bet · GS01KU14 · 2005-02-01 00:00:00 — Utskottetavstyrker även motionsyrkanden om lagars giltighetstid.Jämför reservationerna 14 (mp) och 15 (mp).MotionerI motion 2003/04:K225 av de () anförs attalla kommande regeringsförslag som berör verksamhet skallinnehålla en redovisning av på vilket sätt den kommunala självstyrelsenpåverkas (yrkande 1). Vidare anförs att det bör göras en genomgång avall befintlig lagstiftning i syfte att vidta sådana ändringar somåterupprättar den kommunala självstyrelsen (yrkande 2). I motionen hänvisastill flera beslut som fattats och som, enligt motionären,har inskränkt det kommunala självstyret.I motion 2004/05:K381 av m.fl. (mp) anförs att all lagtext,där det är lämpligt, skall referera till personer och befattningar m.m.med könsneutrala benämningar. I flertalet lagtexter refererar man,enligt motionären, till personer och olika befattningshavare genom attanvända benämningen "han".I motion 2004/05:K264 av m.fl. (v) anförs att det börvidtas en översyn av lagstiftningen ur ett perspektiv som ifrågasätterheteronormativiteten. Den heteronormativa tolkningsramen bygger på enklar åtskillnad mellan de biologiska könen man och kvinna, och i ensådan tolkningsram blir, anför motionärerna, homosexualitet ochkönsöverskridande obegripligt.I motion 2003/04:K327 av () anförs att lagstiftningenibland blir föråldrad och att det är svårt att finna tid, möjligheteroch resurser för arbetet med att ompröva befintlig lagstiftning. Motionärenanser därför att varje lagstiftning som görs bör bli föremål för omprövninginom . En s.k. solskensprincip bör införas som innebär attvarje gång en lag stiftas skall också bestämmas när lagen skall upphöraatt gälla ifall inte fattar ett nytt beslut. Även i motion2004/05:K263 av och (båda m) anförs attett system med begränsad giltighetstid för lagar bör införas.BakgrundKommunal självstyrelseOm förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsenskall, enligt 15 § kommittéförordningen (1998:1474), konsekvenserna idet avseendet anges i betänkandet.Frågan om vilka uppgifter som den kommunala nivån bör ansvara för utredsför närvarande av (dir. 2004:93). Kommittén skall ocksåföreslå principer för relationen mellan staten och den kommunala nivån.Kommittén skall redovisa resultaten av sitt arbete senast i februari2007.Könsneutral lagtextStatsrådsberedningen har gett ut vissa anvisningar för författningsskrivningi den s.k. Gröna boken (Ds 1998:66). I denna hänvisas i fråga om språketi nya författningar och i ändringsförfattningar till bl.a. Statsrådsberedningenspromemoria 1994:4 Några riktlinjer för författningsspråket och : i författningsskrivning (Ds 1998:43).I Statsrådsberedningens promemoria (reviderad )framhålls (s. 12) att ett sätt att skriva könsneutralt är att användasig av han eller hon (inte han/hon). Enligt promemorian rekommenderasdenna lösning t.ex. när författningen är kort eller när kombinationenbara behöver användas några få gånger. Om texten däremot kräver ettymnigt bruk av pronomen blir kombinationen störande, särskilt vid böjning.I promemorian anförs att ett annat och ofta bättre sätt är att användapluralformer i stället för singularformer. Ett tredje sätt anges varaatt med hjälp av omskrivningar undvika personliga pronomen i texten.Avslutningsvis anges i promemorian att det i regel går att skrivakönsneutralt med hjälp av de angivna sätten. Men om det av någon anledninginte går, kan man i ändringsförfattningar behålla han, honom, hans. Inyskrivna författningar bör man enligt promemorian emellertid väljakönsneutrala alternativ.I Myndigheternas skrivregler (Sjätte utökade upplagan), Ds 2004:45,anges (avsnitt 4.4.1) beträffande användningen av pronomenet han attdetta tidigare alltid användes i många texter, särskilt författningstexter,när man syftade på båda könen. Det anges fortfarande vara användbartnär man avser både män och kvinnor eller där substantivet är en abstraktion.I texter där man måste skilja på könen eller i texter som man villgöra helt könsneutrala kan man välja något eller några av följande sätt:han eller hon, upprepning av huvudordet, omskrivning med plural ellerkönsneutrala substantiv.Konstitutionsutskottet behandlade motionsyrkanden om ett könsneutraltspråk såväl under /98 som under de tre riksmötena närmastdessförinnan. Vid behandlingen under /95 underströkutskottet betydelsen av att det språk som används i officiella texter iså stor utsträckning som möjligt är könsneutralt. Utskottet ansåg sigkunna utgå ifrån att de nämnda riktlinjerna för språket i lagar ochandra författningar samt inom den offentliga förvaltningen följdes.Utskottet ansåg att motionen borde lämnas utan bifall (bet. 1994/95:KU13).Vid /96 saknades det enligt utskottets mening anledningatt göra någon annan bedömning än vid tidigare riksmöten. Den då aktuellamotionen avstyrktes (bet. 1995/96:KU7). Utskottet vidhöll sin tidigareinställning även vid /98 (bet. 1997/98:KU5) och avstyrkteäven då den aktuella motionen.Våren 2004 behandlade utskottet en motion, väckt med anledning avregeringens proposition 2003/04:86 Ändringar i sametingslagen (1992:1433),m.m., om att sametingslagen skall vara könsneutral (bet. 2003/04:KU18).Utskottet ville därvid än en gång stryka under betydelsen av att språki officiella texter används på ett könsneutralt sätt i så stor utsträckningsom möjligt. Enligt utskottets mening tillgodosåg de redovisaderiktlinjerna för författningsskrivning (jfr ovan) i allt väsentligt de kravpå författningsspråket som kan ställas i detta avseende. Mot den bakgrundenhyste utskottet förståelse för de av motionärerna framlagda synpunkterna.Av propositionen framgick emellertid att regeringen avsåg att i annatsammanhang behandla de övriga frågor som harbehandlat i betänkandet roll i det svenska folkstyret (SOU2002:77). Utskottet förutsatte att regeringen i samband därmed ävenbehandlar frågan om att i sametingslagen genomgående föra in ett annatuttryck än han. Motionen avstyrktes.Heteronormativitet i lagstiftningenVåren 2004 behandlade lagutskottet en motion om lagöversyn medqueer-perspektiv (bet. 2003/04:LU22). Queer handlar enligt motionen om attbryta ned den heteronormativitet som råder och ersätta den med ettsamhälle där människor har rätt och bereds möjlighet att vara de personerde egentligen är, och de lag- och regelförändringar som görs framövermåste bygga på denna princip. ansåg, liksom motionären,att lagändringar som görs skall utgå från att alla människorinte är heterosexuella. Utskottet ville peka på att regeringen gör sådana överväganden (se t.ex. prop. 2001/02:123, bet. 2001/02:LU27,prop. 2002/03:80, bet. 2002/03:LU19). Även för framtiden utgick utskottetfrån att regeringen i relevanta lagstiftningsärenden kommer att göradessa överväganden. På grund av det anförda var utskottet inte berettatt föreslå någon åtgärd med anledning av motionen.Utskottets ställningstagandeNär det gäller översyn av lagstiftningen och den kommunala självstyrelsenkonstaterar utskottet att dels kommittéförordningen innehåller bestämmelseom att konsekvenser för den kommunala självstyrelsen skall redovisasnär förslagen i ett betänkande har betydelse för denna, dels Ansvarskommitténför närvarande ser över ansvarsfördelningen mellan stat och kommun. Medhänvisning till detta avstyrker utskottet motion 2003/04:K225 (m)yrkandena 1 och 2.När det gäller könsneutral lagtext och heteronormativitet i lagstiftningenvidhåller utskottet sitt tidigare ställningstagande i fråga omkönsneutralitet samt delar lagutskottets bedömning i fråga omheteronormativitet.Således avstyrker utskottet även motionerna 2004/05:K381 (mp) och2004/05:K264 (v).I fråga om lagars giltighetstid utgår utskottet från att lagar som ärföråldrade omprövas. Initiativ till sådan omprövning kan komma antingenfrån regeringen eller från , t.ex. genom att ledmöteri motioner eller på annat sätt uppmärksammar problem med lagstiftningen.Med hänvisning till detta avstyrker utskottet motionerna 2003/04:K327(mp) och 2004/05:K263 (m).Regeringens ärendeberedningUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motioner om regeringens ärendeberedning.MotionerI motion 2003/04:K220 av de () anförs att påsenare tid, som ett led i regeringens ärendeberedning, fler och flerremissmöten och s.k. hearingar har ägt rum som ersättning för detskriftliga remissförfarandet. Enligt motionären bör tillkännageför regeringen att remissförfarandet som regel skall vara skriftligt.Imotion 2003/04:K286 av m.fl. (s) anförs att det är dagsatt EU-arbetet på ett mer naturligt sätt än vävs in i detdagliga politiska arbetet. En väg att säkra att så sker är, enligtmotionärerna, att tillse att EU-frågorna, i likhet med t.ex.jämställdhetsfrågorna,beaktas när propositioner skrivs. När ett sakområde behandlas i enproposition bör det i propositionen framgå om och hur sakområdet behandlasinom EU samt vilka positioner den intar eller harintagit i frågan (yrkande 1).BakgrundRegeringens ärendeberedning - remiss m.m.I grundlagen finns inga bestämmelser som, förutom vad gällerlagrådsgranskningen, särskilt tar sikte på regeringens beredning av lagärenden.Däremot gäller allmänt för beredning av regeringsärenden att det skallfinnas ett regeringskansli (7 kap. 1 § regeringsformen). I detta ingårdepartement för skilda verksamhetsgrenar. Regeringen fördelar ärendenamellan departementen. Statsministern utser bland statsråden chefer fördepartementen.Vidare föreskrivs i 7 kap. 2 § regeringsformen att behövliga upplysningaroch yttranden skall inhämtas från berörda myndigheter vid beredningenav regeringsärenden.I Statsrådsberedningens skrift (Ds 1997:1) beskrivsgången i propositionsarbetet och visas möjliga sätt att förenkla arbetetoch att klara de praktiska problem som möter propositionsskrivaren. Deninnehåller också bl.a. riktlinjer för den formella utformningen avpropositioner och lagrådsremisser.När det gäller beredningskravet i 7 kap. 2 § regeringsformen framhållsi handboken att det traditionella sättet för regeringen att få upplysningaroch yttranden är att skicka ut betänkanden och promemorior på remiss (s.27). Regeringen kan dock även på annat sätt skaffa sig information,främst genom remissmöten och genom att hämta in underhandskontakter. Ipromemorian anförs att alla komplicerade lagstiftningsärenden skallföregås av remissbehandling. Remissmöten kan dock i sådana fall användassom en del av beredningsförfarandet, om ärendet har föregåtts av tidigareutredningar och remissförfaranden. Det skall enligt handboken starktunderstrykas att det endast är i verkliga undantagssituationer somregeringen i stället för remissbehandling eller remissmöte kan ta kontaktmed berörda myndigheter under hand och ha överläggningar med dessa.Vidare framhålls att det måste i varje fall bedömas om situationen ärsådan att remissbehandling kan underlåtas.Utskottet har tidigare understrukit vikten av sedvanlig remissbehandlingsärskilt i fråga om lagstiftningsärenden (jfr bet. 2003/04:KU10 s. 56).Vidare har utskottet granskat remissberedningen avsvenska ståndpunkter inför ministerrådets beslut om EG-direktiv (bet.2004/05:KU10). Utskottet betonade därvid även remissberedning avdirektivförslag.Utformning av propositionerEnligt 3 kap. 1 § andra stycket riksdagsordningen skall en propositionbl.a. innehålla en redogörelse av ärendets beredning.Enligt (Ds 1997:1) skall alla propositionerinnehålla ett avsnitt som benämns Ärendet och dess beredning och i vilketredogörs så kortfattat som möjligt för ärendets tidigare behandling (s.68). Det innebär som regel en redogörelse för hur ärendet uppkommitoch vilken utredning eller kommitté som har utrett de frågor som behandlasi propositionen.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att det redan finns klara bestämmelser om hurregeringens ärendeberedning m.m. skall gå till. Utskottet har också vidflera tillfällen understrukit vikten av sedvanlig remissbehandling,särskilt i fråga om lagstiftningsärenden. I samband med utskottetsgranskning uppmärksammade utskottet remissberedningen avsvenska ståndpunkter inför ministerrådets beslut om EG-direktiv. Ävendärvid underströk utskottet vikten av remissbehandling. I fråga ominnehållet i propositioner torde det enligt utskottets mening varasjälvklart att regeringen när den lägger fram förslag till ifrågor som har sin grund i eller på annat sätt är kopplade till EU ocksåredovisar denna bakgrund i propositionen. Enligt utskottets mening ärnågra sådana tillkännagivanden som föreslås i motionerna 2003/04:K220(m) och 2003/04:K286 (s) yrkande 1 inte nödvändiga. Utskottet avstyrkermotionerna.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottetsförslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Myndighetsstrukturen, punkt 1 (m, fp)av (), (), (),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om myndighetsstrukturen. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2004/05:K309 yrkandena 1-3, 2004/05:K320 yrkandena 1 och 2samt 2004/05:K423 yrkande 5.StällningstagandeStatskontoret har i en rapport konstaterat att 31 helt nyamyndigheter tillkommit (Statskontoret 2004:9).Ytterligare ett antal myndigheter bildas , eller är på förslag.Flera av myndigheterna är mycket små. Dessa dras inte bara med högaadministrationskostnader; de visar också på större sårbarhet än störremyndigheter. Sammantaget bidrar de till att minska effektiviteten istatsförvaltningen. I sin rapport uppmanar Statskontoret regeringen attöverväga att se över befintliga små myndigheter med utgångspunkt attförsöka skapa större enheter.Enligt vår mening är det att sätta stopp för myndighetsexpansionen.Sverige klarar sig mer än väl med de som vi redan har. Antalet myndigheterskall inte tillåtas att öka utan det bör införas ett tak vid nuvarandenivå. Om regeringen vill inrätta ytterligare en myndighet måste densamtidigt avveckla en tidigare existerande myndighet. Vid sidan av dettabör också tillskapandet av nya myndigheter kopplas till ett förfarandeom en s.k. solnedgångsparagraf, vilken innebär att regeringen ellerriksdagen efter en period av ett visst antal år måste fatta ett nyttbeslut för att myndigheten skall få fortsätta att existera. Regeringenbör även ta fram en strategi för hur antalet myndigheter bör nedbringas.Vad som anförts ovan bör med bifall till motionerna 2004/05:K309yrkandena 1-3, 2004/05:K320 yrkandena 1 och 2 samt 2004/05:K423 yrkande5 ge regeringen till känna.2. Sammanläggning av ombudsmän, punkt 2 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om sammanläggning av ombudsmän. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2004/05:K285 yrkande 9, 2004/05:Sf288 yrkande 27och 2004/05:Ub292 yrkande 3.StällningstagandeOmbudsmannainstitutionen bör enligt vår mening tydliggöras och förenklas.Ingripanden mot statliga och kommunala ämbetsmän och myndigheter börsamordnas under . Övriga ombudsmän bör slås samman till ettombudsmannaämbete. Hit kan då föras eventuella nya ombudsmannauppgifter;stor återhållsamhet bör dock iakttas när det gäller att införa sådana.Med åtgärder som dessa skulle de enskilda medborgarnas möjligheter ökaoch JO kanske återfå något av sin forna status. Det sammanslagnaombudsmannaämbetet skulle få större kraft. Med bifall till motionerna2004/05:K285 yrkande 9, 2004/05:Sf288 yrkande 27 och 2004/05:Ub292 yrkande3 bör som sin mening ge regeringen detta till känna.3. Justitiekanslerns roll, punkt 3 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om Justitiekanslerns roll. Därmed bifallerriksdagen motion 2004/05:K285 yrkande 10.StällningstagandeTill Justitiekanslerns (JK) åligganden hör att företräda statens intressengentemot enskilda, men också att, i vissa ärenden, företräda den enskildesintressen gentemot staten. Enligt vår mening bör det övervägas omåliggandet att tillvarata enskildas intressen gentemot staten bör överförastill ombudsmän (). Därigenom skulle JK:s roll renodlastill att endast vara regeringens företrädare. Vi anser att en översynbör ske i syfte att renodla JK:s roll. Detta bör, med bifall till motion2004/05:K285 yrkande 10, som sin mening ge regeringen tillkänna.4. Dröjsmål hos myndigheter, punkt 6 (m, fp, kd, c, mp)av (), (), (),(), (), (),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om dröjsmål hos myndigheter. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2004/05:K410, 2004/05:K423 yrkande 4, 2004/05:K459yrkande 7, 2004/05:N393 yrkande 17 och 2004/05:N400 yrkande 14.StällningstagandeI en rättsstat är det viktigt att medel står till buds som garanterarden enskilde medborgarens rätt till en säker och snabb handläggning avett ärende. Detta är enligt vår mening särskilt angeläget vad gällerfall av myndighetsutövning mot den enskilde. Den enskildes ställninggentemot den offentliga förvaltningen bör därför stärkas härvidlag.Medborgarna bör ha möjlighet att utkräva ansvar på juridisk väg. Detkan ske t.ex. genom införande av en s.k. dröjsmålstalan, vilken skullege den enskilde en möjlighet att i domstol få prövat om ett förvaltningsärendeonödigt uppehålls hos den myndighet som har att fatta beslut i ärendet.Här kan nämnas Fri- och rättighetskommitténs förslag om att en generellmöjlighet till talan mot den offentliga förvaltningens underlåtenhetatt avgöra ärenden borde införas i svensk rätt (SOU 1994:117). Ytterligareett sätt att stärka den enskildes ställning gentemot det offentliga kanvara att införa en ordning med straffavgift för myndigheter som intekorrigerar sina egna misstag inom en angiven tidsrymd. Vi anser motdenna bakgrund att regeringen, i enlighet med vad som anförs i motionerna2004/05:K410, 2004/05:K423 yrkande 4, 2004/05:K459 yrkande 7, 2004/05:N393yrkande 17 och 2004/05:N400 yrkande 14, bör lägga fram förslag tillåtgärder avseende myndigheters handläggningstider och dröjsmål. Dettabör som sin mening ge regeringen till känna.5. Statistik för offentlig verksamhet, punkt 7 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om statistik för offentlig verksamhet. Därmedbifaller motion 2004/05:K459 yrkande 15.StällningstagandeJag anser att brukaren måste sättas i centrum för den offentliga servicen.Brukaren måste ses som den informerade och tänkande individ som hon äroch själv ges verktyg för att kunna vara med och ställa krav, utvärderaoch förbättra den offentliga servicen. Ett sätt att göra det och därmedöka medborgarnas makt är att inrätta s.k. brukarindikatorer. Sådanaindikatorer är system där brukaren av offentliga tjänster och servicesjälv kan följa utvecklingen, se vilken kvalitet man kan förvänta sigav en service, göra jämförelser mellan olika enheter samt kunna utkrävaansvar från politiker och tjänstemän. Exakt hur systemen skall skapasmåste bestämmas utifrån den verksamhet det gäller, men i samband medatt brukarindikatorer utvecklas är det viktigt att ställa frågor som:Vad är viktigt att mäta? Vilken typ av information vill man ha sommedborgare? Var finns oron hos medborgaren och vilka indikatorer ärrelevanta och betydelsefulla? Vilka indikatorer behöver ledning, tjänstemän,organisationsutvecklare? etc. Generellt bör enligt min mening tillgängligadata och statistik för offentlig verksamhet publiceras och finnastillgängliga för medborgarna på ett enkelt sätt. Denna information börgenomsyras av ett brukarperspektiv. Detta bör, med bifall till motion2004/05:K459 yrkande 15, ges regeringen till känna.6. Opinionsbildande myndigheter, punkt 10 (m, fp, kd, c)av (), (), (),(), (), ()och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om opinionsbildande myndigheter. Därmed bifallerriksdagen motion 2004/05:K309 yrkande 6.StällningstagandeUnder senare år har det vuxit fram alltfler myndigheter vars främstauppgift egentligen inte är att verkställa av statsmakterna fattade beslut,dvs. det som myndigheter traditionellt sett är inrättade för. Det mereller mindre uttalade syftet är att ägna sig åt opinionsbildning ochskapa debatt. Förekomsten av de nya opinionsbildande myndigheterna bidrartill att göra rollfördelningen mellan folkvalda politiker å ena sidanoch verkställande tjänstemän å den andra otydlig. Detta kan i förlängningenbli ett problem för demokratin. Vi menar att den opinionsbildande rollenfrämst bör fyllas av folkvalda politiker, fristående föreningar ochorganisationer i det civila samhället, inte av statliga myndigheter ochderas tjänstemän. Frågan om de nya opinionsbildande myndigheternas rollbör därför noggrant analyseras och utredas. Syftet bör därvid vara attutreda regler som sätter gränser för myndigheters information ochopinionsbildning. Med bifall till motion 2004/05:K309 yrkande som sin mening ge regeringen detta till känna.7. Myndigheters tillvaratagande av forskningsresultat, punkt 13 (v)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om myndigheters tillvaratagande av forskningsresultat.Därmed bifaller motion 2004/05:K343 yrkandena 1 och 2.StällningstagandeEnligt min mening bör åtgärder vidtas för att myndigheter skall utökanyttjandet av de resultat som grundforskning och tillämpad forskningger. Detta bör med bifall till motion 2004/05:K343 yrkandena 1 och 2ges regeringen till känna.8. 24-timmarsmyndigheten, punkt 14 (fp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 14borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om 24-timmarsmyndigheten. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2004/05:T466 yrkande 15 och 2004/05:N403 yrkande 6.StällningstagandeMånga olika projekt har bedrivits i syfte att utveckla en ny myndighetsrollsom bättre tar till vara den nya teknikens möjligheter och medborgarnasintressen. Det senaste arbetet är 24-timmarsmyndigheten, med vägledning,handlingsprogram och erfarenhetsutbyte mellan olika myndigheter sombedriver utvecklingsprojekt. Vi välkomnar denna arbetsform. Det harlett fram till en rad dokument med bl.a. vägledningar och standarder.Detta är ett viktigt ansvar som måste utvecklas vidare. 24-timmarsmyndighetenär dock ännu bara i sin linda. Bara ett fåtal myndigheter har ännuutvecklat sin tillgänglighet genom IT för medborgarna på ett tillfredsställandesätt. har i rapporten tog 24-timmarsmyndighetenvägen? (RiR 2004:19) pekat på att regeringens styrning av myndigheternasarbete med att införa elektronisk förvaltning har varit otydlig. Reformenssyften hotas enligt av att myndigheterna inte prioriteratbättre service för medborgare och företag. Inför den IT-proposition somkommer finns anledning att överväga ytterligare åtgärder föratt påskynda utvecklingen dithän, att hela det offentliga skallvara möjligt att nå via nätet för den enskilde medborgaren. Ett målkunde vara att varje myndighet skall ha byggt upp en fungerande24-timmarsfunktion . Detta bör med bifall till motionerna2004/05:T466 yrkande 15 och 2004/05:N403 yrkande 6 ges regeringen tillkänna.9.