bet · GS01KRU6 · 2005-02-17 00:00:00 — Det framtagna underlaget ska ge idrottsrörelsenmöjlighet att själv bedöma sin verksamhet i förhållande till egna måloch även visa om verksamheten behöver ändras eller ges en annan inriktning.Statens övergripande ansvar är att följa upp hur idrottsstödet användsoch vilken betydelse stödet har för samhället och den enskilde. Statenska således följa upp och utvärdera effekterna av statsbidragsgivningenför att klarlägga om statens syften med statsbidraget uppfylls.Styrelsen för anser att det finns brister i regeringenskontroll, uppföljning och återrapportering till av stödettill folkbildningen och idrottsrörelsen.Någon kontinuerlig återrapportering till av folkbildningensresultat förekommer inte i budgetsammanhang utan lämnas i stället isärpropositioner. Till grund för denna redovisning ska särskilda,fristående utvärderingar göras. Enligt det ursprungliga principbeslutetskulle sådana undersökningar genomföras , men så har avfrämst praktiska skäl inte blivit fallet. har staten genomförttvå breda genomlysningar3Utredningen för statens utvärdering avfolkbildningen (SUFO 96) som presenterades 1996 (SOU 1996:15) och (SUFO 2)som lades fram (SOU 2004:30)., men av dessa har endastresultatet av den första delgetts riksdagen4Prop. 1997/98:115.. Resultatetav den senaste utvärderingen, SUFO 2, bereds fortfarande inomRegeringskansliet.Riksrevisionen rekommenderar att regeringen fortlöpande genomför ochtill redovisar utvärderingar inom området.Enligt saknar de rapporter som regeringen lämnar ibudgetpropositionen om idrottsstödet viktig information och jämförbarstatistik som gör det möjligt att bedöma i vad mån syftet med statsbidragethar uppfyllts. Det saknas också statliga utvärderingar som gör detmöjligt att bedöma om stödet går till avsedda ändamål. De rekommendationersom tidigare lämnat i sin granskningsrapport har visserligenmedfört att regeringen i budgetpropositionen förbättrat sinåterrapportering till , men styrelsen anser attytterligare insatser av detta slag behövs.Kulturutskottet delar denna uppfattning och vill i anslutning till dettaframhålla följande. Den ansvarsfördelning som har lagts fast mellan åena sidan riksdag och regering och å andra sidan folkbildningen ochidrottsrörelsen bygger på att staten har ett grundläggande förtroendeför dessa rörelsers egna organisationer. har båda sidor ettintresse av att verksamheten utvärderas så att fler kan få kunskap omresultaten av bildningsarbetet och idrottssatsningarna.I 1991 års principbeslut förutsattes att staten skullegenomföra fördjupade undersökningar av folkbildningsverksamheten, menpå har alltså bara två sådana undersökningar kommittill stånd. Av dessa har delgivits resultatet av endast en.Sett från utgångspunkt är detta otillfredsställande.Fördjupade undersökningar av detta slag är av stort värde och bör äveni fortsättningen genomföras. De bör emellertid kompletteras med en merfrekvent lämnad resultatinformation.Det är visserligen varken regering eller riksdag som fastställer målenför folkbildningens egen verksamhet. Det gör samtfolkhögskolorna och studieförbunden själva. Trots det har utskottetbehov av att kunna bedöma graden av måluppfyllelse i samband med sinårligen återkommande budgetbehandling. Det kan som Riksrevisionenförordar ske genom att regeringen i budgetpropositionen redovisarutvärderingar inom avgränsade delar av området där uppnådda resultat ställsmot de mål som berörda institutioner har ställt upp för verksamheten.Det kan också ske genom en mer utbyggd resultatinformation som spänneröver en flerårsperiod och som belyser hur verksamheten inom olikadelområden utvecklas sett i skenet av de syften som riksdag och regeringhar angett för stödet. När utskottet i anslutning till höstensbudgetbehandling framförde ett snarlikt krav på förbättrad information omuppföljningen av förvaltningsmyndigheternas verksamhet förordade utskottetatt denna redovisning skulle täcka åtminstone en treårsperiod.En på motsvarande sätt utbyggd resultatinformation bör enligt utskottetsmening lämnas i budgetpropositionen också beträffande stödet tillidrottsrörelsen.Vad utskottet här förordar innebär således att utskottet i allt väsentligtbiträder de förslag som styrelsen för fört fram beträffandebehovet av förbättrad återrapportering till av stödet tillidrottsrörelsen och folkbildningen.Riksdagen bör som sin mening ge detta till känna för regeringen.Åtgärder som säkerställer att syftet med folkbildningsstödetuppfyllsStyrelsen för föreslår slutligen också att regeringenska vidta åtgärder som bättre garanterar att statens syfte med statsbidragettill Folkbildningen uppfylls. Det finns enligt granskningen risk föratt statens intentioner med statsbidraget inte uppfylls. Så t.ex. anserRiksrevisionen att fördelning av statsbidrag tillstudieförbund missgynnar förbund vars verksamhet snabbt ökar i omfattning.Rådets beslut kan också leda till att etablerade folkhögskolor gynnaspå bekostnad av nya skolor med större växtkraft samt att nya aktörerinte får del av det statliga stödet.Detta förslag tas upp av såväl som Riksidrottsförbundeti deras yttranden till utskottet. instämmer i desynpunkter som för fram, medan Folkbildningsrådetsbestämda uppfattning är att har grundat sina ställningstagandenpå otillräckliga kunskaper om statsbidragssystemet och därför har lämnaten missvisande analys. Styrelsen för har på grund avdetta dragit felaktiga slutsatser, anser anser att den fråga som styrelsen för Riksrevisionentar upp är ett led i uppföljningen och utvärderingen avfolkbildningsverksamheten.Den bör därför lämpligen prövas i anslutning till att regeringen gören samlad bedömning av SUFO 2. Eftersom och har tagit upp denna problematik i sina yttranden överSUFO 2 utgår utskottet från att frågan kommer upp till prövning i detsammanhanget utan särskilt initiativ från riksdagen.Förslaget från styrelsen för behöver mot denna bakgrundinte föranleda någon åtgärd från sida. Utskottet avstyrkerdärför förslaget.Bilaga 1Förteckning över behandlade förslagFramställning 2004/05:RRS7Framställning 2004/05:RRS7 styrelses framställningangående statens stöd till idrottsrörelsen och folkbildningen:1. tillkännager för regeringen som sin mening vad styrelsenanfört om behovet av förbättrad styrning och återrapportering avseendeanslaget till statsbidrag till idrottsrörelsen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad styrelsenanfört om behovet av förbättrad styrning och återrapportering avseendeanslaget till statsbidrag till folkbildningen samt om åtgärder för attgarantera att syftet med statsbidraget till folkbildningen uppfylls.Bilaga 2Yttrande från Riksidrottsförbundet2005-01-24RF1069/04-03Yttrande över styrelses framställan angående statensstöd till idrottsrörelsen och folkbildningen - RIR:s granskningsrapport(RIR 2004:15)() har av berettsmöjlighet att lämna kommentarer på (RiR) framställanangående statens stöd till idrottsrörelsen och folkbildningen. RF lämnarföljande kommentarer; samt bilägger remissyttrandeöver utvärderingen av folkbildnings-verksamheten där synpunkter somberör RiR:s kommentarer återfinns.1. Generella kommentarerI den undersökning eller genomgång av statens stöd till idrottsrörelsenRiR gjort är utgångspunkten och synpunkterna direkt riktade till regeringen.Det gäller såväl mål- och syftesformuleringar som återrapportering avstatsanslagen till dessa verksamheter.Generellt verkar dock RiR, enligt RF:s tolkning, överlag vara tillfredsmed de rutiner och den återrapportering RF tillhandahåller till regeringen.Det är snarare hur regeringen sedan väljer att använda RF:s uppgiftersom man i första hand har synpunkter på. RF:s bedömning är emellertidatt om RiR:s förslag på åtgärder genomförs i regeringens arbetssätt ochåterrapporteringsrutiner, kan RF:s återrapportering komma att behövagenomgå vissa förändringar. RF vill i detta sammanhang återigen framhålladet faktum att RiR verkar vara nöjd med RF:s återrapportering tillregeringen. Därför, menar RF, att den kritik som RiR har mot regeringeninte bör påverka RF:s och våra medlemsorganisationers återrapportering.Men beroende på vilka eventuellt nya krav som regeringen kan komma attställa på idrottsrörelsen bör det i så fall fortsatt diskuteras i enöppen dialog med RF.2. Statlig styrning och de ideella organisationernas självständighetRegeringen kan inte enligt gällande ordning vare sig styra på samma sätt som man gör med förvaltningsmyndigheter.I den av beslutade propositionen En idrottspolitik för2000-talet (prop1998/99:107) läggs det fast att staten endast ska ange deövergripande syftena med statsbidraget till idrotten. Idrottsrörelsenlägger själv fast målen för sin verksamhet.RiR:s kommentarer till detta system och påpekandet att det finns oklarhetermellan hur staten kan eller bör styra stödet till idrotten måste sestillsammans med principen om idrottsrörelsens självständighet ochsjälvstyre. Det finns ett inneboende motsatsförhållande mellan principerom mer styrning kontra självständighet som bygger på att en folkrörelsesom idrottsrörelsen fyller sådana behov i samhället som gör det önskvärtatt staten finansierar en viss del av en sådan verksamhet. Ett sådantmotsatsförhållande är därmed mer eller mindre inbyggt i systemet. Detgäller då att hitta former för att hantera nivån på styrning från staten,så att man både upprätthåller kraven från samhället på att statenspengar används på ett sätt som beslutat om, och samtidigtvärnar det samhällsbehov en fri och självständig folkrörelse som idrottenuppfyller.En folkrörelse är en integrerad del av samhällsutvecklingen och en viktigdel av den demokratiska processen. RF vill i detta sammanhang framhållaatt vi inte ser ett traditionellt regelsystem som regeringen tillämparöver dess förvaltningsmyndigheter som tillrådigt över hur statens stödtill idrotten och folkbildningen bör styras. Det riskerar att hota denflexibilitet och utvecklingsanda som finns inom de demokratiskt uppbyggdaideella organisationerna vilka finns närmast verksamheten. Det handlaristället, som sagt, om att hitta balansen i motsatsförhållandet mellanstatlig styrning och de ideella organisationernas självständighet. Idagexemplifieras det bl.a. genom löpande dialog mellan RF och i förstahand regeringen. Förhållandet mellan staten och den fria och självständigaidrottsrörelsen är också något självt beslutat om i sambandmed prop. 1998/99:107.Mot bakgrund av detta ställer sig RF något frågande till RiR:s styrelsesframställan om att styrningen inte genomförs på ett sådant sätt attsyftena med statsbidraget uppfylls. RF menar att statens styrning genomdialog lever upp till det eftersom syftet är att lägga fastövergripande syften med statsbidraget.Staten ska på motsvarande sätt (enligt prop. 1990/91:82 samt 1997/98:115)ange övergripande syften eller motiv för sitt stöd till folkbildningen.Därefter ska folkbildningsorganisationerna själva formulera målen förverksamheten. Inom folkbildningen är utgångspunkten att deltagarna måstekunna delta fritt och frivilligt och därigenom kunna forma sin verksamhet.Förvaltningsuppgifter för en ideell organisationRF välkomnar att RiR i sin framställning till lagt tonvikt påstatens styrning och regeringens återrapportering till . Ävenom RiR inte bortser från de svårigheter med ett system där man läggerförvaltningsuppgifter på ideella organisationer, så är det som RiR ocksåsäger en del av en större förvaltningspolitisk fråga. I de kommentarerkring detta som RiR har gällande idrotten tolkar RF att de åtgärder somredan vidtagits för att stödja sig på tillämpliga delar av förvaltningslagenär positiva. RF ser inte att en tydligare koppling eller inordnandetill förvaltningslagen fyller sitt syfte. RF vill också understryka attdet för idrottsverksamheten är bra att det är RF som fördelar statsanslaget,dvs någon som både kan verksamheten bra och finns nära den faktiskaverksamheten. En transparent och ändamålsenlig fördelning av statsbidragettill idrottsrörelsen skulle, enligt RF, inte uppnås på något annat sätt.Motsvarande synsätt gäller även det statliga folkbildningsstödet.När det gäller diskussionen om statlig revisor som ska granska RF:sverksamhet kopplat till syftena med statsanslaget menar RF att detta dåenbart kan gälla statens stöd till idrotten. Kraven på revisor som RiRför fram måste också sättas i relation till vad man i sin granskningkritiserar, vilket RF upplever är regeringens återrapportering tillRiksdagen och inte RF:s återrapportering till regeringen. RF:s bedömningär att, med en tillräcklig återrapportering från RF:s sida, en revisorsom granskar RF inte krävs.3. Problem och ändamålsenlighet när bidragsgivaren är en ideellorganisationRiR för i sitt resonemang fram en viktig principdiskussion, den om hurbunden barn- och ungdomsidrotten har blivit till stödet från SvenskaSpel. RiR förutsätter att regeringen har övervägt konsekvenserna med ensådan modell. Detta är också för RF en mycket viktig fråga. Den utvecklingsom resurserna från spelmarknaden, såväl resurser via folkrörelsernaseget Folkspel som överskottet från , har givit till denlokala barn- och ungdomsidrotten har varit avgörande för den fortsattautvecklingen för den lokala idrottsföreningen.Att man har gått ifrån ett stöd knutet till ett visst spel, värdeautomaterna,till att nu ha en del av den totala vinsten har för idrotten varit ettsteg i rätt riktning. Men är bindningen till spelresurseren allt viktigare del av framförallt den lokala idrottsrörelsensfinansiering. Riskerna med detta är, precis som RiR också pekar på, ettberoende av hur det går för spelbolaget för hur stora resurseridrottsrörelsen kan få. Man bör därför diskutera ett system som garanteraren miniminivå på även dessa resurser. Hur man gör det, om man t.ex.inför ett golv i vinstdelningssystemet som idrottsrörelsen ochungdomsorganisationerna inte kan falla under utan att staten går in och"kompenserar" eller om man diskuterar ett större reguljärt anslag medhjälp av resurser från , är upp till de beslutande politikernaatt diskutera. Men behovet av att diskussionen startar och att en lösningtas fram är stort. Inte minst mot bakgrund av hur spelmarknadenkan komma att förändras där såväl Folkspels som SvenskaSpels vinster riskerar att bli mindre.FolkbildningenRF instämmer helt i RiRs kommentar kring att studieförbund inomfolkbildningen som har en kraftig tillväxt missgynnas av det system somidag tillämpas. Därmed uppfylls inte, som också RiR pekar på, statensintentioner med statsbidraget, vilket underminerar Folkbildningsrådetstrovärdighet och ställning. Det är viktigt att detta åtgärdas snarast.Detta problem är också någonting RF och pekadepå i kommentarer kring utvärderingen av stödet till folkbildningen iden s.k. SUFO 2.4. Avslutande kommentarerRF:s kommentarer har tagit sin utgångspunkt i idrottsrörelsens fria ochsjälvständiga roll som vi även fortsättningsvis värnar. Med hänsyn tillRF:s nära relation till och folkbildningens storabetydelse inom idrottsrörelsen har vi valt att bifoga på SUFO 2, vilket berör samhällsstödet och Folkbildningsrådetsfunktion.RF har tolkat att RiR i rapporten överlag är positiva till de underlagRF tillhandahåller till regeringen. Det är en bekräftelse på det arbeteRF lagt ner för att än mer kvalitetssäkra våråterrapportering samt utveckla vår egen FoU-verksamhet där vi inhämtarkontinuerlig kunskap om vår verksamhet och hur resurser används. RF villunderstryka att vi ser positivt på utvärderingar och uppföljningar avdet statliga stödet till idrotten. Det är dock viktigt att sådanautvärderingar sker med öppenhet och transparens genom bl.a. forskning.Bilaga till yttrandeSISU - IdrottsutbildarnaUtbildningsdepartementet103 33 StockholmSISU Idrottsutbildarna (: Svensk Idrotts Studie- ochUtbildningsorganisation)som beretts möjlighet att avge remissvar på betänkandet SOU 2004:30"Folkbildning i brytningstid" (SUFO 2), betänkandet SOU 2004:51"Vem fårvara med?" samt "Folkbildningens framsyn" (FBR), ber härmed att fåframföra följande synpunkter.En värdefull utvärderingSISU Idrottsutbildarna ser ett stort värde i detta slag av återkommandegenomlysning av den omfattande folkbildningsverksamheten. När dennagång också flera olika slag av insatser lyfter fram olika aspekter påfolkbildningsarbetet, har en bred diskussion stimulerats inomSISU Idrottsutbildarna. Den process som föregick dokumentet Folkbildningensframsyn samt de olika forskningsinsatser som ingår i SUFO 2, harytterligare berikat det interna utvecklingsarbetet. Kombinationen avFoU-insatser och våra praktiska erfarenheter öppnar nya perspektiv motframtidenSISU Idrottsutbildarna anser det angeläget att SUFO-utvärderingar ävenfortsättningsvis är ett inslag i statens stöd till folkbildningen menatt samordningen mellan olika slag av utvärderingar (FBR, RRV, m.fl.)kan bli bättre och vara tydligare. Forskningsinsatser borde också kunnafördelas bättre över tid.SISU Idrottsutbildarna en utvecklande kraftSISU Idrottsutbildarna har ett tydligt uppdrag från den samladeidrottsrörelsen att vara dess utbildningsorganisation. Tyngdpunkten,och den dominerande delen av verksamheten, är studieförbundet och Bosönidrottsfolkhögskola. Genom en vittförgrenad verksamhet, som är organiseradi 21 distrikt och ett stort antal lokalkontor, når till idrottens föreningsliv över hela landet och därmed på ettnaturligt sätt till en betydande andel av den svenska befolkningen.SISU Idrottsutbildarna ska vara en aktiv del av den förändrande krafteni idrottens utveckling. Folkrörelsen idrott med sin breda förankringbland människor är i allra högsta grad mitt i samhällsomdaningen. Attangripa orättvisor och missförhållanden samt göra människor delaktigaär en självklarhet för en demokratisk rörelse och för central del i folkbildningsuppgiften. För idrotten och SISUIdrottsutbildarna är det en högt prioriterad uppgift att nå ut brett tillnya grupper av människor för att erbjuda gemenskap och meningsfullastimulerande aktiviteter.SISU Idrottsutbildarnas betydelse för och inom idrottsrörelsen illustrerastydligt av den kraftfulla verksamhetsökning som . Det måste ses som en spegling av den vitalitet och framtidsinriktningsom präglar svensk idrott samt den roll och det förtroende idrottentilldelar i utvecklingen.Det är mot denna bakgrund som synpunkter nedanska ses! (För en utförligare beskrivning av roll ochuppgifter i dagens och morgondagens idrottsrörelse hänvisas till bifogad"Verksamhetsinriktning 2004-05")FolkbildningsuppdragetBetänkandet från SUFO 2 har titeln i en brytningstid -något som vi helt kan instämma i och som vi kan se exempel på.Folkbildningens organisationer söker nya områden/uppgifter både i ochutanför folkbildningsuppgiften. Utbildningssamhället genomgår engrundläggande förändring såväl pedagogiskt som organisatoriskt. Villkorenför olika utbildningsanordnare förändras. Pedagogiskt sker allmänt enförskjutning mot studier som sätter deltagarna alltmer i centrum bl.a.som "beställare" av utbildning. För folkbildningens del innebär detatt andra utbildningsanordnare närmar sig studieförbund och folkhögskolori pedagogiskt hänseende samt i studieformer.Det finns anledning att instämma i de slutsatser som framkommer i debåda betänkandena om folkbildningsorganisationernas otydlighet i sinegen framtoning samt när det gäller särarten. som vi kan haanledning till självkritik blir det uppenbart att de förändringar somsker i utbildningssamhället och i samhället i övrigt får konsekvenserför folkbildningsuppgiften. Detta leder till eftertanke och vägval införframtiden.Folkbildningens starka förankring i de grundläggande frågorna om demokratioch demokratiska värden borde vara den självklara utgångspunkten församhällets stöd.Såsom framhålls i såväl SUFO 2 som "Folkbildningens framsyn" ökarförväntningarna på det civila samhället med tydliga fokuseringar påinsatser i "samhällets tjänst" för människors delaktighet och välbefinnande. "Lokal mobilisering" förutsätter att människor har tillfälle ochmöjlighet att "fritt och frivilligt" skaffa de kunskaper de själv upplevermeningsfulla. Detta är en uppgift som endast i begränsad omfattning kantillgodoses av utbildningssamhället.För del får vi ständigt belägg för huridrottsrörelsen, som en del av den ideella sektorn, ställs inför nya krav påinsatser. Föreningslivet står inför förändringar och nya uppgifter bl.a. ställs starkt ökande krav på välutbildade och engagerade ledareför barn och ungdomar, något som direkt ökar trycket på i tiden kännetecknas av flexibelt lärande, livslångtlärande och där en självklar utgångspunkt är att tillskapa mötesplatserför lärande i miljöer där människor naturligt befinner sig.Folkbildningsorganisationerna har synnerligen goda förutsättningar att svaraupp mot detta. De grundläggande värderingar som präglar civilsamhället(delaktighet, engagemang och ansvarstagande) ligger utgör också grundenför folkbildningsarbetet.Det är uppfattning att folkbildningen har sinframtida förankring och identitet i civilsamhället. För ser vi vår bärande folkbildningstanke i sambandet "demokrati -folkrörelse - föreningsliv/kunskap".SamhällsstödetSom framgått ovan ligger en avgörande utmaning i det faktum attfolkbildning uppfattas som diffus. Förekomsten av särart diskuteras iutvärderingen. RRV har ju också tidigare i en rapport aktualiserat frågani termer av kvalitet, som ska genomsyra folkbildningsarbetet.Mot bakgrund av de förändringar som sker inom såväl utbildnings- som"folkbildningssamhället" finns det, enligt , anledning att staten blir tydligare i sina motiv att stödjafolkbildningen.Behov av avgränsningar? Relationen utbildningssamhälle - civilsamhälle?Folkbildningens betydelse i lokalsamhället? En tydligare särart? Det ärexempel på frågor som vi anser angelägna att aktualisera och tydliggörainför framtiden.Speciellt bekymmersamt anser vi i att utvecklingenav samhällsstödet är, när det gäller kommuner och landsting. De minskadefolkbildningsanslagen riskerar att undergräva folkbildningsarbetetspeciellt när det gäller den lokala närvaron och därmed möjligheten attsvara upp mot människor "nära" frågor och behov. Vid sidan av allt lägrebidragsnivåer ställs vi också i ett ökande antal kommuner inför varierandeoch oklar folkbildningssyn och lokala regelverk, som ger olika bedömningarav folkbildningsarbetet avseende central och lokal bidragsanvändning.Övergångentill mer av projektstöd kan vitalisera folkbildningsarbetet men fårinte leda till en detaljerad styrning av folkbildningen av externaintressen eller nå sådan omfattning att det äventyrarfolkbildningsorganisationernasbas för verksamheten. Den totala minskningen av lokala enheter inomstudieförbunden är en allvarlig signal.För del har vi dock lyckats förena kvalitet iverksamheten med ökat antal lokalkontor men detta förutsätter på siktett samhällsstöd som ligger i linje med utvecklingen.Folkbildning är av ett nationellt intresse med folkbildningsarbetetmåste byggas nedifrån.Genom folkbildningen och i mötet med föreningslivet får unga en praktiskegen upplevelse av demokrati och demokratiska värden. Genom kulturaktiviteterberikas föreningslivet och nya dimensioner i verksamheten tillförssamtidigt som människor får möjlighet att vidga sina perspektiv.För att folkbildningen ska kunna möta dagens och morgondagensutmaningar/behov krävs en bidragsgivning med förankring i nutid med ocksåstarka inslag . Detta är också den rimliga förutsättningenför en tillämpning av verksamhetsmodellen "målstyrning - utvärdering",som ju var den bärande tanken i Folkbildningsreformen , och som vii skaffat oss goda erfarenheter av.Det är bestämda uppfattning att ett folkbildningsarbetei frontlinjen och med förankring i den pågående samhällsutvecklingenförutsätter ett samhällsstöd som präglas av aktualitet.FolkbildningsrådetSUFO 2 konstatera att () väl fyller sina uppgifterenligt förordningen. Vi kan för del instämma iatt FBR fyller väsentliga delar av de tilldelade uppgifterna.