bet · GS01NU11 · 2005-04-05 00:00:00 — Detkan gälla skyddsnivåer, konsumentskydd,informationsskyldighet och så vidare. Vi vill ocksåfrämja yrkesetiska regler.Ett brett direktiv är mer av en ram för enmodernisering av en hel sektor, av en politik. Detinnebär att det blir relationer till andrapolitikområden och friktioner. Där har diskussionengällt särskilt två områden, nämligen utstationeringav arbetstagare och sjukvård.Eftersom tiden är så kort vill jag bara nämnaföljande. Jag nämnde tidigareutstationeringsdirektivet där de delar som täcks avdet direktivet undantas frånursprungslandsprincipen. Det gäller minimilöner,arbetstid, semestrar och så vidare - ochnaturligtvis allt som överenskommits ikollektivavtal. Kontrollfunktionen av detta skagöras i stationeringslandet, men på det området,liksom på andra områden, gäller att samarbetetmellan myndigheter och institutioner ska varaömsesidigt. Är det problem ska hemlandet,stationeringslandet, kunna kontakta det land därföretaget är etablerat och få information ochuppgifter därifrån.På sjukvårdsområdet behandlar direktivet principenom ett system för förhandstillstånd rörandeersättning av sjukvård i ett annat medlemsland.Kraven preciseras i direktivet med utgångspunkt iEG-domstolens utslag. Men när det gäller hälsagenerellt är det upp till varje medlemsstat attbestämma hur det ska organiseras. Det tas över huvudtaget inte upp i direktivet.Det finns ytterligare några områden där direktivetstöts och blöts och har en viss friktion mot andrapolitikområden.Vad händer nu? Det pågår i ministerrådet under detholländska ordförandeskapet ett arbete medförtydligandet av texter. Förhandlingarna börjarinom kort. Vi vet inte riktigt när beslutet kommer,men troligen . I finnsen rapportör tillsatt. Det var en första diskussionhäromdagen. Rapportören ska komma ut med ettdokument . En rapport ska godkännas undervåren i . Sedan finns en tidtabellför införlivandet av reglerna i medlemsländerna medslutdatum . Det finns vissa hållpunkter, inteminst vad gäller rapporteringen från allamedlemsländer om de direktiv som är i gråzonen,antingen förbjudna eller som i vissa fall kantillåtas.Håkan , : Fru ordförande,ärade riksdagsledamöter, mina damer och herrar!Sedan har jag förstått att jag ska lägga till käraTV-tittare också, men jag vet inte var de finns.Jag vill tacka för inbjudan. Även om jag själv förnågra dagar sedan fick den blandade glädjen av attta del av sjukvårdstjänster är det kul att jag,trots snövädret, kunde ta mig hit.Denna hearing har fått en bra tajmning eftersomdet är den första politiskadiskussionen i den relevantaministerrådskonstellationen i . Jag ska ocksånämna, så att alla har det klart för sig, attKommerskollegium är en statlig myndighet med uppgiftatt värna om utrikeshandel och handelspolitik,inklusive inre marknad.Jag vill upprepa en sak som nämnde,nämligen att i ett typiskt OECD-land står tjänsterför uppemot tre fjärdedelar av BNP. Mellan ländernaär handeln med tjänster bara ungefär en fjärdedel avden totala handeln. Skillnaden mellan en fjärdedeloch tre fjärdedelar visar på en stor potential.Någonting händer. Handeln med tjänster är stor inomländerna och den är liten mellan länderna. Det finnsalltså någonting som hindrar att tjänsterna kankomma över gränsen.Till viss del kan man säga att en del typer avtjänster är lokala. Man klipper inte håret över engräns. Det gör man där frisören finns och där håretfinns.Andelen tjänster inom BNP ökar dessutom helatiden. Siffran , eller i runda slängar trefjärdedelar, blir större och större. Tjänstedelenökar i relativa termer gentemotvaruhandeln inom våra länder. Däremot är det inte såatt tjänstehandeln ökar i absoluta termer hela tiden- det beror ju på om det är tillväxt eller inte iekonomin.Vi på gjorde en utredning förraåret där vi tittade på vad det finns för potential ihandelsvolym. Om man har en helt perfekt fri handelmed tjänster inom EU - alltså drömmen i fördraget omatt tjänstehandeln över gränserna ska vara helt fri- skulle det enligt vår bedömning frigöra enhandelsvolym på i storleksordningen 100 miljardereuro. Att handeln sedan i sin tur leder tilltillväxt, det vet vi.En provokativ fråga är om är öppet ochmoget för tjänstehandel. Jag kan nämna någraindikationer från egen fatabur och några som jaghelt fräckt har stulit från en brittisk forskare somvar här i våras.Sverige har - och det vet vi genom vårautredningar - generellt få regleringar. Hans Alldénnämnde att om man vill börja att bedrivatjänstehandel i vissa länder måste man först göra engigantisk marknadsundersökning som kostar miljontalskronor, och det gör man inte om man får i uppdragatt till exempel lägga asfalt iTyskland. Det blir ingen lönsamhet i det.Sverige har relativt få regleringar av denkaraktären med skyddade yrken vid marknadstillträde.Andra europeiska länder har mer. Vi har alltsåmindre att ändra på om direktivet med den svartalistan och gråa listan skulle bli verklighet.Den här ekonomen som jag pratar om heter DavidKernohan. Han arbetar vid i . När han tog del avtjänstedirektivets innehåll och hur ekonomiser ut jämfört med övriga sade han: Sverigeär den ekonomi i hela som är mest mogen förövergången till tjänstesamhället. Han tittade pånågonting som heter ,. Där ligger bäst i . av vårBNP består av , alltsåtjänstehandel som bygger på ett stort mått avinbyggd utbildnings- och kvalitetsnivå.När det gäller handel som andel av BNP liggerSverige i Europatopp. Vi brukar tala om det som ettmantra. Vi är ett litet utrikeshandelsberoende land.Jag utgår ifrån att den frasen ofta nämns inäringsutskottet. Det är en sanning. Vi får integlömma bort att det inte bara är ett mantra, det ärså. Vi ligger i Europatopp. Som jämförelse kan jagnämna att har och har20 % som andel handel av BNP.Men har tittat vidare på hur detfungerar om vi kopplar ihop detta att vi är bäst iEuropa på handel och tjänster. Vi ligger fortfarandebara någonstans på mitten och "trökar" när detgäller: Kan vi göra handel av Knowledge IntensiveServices?Sedan finns det en poäng som vi inte får glömmabort. Det finns snart ingen ren varuhandel kvarlängre. Det finns väldigt få rena varuföretag.Gränsen suddas ut mellan vad som är varor ochtjänster. Jag brukar ange två exempel när jag pratarom det här.Det första exemplet är . Det är ettskogsföretag som håller på med skog ochpappersmassa. Inom svenskt näringsliv tillhör StoraEnso skogsindustrierna som en avmedlemsorganisationerna, det vet alla. Det är ettvaruföretag, eller hur? Men förutom trä ochpappersmassa ägnar man sig åt otroligt mycketlogistik och transporter. Deras kunder nöjer signumera inte med att bara köpa trä och skog på rot,utan de vill ha leverans till en fabrik någonstans iHolland. Det kräver att också ärett transport- och logistikföretag av väldigt storvolym.Jag hörde i går av en person som hade besökt ABBRobotics i att av förädlingsvärdet ide produkter som man tillverkar där finns inomtjänstesektorn: utveckling, design, försäljning,marknadsföring och logistik.Det andra exemplet är min andra käpphäst. Om StoraEnso i , där min farfar jobbade en gång,skulle vilja köpa en ny pappersmaskin köper man deni till exempel . Då köper man också med ettinstallations- och serviceavtal och så följer detmed fyra tyska ingenjörer som ska installeramaskinen. Det kräver att varuhandeln fungerar, atttjänstehandeln fungerar - installations- ochserviceavtal ska ju ingås - att personrörlighetenfungerar för de fyra ingenjörerna som ska skötainstallationen och att fri rörlighet för kapitalfungerar när detta ska betalas och finansieras. Allafyra friheter i EG:s grundläggande fördrag, iRomfördraget, måste fungera för att en enda affärska bli av.Det här är en allt vanligare utveckling. Det finnssnart inga rena varuföretag längre, utan de är ocksåtjänsteföretag, och det finns inte heller några renavaruaffärer eftersom de också är tjänsteaffärer.Hans Alldén nämnde att tjänster får endominoeffekt, som vi brukar kalla det i vårautredningar, på all annan handel. Särskiltfinansiella tjänster är viktigt i det sammanhanget,men även andra typer av kringtjänster,servicetjänster.Min slutsats är att om tjänstehandeln stannar,stannar i stort sett all handel. Så ser det ut i ettmodernt samhälle.Om man bortser från direktivet och ser på det somstår i fördraget och som vi röstade ja till redan1994 kan man i artikel 43 i EG-fördraget läsa attdet är förbjudet för medlemsstaterna att hainskränkningar för medborgare i en medlemsstat attfritt etablera sig på en annan medlemsstatsterritorium, och man har rätt att upprätta kontor,filialer och dotterbolag. Det är också förbjudet attinskränka friheten att tillhandahålla tjänster inomgemenskapen.Detta är de två delarna, etableringsfriheten ochtjänstetillhandahållandet, till exempel möjlighetenatt passera över en gräns och lägga asfalt iTyskland under två veckor.Denna gräns är inte oinskränkt - varockså inne på det. Det är viktigt att slå fast. Vitalar ibland om marknaden och människan, vad kommerförst? Det finns ett skyddsintresse. Den inremarknaden är inte absolut. Den har sinabegränsningar. Det finns flera begränsningarinskrivna i fördraget om vilka typer av intressensom går före den inre marknaden. Det finns också iEG-domstolens praxis, framför allt genom det såkallade Gebhardmålet.Om man som medlemsland vill ha skyddshänsyn sombryter förbi den inre marknaden och gör att man harrätt att stoppa den fria rörligheten ska det varalegitimt. Det ska vara icke diskriminerande. Det fåralltså inte vara designat så att det gynnar barasvenska företag, men stoppar utländska företag. Detska också vara proportionerligt. Man får så att sägainte skjuta mygg med kanoner. Det ska vara designatså att det inte ger onödigt stor skada påtjänstehandeln.Men inom dessa begränsningar finns alltså en mängdtyper av skyddsintressen uppräknade, både irättspraxis och i fördraget, som är legitima. Detgäller till exempel miljö, folkhälsa och allmänsäkerhet. Det finns också utvecklat i andra fall änGebhardfallet, men jag går inte in på det nu.Som Hans beskrev det hade kommissionen fleraalternativ när man skulle reglera tjänstehandeln.Ett alternativ hade varit att använda det som manhade gjort , artikel 226 omöverträdelseförfarande.När man kommer på att ett medlemsland har en regeleller en lagstiftning som står i strid med degrundläggande reglerna i fördraget om fri rörlighet,och som inte kan motiveras med något skyddsintresse,då kan kommissionen skriva arga brev, som man gör dåoch då, till medlemsstaten och dramedlemsstaten inför domstolen.Problemet har varit att när man väl drar enmedlemsstat inför domstol har det tagit ,och man får en dom som riktar sig mot ett specifiktfall i det medlemslandet. Då svarar deövriga medlemsländerna: Ja, det var ju intressantatt just fick det fallet emot sig, men vårlagstiftning ser lite annorlunda ut, så vi behöverinte bry oss om den här domen. Domen får alltså integenomslag.Med dagens situation med fall för fall ochdomstolsprocess för domstolsprocess, vilket tarflera år, får relativt skötsamma länder - och diträknar vi med en viss rätt - lida av detta.De andra länderna har flera konstiga krav som inteborde få finnas, vilket gör att våra företag intekan exportera dit medan vi är öppna och sårbara förderas tjänsteexport. I direktivet står det svart påvitt, och det gäller för alla på en gång. Det är fördel.Hans gick igenom vad direktivet innehåller. Vibrukar kalla reglerna för etableringsfriheten försvarta listan och gråa listan. Där står vad som ärabsolut förbjudet och som inte får förekomma, typatt man kräver marknadsundersökning för att ettföretag ska få tillträde till ett nytt land. Gråalistan innehåller saker som skulle kunna motiverasom de är legitima.Sedan har vi också ursprungslandsprincipen. Jaghåller med om att den är komplicerad. Den fåreffekter och den är genomgripande. Alternativet voreatt kräva av företagarna att de varje gång de ska gåöver en gräns lär sig ett helt nytt regelsystem ochfår börja från början och betala avgifter, skatter,arbetsgivaravgifter och liknande. Det är intemeningen att det ska vara så.Vi vill undvika dubbel-compliance, alltså att mantvå gånger måste uppfylla samma typ av krav. Däremotvill vi att svensk arbetsrätt ska gälla i Sverigeoch den typen av svenska regleringar på vissaområden. Det gäller att designa det bra. Jag trorinte att det behöver finnas en motsättning här. Detär fråga om att hitta rätt språk i direktivet föratt man ska uppnå en grundläggande trygghet förföretagen så att de känner att de bara behöver görasin hemläxa en gång. På vissa områden, typarbetsrätt, ska man kunna komma till ett nytt landoch ändå vara tvungen att ta seden dit man kommer.Det finns redan ett embryo tillursprungslandsprincipen både i rättspraxis och i ettpar direktiv på det finansiella tjänsteområdet. Detvi tror är viktigast är det administrativasamarbetet. Tanken är att man via kontaktpunkter skakunna ha en hjälp och ett stöd för företagen att fåden information som de behöver för att gå in på nyamarknader och en möjlighet för myndigheterna attutöva tillsyn över hur tjänsterna utförs.Det finns inget inbyggt tvång i tjänstedirektivetatt avreglera. Tjänstedirektivet talar inte om försvenska politiker vad de måste avreglera ellerkonkurrensutsätta. Däremot ger det ett tydligtbudskap om att ifall det blir konkurrens får deninte stanna vid gränsen. Sedan finns det, som sagt,flera undantag.Jag hoppar över förhandlingsläget. Det kommer viatt höra mer om senare i dag.Min bild är att detta kommer att ta tid, ett parår att förhandla plus att genomföradirektivet plus övergångslösningar ochgenomförandefrister. Min gissning är att det tar6-10 år. Jag vet att Hans värjer sig mot det ochtror att det kan gå fortare.Det viktigaste är i alla fall att alternativen tarännu . Det skulle ta omman skulle lita till kommissionens möjlighet att draland för land inför domstol i varje enskilt fall.Det finns vinnare och förlorare. Min bild är attdet finns avgjort fler vinnare.Jag har ibland funderat över vilka företag ochbranscher som tjänar mest på det här. Några harnämnts redan, och det kommer kanske fram flerexempel . I viss mån är detta en fråga omatt hitta morgondagens Kamprad. Om vår välfärdsäkrades av skogs-, kol- och basindustrin och vårabarns välfärd säkras av dagens basindustri och ocksåav och gäller det att hitta något somsäkrar våra barnbarns välfärd. Där kommer det attbli någonting som finns inom det renodladetjänstesamhället.Framtidens Kamprad, var finns hon? Hur kan vihjälpa henne att förverkliga sin affärsidé? Honfinns inte , så vi kan inte fråga henne hur honvill göra det. De företag som man frågar har i vissmån - om jag ska vara lite fräck mot svensktnäringsliv - byggt in sig i en situation som man ärrätt så bekväm med. Man har vant sig vid konstigaregler i olika länder. Som en pusselbit har mananpassat sig efter en annan pusselbit.Om man frågar vissa företag och vissa branscherfinns det ibland en tendens att säga att det ärganska bra som det är, fast man vet att det finns potential kvar. Alldeles strax kommer vi atthöra från om hur man från det hålletser på konsumentpolitiken. Jag noterade att Sverigeskonsumentråd - den stora NGO:n i på det härområdet - gick ut med ett väldigt positivtpressmeddelande då man sade:Förutom den oro som man kan känna för hurkonsumentskyddet ska regleras finns det mycket attvinna för konsumenterna med ett ökat utbud avtjänster, ökad mångfald, ökad konkurrens och därmedkanske lägre priser.Detta med ökad konkurrens är både ett hot och enmöjlighet. Men för min del har jag ändå känt attKommerskollegium har det statliga uppdraget att letaefter möjligheterna.Marianne Åbyhammar, : Konsumenternasintresse i det här direktivet är ju inte likareservationslöst som den bild som justgav uttryck för. Självfallet kan ett ökat utbud avtjänster och ökad etableringsfrihet över gränsernavara mycket positivt för konsumenterna, men det somjag är upptagen av är balansen mellan olikaintressen.Därför går jag direkt in på det som är denradikala förändringen med tjänstedirektivet,ursprungslandsprincipen, och vad den kan tänkas fåför effekter och vilka svårigheter som den innebär,eftersom den griper in i ett väldigt komplextsystem.Vad innebär då ursprungslandsprincipen? Jo,mottagarstaten är förhindrad att tillämpa sinlagstiftning med mindre än att det är föreskrivet idirektivet. Mottagarstaten förutsätts accepteraursprungslandets skyddsnivå på de olika områden somdet kan gälla. Det här fungerar i praktiken som enlagvalsregel. Lagen i det land där näringsidkaren äretablerad gäller, men det finns också möjlighet attingripa i etableringslandet och inte i effektlandet,eller mottagarlandet.Det här direktivet omfattar också regler förkonsumentskydd. När en tillfällig verksamhet bedrivsgentemot en konsument gäller ursprungslandets reglerför verksamheten med ett undantag - jag tror att detfinns 21 olika undantag till ursprungslandsprincipensom är väldigt specifika. Ett av dessa undantag somgörs är för det som är rent avtalsrättsliga reglermellan parterna utom när dessa regler är fulltharmoniserade. Vad innebär det egentligen? Vad ärdet för slags regler som är undantagna?Min tolkning är att det är de rent civilrättsligareglerna som gäller för avtalet, inte deoffentligrättsliga reglerna som kan handla omsäkerhetsregler och marknadsrättsliga regler, såsommarknadsföringsregler.Vad är det då för typ av avtal eller tjänster somkan vara aktuella för konsumenterna? Telefoni är ochkommer att vara väldigt vanligt över gränserna.Turisttjänster, resor, transporter,upplevelsetjänster, sport, utbildning ochvårdtjänster är stora områden som kan bli aktuellahär.När kan då mottagarlandet ingripa om tjänsternainte lever upp till de krav som finns iursprungslandet? Jo, då finns det vissa undantag idirektivet, i artikel 19, som är en skyddsregel förnär mottagarlandet kan ingripa. Denna skyddsregel ärnågot mera inskränkt än den som vanligen gäller inomEG-rätten. Enligt artikel 30 kan man ingripa för attskydda allmänna intressen såsom till exempelfolkhälsa och konsumentskydd.Enligt det här direktivet går det bara att göraingripanden i mottagarlandet när det gäller treolika kategorier. Mottagarlandet kan ingripa motsäkerheten hos tjänsten, och i det innefattasfolkhälsoaspekter.För att man ska kunna göra ett ingripande ställerdirektivet upp en mycket komplicerad ochtidskrävande procedur. När det är fråga omallvarliga hot mot tjänstesäkerheten måstetillsynsmyndigheten i mottagarlandet följa en mycketkomplicerad procedur. Först ska man låtaetableringslandets myndighet redovisa vilka reglersom gäller i det landet. Kommissionen ska kopplasin, och ett visst antal dagar måste ha förlöpt innantillsynsmyndigheten har möjlighet attagera.Det ställs informationskrav i direktivet tillskydd för konsumenter. De innebär att näringsidkarenpå eget initiativ måste lämna viss obligatoriskinformation. Men viss information ska lämnas bara påkonsumentens begäran. Detta kan leda till attkonsumenter som inte frågar efter viss typ avinformation inte får till exempel information somhar med säkerhet och hälsa att göra.Frågan är om konsumentskyddet i det här direktivetär rimligt balanserat mot den fria rörligheten ochetableringsrätten och om tjänster över gränserna kanvinna konsumenternas förtroende med den föreslagnaskyddsnivån.För att göra detta direktiv mera konsumentvänligtoch öka konsumenternas förtroende för tillfälligatjänster över gränserna bör man ställa vissa krav.Jag redovisar de synpunkter som kom fram vid ettnordiskt samrådsmöte under det nordiskaministerrådet. Vid det mötet diskuterade vidirektivet med konsumentmyndigheter,konsumentorganisationer och representanter frånregeringskanslierna i de nordiska länderna.Till att börja med måste man klargöra vad som ärundantaget och vad som omfattas av det specifikaavtalet. Är det någonting som ligger före avtaleteller är det bara det som är rent civilrättsligt?Hur förhåller det sig till de internationelltprivaträttsliga reglerna som handlar om lagval ochvilket land som man ska föra processer i?Man måste också klargöra det samordnade områdetför ursprungslandsprincipen. Det här är väldigtkomplicerat. Vilka regler i etableringslandet ska iså fall tillämpas? Eftersom alla medlemsländer nuhar en oerhört komplicerad struktur av egna regler,implementerade regler och mer eller mindreharmoniserade regler behövs ett klarläggande här.Man måste också utöka möjligheterna att tillvaratakonsumentskyddet i mottagarlandet. Den skyddsklausulsom nu bara omfattar säkerhet hos tjänster börutvidgas till att omfatta helakonsumentskyddsområdet som den gör i artikel 30 ifördraget. Procedurkraven bör ses över och förenklasså att det blir möjligt att ingripa vid tillämpningav skyddsklausulen. Informationskraven bör också sesöver så att de överensstämmer med vad som är rimligtfrån konsumentsynpunkt.Vad är då utvecklingsalternativen medtjänstedirektivet? Är det fråga om en race to thebottom av den lägsta skyddsnivån inom EU? Direktivetkan ju sätta press på medlemsstaterna att sänka sinnivå för att näringsidkarna i det egna landet inteska få en sämre konkurrenssituation i förhållandetill dem som är tillfälligt agerande på marknaden.Eller leder direktivet till en successivharmonisering genom att behov av standardisering ochfull harmonisering uppstår och till att gemensammaregler med gott konsumentskydd utvecklas?Nyamko Sabuni (fp): I både kommissionens ochKommerskollegiets anföranden framkom det att det härdirektivet egentligen bara har till uppgift attförtydliga det som redan existerar.Min fråga är: Vad är det som är nytt i direktivet?Och i så fall: Vilka för- och nackdelar för det medsig? Och generellt sett när det gäller direktivet:Vilken är den största faran för ?Maria (): Jag blev lite nyfiken när HåkanJonsson talade om ursprungslandsprincipen. Han sadedå bland annat att det inte behöver finnas enmotsättning. Det tycker jag lät positivt ochförhoppningsfullt. Jag tror att detta erbjuderstörre möjligheter än hot. Kan vi undanröja såmycket av det som möjligt på vägen och bli så enigasom möjligt kan det kanske bli en lite snabbare vägän vad det annars skulle bli.Jag vill fråga: Hur ser den vägen ut? Vad kanunderlätta så att det inte ska bli så mycketmotsättningar när vi hanterar frågan under vägen?Sedan inbjuder till en fråga omadministrativt samarbete. Där skulle jag gärna viljaha en liten fördjupning.Hans Alldén, kommissionen: Den första frågan löd:Vad är nytt? Jag ska försöka att ta det i punktform:- För det första är det här en bred ansats i ställetför att som tidigare ha enbart sektoriellharmonisering.- För det andra innehåller det en mängd förslag tillförenkling för leverantörerna.- För det tredje innefattar det konkreta förslag föratt ta bort hinder för gränsöverskridande handel iprincip baserade på tidigare rättsutslag, men på ettsamlat sätt. Det ger då en ram för att undvika enfortsatt lagstiftning som i stort sett styrs enbartav utslag i . Det ökar rättssäkerhetenoch förutsägbarheten.- För det fjärde är det en samarbets- ochkoncentrationsmekanism som föreslås där det finnstydliga skyldigheter för myndigheter i alla deinvolverade länderna att lämna information och attsamarbeta. Det finns också uppmaningar mera påfrivillighetens grund om att sprida ett bättrebeteende.Det finns en rapportering av de gråzonshinder där deolika medlemsländerna ska diskutera sinsemellan vadsom faktiskt är lämpligt.Det finns också ett antal skyldigheter att utbytainformation mellan både konsumentorganisationer ochmyndigheter. blir det en katalogav rättigheter för konsumenter på den inremarknaden.Det här är några punkter av det som samlas på ettställe i ramdirektivet.Håkan , : Först vill jag taupp två av frågor: Vad är nytt, ochvilka är för- och nackdelarna? Jag vill lägga fokuspå det som är nytt och på två saker. Den ena är detadministrativa samarbetet och den andra ärursprungslandsprincipen, eftersom den nu blirallomfattande och väldigt långtgående.