bet · GS01SOU15 · 2005-05-10 00:00:00 — Stärkt rättssäkerhet och vårdinnehåll i LVM-vården m.m. SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens proposition 2004/05:123 Stärkträttssäkerhet och vårdinnehåll i LVM-vården m.m., 26 motionsyrkanden somväckts med anledning av propositionen samt 6 övriga motionsyrkanden.Såvitt inget annat anges härrör motionerna från /05.Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ändringar i lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM), lagen (1990:52)med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) och polislagen (1984:387).Lagändringarna syftar främst till att stärka den enskildes rättssäkerhetoch att förbättra kvaliteten i vården. Samtliga motionsyrkanden avstyrks.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2005.I betänkandet finns 18 reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Ansvaret för missbrukarvårdenRiksdagen avslår motionerna 2004/05:So16 yrkande 6, 2004/05:So17 yrkande2 och 2004/05:So19 yrkande 11.Reservation 1 (m)Reservation 2 (fp)Reservation 3 (kd)2. Frivilligorganisationernas betydelseRiksdagen avslår motionerna 2003/04:So36 yrkande 4, 2003/04:So414yrkande 4 och 2004/05:So16 yrkande 3.Reservation 4 (m, fp, kd, c)3. Ökad mångfald av vårdgivareRiksdagen avslår motion 2004/05:So19 yrkande 12.Reservation 5 (m, fp, kd, c)4. Vårdgaranti m.m. inom missbrukarvårdenRiksdagen avslår motion 2004/05:So16 yrkandena 4 och 5.Reservation 6 (fp, kd)5. Evidensbaserad missbrukarvårdRiksdagen avslår motionerna 2004/05:So16 yrkande 2 och 2004/05:So507yrkande 6.6. Befogenheten att besluta om omhändertagande, m.m.Riksdagen godkänner vad utskottet anfört. Därmed avslår riksdagenmotionerna 2004/05:So16 yrkande 1 och 2004/05:So19 yrkande 1.Reservation 7 (m, kd)7. Förutsättningarna för beslut om omhändertagandeRiksdagen godkänner vad utskottet anfört. Därmed avslår motion2004/05:So18 yrkande 1.Reservation 8 (m, fp)8. Beräkning av lagstadgad tidRiksdagen godkänner vad utskottet anfört. Därmed avslår motion2004/05:So18 yrkande 2.9. Lagbestämmelserna om omhändertagande m.m.Riksdagen antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall såvitt avser 13, 15 och16 §§,b) lag om ändring i polislagen (1984:387).Därmed bifaller riksdagenproposition 2004/05:123 i denna del.Reservation 9 (m)Reservation 10 (fp)Reservation 11 (kd)10. Upphörande av beslut om omhändertagandeRiksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:870)om vård av missbrukare i vissa fall såvitt avser 18 a och 18 b §§. Därmedbifaller proposition 2004/05:123 i denna del och avslår motion2004/05:So19 yrkande 2.Reservation 12 (m)11. Hälso- och sjukvårdens ansvar för inledande sjukhusvårdRiksdagen avslår motion 2004/05:So19 yrkande 4.Reservation 13 (m)12. Kvarhållande på sjukhusRiksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:870)om vård av missbrukare i vissa fall såvitt avser 24 §. Därmed bifallerriksdagen proposition 2004/05:123 i denna del och avslår motion2004/05:So17 yrkande 1.13. Omhändertagande av otillåten egendomRiksdagen antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall såvitt avser 31 §,b) lagom ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av ungasåvitt avser 16 §.Därmed bifaller proposition 2004/05:123 idenna del och avslår motion 2004/05:So19 yrkande 3.Reservation 14 (m, fp, kd, c)14. Statens institutionsstyrelses verksamhetsuppföljningRiksdagen antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall såvitt avser 30 a §,b)lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård avunga såvitt avser 14 a §.Därmed bifaller proposition 2004/05:123i denna del.15. Tillsyn över Statens institutionsstyrelses verksamhetRiksdagen avslår motion 2004/05:So19 yrkande 9.Reservation 15 (m)16. En ny tillsynsorganisationRiksdagen avslår motion 2004/05:So19 yrkande 10.Reservation 16 (m)17. Övriga lagförslagRiksdagen antar regeringens förslag tilla) lag om ändring i lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall,b) lag om ändring i lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga,i den mån lagförslageninte omfattas av vad utskottet föreslagit ovan.Därmed bifaller riksdagenproposition 2004/05:123 i denna del.18. Tvångsvård av gravida kvinnor med missbruksproblemRiksdagen avslår motionerna 2004/05:So16 yrkandena 7 och 8, 2004/05:So17yrkande 3, 2004/05:So19 yrkandena 7 och 8, 2004/05:So274 och 2004/05:So398yrkande 4.Reservation 17 (m, fp, kd, c)19. Psykiskt sjuka missbrukareRiksdagen avslår motionerna 2004/05:So17 yrkande 4, 2004/05:So19yrkandena 5 och 6 samt 2004/05:So507 yrkande 8.Reservation 18 (m, fp, kd, c)den 10 maj 2005På socialutskottets vägnarIngrid BurmanFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (),(), (), () och GabrielRomanus (fp).Redogörelse för ärendetPropositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås ändringar i lagen (1988:870) om vård avmissbrukare i vissa fall (LVM), vilka sammantaget syftar till att stärkaden enskildes rättssäkerhet och att förbättra kvaliteten i vården. Iförekommande fall föreslås motsvarande ändringar i lagen (1990:52) medsärskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Polisens befogenhet attfatta beslut om omhändertagande enligt LVM föreslås upphöraoch polisen ges i stället en befogenhet att gripa in enligt polislagen(1984:387) för att säkerställa att ett omhändertagande kankomma till stånd. Regeringen föreslår vidare att reglerna för underställningav beslut om omhändertagande till länsrätten och upphörandeav beslut om omhändertagande skall skärpas, bl.a. genominförande av exakta tidsgränser för underställning. Ansvaret förverksamhetschefen vid den sjukhusenhet där patienten vistas föreslås skärpasgenom stärkt underrättelseskyldighet och skyldighet att kvarhålla enpatient som vill lämna sjukhuset. Vidare bör syftet med vården preciseras.En proportionalitetsprincip föreslås i LVM och LVU med avseende på desärskilda befogenheter som tillkommer LVM-hemmen och de särskildaungdomshemmen. Regeringen anser vidare att om otillåten egendom påträffasvid hemmen skall den omhändertas. Även möjligheten att använda sig avurin-, blod- och utandningsprov för att kontrollera drogpåverkan börvidgas. Slutligen föreslår regeringen en sekretessbrytande regel i LVMoch LVU som gör det möjligt för att inhämtauppgifter som är nödvändiga för uppföljning av vården.Samtliga lagändringar föreslås träda i kraft den 1 juli 2005.Till grund för förslagen i propositionen ligger betänkandet frånLVM-utredningen, Tvång och förändring - Rättssäkerhet, vårdens innehålloch eftervård (SOU 2004:3), samt en inom upprättadpromemoria med förslag till ändringar i LVU.Utskottets övervägandenAllmänna utgångspunkterUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner bl.a. om finansieringen av missbrukarvården,om frivilligorganisationernas betydelse, om en vårdgaranti på områdetsamt om evidensbaserad missbrukarvård. Utskottet hänvisar främst tillpågående arbete, bl.a. inom ramen för satsningen Ett kontrakt för livet.Jämför reservationerna 1 (m), 2 (fp), 3 (kd), 4 (m, fp, kd, c), 5 (m,fp, kd, c) och 6 (fp, kd).PropositionenLagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) är enligtregeringen en viktig länk i en sammanhållen vårdkedja. Vård enligt LVMutgör samhällets yttersta garanti för att också de tyngsta missbrukarna,de som normalt inte själva efterfrågar behandling, ges möjlighet attkomma ifrån sitt missbruk och beroende. För många av dem kan LVM-vårdutgöra skillnaden mellan liv och död.I propositionen beskrivs de senaste årens utveckling inom missbrukarvården.Regeringen konstaterar att den nedgång i institutionsvård som inleddesi har fortsatt. Nedgången gäller även den frivilligavården, men är mest märkbar inom tvångsvården, där antalet vårdademinskade med omkring två tredjedelar . Samtidigtmed denna utveckling har missbruket av narkotika och alkohol ökatkraftigt. Bland annat beräknas antalet tunga narkotikamissbrukare ha ökatfrån omkring 15 1979 till omkring 30 000 . I propositionenkonstateras att det ökade behovet av insatser mot missbruk inte haråtföljts av en motsvarande ökning av resurser för vård och rehabiliteringutan att kommunernas prioriteringar i stället har lett till en nedrustningav vården. har kommunerna dragit ned sina kostnader med20 % eller . Enligt finns detstarka indikationer på att utvecklingen inom missbrukarvården har letttill att en grupp klienter, främst sådana med ett långvarigt alkoholmissbruk,inte får sina vårdbehov tillgodosedda. Länsstyrelsernas verksamhetstillsynvisar att det i vissa kommuner sker en hårdhänt prioritering av vilkaklienter som de facto beviljas bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453).Vidare hänvisar kommunerna klienter till öppenvård, trots att de är ibehov av heldygnsvård. uppmärksammade i en rapport 2003att det fanns stora brister i resurserna för avgiftning i många kommuner,att uppsökande verksamhet saknades på många håll, att många verksamheterhade höga trösklar, vilket försvårade för de mest utsatta att få vård,samt att det fanns brister i eftervården. Även intresse- ochklientorganisationer inom området har framfört kritik mot nedskärningar ivården och de tilltagande svårigheter som enskilda vårdsökande möter ikontakten med socialtjänsten.Mot denna bakgrund föreslog regeringen i budgetpropositionen för år2005 (prop. 2004/05:1, utg.omr. 9, anslag 18:1) ett riktat statsbidragunder som skall bidra till att personer med missbruksproblem fårsina vårdbehov tillgodosedda. Satsningen, som syftar till att stimulerakommunerna och andra aktörer att utveckla och stärka missbrukarvården,går under benämningen Ett kontrakt för livet. Enligt förslaget ibudgetpropositionen skall avsättas . Genom det öronmärkta statsbidraget har Statensinstitutionsstyrelse (SiS) möjlighet att kraftigt subventionera socialnämndenskostnader för den vård som sker med stöd av 27 § LVM. En förutsättningär att SiS och socialnämnden i samråd med den enskilde på ett tidigtstadium träffar en överenskommelse om vilka insatser som skall vidtas,både i LVM-vården och därefter, samt att vården avslutas och utvärderasgemensamt. Planeringen för vad som skall följa efter utskrivningen frånLVM-hemmet kan gälla såväl fortsatta vårdinsatser som bostad, sysselsättningoch psykosocialt stöd.Regeringen har därutöver föreslagit att avsätts förår 2005, för och för år2007 till ett riktat statsbidrag till kommunerna för att stimulera dematt stärka vårdkedjans alla delar.En särskild utredare har i uppdrag att lämna förslag till envårdöverenskommelse mellan staten och kommunerna, där kommunernas åtagandenför att komma i åtnjutande av det riktade statsbidraget till missbrukarvårdenkonkretiseras (dir. 2004:164, S 2004:11). Förslaget skall syfta tillatt utveckla missbrukarvården och skapa bättre förutsättningar för flerkvalificerade och långsiktiga vårdinsatser. Det skall utgå ifrån befintligkunskap om olika behandlingsformers effektivitet samt kvinnors och mänsolika behov och förutsättningar samt ha ett brukarperspektiv. Uppdragetskall redovisas senast den 1 oktober 2005.MotionerI motion So19 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om finansieringsprincipen (yrkande 11). Principen att statenfinansierar uppgifter som staten ålägger kommunerna är enligt motionärernasmening viktig att upprätthålla. Eftersom det är staten via länsrätternasom fattar beslut om tvångsvård enligt LVM talar det mesta för att detär staten som bör ta det grundläggande ekonomiska ansvaret för vården.I motion So17 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivandeom finansiering av missbrukarvården (yrkande 2). Motionärerna anser attstaten bör ta huvuddelen av betalningsansvaret för all missbrukarvårdpå institution. Detta förutsätter att kommunen kan visa att de har följtalla tillämpliga bestämmelser i socialtjänstlagen samt har en plan förhela vårdkedjan, från akut avgiftning till integrering i samhället.I motion So16 av och () yrkas attriksdagen begär att regeringen ser över frågan om vilken huvudman somär bäst lämpad att ha huvudansvaret för missbrukarvården (yrkande 6).Motionärerna påpekar att har konstaterat brister isamtliga de delar som berör en tänkt vårdkedja, från uppsökande verksamhetöver vård och behandling till eftervård och uppföljning.I motion So19 (m) begärs även ett tillkännagivande om mångfald imissbrukarvården (yrkande 12). Enligt motionärerna bör möjligheten att ökamångfalden av utförare av såväl vård enligt LVU som enligt LVM utredas.Mångfald och fler vårdgivare bidrar till att förbättra kvaliteten ochstimulerar metodutveckling.I motion 2003/04:So414 av m.fl. (m) begärsett tillkännagivande om frivilligorganisationer på narkotikaområdet(yrkande 4). Motionärerna anser att en särskild utredning bör tillsättasför att göra en genomgripande genomlysning av frivilligorganisationernasbetydelse inom missbrukarvården samt lägga förslag till åtgärder somstärker både organisationerna och volontärerna.I motion So16 (kd) begärs ett tillkännagivande om ökat stöd förfrivilligorganisationernas insatser inom missbrukarvården (yrkande 3). Enligtmotionärerna är organisationernas kunskaper och engagemang en omistligtillgång som måste stödjas på ett positivt sätt av statsmakterna.Motionärerna begär vidare tillkännagivanden dels om fritt val av vård(yrkande 4), dels om en vårdgaranti inom missbrukarvården (yrkande 5).Motionärerna anser att ett fritt vårdval samt samma vårdgaranti somgäller inom annan typ av vård skall gälla även inom missbrukarvården.Resurstilldelningen bör öka så att vårdgarantin kan omsättas i praktiskhandling. Alla skall ha rätt att få behandling inom tre månader.Även i motion 2003/04:So36 av m.fl. (kd) begärs etttillkännagivande om behovet av att ge bättre stöd till ideella organisationersom bedriver missbrukarvård (yrkande 4).I motion So507 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om behovet av evidensbaserad missbrukarvård (yrkande 6).Enligt motionärerna bör grundprincipen inom missbrukarvården vara attvården skall vara evidensbaserad. Hänsyn bör dock tas till att det ävenfinns andra vårdformer som ger goda resultat.I motion So16 (kd) begärs också ett tillkännagivande om evidensbaseradmissbrukarvård (yrkande 2). Enligt motionärerna är det ett stort problematt behandlingsmetoder kan slå igenom utan att det finns vederhäftigavetenskapliga studier som visar om de fungerar eller ej. Det är viktigtatt de krav som ställs på den vård som erbjuds missbrukare är desammasom kraven inom annan vård.Bakgrund och tidigare behandling m.m.Utskottet har tidigare behandlat frågan om finansiering av missbrukarvården.Senast i det av godkända betänkandet 2003/04:SoU5Socialtjänstpolitik vidhöll utskottet sin uppfattning att det övergripandeansvaret för missbrukarvården, således också tvångsvården, bör åvilasocialtjänsten. Motioner om att staten bör ta på sig det finansiellaansvaret för all missbrukarvård på institution avstyrktes (res. fp).I betänkandet behandlades också motioner om frivilligorganisationer påmissbruksområdet. Även i detta sammanhang vidhöll utskottet sin tidigareredovisade inställning, nämligen att frivilligorganisationer har betydelse när det gäller att komplettera samhällets insatser pådet sociala området men att något tillkännagivande härom inte är nödvändigt.Motionerna avstyrktes (res. kd).I direktiven till Utredningen om en vårdöverenskommelse om missbrukarvården(dir. 2004:164) anges att det kommande förslaget inte får innebära enförskjutning av kommunens yttersta ansvar för missbrukarvården. Vidareskall förslaget utgå ifrån befintlig kunskap om effektiva behandlingsmetoder,diagnosinstrument och bedömning av vårdbehov, bl.a. den kunskapssammanställningsom () gjorde 2001. Andracentrala kunskapskällor är de expertunderlag som ligger till grund förSocialstyrelsens pågående arbete med riktlinjer för missbrukarvårdensamt styrelsens arbete med att utveckla kvaliteten i missbrukarvårdenutifrån ett antal kvalitetsindikatorer.Statsrådet besvarade under frågestunden i riksdagenden en fråga om stöd till frivilligorganisationernas arbetei missbrukarvården. Statsrådet uttalade bl.a. att det föreslagna stödetom sammanlagt mycket väl kankomma frivilligorganisationerna till del. Statsrådet berörde även densärskilda utredarens uppdrag att förhandla med kommunerna om vilkamotkrav som man från statens sida skall kunna ställa på kommunsektornmed anledning av de nya pengarna till missbrukarvården. Statsrådetanförde att han vill ha skärpta krav på vård i rimlig tid, alltså enform av vårdgaranti också inom missbrukarvården.I infördes en lagstadgad behandlingsgaranti för narkomaner.En motsvarande garanti för alkoholmissbrukare införs den 1 juli 2005.Behandlingsgarantin innebär en rätt för narkotikamissbrukaren att fåoch en skyldighet för amtskommunen att erbjuda en social behandlingsinsatssom skall sättas i verket dagar efter att missbrukaren anmältsin önskan om behandling till kommunen. Lagen ger också missbrukarenrätt att välja mellan offentliga och godkända privata behandlingsinsatserav samma slag som amtskommunen erbjudit men missbrukaren kan då interäkna med verkställighet . En förutsättning för fritt valär att behandlaren/missbruksenheten inte bedömer att en flytt till annanort är till skada för missbrukaren eller försämrar möjligheterna tillbehandling.Socialstyrelsen arbetar med att ta fram nationellariktlinjer för missbrukarvården. Riktlinjerna, som baseras på bredakunskapssammanställningar som görs av ett antal expertgrupper, rör behandlingav narkotika- respektive alkoholmissbruk, uppsökande och förebyggandeinsatser, markörer och diagnostiska system samt behandling av gravidakvinnor med missbruksproblem.Parallellt med riktlinjeprojektet pågår utvecklingen av en modell föratt följa, stödja och utveckla kvaliteten i den svenska missbrukarvårdenutifrån ett antal kvalitetsindikatorer. Dessutom pågår ett arbete medatt utveckla statistiken inom missbruksområdet.Enligt uppgift från planeras projekten att avslutasunder våren 2006.Socialstyrelsen har vidare publicerat resultaten av en studieom kommunalt stöd till sociala ideella organisationer. Studien visaratt kommunerna tillmäter organisationerna en allt större betydelse somaktörer inom det lokala välfärdssystemet. En ökad andel av Sverigeskommuner har utformat en policy för stöd till och samverkan med dessaorganisationer. De allra flesta kommuner har också ökat sin samverkanmed organisationerna och de förväntar sig att samverkan även kommer attöka . Undersökningen visar också att de ideella organisationernahar fått ett större utrymme som serviceproducent inom svenska kommunerssocialtjänst.Mobilisering mot narkotika har enligt sin rapport under detsenaste året särskilt uppmärksammat bristerna i missbrukarvården ochbehovet av utökad bredd och kvalitet i utbudet av insatser. Diskussionerhar förts med ansvariga för vårdens utbyggnad och innehåll. Bland annatsker ett utvecklingsarbete inom ramen för samarbetet med de trestorstäderna. För att stimulera uppbyggnad av en hållbar modell förkunskapsbaserad och individanpassad narkomanvård av god kvalitet harMobilisering mot narkotika även inlett ett samarbete med fyra s.k.modellkommuner. I projektet prövas och utvärderas metoder för att utvecklanarkomanvården.Utskottets ställningstagandeUtskottet ser mycket positivt på satsningen Ett kontrakt för livet.Satsningen utgör en välkommen förstärkning av missbrukarvården ochinnebär att fler missbrukare får möjlighet till vård och rehabilitering.Någon förändring när det gäller ansvarsfördelningen avseendemissbrukarvården är inte avsedd. Utskottet instämmer med regeringen att detyttersta ansvaret för missbrukarvården även fortsättningsvis bör åvilakommunerna. Motionerna So16 (kd) yrkande 6, So17 (fp) yrkande 2 ochSo19 (m) yrkande 11 avstyrks därmed.I motionerna 2003/04:So36 (kd) yrkande 4, 2003/04:So414 (m) yrkande 4och So16 (kd) yrkande 3 framhålls vikten av frivilligorganisationernasinsatser inom missbrukarvården. Enligt en genomförd studietillmäter kommunerna frivilligorganisationerna en allt större betydelsesom aktörer inom det lokala välfärdssystemet. Utskottet kan vidarekonstatera att stödet inom ramen för satsningen Ett kontrakt för livetäven kan komma frivilligorganisationerna till del. Utskottet delar desynpunkter som framförs i de nämnda motionerna men anser inte att detär erforderligt med något tillkännagivande till regeringen på området.Utskottet kan inte ställa sig bakom kravet i motion So19 (m) yrkande 12om att utreda möjligheten till en ökad mångfald av vårdgivare. Motionenbör avslås.I motion So16 (kd) yrkandena 4 och 5 begärs att en rätt till frittvårdval och en vårdgaranti skall införas inom missbrukarvården. Utredningenom en vårdöverenskommelse om missbrukarvården har i uppdrag att föreslåvilka krav som bör ställas på kommunerna för att dessa skall få del avdet riktade statsbidraget inom ramen för Ett kontrakt för livet. Utskottethar erfarit att utredningen har för avsikt att närmare pröva om och iså fall hur den danska modellen med behandlingsgaranti och fritt val avbehandlingsinsats kan omsättas till svenska förhållanden. Utredningenhar dock inte mandat att föreslå någon lagändring på området. mening bör resultatet av utredningens arbete inte föregripas.Motion So16 (kd) yrkandena 4 och 5 avstyrks därmed.Utskottet delar naturligtvis uppfattningen i motionerna So16 (kd) yrkande2 och So507 (m) yrkande 6 om vikten av att missbrukarvården är evidensbaserad.Det kommande förslaget från Utredningen om en vårdöverenskommelse ommissbrukarvården skall enligt direktiven utgå ifrån befintlig kunskapom effektiva behandlingsmetoder, diagnosinstrument och bedömning avvårdbehov. Vidare arbetar med att utforma nationellariktlinjer för missbrukarvården samt med att utveckla kvaliteten imissbrukarvården utifrån ett antal kvalitetsindikatorer. Motionerna fårmot denna bakgrund anses i huvudsak tillgodosedda.Polisens befogenhet att besluta om omhändertagande upphörUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag att polisen inte längre skall habefogenhet att besluta om omhändertagande enligt LVM. Polisenbör dock ges befogenhet att ingripa med stöd av en ny bestämmelse ipolislagen (1984:387). Motioner vari framförs kritik bl.a. mot dessaförslag bör avslås.Jämför reservationerna 7 (m, kd), 8 (m, fp), 9 (m), 10 (fp) och 11 (kd).PropositionenRegeringen föreslår att enbart socialnämnden och länsrätten, och intelängre polisen, skall ha befogenhet att besluta om omhändertagandeenligt 13 § LVM. I stället får polisen i en ny 12 a § i polislagen(1984:387) en uttrycklig befogenhet att säkerställa att ett beslut omomedelbart omhändertagande kan komma till stånd.Regeringen delar uppfattning att LVM bör renodlas somen vårdlag. Det är inte motiverat att polisen fattar beslut i frågorsom är ett direkt och utpekat ansvar för socialnämnden. Regeringenkonstaterar också att någon motsvarande befogenhet för polisen inte finnsi LVU samt att det inte framkommit något som tyder på att socialnämndensjoursystem i akuta ärenden enligt den lagen inte fungerar.Regeringen framhåller att förslaget inte får innebära att personer ibehov av en akut insats som kan tillgodoses med ett omedelbartomhändertagande inte får denna. Polisen måste också fortsättningsvis iakttasin skyldighet att genast anmäla behov av tvångsvård enligt 6 § LVM.Därutöver måste socialnämnden ha en tillfredsställande jourberedskap,så att beslut om omhändertagande kan fattas utan onödigtdröjsmål. Även om det i de flesta fall kan förutses att socialnämndenmed tillräcklig snabbhet kommer att kunna fatta beslut om omhändertagande,medför ändringen ett behov av en möjlighet för en enskild polisman attkunna ingripa i en akut situation då socialnämndens beslut inte kanavvaktas.