bet · GT01MJU3 · 2005-10-27 00:00:00 — I propositionen Svenska miljömål - delmål och åtgärdsstrategier (2000/01:130) har regeringen gjort bedömningen att miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö i ett generationsperspektiv bör innebära att avfall och restprodukter sorteras så att de kan behandlas efter sina egenskaper och återföras i kretsloppet i ett balanserat samspel mellan bebyggelsen och dess omgivning. Mot bakgrund av detta såg regeringen det nu föreslagna målet som ett steg för att uppnå miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö i ett generationsperspektiv. Regeringen ansåg, i likhet med många remissinstanser, att det är viktigt att målet avser den andel som återförs som växtnäring. Utskottet delade regeringens uppfattning och instämde i att målet också bör formuleras som ett gemensamt mål för matavfall från såväl hushåll som restauranger, storkök och butiker, detta för att förenkla uppföljningen och för att ge kommunerna större möjligheter att själva utforma insamlingen. Med hänvisning härtill tillstyrkte utskottet regeringens förslag till delmål att av matavfallet från hushåll, restauranger, storkök och butiker skall återvinnas genom biologisk behandling. Regeringen föreslog ytterligare ett delmål som avser matavfall och därmed jämförligt avfall som härrör från livsmedelsindustrier och jämförbara verksamheter. Regeringens förslag var att matavfall och därmed jämförligt avfall som härrör från livsmedelsindustrier m.m. skall återvinnas genom biologisk behandling. Med hänvisning till vad regeringen anförde delade utskottet uppfattningen att detta mål skall undanta avfall som på grund av innehåll av smittämnen eller föroreningar inte kan uppnå en kvalitet som lämpar sig för återföring till odling. För att inte leda till orimliga krav på sortering bör målet också undanta avfall som uppkommer blandat med annat avfall. Som matavfall bör inte räknas exempelvis de skal och kärnor som bättre lämpar sig för förbränning. Sammanfattningsvis tillstyrkte utskottet regeringens förslag till delmål. I propositionen aviserade regeringen sin avsikt att bredda ansvar för att följa utvecklingen på avfallsområdet och ansåg att verket i detta arbete särskilt bör följa utvecklingen och utbyggnaden av kapaciteten för biologisk behandling. En särskild avstämning bör göras för att avgöra om delmålen behöver revideras. Utskottet gjorde i detta avseende samma bedömning som regeringen och ansåg i likhet med regeringen att en sådan uppföljning bör göras av kvaliteten, kostnaderna och användningen av slutprodukten från biologisk behandling. Av budgetpropositionen för , utgiftsområde 20, framgår att, enligt , av matavfallet återvanns från hushåll och restauranger genom biologisk behandling, inklusive hemkompostering, att jämföra med delmålets . Vad gäller hanteringen av mängden matavfall från livsmedelsindustrier som återvinns genom biologisk behandling anser rådet att det tillgängliga underlaget är bristfälligt, vilket försvårar en uppföljning av utvecklingen. Enligt inför alltfler kommuner separat insamling av källsorterat matavfall och bygger ut den biologiska behandlingen ytterligare, bl.a. genom nya biogasanläggningar. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 2003/04:MJ400 (kd) yrkande 8, 2004/05:MJ33 (fp) yrkande 10 och 2004/05:MJ38 (mp, -) yrkande 94 i den mån motionsyrkandena inte kan anses tillgodosedda. Enligt vad regeringen nu anför bör avvecklingen av produkter som innehåller ozonnedbrytande ämnen påskyndas Det behöver vidare säkerställas att produkter som innehåller ozonnedbrytande ämnen omhändertas på ett tillfredsställande sätt i avfallsledet. Vad gäller förekomsten av ozonnedbrytande ämnen i isoleringsmaterial är det enligt regeringen avgörande i vilken takt man bygger om eller river gamla fastigheter och hur hanteringen av byggavfall som innehåller ozonnedbrytande ämnen sker. Utskottet delar denna uppfattning. Av propositionen framgår att har redovisat ett uppdrag till regeringen om avfallshanteringen i byggsektorn, Avfallshantering inom bygg- och fastighetssektorn () i vilket verket bl.a. har identifierat brister i hanteringen av det farliga avfallet. har föreslagit ökade krav vid rivning för att förbättra omhändertagandet av sådant avfall. Förslagen överlämnades till för vidare bearbetning. Kommitténs redovisade betänkande Får jag lov? Om planering och byggande (SOU 2005:77) bereds i . Som regeringen anför är kunskap som bl.a. genereras av forskning viktig till stöd för arbetet att nå miljökvalitetsmålen och som stöd för åtgärdsstrategierna. Utskottet instämmer vidare i regeringens uppfattning att forskning om styrmedel och deras effektivitet behöver utvecklas. Kunskapsuppbyggnad, teknikutveckling och demonstration är fortsatt viktiga inom transport-, energi- och byggsektorerna. I samhällets olika sektorer bedrivs ett omfattande åtgärdsarbete i form av forskning, teknikutveckling och demonstration för att nå miljökvalitetsmålen. Denna forskning och teknikutveckling måste fortsätta och intensifieras inom bl.a. transport-, energi- och byggsektorerna. Regeringen anser att det finns ett behov av att utveckla information om produkters miljöbelastning. I detta arbete bör de olika informationsverktyg som finns, exempelvis livscykelanalyser, miljömärkning och miljövarudeklarationer, kombineras och utvecklas så att arbetet med att kommunicera miljödata inte blir alltför kostnads- och tidskrävande för företagen. I den träbyggnadsstrategi, Mer trä i byggandet (Ds 2004:1), som regeringen presenterade framförs förslag på effektivare användning av verktyget Livscykelanalys (LCA) inom byggsektorn. Enligt regeringen behöver verktygen också i vissa fall utvecklas till att omfatta fler faser i produktens livscykel och beakta fler former av miljöpåverkan. Livscykelanalyser kan t.ex. inte hantera kemiska ämnen och naturresurser i tillfredsställande utsträckning. Sedan kraftfulla styrmedel införts för att minska deponeringen av avfall används alltmer avfall till olika anläggningsändamål. Som regeringen anför bör särskilt verka för att berörda aktörer får vägledning så att sådan användning av avfall sker på ett sätt som inte innebär risk för hälsa och miljö. bör vidare få ett uppdrag att ta fram förslag till bindande regler om användningen av avfall för anläggningsändamål. Utskottet delar regeringens uppfattning att riktlinjer och vägledning behöver utvecklas för att förbättra hanteringen. Regeringen har därför formulerat ett mål regleringsbrev för som innebär att berörda aktörer skall få vägledning om hur användning av avfall kan ske utan risk för människors hälsa och miljön. Det är väsentligt att verket samråder med Kemikalieinspektionen i arbetet. I likhet med regeringen anser utskottet dock att det även kan finnas ett behov av bindande krav om hur användningen av avfall för anläggningsändamål kan ske utan risk för människors hälsa och miljön. I propositionen aviserar regeringen ett uppdrag åt att föreslå hur sådana bindande krav kan formuleras. Regeringen bedömer att detta arbete bidrar till att uppnå främst miljökvalitetsmålen och delmålen under Giftfri miljö och God bebyggd miljö. Utskottet gör samma bedömning. Med det anförda finner utskottet syftet med motion 2004/05:MJ38 (mp, -) yrkande 124 i väsentliga delar tillgodosett. Någon ytterligare åtgärd med anledning av motionsyrkandet finner utskottet inte påkallad. Användning av avfall för anläggningsändamål Sedan kraftfulla styrmedel införts för att minska deponeringen av avfall används alltmer avfall till olika anläggningsändamål. Enligt regeringen bör särskilt verka för att berörda aktörer får vägledning så att sådan användning av avfall sker på ett sätt som inte innebär risk för hälsa och miljö. bör vidare få ett uppdrag att ta fram förslag till bindande regler om användningen av avfall för anläggningsändamål. Utskottet har samma uppfattning som regeringen när det gäller styrmedel för att minska deponeringen av avfall för anläggningsändamål. Föroreningar och risken för smittspridning från avloppsslam Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsyrkanden (v, mp, -) om åtgärder för slutande av näringskretslopp och om hantering, återvinning, återföring och utvinning av fosfor från avloppsslam med hänvisning till vad som anförs i propositionen. Jämför reservation 194 (mp). I syfte att minska tillförseln av föroreningar och risken för smittspridning vid återföring av avloppsslam på avser regeringen att besluta om en förordning med skärpta krav vid sådan användning. Regeringen gör bedömningen att författningsändringar behövs för att användning av avloppsslam på skall skärpas och tydliggöras. Ett flertal förslag till åtgärder för slutande av näringskretslopp läggs fram i motion 2004/05:MJ38 (mp, -). Det mest rationella och kostnadseffektiva sättet att ta till vara näringsämnen ur fekalier och/eller urin torde enligt motionärerna vara att skilja näringsfraktionerna från övrigt avloppsvatten vid källan. Staten bör stödja storskaliga anläggningar med alternativa metoder. Program bör tas fram för ökad urinsortering, vilket minskar behovet av att separera fosfor ur slam, och särskilt vid ny bebyggelse bör möjligheterna till urinsortering tas till vara (yrkande 52). Enligt motion 2003/04:MJ326 (v) bör regeringen lägga fram en samlad politik för hantering och återvinning av avloppsslam (yrkande 1). Regeringen bör återkomma med förslag om skärpta krav på slammet vad gäller miljögifter och hygien samt om aktiva åtgärder för förbättrad slamkvalitet (yrkande 6). Av propositionen framgår att i rapport 5214, Aktionsplan för återföring av fosfor (dnr M2002/4113/Na), som utgångspunkt för återförandet av näring från avlopp har föreslagit att ett långsiktigt mål bör vara att näring i avlopp återförs till mark där näringen behövs och utan risk för hälsa och miljö. För att kunna uppnå detta långsiktiga mål anser verket att det krävs åtgärder som syftar till ökad återföring av fosforföreningar och andra näringsämnen från avlopp. En av flera metoder att återföra fosforföreningar är genom användning av slam från avloppsreningsverk på eller annan produktiv mark. För att användning av slam skall ske utan risk för hälsa och miljö gör bedömningen att regeringen bör besluta om en förordning som syftar till att minska tillförseln av föroreningar till samt minskad risk för smittspridning. Verkets förslag är att förordningen skall innefatta smittskydd på all mark samt skärpta gränsvärden vid användning på för halter i avloppsslam respektive tillförsel av kadmium, kvicksilver, silver och tenn. I propositionen uttalar regeringen sin avsikt att ta ställning till förslaget och gör bedömningen att författningsförändringar behövs för att tydliggöra och skärpa kraven på användning av avloppsslam på så att den blir miljömässigt godtagbar. Som regeringen anför kommer detta att bidra till att miljökvalitetsmålen och delmålen under Giftfri miljö och God bebyggd miljö kommer att uppnås. I sin rapport pekar också på olika möjligheter att återföra fosforföreningar till och annan produktiv mark. En metod att återföra fosforföreningar är att använda slam från avloppsreningsverk på eller annan produktiv mark. För att möjliggöra detta utan risk för hälsa och miljö är det av stor vikt att minska mängden föroreningar i avloppet. Kommunerna har enligt verket en viktig roll när det gäller val av den metod som passar de lokala förutsättningarna. bedömning är enligt verket att användning av slam på är acceptabelt på såväl kort som lång sikt vad avser tillförda metaller och organiska föreningar samt smittskydd, under förutsättning att tillförseln av föroreningar minskas. För att öka användningen av slam på krävs enligt verket systematiskt arbete med kvalitetsförbättringar av slammet. Det krävs också ett utvecklat samarbete mellan olika intressenter för att öka acceptansen och förtroendet för slamanvändningen och för arbetet med kvalitetsförbättringar av slammet. Som regeringen anför bör ny teknik utvecklas och införas för att ta fram rena och effektiva kretslopp av fosforföreningar från slam som inte bedöms uppnå tillräcklig kvalitet för att kunna spridas på produktiv mark. Det finns teknik för att utvinna och tillvarata fosforföreningar från avloppsvattnet, direkt från slammet eller ur aska från slam som förbränts. Dessa tekniker är alla i olika stadier av utveckling. gör bedömningen att tillämpbara storskaliga metoder kommer att utvecklas . Även metoder för att källseparera olika avloppsfraktioner bör utvecklas för att öka återföringen av fosforföreningar. Särskilt enskilda avlopp bör i högre grad anpassas för att återföring av fosforföreningar och andra näringsämnen skall kunna ske och därtill minska miljöpåverkan från dessa avlopp. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna 2003/04:MJ326 (v) yrkandena 1 och 6 samt 2004/05:MJ38 (mp, -) yrkande 52 lämnas utan åtgärd från sida. Rening av utsläpp från avloppssystem Utskottets förslag i korthet Med hänvisning till propositionen avstyrker utskottet motionsyrkanden (mp, -) om stöd för inventering och kunskapsuppbyggnad när det gäller enskilda avlopp och om kommunernas möjligheter att utfärda lokala föreskrifter om kemikalieanvändning. Utskottet avstyrker även motionsyrkanden (s, c) om allmänna råd för tvätthallar för fordon. Jämför reservation 195 (mp). Enligt regeringens bedömning bör även få i uppdrag att se över möjligheten till ett bidrag för utveckling och introduktion av ny teknik som syftar till att minska utsläppen av kväve- och fosforföreningar från enskilda avlopp. Kvävereningen för de reningsverk som ännu inte uppfyller kraven i gällande bestämmelser bör åtgärdas, och regeringen överväger att ge i uppdrag att utreda vad som är möjligt och lämpligt när det gäller utökade krav på kvävereduktion i kustnära reningsverk. I motion 2004/05:MJ38 (mp, -) läggs fram förslag om ett statligt startstöd för inventering av och kunskapsuppbyggnad om enskilda avlopp. Stödet kan enligt motionärerna med fördel utformas som ett lån som kan betalas av i takt med intäkterna från avgifterna (yrkande 53). Kommuner med enskilda avlopp som har negativa effekter på känsliga vattenmiljöer skall ha rätt att meddela lokala föreskrifter om användning av hushållskemikalier eller motsvarande inom dessa särskilt angivna områden (yrkande 123). Behovet av en översyn av de allmänna råden för tvätthallar för fordon påtalas i motion 2003/04:MJ461 (s). Syftet är att ge de kommunala miljönämnderna de redskap som behövs för att krav skall kunna uppfyllas. Enligt motion 2004/05:MJ237 (c) bör klara och tydliga normer för fordonstvättar införas igen (yrkande 3). Av propositionen framgår att har i uppdrag att ta fram allmänna råd och vid behov föreslå föreskrifter för enskilda avlopp. Resultatet av detta arbete, kommande miljökvalitetsnormer, nya utsläppskrav för enskilda avlopp i känsliga områden samt nya tekniska lösningar, tillsammans med vattenmyndigheternas kartläggning av områden i avrinningsdistrikten, där åtgärder mot fosforövergödning är nödvändiga, är enligt regeringen ägnat att ge kommunerna goda förutsättningar att målinriktat framöver vidta riktade åtgärder. Regeringen avser att avvakta redovisning av uppdraget innan ställning tas till frågan om ytterligare åtgärder. Med syfte att ytterligare minska utsläppen av kväve- och fosforföreningar från enskilda avlopp avser regeringen att ge i uppdrag att utreda bidrag till utveckling och introduktion av ny teknik. Enligt regeringen bör dock bidrag inte ges för åtgärder som syftar till att uppfylla gällande lagstiftning utan i stället till åtgärder som syftar till att uppfylla längre gående krav på rening eller kretsloppslösningar. Regeringen vill i sammanhanget poängtera vikten av att kvävereduktion för de verk som ännu inte uppfyller kraven i avloppsdirektivet åtgärdas och att bästa tillgängliga teknik (BAT) används. Utskottet delar denna uppfattning. Regeringen överväger vidare att ge i uppdrag att utreda vad som är möjligt och lämpligt när det gäller utökade krav på kvävereduktion i kustnära reningsverk. Regeringen avser dock att avvakta med det definitiva beslutet om uppdraget tills den kan ta del av den internationella expertutvärdering av kväve- och fosforproblematiken i våra omgivande havsområden som har initierats av . Utskottet har inte något att erinra häremot. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2004/05:MJ38 (mp, -) yrkandena 53 och 123 i den mån motionsyrkandena inte kan anses tillgodosedda. Enligt vad utskottet inhämtat har upphävt sina allmänna råd om rening av avloppsvatten från fordonstvättar. Däremot finns s.k. branschfaktablad för fordonstvättar, som bl.a. syftar till att ge vägledning för branschen. Med det anförda anser utskottet att motionerna 2003/04:MJ461 (s) och 2004/05:MJ237 (c) yrkande 3 bör lämnas utan åtgärd från sida. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker, med hänvisning till propositionen och till tidigare uttalanden av utskottet, motionsyrkanden (c) om åtgärdsprogram för minskade dioxinutsläpp. Jämför reservationerna 196 (c, mp) och 197 (v, mp). Regeringen bedömer det som angeläget att tillförseln och bildandet av gifter från förbränning minskar till ofarliga nivåer och anser att de åtgärder som aviseras i propositionen kommer att bidra till att miljökvalitetsmålen och delmålen under Giftfri miljö och God bebyggd miljö kommer att uppnås. I motion 2003/04:MJ334 (c) framförs krav på begränsning av spridningen av dioxin från förbränning och deponi.Motionärerna anser att kontroll av och åtgärder mot samtliga mindre utsläppskällor av dioxin är angelägna, och förbränningsanläggningar, deponier m.m. måste därför kartläggas (yrkande 12). Enligt motion 2004/05:MJ507 (c) bör inom EU ta initiativ till ett brett åtgärdsprogram för minskade dioxinutsläpp. Alla former av förbränningsanläggningar, deponier m.m. måste kartläggas och åtgärdas (yrkande 15). Beträffande motion 2005/06:MJ278 (v) yrkande 3 se bilaga 1. När det gäller utsläppen till luft av dioxiner konstaterade utskottet att dessa har minskat , och upp till 99-procentiga minskningar har skett av utsläppen av flera tungmetaller, t.ex. kvicksilver, bly och kadmium (bet. 2003/04:MJU4). Utskottet hänvisade till kraven i den nya förordningen om avfallsförbränning som enligt kan komma att leda till att utsläppen av dioxiner till luft minskar ytterligare, även med en planerad ökning av avfallsförbränningen. Enligt kan även de kommande årens ombyggnad av svenska avfallsförbränningsanläggningar leda till minskad dioxinbildning och därigenom även minskad mängd dioxin i flygaska. I och med att den största andelen av dioxinerna återfinns i den vid rening avskilda flygaskan, vilket är syftet med reningstekniken, blir enligt regeringen den fortsatta hanteringen av askan mycket betydelsefull för hur riskerna med avfallsförbränning skall bedömas. Utskottet hade erfarit att avser att utfärda vägledningar om vilka försiktighetsåtgärder m.m. som bör vidtas vid omhändertagande av askan. Utskottet konstaterade sammanfattningsvis att regeringen är uppmärksam på de angelägna frågor som togs upp i de då aktuella motionerna. har i en rapport (dnr M2003/2247/Na) till regeringen angett att halterna av t.ex. PCB, dioxiner och furaner inte har minskat i en sådan takt att man kan förvänta sig någon ytterligare nedgång . Som anförts tidigare i detta betänkande finner utskottet ett sådant konstaterande mycket oroande mot bakgrund av att nivåerna av miljögifter i fet fisk från insjöar, och är så pass höga att kostråd har utarbetats. Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning att åtgärder behöver vidtas för att bildning och tillförsel av miljögifter och andra skadliga ämnen till och skall kunna reduceras. Av propositionen framgår att regeringen med anledning av om långlivade organiska föroreningar har givit i uppdrag att kartlägga källor till utsläpp av oavsiktligt bildade ämnen, som dioxiner. I uppdraget ingår att föreslå åtgärder för att eliminera eller minska utsläppen från samtliga källor. Som regeringen anför har denna utredning på ett annat sätt än möjlighet att ta ett helhetsperspektiv på utsläppen av långlivade organiska föroreningar, och därför bör åtgärder inte beslutas innan regeringen kunnat ta ställning till utredning. redovisade sitt uppdrag (dnr M2005/2427/Kk), och rapporten behandlas i . Mot bakgrund av att halten av miljögifter i fisk är av central betydelse kommer regeringen enligt propositionen att ta särskild hänsyn till dessa frågor vid bedömningen av vilka åtgärder som bör genomföras. I likhet med regeringen anser utskottet det angeläget att tillförseln och bildandet av gifter från förbränning minskar till ofarliga nivåer och ansluter sig till regeringens bedömning att dessa åtgärder kommer att bidra till att miljökvalitetsmålen och delmålen under Giftfri miljö och God bebyggd miljö kommer att uppnås. har i sin rapport, som behandlas längre fram i detta betänkande, påtalat brister i den operativa tillsynen över förbränningsanläggningar och deponier samt riktat kritik mot tillsynsvägledning. har även anfört att regeringen bör överväga att ta initiativ till närmare precisering av krav i vissa avseenden. Vissa av de aspekter på utformning som revisionen nämner i sin rapport behandlas i betänkande sanktionssystem och hänsynsregler (SOU 2004:37) som är under beredning i . Vidare pågår ett övergripande arbete med tillsynsfrågor där tillsynsutredningen har haft i uppdrag att bl.a. utreda hur den statliga tillsynen kan göras till ett tydligare och effektivare instrument som bättre bidrar till kontrollen och genomförandet av demokratiska beslut. har i sitt betänkande Förslag om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn (SOU 2004:100) lagt fram förslag om ny tillsynslagstiftning. Även detta förslag bereds i . Av budgetpropositionen för , utgiftsområde 20, framgår att regeringen också har tagit upp tillsynsfrågan med i samband med den årliga mål- och resultatdialogen och då särskilt framhållit vikten av att arbetar med vägledning på tillsynsområdet. konstaterar dessutom i sin rapport att inte har byggt upp en tillräckligt bred kunskap om miljöproblemen med förbränningsrester och att detta innebär att man inte med rimlig säkerhet kan säga om de potentiella miljöproblemen med avfallsförbränning är eller kommer att vara under kontroll. Med det anförda finner utskottet syftet med motionerna 2003/04:MJ334 (c) yrkande 12 och 2004/05:MJ507 (c) yrkande 15 i väsentliga delar tillgodosett. Motionsyrkandena bör därmed lämnas utan vidare åtgärd. En strategi för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö Utskottets bedömning i korthet Utskottet gör samma bedömning som regeringen i fråga om utgångspunkterna för strategin. Syftet med strategin för hushållning med mark, vatten och bebyggd miljö är att lägga fast en policy och ett förhållningssätt till arbetet på . I strategin betonas miljön som en bas för god livskvalitet. Den har tre grundläggande beståndsdelar, nämligen ett hållbart brukande av mark och vatten, bevarande och hållbart brukande av särskilt värdefulla miljöer samt miljöanpassad fysisk planering och samhällsbyggande. Inför nästa utvärdering av miljömålssystemet bör strategin analyseras i syfte att utveckla den. Ett hållbart brukande av naturresurser bör ske i ett landskapsperspektiv. Regionala landskapsstrategier är ett verktyg som bör prövas. Ett par länsstyrelser bör få i uppdrag att i samarbete med andra aktörer utarbeta regionala landskapsstrategier för biologisk mångfald. Vidare bör sektorsmyndigheterna för de areella näringarna få i uppdrag att precisera begreppet "hållbart nyttjande av biologiska resurser" för att underlätta den praktiska tillämpningen av begreppet. En långsiktigt hållbar förvaltning av kulturmiljön bör utgå ifrån ett brett humanistiskt perspektiv på kulturarvets värden och möjligheter. bör få i uppdrag att i samråd med berörda myndigheter utforma en strategisk och långsiktig kulturmiljöövervakning som redovisas i återkommande "kulturmiljöbokslut". Samordningen mellan natur- och kulturmiljövården bör utvecklas och fördjupas.