bet · GT01FöU1 · 2005-11-22 00:00:00 — Det är därför angeläget att Försvarsmakten kan redovisa vilket behov av personal från frivilligorganisationerna som den framtida insatsorganisationen har. De utbildningsuppdrag som ger organisationerna skall riktas mot behoven vid svåra påfrestningar på samhället i fred, vilket medför att organisationerna får insikt om sina möjliga roller inom krishanteringssystemet. En rad samarbetsformer har också utvecklats mellan i första hand kommuner och frivilliga försvarsorganisationer, främst genom etablerandet av Frivilliga Resursgrupper (FRG) i många kommuner. Detta ökar möjligheten för enskilda att medverka i samhällets krishantering. Regeringen ser positivt på ett utökat samarbete mellan frivilliga försvarsorganisationer och kommuner, landsting, länsstyrelser och centrala myndigheter inom området svåra påfrestningar på samhället i fred. Regeringen konstaterar att Försvarsmakten och de övriga myndigheterna inom försvarssektorn fortsätter att bedriva ett ambitiöst miljöarbete som ger positiva resultat. När det gäller Försvarsmakten vill regeringen särskilt peka på vikten av den s.k. som utarbetas och miljöinnehållet i denna. Det är viktigt att miljöfrågorna beaktas också vid internationella insatser. Regeringen anser att övergången till användning av förnybara bränslen är prioriterad. Regeringen konstaterar att de grundorganisatoriska förändringar som beslutats och 2000 numera är genomförda. I och med att omlokaliseringen av och integreringen av denna enhet i Livgardet i är slutförd och OPIL är organiserat i är också dessa två viktiga förändringar genomförda. Hyreskostnadsutvecklingen går enligt regeringen i rätt riktning, dvs. Riksdagsbeslutet om försvaret 2004 innefattar fortsatta reduktioner inom grundorganisationen. I beslutet förutses fortsatta hyreskostnadsminskningar. Det är viktigt att dessa kan uppnås. Det arbete som redan pågår inom Försvarsmakten och och mellan de två myndigheterna bör kunna lägga en grund för en fortsatt positiv hyreskostnadsutveckling för Försvarsmakten. I sammanhanget skall också noteras den översyn av hyrestiderna som redovisades i försvarspropositionen. I regleringsbrevet för Försvarsmakten har regeringen uppdragit åt Försvarsmakten och att utarbeta och införa ett nytt hyressättningssystem med ändrade löptider för hyresavtalen. Omförhandlingarna skall vara slutförda . Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling Materielförsörjningsstrategin utgör en god grund för fortsatt reformering och bör fortsätta att utvecklas för att kontinuerligt anpassas till förändrade förutsättningar. Vidare ser regeringen positivt på utökningen av redovisningen i funktioner som ett led i att öka spårbarheten mellan Försvarsmaktens operativa behov och materielförsörjningen. Inriktningen för materielförsörjningen har fått ett genomslag och regeringen bedömer att de åtgärder som vidtagits kommer att bidra till att nå de mål som satts upp. Sammantaget delar regeringen myndighetens samlade bedömning att materieltillförseln och underhållet har bedrivits i nödvändig omfattning och med tillräcklig kvalitet för att bidra till att successivt höja och utveckla insatsorganisationens operativa förmåga. Regeringen konstaterar att anskaffningsverksamheten i allt väsentligt följer planeringen. Avvecklingen har i stort genomförts enligt plan och målet med att avveckla Försvarsmaktens förnödenhetsöverskott har i stort uppnåtts. Beträffande kostnader för avvecklingsverksamheten har dessa sjunkit i förhållande till motsvarande kostnader . Denna samstämmighet mellan planerat och faktiskt utfall är en förbättring från föregående år. Förutom att Försvarsmakten blivit bättre på att prognostisera avvecklingsverksamheten har myndigheten även utarbetat nya arbetsformer och verksamhetsmodeller, vilka effektiviserat verksamheten. Den helhetslösning som Försvarsmakten med stöd från utvecklat avseende avvecklingen av överskottsmateriel, förefaller vara ändamålsenlig. I sammanhanget konstaterar regeringen att avvecklingen genomförts i enlighet med statsmakternas inriktning. Försvarsmakten och har redovisat att de inte kan öka takten i avvecklingen beträffande kvalificerade anläggningar. Inom Försvarsmakten är det i första hand tillgängligheten av vapen- och sambandstekniker som är den gränssättande faktorn. Inom är det tillgången på projektledare som främst begränsar. Då dessa projekt löper är det fullt rimligt att myndigheterna bedriver en nödvändig personalplanering och eventuell kompetenshöjning i de fall specialkompetens är gränssättande. Även om det rör sig om brist på specialkompetens bedömer regeringen att en framförhållning samt en ökad samverkan mellan myndigheterna kan öka takten på avvecklingarna. Avvecklingstakten avseende icke kvalificerade anläggningar (exempelvis förråd) har dock ökat betydligt. Flera av objekten har även blivit billigare än beräknat att avveckla, bl.a. på grund av införandet av nya metoder för rasering och ökade försäljningsintäkter. Regeringen ser positivt på denna utveckling. I sammanhanget vill regeringen påpeka att det är av vikt att avvecklingen i sin helhet sker kostnadseffektivt. Regeringen bedömer det som positivt att alltfler aktiviteter inom forskning och teknikutveckling bedrivs internationellt som en tydlig inriktning och fokusering bedöms som viktig, och i detta sammanhang bedöms spårbarhet finnas i varierande grad till de nationella nischerna. Regeringen finner det vidare positivt att samverkan med civil forskning vidareutvecklas, vilket innebär att militära och civila synergimöjligheter i ökande grad kan tillvaratas genom att Försvarsmaktens forskning och teknikutveckling kan komma samhället i övrigt till nytta samt det omvända, att den civila tekniska och vetenskapliga utvecklingen i samhället i övrigt kan komma Försvarsmakten till nytta. Regeringen anser att verksamheten när det gäller övrig forskning vid i allt väsentligt följt planeringen. Regeringen anser vidare att genom den säkerhets- och försvarspolitiska forskningen för regeringens behov bidragit till (Försvarsdepartementets) kompetensuppbyggnad. Övrig anslagsfinansierad forskning har bidragit till att säkerställa nationell forskningskompetens inom NBC-skyddsforskning och flygteknisk resurs- och kompetensutveckling. Regeringen finner det positivt att bl.a. multinationella samverkansformer och samverkan nationellt med t.ex. universitet och högskolor fortsätter att utvecklas. Myndighetens framgångsrika engagemang inom internationell säkerhetsrelaterad forskning, t.ex. inom EU, är positivt. Regeringen anser att Försvarshögskolan genom den säkerhets- och försvarspolitiska forskningen bidragit till att officersutbildningen givits en stabilare vetenskaplig grund. Forskningen knyts i allt högre grad till den övriga utbildningen. Regeringen bedömer att en framsynt forskningsbeställning i ett längre perspektiv kan bidra till bevarandet av viktig kompetens inom det militära försvaret. Sammantaget bedömer regeringen att det finns en stabil forskningsplattform vid skolan. Regeringen anser att arbetet som påbörjats inom den europeiska försvarsbyrån bör kunna bidra till en mer sammanhållen struktur inom den Europeiska unionen för försvarssamarbetet, och därmed till en stärkt europeisk förmåga att genomföra krishanteringsinsatser. Vidare menar regeringen att sexnationerssamarbetet, även efter den successiva implementeringen i den europeiska försvarsbyråns uppgifter, kommer att ha betydelse för den fortsatta utvecklingen. Det nordiska försvarsmaterielsamarbetet har fortsatt utvecklats positivt och har varit värdefullt för länderna. Det är enligt regeringens mening värdefullt att samarbetet med de nordiska länderna ytterligare fördjupas och effektiviseras. Det är regeringens mening att bilaterala försvarsmaterielsamarbeten bör fortsätta att utvecklas och fördjupas med våra viktigare samarbetsländer. och myndigheterna skall fortsätta att utveckla formerna för exportstödet till försvarsindustrin. Med Försvarsmaktens operativa förmågebehov som grund bör exportmöjligheterna tidigt vägas in som en faktor i materielförsörjningen. Exportmöjligheterna bör också beaktas och lyftas fram vid deltagande i internationella forum, exempelvis inom ramen för den europeiska försvarsbyråns verksamhet och inom det s.k. sexnationerssamarbetet, FA/LoI. Regeringen bedömer att Försvarsmakten upprätthållit anbefalld beredskap för att upptäcka och ingripa mot kränkningar i enlighet med ställda krav. Vidare bedömer regeringen att myndigheten genom genomförd övnings- och kontrollverksamhet samt samverkan med andra totalförsvars- och civila myndigheter fortsatt har utvecklat förmågan att hantera incidenter. Utvecklingen av förband för internationella insatser samt beredskapshållning av dessa bedöms positivt ha bidragit till utvecklingen av insatsorganisationen. Samarbetet inom bl.a. EU och Partnerskap för fred bedöms ha en stor betydelse för utvecklingen av Försvarsmaktens förmåga till internationella insatser. Regeringen bedömer att fortlöpande kommer att behöva informeras då arbetet med uppsättandet av den nordiska snabbinsatsstyrkan fortgår. Regeringen bedömer vidare att utvecklingen inom EU med bl.a. snabbinsatsstyrkor ställer nya krav på förberedande planering, underrättelseinhämtning, organisation och utbildning. För att kunna utnyttja konceptet med snabbinsatsstyrkor måste alla ledningsnivåer involveras i förberedande planering. Denna planering måste kunna pågå kontinuerligt. Regeringen delar Försvarsmaktens uppfattning att förmågan att lämna stöd till samhället fortsätter att utvecklas. har myndigheten genomfört ett flertal insatser som även i ett vidare sammanhang har varit betydelsefulla för samhället. Det är enligt regeringen viktigt att stödet till samhället inte får sådan omfattning att det inverkar negativt på t.ex. förbandsproduktionen eller blir dimensionerande för Försvarsmakten. Regeringen har redan tidigare redovisat denna inriktning för , se t.ex. budgetpropositionen och betänkande med anledning av därav (proposition 2001/02:1, betänkande 2001/02:FöU1). Regeringen vill också framhålla att förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet är utformad med denna utgångspunkt. Regeringen anser att verksamheten vid de internationella insatser där svensk trupp deltagit har genomförts med ett bra resultat och i enlighet med den politiska inriktningen för verksamheten . Insatserna bedöms ha bidragit till en ökad säkerhet och stabilitet i de olika insatsområdena. Svenska förband har i flera fall fått beröm för genomförda insatser. Försvarsmaktens deltagande i internationella insatser har ökat i geografisk utbredning och under ledning av olika organisationer. Denna utveckling bedöms också bestå och vara positiv för utvecklingen av insatsorganisationen. Regeringen anser att det är viktigt att svenska officerare ges möjlighet att tjänstgöra på bataljons- eller brigadchefsnivån i internationella insatser, liksom i högre staber. Detta behövs även för förmågan att bemanna en svensk snabbinsatsstyrka inom EU och därtill hörande befattningar i högre internationella staber. Det är viktigt att de ytterligare resurser som successivt tillförs för de internationella insatserna kan omsättas i ökade bidrag till operationernas genomförande. följer upp kostnadsutvecklingen för de internationella insatserna. Kostnadsutvecklingen för en insats är bl.a. beroende av längden på insatsen, vilken uppgift som skall lösas, geografiskt avstånd från samt vilken typ av förband som sätts in. Regeringen anser det viktigt att Försvarsmaktens arbete med att utveckla budgetering och ekonomisk styrning av insatserna fortsätter. Försvarsmakten har i delårsrapport redovisat att intresset för internationell tjänstgöring efter genomförd grundutbildning har ökat. Vid flera markförband har av åldersklassen anmält intresse om tjänstgöring i utlandsstyrkan. Regeringen kommer att fortsätta att följa utvecklingen. Regeringen fäster särskild vikt vid Försvarsmaktens fortsatta genomförande av 1325 (2000) om kvinnor, fred och säkerhet och dess betydelse för utbildning inför och rekrytering av svensk personal till internationella insatser. Genom insatser på området bidrar Försvarsmakten till regeringens arbete för att dels stärka kvinnors deltagande i kris- och konflikthantering, dels förbättra skyddet för kvinnor under och efter väpnade konflikter. Ominriktningen av verksamheten fortsätter från traditionell militär, operativ och taktisk förvarning till strategiska och icke-militära underrättelser till stöd för utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken. Processen för att inrikta underrättelseverksamheten har ytterligare utvecklats, och överlag har underrättelsernas kvalitet och relevans ökat. Åtkomstproblemen förblir dock stora, särskilt inom signalspaningen, eftersom alltmer av de kommunikationer som tidigare fanns i etern numera finns i tråd. Lagstiftningen tillåter inte inhämtning från tråd, varför tillgången på råmaterial minskar. En högt prioriterad och växande del av försvarsunderrättelseverksamheten har varit att planera och stödja svenskt deltagande i internationella insatser med trupp eller annan personal. Insatserna ställer krav på underrättelser också på nya områden, t.ex. om socioekonomiska, kulturella och medicinska förhållanden. Ett annat arbetsområde som expanderat för försvarsunderrättelsetjänsten är stöd till och samarbete med inom ramen för Gusp och ESFP. Inom Försvarsdepartementet har beretts vissa förändringar av regelverket för försvarsunderrättelseverksamheten i syfte att bättre anpassa lagen till den allt komplexare säkerhetspolitiska hotbilden, den tekniska utvecklingen och det ökande svenska engagemanget i internationella insatser. Regeringen föreslår att inriktningen skall vara att insatsorganisationen i huvudsak skall bestå av följande förband 2008. Högkvarter med operativ insatsledning 1(1) 1(1) Operativ lednings- och sambandsbataljon 1(2/3) 1(1/3) 3(-) 3(2) 2(1) 2(2) av 1(-) 1(2/3) 1(-) 1(-) 1(-) 1(1) 3(1) 3(1) 8(4) 8(3 1/3) av 1(-) 1(2/3) 1(1/4) 1(1/4) av 1(-) 1(-) Luftvärnsbataljon 97/70 2(1) 2(1/2) 2(1) 2(1) 1(1/3) 1(-) 2(1) 2(1) 1(1/3) 1(1/2) 2(2) 2(1) 80(80) 60(60) 5(3) 4(3) 6(6) 7(7) 7(4) 7(4) 1(1/3) 1(1) 1(1/4) 1(-) Jas 39-division A/B 2(2) 2(-) 4(2) 1(-) 1(-) 1(1/2) 1(1/2) 1(1) 1(1) 2(1) 2(1) Tabellen visar för varje förbandstyp hur många förband som skall ingå i insatsorganisationen. Siffran inom parantes anger hur många av dessa som skall vara insatsförband, dvs. ha en beredskap som understiger . Övriga förband har inga beredskapskrav. För vissa av förbanden, som enligt tabellen inte med någon del har en beredskapstid som understiger , kan någon pluton vara förberedd för t.ex. internationella insatser. Vidare bidrar grundorganisationens resurser till viss insatsförmåga (jfr helikopterbataljon). vidmakthålls tre säkerhetsbataljoner. Regeringens inriktning enligt proposition 2004/05:5 avseende förbandens operativa förmåga ligger fast i avvaktan på Försvarsmaktens förslag till insatsorganisationens utveckling som lämnas i samband med budgetunderlaget . Grundat på bl.a. Försvarsberedningens betänkande Försvar för en ny tid (Ds 2004:30) föreslog regeringen i den försvarspolitiska propositionen (prop. 2004/05:5) att kraven på Försvarsmaktens operativa förmåga skulle förändras. Förändringen innebar bl.a. att något krav inte längre skulle ställas på förmågan att kunna möta ett ökat hot mot i ett femårsperspektiv. beslöt i enlighet med regeringens förslag (bet. 2004/05:FöU4, rskr. 2004/05:143). Därmed förelåg inte längre något behov av en beredskapssättning med tider som överstiger . Regeringen uppdrog åt Försvarsmakten att som en konsekvens av denna förändring lämna förslag till förändringar i insatsorganisationens sammansättning och ett nytt beredskapssystem. I budgetunderlaget har Försvarsmakten lämnat sådana förslag. Förslaget till insatsorganisation överensstämmer i allt väsentligt med den av beslutade och utgår från de beslutade kraven på operativ förmåga. Försvarsmakten anmälde dock i budgetunderlaget att ytterligare åtgärder behövde vidtas för att åstadkomma balans i planeringen och framåt. Enligt regeringens uppfattning kan förslaget till insatsorganisationens inriktning ligga till grund för Försvarsmaktens planering . Regeringen avser att återkomma till i denna fråga. Eftersom regeringens krav på operativa förmågor har förändrats och inte längre innehåller krav på att kunna möta ett ökat hot i ett femårsperspektiv finns inte heller längre något behov av beredskapssättning med tider som överstiger . Som en följd av detta har Försvarsmakten föreslagit ett nytt beredskapssystem. Det nya beredskapssystemet skall innehålla två förbandsgrupper. Grupp ett med beredskapstid och grupp två med beredskapstid . Förbanden i dessa förbandsgrupper utgör tillsammans insatsförbanden. Ett förband eller del av förband kan ha olika beredskap för nationella respektive internationella insatser. Beredskap för nationella behov upprätthålls i huvudsak med grundorganisationens resurser eller genom mobilisering. Beredskap för internationella insatser upprätthålls genom anställda, kontrakterade eller de som avgivit intresseförklaring för internationella insatser. Ofta behövs ytterligare personal och materiel för att kunna upprätthålla förmåga, tillgänglighet och uthållighet nationellt och internationellt för insatsförbanden. Den personal och materiel som krävs för detta organiseras i s.k. resursförband. Inga krav ställs dock på att resursförbanden skall kunna agera som förband, och de är därför inte beredskapssatta inom ramen för det nya beredskapssystemet. Därmed kan utformningen av ett resursförband skilja sig från utformningen av motsvarande insatsförband. Insatsförbanden och resursförbanden utgör tillsammans insatsorganisationen. Det svenska styrkebidraget till den nordiska snabbinsatsstyrkan (, NBG) planeras att bestå av ca 1100 personer, det finska bidraget av drygt 190 personer, det norska bidraget av 150 personer och det estniska bidraget av ca 45 personer. Kärnan i styrkan, manöverbataljonen, är svensk och avses vara sammansatt av både lätt och mekaniserat infanteri. Försvarsmakten har i budgetunderlaget bedömt merkostnaderna för uppbyggnaden och utvecklingen av den nordiska snabbinsatsstyrkan till . Kostnaden fördelas över åren 20052008 och berör både anslaget 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande truppinsatser m.m. och anslaget 6:2 Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling. Kostnaderna för utvecklingen av det svenska bidraget till den nordiska snabbinsatsstyrkan och eventuella insatser skall rymmas inom de ekonomiska ramar för det militära försvaret som beslutat försvarspolitiska inriktning (prop. 2004/05:5, bet. 2004/05:FöU4, rskr. 2004/05:143). Uppbyggnaden av en snabbinsatsförmåga inom EU kommer att ge bättre förutsättningar att bidra till snabbt inledda krishanteringsinsatser och därmed medverka till stabilitet och säkerhet i vår omvärld. Förutom att dessa snabbinsatsstyrkor utgör ett viktigt tillskott bland de instrument för krishantering som EU förfogar över kommer de också att kunna vara katalysatorer för transformering av försvarsmakterna inom EU. Arbetet med att utveckla det svenska bidraget till den nordiska snabbinsatsstyrkan pågår inom Försvarsmakten. Detta arbete berör olika områden såsom personalförsörjning, utbildning, övning och materielförsörjning. Ytterligare en viktig fråga som behandlas är strategiska transporter. Denna fråga behandlas mera utförligt nedan. har undertecknat ett samförståndsavtal med de tre samarbetsländerna , och , som ger riktlinjer för det fortsatta arbetet med att utveckla den nordiska snabbinsatsstyrkan. skall fortsatt leda och koordinera arbetet . Beslut om styrkans slutliga utformning och organisation skall fattas . Regeringen avser att besluta om anmälningar till internationella styrkeregister i enlighet med den utökade ambitionen som angivits i proposition 2004/05:5 Vårt framtida försvar varvid nedanstående förband utgör utgångspunkten: ledningsresurs med upp till 50 officerare (30 dagars beredskap), grupp med upp till 60 militärobservatörer (30 dagars beredskap), ram för CIMIC-kompani och CIMIC-specialister (90 dagars beredskap), brigadstabskompani (30 dagars beredskap), logistikkompani med ledningsresurser för en logistikbataljon (30 dagars beredskap), två mekaniserade bataljoner (3090 dagars beredskap), militärpoliskompani (30 dagars beredskap), ingenjörskompani med ammunitions- och minröjningsförmåga (30 dagars beredskap), jägarpluton (30 dagars beredskap), artillerilokaliseringsradargrupp (30 dagars beredskap), NBC-insatsstyrka (30 dagars beredskap), ubåtsförband med en ubåt (30 dagars beredskap), korvettförband med två korvetter (30 dagars beredskap), marin minröjningsstyrka med två minröjningsfartyg (30 dagars beredskap), spanings- och luftförsvarsförband JAS 39 med åtta flygplan (30 dagars beredskap), ett signalspaningsflygplan (30 dagars beredskap) och transportflygenhet Tp 84 med fyra flygplan (30 dagars beredskap). Nödvändiga underhållsresurser, bl.a. stödfartyg och stödenheter, ingår i förbanden men är inte anmälda som separata enheter till internationella styrkeregister. Operativ ledning och logistik Operativ ledning och logistik kommer att, bland andra förband, bestå av: högkvarter med insatsledning och stabsförband, tre brigadledningar samordnade med utvecklingen av FHQ, operativ lednings- och sambandsbataljon, CERT (Computer Emergency Response Team), Utvecklingen inom funktionerna fortsätter i enlighet med proposition 2004/05:5 Vårt framtida försvar. Vid inledningen av 2008 har utvecklingen av och materielanskaffningen för de kvalificerade sjukvårdsenheterna kommit så långt att delar av dessa kan ingå i under snabbinsatsstyrkans beredskapstid och vid eventuell insats. IT-försvarsförband och Computer Emergency Response Teams (CERT) planeras att vara operativa . Markstridskrafterna skall 2008 bestå av de förband som redovisas i tabellen ovan om insatsorganisationens utveckling. Förbanden bedöms kunna upprätthålla en sådan kvalitet på materiel, personal och förmåga att de utan begränsningar kan användas för alla avsedda uppgifter. Den huvudsakliga förbandsutvecklingen skall bl.a. inriktas mot utvecklingen av snabbinsatsförmåga inom ramen för deltagande i den nordiska snabbinsatsstyrkan. Denna förmåga kommer även att kunna användas för insatser nationellt. Sjöstridskrafternas väsentligaste delar kommer 2008 att bestå av sju ytstridsfartyg, sju minröjningsfartyg, fyra ubåtar, en sjöinformationsbataljon och en amfibiebataljon samt signalspaningsfartyget . Inriktningen är därför att avveckla två ubåtar av Västergötlandsklass medan ubåtar av Gotlands- och Södermanlandsklass bibehålls samt att ersätta Göteborgskorvetterna med Visbykorvetter allteftersom dessa levereras. Inriktningen är att en av ovan nämnda ubåtar bibehålls som resursförband. I övrigt bör nämnas att tre korvetter av Visbyklass kommer att vara resursförband under det att de utvecklas. I kategorin resursförband återfinns även ett röjdykarfartyg och ett minröjningsfartyg av Landsortsklass, som till skillnad från övriga Landsortsfartyg inte kommer att ha genomgått halvtidsmodifiering. I takt med att utvecklingen av plattformen JAS 39 har avslutats och serieleveranserna snart är avslutade, krävs enligt regeringen åtgärder för att säkerställa fortsatt tillgång till nödvändig utvecklingskompetens för JAS 39 Gripen-systemet under dess tekniska och ekonomiska livslängd. Detta såväl operativt som tekniskt. Regeringen bedömer att åtgärder måste vidtas . Ett deltagande i den franskledda utvecklingen av en demonstrator för en obemannad stridsflygfarkost kallad Neuron har varit ett alternativ. Regeringen avser att pröva vilka alternativa lösningar, nationellt eller internationellt, som finns för att säkerställa nödvändig utvecklingskompetens, för att därefter fatta beslut och informera därom. De fyra JAS-divisionerna utgörs av JAS 39 C, men ett antal A- och B-versioner ingår.