lägger regeringen fram något förslagmot könsdiskriminering vid tillhandahållande avförsäkringstjänster, trots attDiskrimineringskommittén föreslagit detta i sittdelbetänkande (SOU 2004:55). Vi anser attförsäkringspremier så långt som möjligt bör varakönsneutrala inom ramen för allmännaförsäkringsmässiga principer.EU-direktivet om likabehandling av kvinnor och männär det gäller tillgång till och tillhandahållandeav varor och tjänster ska införlivas i svensk rättförst år 2007.Förslaget om en utvidgning avdiskrimineringsförbudet i 9 § lag böralltså avslås i sin nuvarande utformning. I ställetbör regeringen senare återkomma med ett samlatförslag till lagstiftning om diskriminering ienlighet med ovanstående riktlinjer. Det anfördainnebär att motion A7 (fp) bör bifallas. Dettabetyder att vi inte nu behöver ta ställning till hurett undantag bör utformas, vilket det finns förslagom i motionerna A8 yrkandena 1 och 2 (kd) och A9yrkande 1 (c).3. Skyddet för föräldralediga (punkt 10) (m,kd, c)av (), (m),(), () ochHenrik ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 10 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 3. bifaller därmed motion2004/05:A8 yrkande 4 (kd).StällningstagandeAlla typer av hinder eller diskriminering som mäneller kvinnor utsätts för med anledning av uttag avföräldraledighet måste bekämpas. EU:s ministerrådhar enats om att garantera föräldralediga rätten attåteruppta sitt arbete utan försämrade villkor. I dagkan föräldraledigheten vägas in som skäl förförändring av tjänsten, vilket inte blir förenligtmed de nya EU-reglerna. Detta har vi ävenuppmärksammat i motion A352 yrkande 11.En enig riksdag har krävt ett förstärkt lagskyddför föräldralediga. Trots att det nu är sedanriksdagen begärde det stärkta lagskyddet, harregeringen ännu inte återkommit i frågan. Det ärmycket anmärkningsvärt. Detta måste nu skeskyndsamt, vilket bör ges regeringen till känna. Detinnebär att motion A8 yrkande 4 (kd) tillstyrks.4. Fördelning av statens riskkapital (punkt 11)(c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 11borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 4. bifaller därmed motion2004/05:A9 yrkande 4 (c).StällningstagandeI dag startas av alla nya företag avkvinnor. Det är en alldeles för liten andel. Kvinnorhar betydligt svårare än män att få lån till sinaföretagsidéer. Riskerna för kreditförluster ärminimala när det gäller lån till kvinnor men det harinte uppmärksammats trots att det finns statistikhos bl.a. som visar detta. Underskottet ifråga om kvinnors företagande i är ettslöseri med idéer och kreativitet som intehar råd att underlåta att uppmuntra om vi skaförsvara den generella välfärden.De medel som samhället fördelar för att nyaföretag ska komma till stånd via , ochAlmi bör fördelas så att kvinnor kan få del av likamycket resurser som män. Trots att det är ett avstegfrån principen om en könsneutral hantering avfrågorna är det nödvändigt för att åstadkomma enförbättring på ett svårhanterligt område.Regeringen bör därför undersökaförutsättningarna för en lika fördelning av statensriskkapital och återkomma till med förslagi ärendet.Det anförda innebär att motion A9 yrkande 4 (c)bör bifallas.5. Inriktningen på jämställdhetspolitiken(punkt 13, motiveringen) (m, kd)av (m), (),() och ().StällningstagandeVi anser att utskottets ställningstagande iavsnittet med , tredje stycket, den meningsom börjar med "Som utskottet" och slutar med "äröverordnade" borde ersättas av en text med följandelydelse:Män har i alltför hög utsträckning makt ochinflytande i form av högre samhällspositioner och igenomsnitt högre lön än kvinnor. Utgångspunkten förjämställdhetsarbetet måste vara alla individers likavärde samt rätt till samma möjligheter och respektför sin person och sina val oavsett kön.6. Inriktningen på jämställdhetspolitiken(punkt 13, motiveringen)av (), ()och ().StällningstagandeVi anser att utskottets ställningstagande iavsnittet med , tredje stycket, den meningsom börjar med "Som utskottet" och slutar med "äröverordnade" borde ha följande lydelse:Utskottet betonar att det fortsatta arbetet nu måsteta som en av sina utgångspunkter den rådandekönsmaktsordningen som innebär att kvinnor som gruppär underordnade och män som grupp är överordnade.7. Inriktningen på jämställdhetspolitiken(punkt 13) (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 13borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 7. bifaller därmed motion2004/05:A291 (v).StällningstagandeVänsterpartiet menar att den svenskajämställdhetspolitiken inte förmått att på någotavgörande sätt utmana och förändrakönsmaktsordningen, dvs. den ordning som underordnarkvinnor och överordnar män. Det är därför dags attkritiskt granska och analyserajämställdhetspolitiken. Vår analys av den fördapolitiken visar att den nu nått vägs ände. Detbehövs nya verktyg om vi på allvar ska kunna utmanakönsmaktsordningen.En aldrig så ambitiös jämställdhetslag förmår intekomma till rätta med de löneskillnader som uppstårför att män inte tar sin del av omsorgsansvaret. Detsaknas verktyg för att motverka ojämlikhet ochförtryck i relationer. Vi saknar politiska redskapför att komma åt den ständigt pågåendekönskonstruktionsprocessen inom skolan ochbarnomsorgen, en process som formar små flickors ochpojkars könsidentitet, vilket i sig innefattar attpojkar och män ges ett annat värde än flickor ochkvinnor. Politiken förmår inte heller nåmaktojämlikheten inom företagsvärlden ochfinansmarknaden. De politiska verktygen har haftsvårt att komma åt könsdiskriminerande reklam, porr,prostitution och sexualiserat våld. Konkret innebärdet att en översyn av de politiska verktygen måstegöras för att hitta nya sätt att komma åt de fel somdagens metoder inte räcker till för att åtgärda.Inriktningen av jämställdhetspolitiken måsteförändras i feministisk riktning. För att detta skavara möjligt krävs såväl förändringar i policy ochinriktning som förändringar av institutioner.Detta bör som sin mening ge regeringentill känna. Det innebär att motion A291 (v)tillstyrks.8. Kvinnors representation (punkt 15) (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 15borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som framförs under Ställningstagande ireservation 8. bifaller därmed motion2004/05:A352 yrkandena 2 och 27 (kd).StällningstagandeEnligt uppfattning ärjämställdhet en fråga om demokrati. Kvinnor och mänska ha samma rättigheter och möjligheter att påverkaoch delta i samhällsutvecklingen. Därför är detviktigt att män och kvinnor finns representerade inågorlunda lika delar i alla beslutandeförsamlingar. I kan vi glädjas över att hakommit långt på många områden och att vi harvärldens mest jämställda parlament kvinnor.Men är männen i klar majoritet i mångabeslutande församlingar. Forskningen visar att denerfarenhet som mannen respektive kvinnan har ocksåinverkar på de politiska besluten. En jämnrepresentation är alltså ett viktigt mål för attskapa förutsättningar för bättre beslut sominnefattar både mäns och kvinnors kompetens,perspektiv och prioriteringar.Alla politiska partier har en skyldighet att lyftafram kvinnor för att kunna uppnå en ökadjämställdhet. Det är viktigt att den politiskaledningen i ett land är ett föredöme ijämställdhetsfrågor. Handling måste överensstämmamed ord, i annat fall förlorar politiken ochpolitikerna trovärdighet. Jämställdhetsministernkritiserar ofta näringslivet för att det finns förfå kvinnor på beslutande poster. Det gör det extraviktigt att regeringen månar om måluppfyllelse föregen del. Därför är det mycket anmärkningsvärt attendast av myndighetscheferna i ärkvinnor. Vid de större myndigheterna, de med fler än200 anställda, är tre av fyra myndighetschefer män.I SCB:s jämställdhetsstatistik framgår det attkönsfördelningen bland ledamöter i statligabolagsstyrelser, där staten äger , är kvinnor och män. Kvinnor är ävenunderrepresenterade i landsting och kommuner.Könsfördelningen vad gäller förtroendeuppdrag ikommuner och landsting var kvinnor och 59 %män. På de riktigt tunga posterna ser det ännu värreut. kvinnor hade ordförandeposten ikommunerna, medan motsvarande inom landstingen var44 %.Inom statlig sektor är av cheferna kvinnoroch inom landstingssektorn är av chefernakvinnor. Det är endast inom kommunsektorn det finnsfler kvinnliga än manliga chefer. Där ärkönsfördelningen kvinnor och män.Även om arbetat med att fåkvinnor utnämnda till ambassadörer de senaste årenär det långt kvar tills hälften av Sverigesambassadörer i utlandet är kvinnor. Detta är ettunderbetyg åt ett land som framhåller sig somvärldens mest jämställda land.Kristdemokraterna vill även peka på den kritik somFN riktat mot bl.a. för att det finns så fåkvinnor på höga poster såväl inom offentlig somprivat sektor. Faktorer som hämmar kvinnor att ta påsig ledningsansvar bör kartläggas för att kunnaelimineras.Regeringen avser att undersöka förutsättningarnaför att införa någon form av kvoteringsbestämmelse ilagstiftningen när det gäller representation avkvinnor och män i styrelserna i näringslivet. Vianser att en tvingande lagstiftning är fel väg attgå. anser dels att staten böragera som ett föredöme när det gäller en jämnkönsfördelning i styrelser och i myndighets- ochbolagsledningar, dels att regeringen bör tainitiativ till trepartssamtal mellan staten ocharbetsgivar- och arbetstagarparterna för att uppnåen ökad representation av kvinnor på såvälstyrelsenivå som ledande poster. Målet bör vara attminst av styrelseledamöterna i börsbolagen börvara kvinnor . Vad som här har anförts börges regeringen till känna. Det innebär att motionA352 yrkandena 2 och 27 (kd) tillstyrks.9.