bet · GT01JuU1 · 2005-12-06 00:00:00 — För alla fyra verksamhetsgrenarna gällde följande mål. Verksamheten skulle bedrivas med respekt för de undersöktas personliga integritet. Till gagn för verksamheten skulle bedriva och stödja ett aktivt forsknings- och utvecklingsarbete. skulle vidare, där så var lämpligt och där verksamheten kunde skapa särskilda förutsättningar för det, bidra till det brottsförebyggande arbetet. Av årsredovisning för framgår bl.a. följande. kännetecknades av en fortsatt hög efterfrågan på verkets utredningar och undersökningar. På de flesta områdena låg efterfrågan på i stort sett samma nivå eller något lägre än året innan. Inom rättspsykiatrin minskade domstolarnas efterfrågan på rättspsykiatriska undersökningar (RPU) jämfört med föregående år. Antalet undersökningar som utfördes uppgick till 634, vilket motsvarar en minskning jämfört med föregående år (se tabell). Av de undersökta personerna bedömdes lida av en allvarlig psykisk störning. I av undersökningarna föreslogs rättspsykiatrisk vård som påföljd och i skyddstillsyn. Även antalet av utfärdade läkarintyg enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m., s.k. § 7-intyg, minskade . Totalt utfärdades 1 858 sådana intyg, vilket utgör en minskning jämfört med föregående år (se tabell). Domstolarnas förtroende för verkets undersökningar var fortsatt högt. följde domstolarna de förslag om överlämnande till rättspsykiatrisk vård som lämnats i de rättspsykiatriska utlåtandena i av fallen. I 29 fall, vilket motsvarar av samtliga genomförda RPU, inhämtade domstolen yttrande från rättsliga råd. Av dessa kom rättsliga rådet i åtta fall till en annan bedömning. Medianhandläggningstiderna för RPU var för häktade och för ej häktade. Andelen ärenden där väntetiden i häkte översteg minskade () från att ha varit väsentligt högre föregående år (). Även andelen anstånd med avgivande av utlåtande föll tillbaka jämfört med föregående år. Ingen rymning från undersökningsavdelningar genomfördes . Antalet rättspsykiatriska undersökningar och § 7-intyg Inom verksamhetsgrenen rättsmedicin har antalet rättsmedicinska kroppsundersökningarna av levande personer och yttranden över dessa ökat jämfört med föregående år. Mindre än en promille av samtliga rättsmedicinska ärenden granskades av rättsliga råd. Mediantiderna för ärenden avseende levande personer var och för rättsmedicinska undersökningar av avlidna . Motsvarande tider för var . anför att underbemanningen med rättsläkare var en orsak till långa handläggningstider på vissa avdelningar. Arbetet med att förbättra rutiner och utveckla system för att lättare följa ärenden intensifierades . Antalet ärenden inom den rättskemiska verksamheten fortsatte att öka . Totalt motsvarar ökningen jämfört med föregående år. Härvid kan noteras att antalet polisärenden beträffande eget bruk av narkotika ökade medan antalet kriminalvårdsärenden ökade . Handläggningstiderna kunde trots detta i stort sett hållas oförändrade. Anslagsverksamheten expanderade till följd av en fortsatt kraftig ökning av antalet drograttfylleriärenden till 7 040 ärenden, jämfört med 5 992 ärenden . Inom rättsgenetiken handlades och besvarades 1 961 ärenden , vilket var en marginell minskning med 38 ärenden jämfört med . Genom ytterligare effektiviseringar kunde handläggningstiderna kortas ytterligare . Medianhandläggningstiden var , jämfört året innan. genomfördes 60 identifieringsärenden, vilket är en liten minskning jämfört med . Regeringen konstaterar i budgetpropositionen att , trots att efterfrågan på verkets undersökningar ökat kraftigt och att personalsituationen är förhållandevis ansträngd, har klarat av att möta den ökade efterfrågan utan att handläggningstiderna har behövt öka i någon större utsträckning. I vissa fall har handläggningstiderna t.o.m. kunnat kortas. Regeringen ser positivt på det arbete som verket bedrivit i detta avseende. Regeringen anför att det är viktigt att utvecklingen mot så korta handläggningstider som möjligt fortsätter. Vidare konstaterar regeringen andelen ärenden inom rättspsykiatrin där väntetiden i häkte överskred den lagstadgade tiden minskat , och att verket har vidtagit åtgärder för att de lagstadgade väntetiderna i häkte inte skall överskridas. Det är viktigt att fortsätter att prioritera detta arbete. undersökningar är av stor betydelse för rättssäkerhet och effektivitet inom rättsväsendet. Det är därför av yttersta vikt att undersökningarna och utredningarna håller en hög kvalitet. Undersökningar om uppdragsgivarnas syn på verkets utredningar samt externa granskningar visar att väl uppfyller högt ställda kvalitetskrav. Regeringen anser det angeläget att även fortsättningsvis upprätthåller en hög kvalitet inom verksamheten och att arbetet med att vidareutveckla kvaliteten fortsätter. Utskottet konstaterar att ingenting framkommit som talar mot regeringens bedömningar av verksamhet. Vid utgången av hade 353 anställda. Personalen bestod till av kvinnor. Ledningsgruppen bestod av 10 män och 3 kvinnor. Medelåldern inom verket var . har vidtagit åtgärder för att säkra kompetensförsörjningen av rättsläkare. En strategi för rekrytering av rättsläkare har tagits fram och ett antal rättsläkare är under specialistutbildning. Vidare har en försöksverksamhet med en ny personalkategori, rättsmedicinska utredare, permanentats. har som mål att ett genusperspektiv skall genomsyra verksamheten såväl internt inom myndigheten som i relationerna med omvärlden. har vidare upprättat en handlingsplan för att främja etnisk och kulturell mångfald. Särskilt inom den rättsmedicinska verksamheten utgör andra länders läkarkårer en viktig rekryteringsbas för verket i fråga om utbildade rättsläkare. Den totala sjukfrånvaron var av den sammanlagda arbetstiden, vilket motsvarar en ökning sedan föregående år. Av den totala sjukfrånvaron utgjorde andelen långtidssjukskrivna (eller längre), att jämföras med en andel om . Kvinnorna hade högre sjukfrånvaro än männen, respektive . Verket gör löpande förbättringar av arbetsmiljön, såväl den fysiska som den psykosociala. Som ett led i att förbättra arbetsmiljön har verket inlett ny- respektive ombyggnation av några av verkets avdelningar. Ett flertal olika åtgärder har vidtagits för att komma till rätta med en besvärlig personalsituation inom den rättsmedicinska verksamheten, en verksamhet Regeringen anför i budgetpropositionen att den ser positivt på verkets arbete med frågor om jämställdhet och att det är angeläget att arbetet för att åstadkomma en jämnare könsfördelning fortsätter. Regeringen ser positivt på insatser för att främja etnisk mångfald inom myndigheten. Vidare anför regeringen att det är positivt att verket fortsätter att åstadkomma en bättre arbetsmiljö för personalen men att det är angeläget att ytterligare åtgärder vidtas för att minska sjukfrånvaron, inte minst avseende långtidssjukskrivna. Utskottet har ingenting att erinra mot regeringens bedömningar. Utskottet har som framgår under rubriken och anslagen tillstyrkt regeringens förslag till anslag till för med . Regeringen har i budgetpropositionen för uppställt mål för olika verksamhetsområden. För är det främst verksamhetsområdet utredning och lagföring som är relevant som mål. Målet för verksamhetsområdet är att verksamheten skall bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet och kvalitet och att fler brott skall leda till lagföring. Beträffande verksamhet anför regeringen i budgetpropositionen bl.a. att efterfrågan på utredningar har varit hög och i många fall ökat . Detta ställer krav på en hög effektivitet inom verksamheten som kvaliteten måste upprätthållas. Det är i detta sammanhang viktigt att utvecklingen av nya metoder och tekniker i verksamheten fortsätter. Det är också angeläget att berörda myndigheter fördjupar sitt samarbete för att underlätta ärendehanteringen inom rättsväsendet. Utskottet har ingen erinran mot regeringens bedömningar i denna del. Finansiering av reformen för utfärdande av rättsintyg antog propositionen En ny ordning för utfärdande av rättsintyg (prop. 2004/05:64, bet. 2004/05:JuU23, rskr. 2004/05:183). Lagändringarna syftar till att höja kvaliteten på de rättsintyg som utfärdas i anledning av brott. Innebörden av den nya ordningen är att skall få huvudansvaret för verksamheten med utfärdande av rättsintyg. Utfärdande av rättsintyg skall i huvudsak koncentreras till för uppgiften särskilt kvalificerade läkare. Rättsintyg skall i regel inhämtas antingen från läkare vid rättsmedicinsk avdelning inom eller från läkare som enligt avtal med verket åtagit sig att utfärda sådana intyg. Det kommer dock inte att vara möjligt för dessa läkare att utfärda alla de rättsintyg som fordras. Även fortsättningsvis kommer således en del rättsintyg att utfärdas av läkare inom den offentligt bedrivna vården och av läkare i enskild verksamhet. skall ta ut en avgift för rättsintyg som utfärdas genom verkets försorg. Vidare ges landstingen rätt att ta ut avgift för sådana rättsintyg som utfärdas av läkare inom den offentligt bedrivna vården. Den nya lagen skall träda i kraft . framförde i ärendet en tveksamhet inför de dittills gjorda bedömningarna av polisens merkostnader med anledning av reformen, vilka gick ut på att dessa merkostnader kunde finansieras inom utgiftsområdet. Härvid pekade utskottet på att det är osäkert om reformen medför några effektivitetsvinster på andra håll inom polisen eller åklagarorganisationen. Utskottet inskärpte vikten av att polismyndigheterna inte av ekonomiska skäl underlåter att inhämta den bästa bevisningen. Utskottet utgick från att det anförda skulle komma att beaktas i det kommande budgetarbetet (bet. 2004/05:JuU23 s. 9). I budgetpropositionen föreslår regeringen att av anslaget för skall föras över till anslaget för Polisväsendet, detta för att finansiera de kostnader som uppstår för polismyndigheterna till följd av avgiftsfinansieringen av rättsintyg. Utskottet kan konstatera att regeringen i budgetpropositionen gjort bedömningen att polisens merkostnader med anledning av rättsintygsreformen kan finansieras inom utgiftsområdet. Utskottet har i detta skede ingen anledning att göra någon annan bedömning än regeringen. Utskottet vill dock ånyo peka på vikten av att polismyndigheterna inte av ekonomiska skäl underlåter att inhämta den bästa bevisningen. Utskottet avser att noga följa utvecklingen på detta område. Sammanslagning av verksamheter för DNA-analys I motion Ju219 (m) föreslås att verksamheten för DNA-analyser inom och () skall slås samman. bedriver inom verksamhetsgrenen Rättsgenetik verksamhet med DNA-analyser. Huvudsakligen handlar det om faderskapsundersökningar, men också om familje- och släktutredningar samt analyser för att identifiera avlidna. Verksamheten är lokaliserad till . (), som sorterar under , bedriver för sin del verksamhet med DNA-analys till stöd för brottsutredningar. Även SKL:s verksamhet bedrivs i . olika avdelningar i kommer att flytta till gemensamma nya lokaler i samma område där SKL har sin verksamhet. Regeringen tillsatte en utredning med uppdrag att ingående kartlägga och beskriva de verksamheter som bedrivs inom och . Den särskilda utredaren skall utifrån denna beskrivning överväga för- och nackdelar med att slå ihop verksamheterna till en myndighet. Om utredaren kommer fram till att verksamheterna bör finnas inom en myndighet, skall ett fullständigt förslag till en sådan organisation lämnas. Om utredaren inte finner skäl för en sådan lösning, skall förslag lämnas på hur samordningen mellan och , såväl inom deras sakområden som administrativt, kan vidareutvecklas. Uppdraget skall redovisas (dir. 2005:104). Utskottet anser att utredningens arbete inte bör föregripas. Mot bakgrund härav bör motion Ju219 avslås av . I motion Ju422 (mp) anförs bl.a. att rättsintyg i större utsträckning bör utfärdas av rättsläkare och att undersökning för rättsintyg i större utsträckning bör utföras . Som nämnts ovan antog propositionen En ny ordning för utfärdande av rättsintyg (prop. 2004/05:64, bet. JuU23, rskr. Syftet med reformen är att höja kvaliteten på de rättsintyg som utfärdas i anledning av brott. skall få huvudansvaret för verksamheten med utfärdande av rättsintyg, och rättsintyg skall i huvudsak utföras av för uppgiften särskilt kvalificerade läkare. Rättsintyg skall i regel inhämtas antingen från läkare vid rättsmedicinsk avdelning inom eller från läkare som enligt avtal med verket åtagit sig att utfärda sådana intyg. Den nya lagen träder i kraft . Utskottet kan konstatera att syftet med den beslutade reformen för utfärdande av rättsintyg är att bl.a. uppnå just det som motionärerna efterfrågar. Utskottet utgår också från att , polisen och landstingen framöver gemensamt kommer att arbeta för att öka kvaliteten på den medicinska dokumentationen vid utredningar om övergrepp mot bl.a. kvinnor. I detta arbete har också kvinnojourerna en viktig roll. Motion Ju422 i nu behandlad del får anses i huvudsak tillgodosedd och bör avslås av . Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt redogörs för resultat under . Utskottet delar regeringens bedömning att i stort nått sina verksamhetsmål. I avsnittet tar utskottet vidare ställning till vilken inriktning bör ha samt lämnar en redovisning av Brottsofferfondens resultat . I avsnittet behandlar utskottet även flera motionsyrkanden rörande brottsskadeersättning. Utskottet hänvisar i denna del bl.a. till tidigare uttalanden. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motionsyrkandena. Jämför reservationerna 24 (fp), 25 (m, fp, kd, c) och 26 (m). har ett övergripande ansvar för brottsofferfrågorna inom rättsväsendet. Myndighetens huvuduppgifter är att främja alla brottsoffers rättigheter, att bevaka deras behov och intressen samt att verka för att den som är berättigad till brottsskadeersättning får sådan. Myndigheten skall pröva ärenden om brottsskadeersättning enligt brottsskadelagen (1978:413) och ärenden om bidrag från Brottsofferfonden. Vid myndigheten finns en särskild av vissa ärenden om brottsskadeersättning samt ett råd för prövning av frågor om bidrag ur Brottsofferfonden. För att säkerställa att har rätt uppdrag och är för framtida uppgifter tillsattes en utredare som fick till uppgift att göra en översyn av myndighetens uppdrag, organisation och verksamhet. Utredaren lämnade betänkandet En översyn av (SOU 2004:61). Sammanfattningsvis innebär utredarens förslag att skall få utökade uppgifter och ett tydligare mandat. Utskottet har inhämtat att betänkandet bereds inom och att avsikten är att en ny förordning med instruktion för samt en ny förordning om brottsofferfond skall träda i kraft . De mål som för gällde för verksamhetsgrenen Brottsskadeärenden var att ansökningar om brottsskadeersättning skulle prioriteras och handläggas så snabbt som möjligt med hänsyn till den utredning som var erforderlig i det enskilda ärendet. Utbetald ersättning skulle i så stor utsträckning som möjligt återkrävas från skadevållaren. Målet för Brottsofferfonden var att de organisationer och projekt som bedömdes kunna tillföra brottsoffer störst nytta skulle beviljas bidrag ur Brottsofferfonden. Projekt inriktade mot våld mot kvinnor, brott mot barn och ungdomar samt brott med rasistiska, främlingsfientliga, antisemitiska, islamofobiska eller homofobiska inslag skulle prioriteras. skulle vidare prioritera informationsinsatser som bidrar till att de som är berättigade till brottsskadeersättning får det. Myndigheten skulle därvid särskilt beakta att brottsoffer med bristande kunskaper i svenska språket kan ha ett särskilt behov av information. inkom 10 339 ansökningar om brottsskadeersättning, vilket innebär en ökning jämfört med med (se tabell). av de avgjorda ärendena handlades på mindre än , vilket är en förbättring jämfört . Andel ärenden som handlagts inom 4 mån. Ärendebalans vid årets utgång avgjordes 10 616 ärenden och antalet balanserade ärenden uppgick vid utgången av till 1 492, en minskning jämfört med föregående år. utbetalades ca i brottsskadeersättning, vilket utgör en ökning med jämfört med . erhölls intäkter från regressverksamheten med , också det en ökning jämfört med föregående år (). Den stora merparten av de utbetalade medlen avsåg ersättning för personskador; endast ca utgick som ersättning för sak- och förmögenhetsskador. överskred anslagskrediten för anslag 4:11 Ersättning för skador på grund av brott med , och har i revisionsberättelsen avseende lämnat en invändning mot ledningens förvaltning. Utbetald brottsskadeersättning och intäkter från regressverksamhet 1999-2004 (Beloppen anges i tusental kronor) Myndigheten har numera skriftligt informationsmaterial om brottsskadeersättning tillgängligt på nio främmande språk. Materialet sprids bl.a. av polis, åklagare, domstolar och de ideella brottsofferorganisationerna. Ökningen av antalet inkomna ärenden angående brottsskadeersättning tyder på att informationssatsning inom detta område har varit framgångsrik. inkom totalt 503 ansökningar om bidrag från brottsofferfonden. Ansökningarna avsåg olika projekt med önskemål om bidrag till ett sammanlagt belopp om ca . inkom även 199 ansökningar om verksamhetsstöd för löpande verksamheter. Brottsofferfondens intäkter genom avgifter uppgick till drygt nästan . 231 projekt beviljades finansiering och i 188 fall beviljades verksamhetsstöd med tillsammans , vilket var en ökning jämfört med de föregående åren (22,och ). Av de projekt som beviljades stöd var 103 inriktade på våld mot kvinnor, 26 på frågor kring brott mot barn och ungdomar och 7 rörde offer för homofobiska brott. När det gäller offer för brott med rasistiska eller främlingsfientliga förteckenbeviljades 2 projekt finansiering, vilket kan jämföras med då ingen ansökan om finansiering av något sådant projekt inkom till myndigheten. hade 41 årsarbetskrafter, vilket är samma som föregående år. Den totala sjukfrånvaron uppgick till . Personalomsättningen var vilket är högre än för staten som helhet (). Omsättningen var störst bland de yngre medarbetarna. Regeringen anför i propositionen att den ser positivt på den utveckling som innebär att fler brottsoffer nu söker och får ersättning och anser att det är viktigt att myndigheten bibehåller den höga kvaliteten i de avgöranden som fattas. Regeringen ser också positivt på den regressverksamhet som bedriver. Regeringen betonar vikten av att de myndigheter som sprider information till brottsoffer strävar efter att informationen skall nå fler. Regeringen betonar också vikten av att myndigheten även fortsättningsvis vidtar åtgärder för att finna lämpliga projekt inriktade på offer för rasistiska eller främlingsfientliga brott. Utskottet instämmer i regeringens bedömning. Utskottet vill framhäva det positiva i att - trots att antalet inkomna ärenden har ökat - har minskat ärendebalansen och ökat andelen brottsskadeärenden som handläggs samt lyckats utveckla sin regressverksamhet ytterligare. De medel som influtit genom denna verksamhet ökade kraftigt jämfört med föregående år. Det är, inte minst ur brottsoffrets synvinkel, viktigt att myndigheten i så stor utsträckning som möjligt ser till att den skadeståndsskyldige gör rätt för sig. Utskottet har som framgår under rubriken och anslagen tillstyrkt regeringens förslag till anslag för till med samt till Ersättning för skador på grund av brott med ca . Det övergripande målet för verksamhetsområde 5 Reparativ verksamhet är att verksamheten skall vara inriktad på att minska och lindra skadeverkningarna av brott. har ett övergripande ansvar för brottsofferfrågorna i rättsväsendet. Myndighetens huvuduppgift är att främja brottsoffrens rättigheter, behov och intressen. Till uppgifterna hör att besluta i ärenden om brottsskadeersättning samt att fördela medel från brottsofferfonden som finansierar forskning, utvecklingsprojekt och även löpande brottsofferstödjande verksamhet. I sammanhanget kan nämnas att och har ett uppdrag (dnr Ju2004/6170/) att gemensamt verka för att vittnesstödsverksamhet bedrivs vid samtliga tingsrätter och hovrätter. Syftet med detta uppdrag är att säkerställa att denna stödverksamhet även fortsättningsvis kommer att finnas vid samtliga domstolar. Utskottet har inget att invända mot att brottsoffermyndigheten också arbetar med denna inriktning. Den som skadats till följd av ett brott kan kräva skadestånd av gärningsmannen. En talan om sådant skadestånd kan handläggas tillsammans med själva åtalet. Vid sidan av möjligheten att kräva skadestånd från gärningsmannen finns möjligheter att av statsmedel få s.k. brottsskadeersättning. Förutsättningarna för det anges i brottsskadelagen (1978:413) och innebär sammanfattningsvis att ersättning kan betalas ut för personskada och kränkning som någon lidit till följd av brott. Ersättning för sakskada kan utgå endast i vissa fall, t.ex. om den skadevållande är intagen i kriminalvårdsanstalt eller häktad. Dessutom kan brottsskadeersättning utgå för sakskada eller ren förmögenhetsskada om den skadelidandes möjligheter att försörja sig allvarligt har äventyrats genom skadan eller ersättningen annars framstår som särskilt angelägen. Frågor om brottsskadeersättning prövas av . Vid bestämmande av brottsskadeersättning avräknas skadestånd som har betalats eller bedöms kunna bli betalt till den skadelidande på grund av skadan. Vid personskada, vid kränkning och vid sakskada eller ren förmögenhetsskada avräknas även ett självriskbelopp. Undantag görs för vissa fall, t.ex. vid skada till följd av brott som begåtts av någon som var intagen på kriminalvårdsanstalt. Undantag kan även göras om det i övrigt finns särskilda skäl att inte avräkna något självriskbelopp. Beloppet skall motsvara det lägsta självriskbelopp som tillämpas här i landet vid konsumentförsäkring som innefattar skydd mot skada till följd av brott. Om brottsskadeersättning betalas ut inträder staten intill det utgivna beloppet i den skadelidandes rätt till skadestånd I motionerna Ju381 och L373 (båda fp) begärs en utvärdering av reglerna om brottsskadeersättning för sakskador. Motionärerna betonar de ökade svårigheterna för t.ex. småföretagare att teckna försäkringar. Det är endast en mycket liten del av utbetald brottsskadeersättning som avser sakskador. utbetalades ca i ersättning för sak- eller förmögenhetsskador, att jämföra med den totalt utbetalda brottsskadeersättningen på ca . Utskottet uttalade vid införandet av brottsskadelagen, när det gäller ersättning för egendomsskador i allmänhet, att det är fråga om en utomordentligt svår avvägning där de statsfinansiella skälen måste tillmätas stor betydelse. Utskottet ansåg - inte minst med tanke på särreglerna för de s.k. rymningsskadorna och på det vidsträckta tillämpningsområdet för sådana skador - att anledning saknades att invända mot den lösning som valts (bet. 1977/78:JuU32 s. 8). Utskottet har senare gett uttryck för motsvarande uppfattning när det gäller ren förmögenhetsskada. I samband med ändringar 1999 uttalade utskottet, med anledning av ett motionsyrkande om att utöka möjligheterna till brottsskadeersättning för ren förmögenhetsskada, att vid en utökning av möjligheterna att få brottsskadeersättning måste även de statsfinansiella skälen tillmätas stor betydelse. Staten kan inte ta på sig ett obegränsat ansvar för alla förekommande brottsskador, utan en begränsning måste ske till de fall där de sociala och humanitära skälen är starkast. Utskottet ansåg att den begränsning som gjorts beträffande ersättning för ren förmögenhetsskada var ändamålsenlig (bet. 1998/99:JuU20 s. 9). När utskottet senast behandlade motsvarande yrkande ansåg utskottet att den begränsning som gjorts beträffande ersättning för sakskada var ändamålsenlig (bet. 2004/05:JuU18 s. 30). Utskottet gör alltjämt samma bedömning, och utskottet avstyrker motionerna Ju381 och L373 i nu behandlade delar. Prövningen av anspråk på brottsskadeersättning I motionerna Ju264 och Ju559 (båda m) samt Ju381 (fp) begärs att vid beslut om brottskadeersättning inte skall kunna sänka ett av domstol utdömt och materiellt prövat skadestånd.