bet · GT01SoU5 · 2005-11-22 00:00:00 — Motionärerna anför att kriminalvården behöver bli bättre på att uppmärksamma barnens behov. Ett stärkt samarbete med är ett led i denna strävan. Ett antal motionsyrkanden rör barn som utsätts för sexualbrott samt barn och pornografi. I motion 2004/05:Ju482 av m.fl. (kd) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att barn som utsatts för sexualbrott, tillsammans med vårdnadshavaren, skall erbjudas psykologisk professionell hjälp och vård. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om resurser för verksamheter där utsatta barn kan få hjälp att bearbeta sina traumatiska upplevelser. Motionärerna har samma begäran i motion So647 yrkande 8 och yrkande 9. I motion 2004/05:So512 av () yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att en utredning tillsätts med syfte att beskriva förutsättningar och möjligheter att ta itu med sexuella övergrepp bland samtliga yrkesgrupper som har anmälningsplikt vid misstanke om sexuella övergrepp. I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att regeringen tillsätter en utredning om hur barn påverkas av de sexualiserade bilder som de möter i samhället via tv, tidningar och filmer. Samma yrkanden framförs i motion So557 av () yrkande 5 och yrkande 8. I motion Ju421 av () yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförs om förhållningssättet vid sexuella övergrepp på barn. Motionären anför bl.a. att ett mer terapeutiskt förhållningssätt som möjliggör för och att få kontakt med familjerna redan under den akuta krisen och bevara denna kontakt även när den juridiska och polisiära arbetsprocessen avslutats är nödvändigt. I motion 2004/05:So510 av m.fl. (s) yrkande 1 begärs tillkännagivanden om att en kartläggning av förekomsten av sexuella övergrepp mot flickor och pojkar görs kontinuerligt för att det skall vara möjligt att följa utvecklingen. I motionens yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att skall föra statistik över ärenden där det föreligger misstankar om sexuella övergrepp. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om en samlad kartläggning av sociala myndigheters och polisens arbete med sexuella övergrepp mot flickor och pojkar. I motion So699 av m.fl. (mp, -) yrkande 27 begärs ett tillkännagivande om att låta utreda pornografins skador och konsekvenser för t.ex. unga människor och hur detta påverkar dem i deras syn på sexualitet. Flera motioner tar upp frågan om vräkning av barnfamiljer. I motion 2004/05:So398 av m.fl. (fp) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att skall få ökade befogenheter att vidta åtgärder i samband med vräkningar av barnfamiljer. Motionärerna anför bl.a. att för att barn inte skall fara illa och bli offer för sina föräldrars och samhällets tillkortakommanden bör få befogenhet att betala in beviljat ekonomiskt bistånd avseende hyra direkt till hyresvärden när det finns barn i familjen samt förvalta den enskildes inkomster av annat slag om erfarenheter visar att hyran inte betalas trots betalningsförmåga. Liknande yrkanden framställs i motion 2004/05:Bo309 yrkande 9 och motion Bo214 yrkande 13, båda av m.fl. (fp), motion So318 av () yrkande 6 samt motion So556 av m.fl. (fp) yrkande 17. I motion 2004/05:So398 yrkande 2 begärs dessutom ett tillkännagivande om utarbetande av mer specifik statistik om hur många barn som är hemlösa och i yrkande 3 ett tillkännagivande om att statistik utarbetas om hur många barnfamiljer som vräks . I motion 2004/05:So391 av m.fl. (v) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör vidta åtgärder för att förhindra att barn blir hemlösa då föräldrarna vräks. En liknande begäran finns i motion So648 av m.fl. (v) yrkande 7. I motion 2004/05:So527 av () begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör öka insatserna för att förhindra vräkning av barnfamiljer. Andra aspekter på ekonomiskt utsatta barn berörs i fem motioner. I motion 2004/05:So358 av m.fl. (m) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförs om situationen för barn till ensamstående. Motionärerna anför bl.a. att ekonomiskt utsatta barn oftare än andra har psykosomatiska besvär och att de barn som växer upp under knappa förhållanden får en sämre position på arbetsmarknaden när de blir vuxna. Enligt motionärerna tillhör ensamstående med barn de som saknar en buffert för oväntade utgifter, varför de riskerar att tvingas att söka socialbidrag om något oförutsett inträffar. I motion So408 av () yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om ett förtydligande av begreppet barnfattigdom. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om statistik avseende antalet barn som finns i familjer som är föremål för utmätning i lön och skuldsanering och i yrkande 3 ett tillkännagivande om barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer under hela sin uppväxt. I motion 2004/05:So479 av () begärs ett tillkännagivande om behovet av att se över konsekvenserna av avgifter som drabbar barn i ekonomiskt utsatta familjer. Med hänvisning till rapporten (Ds 2004:41) anför motionären att det saknas samlad kunskap om vad avgifter av olika slag inom t.ex. skola och barnomsorg betyder för familjernas ekonomi. Detsamma gäller avgifter inom föreningslivet. I motion 2004/05:So575 av m.fl. (s) begärs tillkännagivanden om att underlätta situationen för barn i ekonomiskt utsatta familjer samt om vikten av att ta fram en tidsplan för att eliminera barnfattigdom. I motion So331 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt skall återkomma med förslag om att barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer skall omfattas av generella barnbidragshöjningar. Ett motionsyrkande gäller utsatta barns skolgång. I motion 2004/05:So306 av () begärs ett tillkännagivande om vikten av att utifrån ett barnperspektiv också engagerar sig för att stärka utsatta barns möjligheter till framgång i skolan. Motionären anför bl.a. att måste ha kompetens att stödja föräldrarnas förmåga till goda kontakter med skolan och insikt i de krav på föräldern som barnets skolgång ställer. Fyra motionsyrkanden gäller inrättandet av s.k. riskbarncentrum. I motion 2004/05:So636 av och (båda s) begärs ett tillkännagivande om inrättandet av ett nationellt riskbarncentrum och förläggandet av detta till i . Ett nationellt riskbarncentrum skulle enligt motionärerna vara en nationell samordningsfunktion inom området barn som utsatts för misshandel och/eller sexuella övergrepp. En liknande begäran framställs i motion 2004/05:So437 av och (v, mp) yrkande 1. I motionens yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att utveckla regionala riskbarncentrum. Även i motion So699 av m.fl. (mp, -) yrkande 38 begärs ett tillkännagivande om ett nationellt riskbarncentrum. Ett par motioner tar upp frågan om olikaregionalacentrum för utsatta barn. I motion 2004/05:So644 av m.fl. (kd, m, fp, c) begärs ett tillkännagivande om behovet av regionala resurscentrum med fokus på utsatta barn. Målsättningen med resurscentret skulle vara att med barnet i centrum, etablera en fungerande samverkan mellan olika myndigheter. Motionärerna tror att barnkriscentrum skulle öka förutsättningarna för att det första bemötandet av barnet/familjen blir bra, vilket enligt motionärerna är viktigt för familjens fortsatta kontakter med myndigheterna. I motion 2004/05:So512 av () yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att skapa ett centrum mot sexuella övergrepp i varje region i . Motionären har samma begäran i motion So557 yrkande 9. Bakgrund och tidigare behandling Allmänt om utsatta barn I det av godkända (rskr. 2003/04:227) betänkandet 2003/04:SoU9 avstyrkte utskottet ett stort antal motioner om utsatta barn (s. 47-48, res. m, fp, kd, v, c, mp). Utskottet hänvisade framför allt till att de åtgärder som vidtagits inom det aktuella området innebär förbättrade möjligheter såväl att förebygga att barn far illa som att upptäcka och vidta adekvata åtgärder för barn i utsatta situationer. Sociala barn- och ungdomsvårdskommittén (S 2003:06) lämnade betänkandet Källan till en chans - Nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården till statsrådet . Kommittén, som har haft uppdraget att ta fram underlag för en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården, föreslår tre mål för en handlingsplan. I korthet kan målen beskrivas enligt följande. Det första målet är att barn, unga och deras familjer skall erbjudas tidigt stöd i sådan omfattning och av sådan kvalitet att deras behov av senare insatser förebyggs som deras förutsättningar att utveckla sina egna resurser ökar. Det andra målet är att barn och unga som kan behöva insatser från socialnämnden skall garanteras en kompetent utredning samt en sammanhållen, kontinuerlig och säker vård av god kvalitet som följs upp. Det tredje målet är att den sociala barn- och ungdomsvården i allt högre utsträckning och så långt som möjligt skall vila på kunskap och beprövad erfarenhet. I betänkandet Vårdnad - Boende - Umgänge. Barnets bästa, föräldrars ansvar (SOU 2005:43) som lämnades av vårdnadskommitté föreslås att det i skall tydliggöras att risken för att ett barn far illa alltid skall komma i främsta rummet vid bedömningen av vad som är till barnets bästa ur ett barnperspektiv i vårdnads- och umgängesärenden (s. 199). Förslaget bereds inom . fick i uppdrag att tillsammans med , och medverka till etablering av flera försöksverksamheter med samverkan under gemensamt tak vid utredningar kring barn som misstänks vara utsatta för allvarliga brott, s.k. barnahus (se även s. 32). Uppdraget skall redovisas . En delredovisning skall ske (prop. 2005/06:1 utg.omr. 9 s. 164). lämnade i samverkan med och Myndigheten för skolutveckling rapporten för samverkan i frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa. I rapporten pekar myndigheterna på behovet av öppna, lättillgängliga och tvärprofessionella verksamheter för barn, ungdomar och föräldrar. En annan strategiskt viktig fråga är enligt rapporten hur kan utveckla det förebyggande arbetet inom primärnivån (t.ex. familjecentraler) utan att eftersätta ett rättssäkert skydd för de mest utsatta barnen och ungdomarna. I rapporten föreslås att berörda myndigheter får i uppdrag att dels inleda en nationell samverkan med syfte att stödja samverkan på den lokala nivån, dels gemensamt färdigställa och sprida strategidokumentet på ett lämpligt sätt. Rapporten bereds i . redovisade genom rapporten arbete med barn och unga i utsatta situationer - Förslag till kompetensbeskrivningar ett regeringsuppdrag att utforma ett program för nationellt stöd för kunskapsutveckling inom . Uppdragets syfte var att skapa en struktur för systematisk kunskapsuppbyggnad inom socialt arbete med barn och unga i utsatta situationer och deras familjer. Rapporten kan bl.a. tjäna som underlag för överväganden om vad som är rimligt att uppnå i en grundutbildning och vilken kunskap som behövs på fort- och vidareutbildningsnivå. I departementspromemorian Barnen i brottets skugga (Ds 2004:56) som tagits fram av presenteras en rad olika åtgärder för att bl.a. öka skyddet för barn som drabbas av brott. I promemorian föreslås bl.a. att barn som bevittnar våld i hemmet skall ges rätt till brottsskadeersättning från staten och att ansvar för dessa barn skall tydliggöras genom att barnen skall betraktas som offer för brott. Promemorian bereds inom och en proposition är planerad /06. redovisade genom rapporten mamma blir slagen - Att hjälpa barn som levt med våld i familjen en del av ett regeringsuppdrag att bedriva utvecklingsarbete till stöd för arbete med brottsofferfrågor, med betoning på stöd till barn och ungdomar som utsatts för brott. Uppdraget har sin bakgrund i den ändring av socialtjänstlagen (5 kap. 11 § SoL) som från förtydligade ansvar för brottsoffer som behöver stöd och hjälp. I rapporten anförs att det är angeläget att barn som bevittnat våld får adekvat stöd. I rapporten finns exempel på hur kommunerna, barn- och ungdomspsykiatrin samt kvinnojourerna kan arbeta med dessa barn. Barn till missbrukare, psykiskt sjuka och/eller kriminella föräldrar I betänkande 2003/04:SoU9 behandlade utskottet ett flertal motioner om barn till missbrukare, barn till psykiskt sjuka föräldrar och barn till intagna inom kriminalvårdsanstalt (s. 47-48). Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning bl.a. till lagändringen om en utvidgad anmälningsskyldighet enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) till att även omfatta kriminalvården och till arbetet inom ramen för den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador (res. fp, kd, v, c, mp). lämnade betänkandet Framtidens kriminalvård (SOU 2005:54) till justitieministern. Kommittén anförde bl.a. att barnens intresse och deras behov av kontinuerlig kontakt med sina föräldrar självklart måste uppmärksammas (s. 216). som frihetsstraffets karaktär och behovet av säkerhetsåtgärder medför att möjligheterna att ta särskild hänsyn till barnens situation enligt kommittén är begränsade. Kommittén föreslog bl.a. att en verkställighetsplan skall fastställas för var och en som dömts till en kriminalvårdspåföljd (s. 278), varvid hänsyn bör tas till den intagnes barn (s. 282). När det gäller den intagnes kontakt med sina barn anförde kommittén bl.a. att vid bestämmande av besökstider och besöksfrekvens bör hänsyn tas till barnets rätt att besöka den intagne föräldern (s. 648). Här anförde kommittén att det dock av hänsyn till barnet inte alltid är lämpligt att besök medges. Kommittén anförde vidare att anstalterna av hänsyn till barn bör tillämpa en generös praxis när det gäller telefonsamtal (s. 649). Kommitténs förslag har på sedvanligt sätt sänts ut på remiss (t.o.m. ). Därefter kommer förslagen att beredas inom . fick regeringens uppdrag att i samråd med se över förhållanden för barn som har föräldrar intagna i anstalt eller häkte. Uppdraget skall slutredovisas . har beslutat att alla verksamhetsställen i kriminalvården skall ha inrättat en funktion med speciellt ansvar för barnfrågor. Den barnansvarige skall bl.a. sprida kunskap om och om hur kriminalvården bäst behandlar och tar hand om barn. Barn som utsätts för övergrepp finns en ny sexualbrottslagstiftning (prop. 2004/05:45, bet. 2004/05:JuU16, rskr. 2004/05:164). Den nya sexualbrottslagstiftningen innebär bl.a. ett nytt 6 kap. i som syftar till att öka skyddet mot sexuella kränkningar och att ytterligare förstärka den sexuella integriteten och självbestämmanderätten. Vidare höjdes straffmaximum för vissa allvarliga sexualbrott. Dessutom har det införts särskilda straffbestämmelser om bl.a. våldtäkt mot barn och sexuellt övergrepp mot barn där kravet på tvång slopas samt förlängs preskriptionstiden för vissa allvarliga sexualbrott mot barn genom att tiden börjar löpa först från den dag barnet fyller eller skulle ha fyllt . I svar på fråga för skriftliga svar (fråga 2004/05:1768) om skydd för barn som utsatts för sexuella övergrepp anförde justitieminister bl.a. att en grundläggande utgångspunkt måste vara att barn har en absolut rätt att inte bli utsatta för våld, övergrepp eller annan kränkande behandling av en förälder. Justitieministern hänvisade till att vårdnadskommitté har haft i uppdrag att undersöka bl.a. hur vårdnadsreglerna tillämpas när det har förekommit övergrepp och att kommittén har föreslagit bl.a. att reglerna i ändras så att domstolar och socialnämnder skall fästa större avseende vid risken för att barnet far illa genom att barnet t.ex. utsätts för övergrepp eller behandlas kränkande. Om socialnämnden får reda på omständigheter som tyder på att ett barn far illa, skall nämnden alltid skyndsamt göra en utredning och på grundval av denna ta ställning till om åtgärder behöver vidtas, t.ex. en domstolsprövning av vårdnaden. Kommitténs förslag kommer enligt justitieministern att beredas vidare i . Regeringen angav att den har beslutat om att utse en utredare som skall göra en översyn av lagstiftningen mot barnpornografi. Utredaren skall bl.a. överväga om det är möjligt att införa en bestämd 18-årsgräns i definitionen av barn i bestämmelserna om barnpornografi eller att på något annat sätt förstärka lagstiftningens skydd för unga personer , om barnen kan betraktas som målsägande vid barnpornografibrott och vara berättigade till skadestånd och målsägandebiträde och om preskriptionsreglerna vid barnpornografibrott är tillräckliga. Uppdraget skall redovisas . Utredningen om kunskaper om sexuell exploatering av barn i lämnade sitt slutbetänkande (Sexuell exploatering av barn i , SOU 2004:71). I betänkandet anfördes bl.a. att sexuell exploatering av barn innefattar handel med barn, barnprostitution/sexuell exploatering mot ersättning och barnpornografi. Frågor om åtgärder och behandling för såväl offer som förövare diskuterades. Utredaren lämnade ett flertal förslag till fortsatt arbete med frågor som rör sexuell exploatering av barn. Mot bakgrund av utredningen har regeringen beslutat att ge Stiftelsen i uppdrag att genomföra fyra regionala konferenser och sprida kunskaper om sexuell exploatering av barn i (prop. 2004/05:1 utg.omr. 9 s. 107). Barn i familjer som vräks och andra ekonomiskt utsatta barn I betänkande 2003/04:SoU9 behandlade utskottet tre motioner om barnfattigdom. Utskottet avstyrkte motionerna bl.a. mot bakgrund av att regeringen prioriterat frågan att minska andelen barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer och den interdepartementala arbetsgrupp som tillsatts för att beskriva och analysera situationen för dessa barn (s. 49, res. fp, kd, v, c, mp). följde utskottet (rskr. 2003/04:227). I departementspromemorian Ekonomiskt utsatta barn (Ds 2004:41) lyftes särskilt två frågeställningar fram: 1) hur stort är problemet och vilka barn skall räknas som ekonomiskt utsatta och 2) hur påverkas barn av att leva i en familj som har en ekonomiskt besvärlig situation, exempelvis långvarigt beroende av socialbidrag. I promemorian diskuterades också barnperspektivet vid handläggning av ekonomiskt bistånd. Regeringen anför i budgetpropositionen att ett tydligt budskap som rapporten ger är att de vikigaste faktorerna för att barn inte skall riskera att hamna i ekonomisk utsatthet är att barnets föräldrar har arbete, att förskola och skola håller jämn och god kvalitet för alla, att det finns en högkvalitativ hälso- och sjukvård inklusive tandvård som är tillgänglig för alla samt generella välfärdsåtgärder såsom allmänna barnbidrag och föräldraförsäkring. Regeringen anförde vidare att ett oroande område som rapporten visar på, är det bristande barnperspektivet i arbete, framför allt när det gäller biståndsbedömning för barnfamiljer och när barnfamiljer blir föremål för vräkning (s. 104). Regeringen anförde att den avser att se över frågor om möjligheter att förebygga och förhindra vräkning av barnfamiljer samt hur kan utveckla metoder för att stödja och hjälpa de familjer som ändå vräks (s. 163). Rapporten utsatta barn bereds inom . presenterade regeringenssärskilda utredare (2004:09) betänkandet Vräkning och hemlöshet - drabbar också barn (SOU 2005:88). Enligt utredarens bedömning drabbades minst 1 000 barn av vräkning . Utredaren gör bl.a. bedömningen att socialtjänstlagens regler om rätt till bistånd borde vara tillräckliga för att garantera att barn inte vräks från sin bostad. Problemet ligger enligt utredaren snarare i lokal tillämpning av lagen, organisation och metoder, situationen på den lokala bostadsmarknaden, bristande medvetenhet om problemet samt varierande lokalt intresse för att med hjälp av befintliga bostadspolitiska instrument förbättra situationen. Arbetet med barns bostadssituation måste enligt utredaren prioriteras. måste arbeta aktivt uppsökande i förhållande till barnfamiljer som riskerar att vräkas. Barnperspektivet behöver enligt utredaren uppmärksammas och metoder utvecklas för hur barnet skall kunna göra sin röst hörd i utredningen. Utredaren föreslår bl.a. att socialtjänstförordningen kompletteras med en bestämmelse om att när får ett meddelande från hyresvärden om att hyresavtalet sagts upp skall nämnden omgående utse handläggare i ärendet, meddela hyresvärden och kontakta den enskilde. För att utveckla samverkan mellan , hyresvärdar och Kronofogdemyndigheterna föreslår utredaren att socialtjänstförordningen kompletteras med en bestämmelse om samverkan för att förebygga och motverka vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer. Med rapporten av ett nationellt riskbarncentrum redovisade ett regeringsuppdrag att föreslå utformningen av ett sådant centrum. Centrumet skulle enligt rapporten kunna ha en viktig uppgift när det gäller att ge stöd till myndigheter som handlägger ärenden om sexuella övergrepp och misshandel av barn. Frågan om inrättande av ett nationellt riskbarncentrum har av regeringen överlämnats till Sociala barn- och ungdomsvårdskommittén. I det ovan nämnda betänkandet Källan till en chans - Nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården anför kommittén bl.a. att uppdraget för ett nationellt riskbarncentrum skulle vara att samla och sammanställa olika uppgifter när det gäller att utveckla och förbättra kvaliteten i insatser, sammanställa god praxis och aktuell forskning om våld och övergrepp mot barn, adekvat handläggning samt uppföljning av insatser (s. 371 f.). En stor del av de uppgifter som ett nationellt riskbarncentrum skulle ha ansvar för kommer enligt kommitténs bedömning att med all sannolikhet bli tillgängliga genom de uppföljningar och utvärderingar som kommer att göras av barnahusens verksamheter (se även s. 28). Det är därför enligt kommittén lämpligt att avvakta tills dessa finns tillgängliga och det kan bedömas om ett nationellt riskbarncentrum fortfarande behövs. Kommittén föreslår därför att frågan om ett nationellt riskbarncentrum skall inrättas avgörs först sedan barnahusens verksamhet följts upp och utvärderats. Utskottets uppfattning är alltjämt att det är av betydande vikt att utsatta barn tidigt uppmärksammas samt att de får det stöd och den hjälp de behöver. I första hand är det barnets vårdnadshavare som har ansvaret för barnets situation men det är oerhört viktigt att barnet får bistånd och skydd i de fall vårdnadshavarna och den övriga familjen inte förmår att tillgodose barnets behov. Det är då av avgörande betydelse att samhället träder in och stöder barnet med relevanta och konkreta insatser. Utskottet kan konstatera att det pågår en rad verksamheter inom flera olika myndigheter som syftar till att utveckla metoder för att tidigt upptäcka och bemöta utsatta barn och barn som far illa. har t.ex. redovisat två rapporter som tar upp centrala frågor i arbete med utsatta barn. Den ena belyser bl.a. det förebyggande arbetet inom och den andra tar upp frågor om kunskapsutveckling och kunskapsuppbyggnad när det gäller socialt arbete med barn och unga i utsatta situationer. Utskottet har tidigare påtalat vikten av att insatser som görs för utsatta barn samordnas i så hög grad som möjligt. Utskottet ser därför särskilt positivt på förslag till åtgärder för ökad myndighetssamverkan. Vidare har Sociala barn- och ungdomsvårdskommittén lämnat ett förslag till en nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Det fortsatta arbetet med förslaget bör inte föregripas. Motionerna 2004/05:So391 (v) yrkande 2, 2004/05:So498 (fp, kd, v, c), 2004/05:So576 (fp) och Ju533 (fp) yrkande 1, So499 (v) yrkande 6 och So556 (fp) yrkande 4, 11 och 12 avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodosedda med det anförda. Det ovan anförda har naturligtvis stor betydelse även för arbetet med att förebygga och upptäcka problem för barn som är utsatta eller far illa till följd av föräldrarnas missbruk, kriminalitet eller psykiska sjukdom. Det är viktigt att personalen inom missbrukarvården, vuxenpsykiatrin och kriminalvården uppmärksammar om den vuxne har barn och om barnet behöver eget stöd i situationen. Det är därför glädjande att situationen för barn till kriminella uppmärksammats alltmer . I detta sammanhang vill utskottet även erinra om att anmälningsskyldighet enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) numera omfattar även kriminalvården och dess personal.