bet · GT01AU1 · 2005-12-05 00:00:00 — Utskottet vill med anledning av detta erinra om att den officiella svenska statistiken () bygger på i huvudsak internationellt vedertagna kriterier, resolutioner och vägledningar som utvecklats av bl.a. Internationella arbetsorganisationen (), och statistikmyndighet, . Den vedertagna och konventionella definitionen av arbetslöshet ger också viktig information vid utformningen av den ekonomiska politiken. Som finansutskottet påpekat (bet. 2005/06:FiU1) är den internationella samsynen kring kriterierna stark. Samordningen gör det möjligt att jämföra utvecklingen i olika länder. Enligt finansutskottets mening är det mycket allvarligt att företrädare för de borgerliga partierna vid sidan av den officiella statistiken skapar egna diffusa mått över vad de kallar den "verkliga" arbetslösheten. delar denna uppfattning. Regeringen betonar i propositionen att kampen mot arbetslöshet ytterst handlar om att värna demokrati, rättvisa och ett väl utbyggt välfärdssamhälle. Utskottet delar denna bedömning. Allas möjlighet till egen försörjning och ett arbetsutbud som möjliggör ett väl utbyggt välfärdssystem är därför centralt i politiken. Alla som vill och kan arbeta ska också kunna få ett arbete. har det övergripande målet för arbetsmarknadspolitiken varit att den ska bidra till en väl fungerande arbetsmarknad. Utskottet noterar med tillfredsställelse att regeringens sysselsättningsmål, dvs. att den reguljära sysselsättningen bland personer i åldern ska uppgå till , ligger fast. Utskottet välkomnar de åtgärder och den kraftsamling som äger rum för att i ett första steg på väg mot full sysselsättning pressa tillbaka den öppna arbetslösheten till . Ett högt prioriterat mål som bör nämnas i detta sammanhang är att frånvaron från arbetslivet på grund av sjukskrivning ska halveras i förhållande till 2002 och att antalet nya fall av beviljad sjuk- och aktivitetsersättning ska minska. med högt antal sjukpenningdagar vände trenden . Antalet sjukpenningdagar har minskat men regionala skillnader kvarstår. Utskottet instämmer i att regeringens strävan när det gäller arbetsmarknaden ligger väl i linje med . I detta sammanhang kan nämnas att redan har uppnått EU:s mål som innebär en sysselsättningsgrad på . Det är viktigt att det förs en kontinuerlig diskussion om arbetsmarknadspolitikens mål. De mål som används måste vara tydliga och ändamålsenliga. Som utskottet framhöll i förra årets budgetbetänkande (2004/05:AU1) innebär det faktum att utskottet en gång anslutit sig till ett visst politiskt mål inte att detta ska kvarstå oförändrat. Tvärtom är det önskvärt att politiska mål fortlöpande omprövas och vid behov förtydligas. I det nyssnämnda betänkandet lämnades en ingående redogörelse för den komplicerade målstrukturen inom arbetsmarknadspolitiken och dess verksamhetsområden. Målen för de tre verksamhetsområden som regeringen beslutat om är oförändrade i förhållande till förra årets budgetproposition. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom motionerna A369 yrkande 9 (fp) och A271 (v). I motionerna A246 yrkande 1 (c) och A420 yrkande 2 (kd) framhålls behovet av att öka antalet arbetade timmar. För att kunna tillhandahålla ett välfärdssystem som tillgodoser medborgarnas behov är det centralt med ett stort arbetsutbud, dvs. ett högt arbetskraftsdeltagande och ett stort antal arbetade timmar. Utvecklingen av BNP beror i stor utsträckning på utvecklingen av antalet arbetade timmar. I några motioner framhålls alltså vikten av en ökning i detta avseende. Det råder en bred enighet om att en ökad sysselsättning och fler arbetade timmar har stor betydelse för tillväxten. Utskottet har tidigare betonat vikten av ett ökat antal arbetade timmar. Det arbete som pågår för att minska ohälsan och att förbättra integrationen är viktiga delar i strävan mot fler arbetade timmar. Regeringen har tillsatt en särskild arbetsgrupp med uppgift att analysera och föreslå hur det totala arbetskraftsutbudet ska kunna ökas. Arbetsgruppen ska rekommendera åtgärder före utgången av 2005. Utskottet har tidigare framhållit att det bör ankomma på regeringen att närmare finna former för hur antalet arbetade timmar ska kunna ökas. Ett sådant arbete pågår . Enligt utskottets mening är det emellertid viktigt att alla kan arbeta i den omfattning som de önskar. En ökning av arbetade timmar som till övervägande del är resultatet av ett ökat övertidsuttag är inte nödvändigtvis till samhällets bästa i ett långsiktigt perspektiv. Viktigare är att den totala sysselsättningen ökar, dvs. att fler personer kan komma i arbete. I några motioner betonas vikten av att uppmärksamma regionala skillnader när det gäller sysselsättningsmålen. föreslår i motion A253 ett sysselsättningsmål som innefattar en ambition att minska regionala obalanser. Utskottet delar uppfattning att det är viktigt att minska de regionala obalanserna. Ambitionsnivån när det gäller denna fråga är stor. Regionala skillnader på arbetsmarknaden förklaras dock av komplexa förhållanden och förändring kan bara ske långsamt. Utskottet har i andra sammanhang betonat att det är en stor utmaning att skapa förutsättningar för att alla delar av landet och hela den potentiella arbetskraften ska få del av utvecklingen framöver. Utskottet har tidigare tagit ställning till ett förslag från om ett nytt mål för arbetsmarknadspolitiken av innebörden att av alla personer i arbetsför ålder i varje kommun respektive större bostadsområde ska ha ett arbete - motionerna Sf383 yrkande 10 (fp) och A369 yrkande 1 (fp). Utskottet anser att det är viktigt att de skillnader som finns mellan olika områden när det gäller arbetslöshet och sysselsättning utjämnas, vilket även betonas i motionerna A355 (s) och A415 yrkandena 1 och 2 (s). I detta sammanhang vill utskottet något beröra det arbete för en nationell storstadspolitik som bedrivs och som syftar till att skapa möjligheter och att undanröja hinder för de människor som bor i de utsatta stadsdelarna i storstäderna. Storstadsarbetet kräver ett väl utvecklat och nära samarbete mellan statens och kommunens olika delar. Det bygger på ett underifrånperspektiv, de boende själva och deras engagemang är förutsättningar för arbetet. Två övergripande mål är fastställda för politiken. Det första är att ge storstadsregionerna goda förutsättningar för långsiktigt hållbar tillväxt. Därigenom kan nya arbetstillfällen skapas såväl inom storstadsregionerna som i övriga delar av landet. Det andra är att bryta den sociala, etniska och diskriminerande segregationen i storstadsregionerna och att verka för jämlika och jämställda levnadsvillkor för storstädernas invånare. En stor del av outnyttjade arbetskraftspotential finns i de utsatta stadsdelar som omfattas av lokala utvecklingsavtal. Avtalen syftar till att samordna arbetet med att ge en bättre service till de enskilda individer som behöver samhällets hjälp, exempelvis med rehabilitering för att komma tillbaka till arbetslivet. En samordning pågår också på myndighetsnivå och exempelvis kan nämnas att AMS och numera har organisatoriska enheter för effektiv samverkan mellan myndigheterna. Samverkansprojekt bedrivs på en rad områden och i olika form. I regeringens skrivelse 2005/06:23 (handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning) nämns att samråd mellan lokala skolmyndigheter och arbetsmarknadens parter om yrkesinriktade gymnasieutbildningar kommer att bli obligatoriskt. Arbetsmarknadens parter bör medverka i planering och utformning av den yrkesinriktade utbildningen och på så sätt bidra till dess relevans och kvalitet. Sammanfattningsvis menar utskottet att de övergripande mål som finns för arbetsmarknadspolitiken är adekvata och välfungerande. Utskottet ser inte några betydande fördelar med de alternativ till övergripande mål för arbetsmarknadspolitiken som förs fram i motionerna som behandlats ovan. Det intensiva arbete som har inletts på väg mot slutmålet om full sysselsättning bör därför också fortsättningsvis styras av de mål som regeringen och tidigare beslutat om. Utskottet ställer sig inte bakom de nu berörda motionerna. Ekonomiska incitament för arbete I motion A363 yrkande 4 (c) understryks att det måste löna sig bättre att arbeta. Det bör upprepas att arbetslinjen är en överordnad princip i regeringens sysselsättnings- och tillväxtpolitik. De marginaleffekter som kan uppkomma för olika grupper vid övergång mellan olika typer av försörjningsstöd och arbete är återkommande föremål för debatt och utredning. Trösklarna i skattesystemet har minskat och det har blivit lättare för dem som vill ta steget ut på arbetsmarknaden eller arbeta mer. Låg- och medelinkomsttagaren får nu sänkt inkomstskatt genom att sista steget i kompensationen för egenavgifter tagits och grundavdraget höjts. Arbete är viktigt för den sociala delaktigheten. Många kvinnor och män som får försörjningsstöd av är utan arbete. Regeringen har tillsatt en utredning (dir. 2005:10) som ska föreslå åtgärder som underlättar en övergång från bidragsberoende till försörjning genom eget arbete. Utgångspunkterna är bl.a. att stärka arbets- och kompetenslinjen genom högre krav på aktivitet, att stärka de ekonomiska drivkrafterna för arbete och att förbättra ansvarsfördelningen och samverkan mellan stat och kommun. Utredningens betänkande ska vara klart senast . AMS har ansvaret för det faktiska genomförandet av en stor del av arbetsmarknadspolitiken och ska följa upp och utvärdera all arbetsmarknadspolitisk verksamhet. I praktiken förfogar AMS över en stor del av de medel som anslås för arbetsmarknadspolitiken. En bra redovisning av myndighetens verksamhet är nödvändig för att ska kunna följa och kontrollera arbetsmarknadspolitikens praktiska genomförande, vilket i sin tur ställer höga krav på adekvat återrapportering från myndigheten till regeringen. Utskottet har berört frågan om AMS avrapportering till regeringen och utskottets behov och intresse av att ta närmare del av sådan information. Senast i förra årets budgetbetänkande utgick utskottet från att också får ta del av relevanta delar av resultaten från den nya form av strategisk uppföljningsdialog eller avrapportering från AMS till regeringen som sker , exempelvis i form av en skrivelse. I budgetpropositionen lämnas vissa uppgifter om AMS avrapporteringar. Utskottet vill återigen framhålla vikten av att sådan information lämnas till . Pågående utvecklingsarbete inom AMS Arbetsförmedlingen har bedrivit ett omfattande utvecklingsarbete med utgångspunkt i det s.k. fempunktsprogrammet, som AMS dåvarande generaldirektör presenterade . AMS har i styrdokumentet () fastlagt de vägledande principerna för arbetsförmedlingens arbete: enhetlighet, rättssäkerhet och effektivitet. Det arbete som pågår med att utveckla tjänster, metoder och arbetsmarknadspolitiska program syftar till att förbättra matchningseffektiviteten på arbetsmarknaden och att förbättra tillgängligheten. AMS bedömer att tillgängligheten till arbetsförmedlingens service är ett viktigt utvecklingsområde för att förbättra effektiviteten i sökprocesserna. Utvecklingsarbetet inriktas därför mot att klargöra och tydligt beskriva arbetsförmedlingens service till arbetssökande och arbetsgivare. Förmedlingarnas service tillhandahålls genom tre servicevägar: AF Internet, AF kundtjänst (telefonservice) och lokala AF. Förmedlingen ska sträva efter att bättre anpassa insatserna till de behov som finns hos de arbetssökande. Utgångspunkten ska vara respekten för den enskildes egen förmåga att tillgodose sina behov i medvetande om att denna förmåga kan variera kraftigt mellan olika individer. I motion A212 yrkande 3 (m) anförs att arbetsmarknadspolitiken måste bli mer effektiv och i motionerna A363 yrkande 2 (c), A369 yrkande 14 i denna del (fp) och A420 yrkande 34 i denna del (kd) yrkas att AMV/AMS ska omorganiseras på olika sätt. Utskottet menar för sin del att en central myndighet som har det samlade ansvaret för bl.a. förmedlings- och programverksamheten behövs, inte minst för att tillgodose behovet av en enhetlig och rättssäker verksamhet som är tillgänglig för alla. All verksamhet behöver dock utvärderas med jämna mellanrum och ibland omvärderas. Inom AMS pågår ett fortlöpande utvecklingsarbete som utskottet beskrivit kortfattat ovan. Lokalt inflytande över arbetsmarknadspolitiken I motionerna A205 yrkande 2 (s), A293 (s), A363 yrkande 3 (c) och N383 yrkande 13 (fp) tas frågor upp om ett starkare lokalt inflytande över arbetsmarknadspolitiken. I denna fråga gör utskottet följande överväganden. Arbetsmarknadspolitiken ska utformas utifrån ett lokalt, regionalt och nationellt behov. Som nämnts tidigare är ett av de fyra utvecklingsområden som regeringen prioriterar för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten kommande år att bättre anpassa den nationella arbetsmarknadspolitiken till de regionala och lokala förutsättningarna. Verksamheten ska bedrivas i samverkan med andra aktörer på arbetsmarknaden som arbetsmarknadens parter, myndigheter, kommuner, enskilda företag och organisationer. Utskottet välkomnar en anpassning av verksamheten till de regionala och lokala förutsättningarna. Det lokala inflytandet över politiken bör stärkas. Utskottet vill framhålla att det inte är någon självklarhet att en mer decentraliserad organisation automatiskt leder till ökad effektivitet, större rättssäkerhet och bättre handläggning. För ett gott samverkansresultat krävs förmåga att samarbeta på ett konstruktivt sätt med externa intressenter som andra myndigheter och organisationer, kommuner, partsföreträdare m.fl. I ett mer lokalt förankrat arbete har arbetsmarknadsnämnderna en viktig roll. Nämnderna är lokala samverkansorgan som har till uppgift att medverka till att den arbetsmarknadspolitiska verksamheten utformas utifrån lokala förutsättningar och behov. I en arbetsmarknadsnämnd ska det finnas företrädare för länsarbetsnämnden, arbetsförmedlingen, den eller de kommuner som berörs, det lokala näringslivet och lokala arbetstagarorganisationer. får delegera vissa frågor till arbetsmarknadsnämnden. ska särskilt medverka till att målen för den nationella arbetsmarknadspolitiken uppnås, medverka till att finna former och skapa utrymme för aktivitetsgarantin, ansvara för kvaliteten i ungdomsinsatserna, skapa samsyn mellan olika aktörer för att främja att varje individs arbetsförmåga tas till vara så att det blir möjligt för den enskilde att försörja sig genom eget arbete och mobilisera det lokala arbetsmarknadsutbudet. AMS fastställde 2002 en strategi för samverkan på lokal nivå. Denna strategi har sedan varit vägledande för ett utvecklingsarbete inom området. Strategin har bl.a. inneburit att AMS genomför utbildningsdagar för alla ledamöter i arbetsmarknadsnämnderna. Under 2005-2006 kommer nya samverkansdagar att genomföras över hela landet. Syftet är att följa upp och ytterligare stimulera det utvecklingsarbete som bedrivs i arbetsmarknadsnämnderna. Ett särskilt program för samverkansfrågor har utformats, och inom AMS har en särskild stabsfunktion för samverkansfrågor inrättats. Som tidigare uttalats är det med tillfredsställelse som utskottet noterat att AMV har lagt ökad tonvikt vid att förstärka samverkan med arbetsmarknadsnämnder och andra aktörer. I motionerna N480 yrkande 19 i denna del (kd), A233 (kd), A363 yrkande 7 och 8 (c), A413 (mp) och A420 yrkande 3 (kd) förespråkas en ökad mångfald och konkurrens inom bl.a. förmedlings- och programverksamheten och att arbetsförmedlingen bör konkurrensutsättas. I motion A412 (mp) hänvisas särskilt till AMS sökandeundersökning. Vad motionärerna avser med en ökad mångfald utvecklas inte närmare i motionerna. Utskottet är för sin del av uppfattningen att det ska finnas en statlig arbetsförmedling med kontor över hela landet. Verksamheten ska kännetecknas av enhetlighet, rättssäkerhet och effektivitet och de arbetssökande ska garanteras ett likartat utbud av tjänster och service över hela landet. Neddragningar av AMV/AMS verksamhet och satsningar på privata förmedlingar av olika slag riskerar att försämra situationen för många arbetslösa, inte minst för de människor som bor i regioner där efterfrågan på arbetskraft är svag. Av förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten framgår för övrigt att den arbetsmarknadspolitiska verksamheten ska bedrivas i samverkan med andra aktörer som exempelvis arbetsmarknadens parter, myndigheter, kommuner, enskilda företag och organisationer. Ett samarbete mellan arbetsförmedlingen och bemanningsbranschen och med andra intressenter bedrivs redan på olika håll i landet. Exempelvis ska den satsning på arbetslösa akademiker som ingår i regeringens sysselsättningspaket administreras i ett samarbete mellan arbetsförmedlingen och bemanningsföretag eller liknande. Den mångfald av aktörer som finns på området utnyttjas alltså redan. Utskottet kan därför inte ställa sig bakom de nu berörda motionerna. Arbetslöshet bryter ned människor. Strukturomvandlingen på arbetsmarknaden fortsätter och fler människor kan därför komma att behöva gå från ett arbete till ett annat. Den omställning som det innebär måste bli lättare och inte svårare. Som regeringen framhåller i propositionen krävs en effektiv matchning och en yrkesmässig och geografisk rörlighet för att möjliggöra en stigande sysselsättning och låg arbetslöshet i kombination med en låg inflation. I motionerna A309 yrkande 4 (c), A363 yrkande 1 (c), A369 yrkandena 10 och 13 (fp), N308 yrkande 6 (kd, m, c, fp) och N433 yrkande 1 (kd, c, fp, m) anförs att matchningen måste förbättras, att arbetsmarknadspolitiken måste ha som huvudinriktning att matcha arbetssökande med lediga jobb och att arbetsförmedlingen bör fokusera på sin förmedlingsuppgift. I motion A354 (s), A394 (s) och A398 (s) betonas att de arbetssökande behöver tidig hjälp och individuellt utformade insatser och i motionerna Sk298 yrkande 8 (m), A213 yrkandena 1, 2 och 4-7 (m) och Sf234 yrkandena 1-3 (m) behandlas vikten av en välfungerande arbetsmarknad i län. I motionen Sf233 (m) betonas behovet av att underlätta för främst småföretag att anställa. I likhet med regeringen anser utskottet att grunden i arbetsmarknadspolitiken är platsförmedlingen. Förmedlingsverksamheten ska bidra till att arbetslöshetstiden för de arbetssökande och vakanstiden för de icke tillsatta platserna förkortas. Förmedlingen har alltså i uppgift att bidra till att arbetssökande snabbt sammanförs med vakanta platser. Precis som motionärerna är utskottet av uppfattningen att detta är en central och viktig uppgift för arbetsförmedlingen. kommer AMS att rekrytera 500 nya arbetsförmedlare, vilket kommer att stärka matchningsarbetet. Utskottet välkomnar detta. Ansträngningarna för att förbättra verksamheten måste dock ökas ytterligare. I förra årets budgetbetänkande (2004/05:AU1) noterade utskottet att AMS på uppdrag av regeringen förberedde ett sjätte verksamhetsmål som skulle syfta till att mäta målet om att korta arbetslöshetstiderna för kvinnor och män. Målet som sådant skulle ha tagits fram omgående och ett operativt mål skulle ha genomförts . Utskottet ser klara fördelar med ett sådant mål, men AMS har ännu inte lagt fram något. Regeringen har i budgetpropositionen uttalat att den utgår från att AMS inför ett sådant mål . En viktig del i matchningen är att erbjuda de arbetslösa individuellt anpassade lösningar, dvs. rätt åtgärder för den enskilde individen. () kommer att få i uppgift att i samarbete med AMS utveckla metoder för att underlätta för arbetsförmedlingen att erbjuda de arbetslösa rätt åtgärder . Målet med detta är att på ett tidigt stadium identifiera de arbetslösa som löper hög risk för långtidsarbetslöshet. AMS bedömer att tillgängligheten har stor betydelse för matchningen. Arbetssökandenas rättigheter och skyldigheter Med anledning av vad som framförs i motion A390 (s) om att dåliga språkkunskaper inte ska utgöra ett hinder mot att skrivas in vid förmedlingen vill utskottet erinra om att alla som har rätt att arbeta i också har rätt att skrivas in vid och få service av den offentliga arbetsförmedlingen (1 § AMSFS 2005:4). Några särskilda krav på språkkunskaper för inskrivning finns inte. Skulle det förhålla sig som det beskrivs i motionen att arbetssökande nekas inskrivning på grund av bristande kunskaper i det svenska språket kan utskottet konstatera att ett sådant beslut saknar rättsligt stöd. I motion A369 yrkande 12 (fp) föreslås att de rättigheter som en arbetssökande har ska sammanställas i ett särskilt dokument. Med anledning av denna motion vill utskottet framföra följande. Inskrivning sker vid ett personligt besök på arbetsförmedlingen. I anslutning till att en arbetssökande skrivs in vid förmedlingen ska information lämnas om innehållet i förmedlingens tjänster. Det är lämpligt att den arbetssökande även informeras om vilka grundläggande rättigheter och skyldigheter han eller hon har. Det är av betydelse att information ges på ett sådant sätt att den arbetssökande kan tillgodogöra sig upplysningarna. Något särskilt behov av att samla de föreskrifter som finns om den arbetssökandes rättigheter i ett särskilt dokument finns inte, varför utskottet inte ställer sig bakom förslaget. När det så gäller yrkandet i motion A298 (s) att en arbetssökande regelmässigt bör ges möjlighet att skicka en ansökan om anställning via en dator hos arbetsförmedlingen är det enligt vad utskottet inhämtat vanligt att arbetsförmedlingar tillhandahåller datorer som är uppkopplade mot Internet för detta ändamål. I vilken uträckning detta borde ske regelmässigt är bl.a. en kostnadsfråga och något som myndigheten lämpligen själv bör ta ställning till. I motion A277 (s) behandlas frågan om olämpliga arbetserbjudanden ska kunna annonseras genom förmedlingens försorg. Utskottet konstaterar i denna fråga att de lediga tjänster som anmäls till arbetsförmedlingen vanligen annonseras genom att läggas ut på Internet (Platsbanken). En arbetsgivare är skyldig att anmäla de flesta lediga platser till den offentliga arbetsförmedlingen. Någon motsvarande rätt för arbetsgivaren att få sina arbeten utannonserade finns emellertid inte. Varje arbetsförmedling beslutar om vilka lediga platser som ska annonseras eller inte. Utskottet har vid ett antal tillfällen ända sedan /96 behandlat frågor om handlingsplaner för arbetssökande vid arbetsförmedlingen och betonat att planerna måste vidareutvecklas och förbättras. Senast i förra årets budgetbetänkande 2004/05:AU1 betonade utskottet allvaret i de brister som redovisats i en utvärderingsrapport från Statskontoret. Av rapporten framgick att kvaliteten i handlingsplanerna generellt är låg, att AMS inte följer upp om de egna metodstödjande insatserna når målgruppen, att utbildningar erbjuds utan att AMS kvalitetssäkrat innehållet, att uppföljningen är otillräcklig, att oklarheter råder om hur det övergripande ansvaret är fördelat och att tillsynen är begränsad. Utskottet förutsatte därför att regeringen senast i nästa budgetproposition utförligt skulle redovisa vilka åtgärder som vidtagits med anledning av den kritik som redovisats i rapporten. Redovisningen borde, framhöll utskottet, inkludera information om hur den enskildes aktivitet och delaktighet i handlingsplanerna utvecklas. Mot bakgrund av de uppgifter som redovisas i propositionen måste dessvärre konstateras att nästan en femtedel () av de arbetssökande inte har någon handlingsplan över huvud taget och att resultaten varierar på länsnivå från . Än mer anmärkningsvärt är att av de prioriterade grupperna har en handlingsplan. Variationen i siffrorna tyder på att olika regioner tar olika allvarligt på skyldigheten att upprätta en handlingsplan. Enligt utskottets förmenande är detta såväl oförståeligt som oacceptabelt. Regeringen gav AMS i uppdrag att utarbeta rutiner och metoder för bl.a. handlingsplanerna. Utskottet noterar med tillfredsställelse att AMS nu har utarbetat rutiner för en handlingsplan i det operativa datasystemet. Personalen har genomgått en särskild utbildning för detta ändamål och informationsbroschyrer har tagits fram.