bet · GS01TU7 · 2005-03-10 00:00:00 — Dettainnebär att EU har fått en stark röst i IMO, och detta bör utnyttjas.För att åstadkomma effektiva åtgärder för säkerhet och miljöbör man alltså först komma överens inom Helcom och därefter föra uppfrågan till EU-nivå för att slutligen agera för internationellabestämmelser inom IMO. Regeringen bör även arbeta aktivt med att ytterligareutveckla nationella åtgärder, särskilt sådana som är baserade påfrivillighet och stimulans snarare än sådana som är regelbaserade.2. Luftföroreningar till följd av sjöfart, punkt 6 (kd, c)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om luftföroreningar till följd av sjöfart. Därmedbifaller motionerna2003/04:T441 av m.fl. (kd) yrkandena 7 och 8,2004/05:T396 av () yrkande 8,2004/05:T423 av och (båda s),2004/05:T460 av m.fl. (kd) yrkande 5 och2004/05:MJ500 av m.fl. (kd) yrkande 7.StällningstagandeVi ser allvarligt på sjöfartens miljöpåverkan, inte minst genom deluftföroreningar som sjöfarten ger upphov till. kan man konstateraatt det finns metoder att kraftigt minska utsläppen av kväveoxider genombl.a. katalysatortekniken och av svavel genom att endast använda lågsvavligbunkerolja. Problemet är att de inte tas i anspråk i tillräcklig omfattning.Det är angeläget att tillgången till sådan olja ökas. Ekonomiskastyrmedel genom differentierade farledsavgifter är en metod som tillämpasi och som har gett goda resultat. Även hamnavgifterna är i deflesta fall differentierade så att rabatt ges till de fartyg som haråtgärdat utsläppen. Ytterligare ett sätt som diskuteras är att låtasystemet med utsläppsrätter utvidgas till att omfatta även sjöfartenmen också andra skadliga ämnen såsom svaveldioxid och kväveoxider.Vi anser således att det finns en stor potential för åtgärder med måletatt luftföroreningarna skall bringas ned till ett minimum. Regeringenbör uppmanas att kraftfullt agera i detta syfte, såväl med avseende påden svenska sjöfarten som den internationella. Genom ett uttalande avriksdagen härom blir motionerna helt eller delvis tillgodosedda.3. Mottagning av avfall från fartyg, punkt 7 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om mottagning av avfall från fartyg. Därmedbifaller motionerna2004/05:MJ329 av () yrkande 4 och2004/05:MJ500 av m.fl. (kd) yrkande 4.StällningstagandeEnligt vår mening fungerar inte det system för avfallsmottagning ihamnarna som infördes genom Östersjöstrategin tillfredsställande. Trotsatt avsikten är att det inte skall tas ut någon särskild avgift för ettsådant mottagande, fungerar systemet inte i alla hamnar i Östersjöområdet.Detta innebär att risken ökar för illegala utsläpp till havs. Enanledning kan vara de ekonomiska villkoren. Vi anser att börgöra ett tillkännagivande om att aktivt skall verka inom Helcomför att fartygen skall kunna lämna sin spillolja gratis i samtliga avÖstersjöns hamnar och att kostnaden härför skall täckas genom hamnavgiften.En sådan åtgärd innebär att motionerna 2004/05:MJ329 (kd) och 2004/05:MJ500(kd) blir tillgodosedda.4. förlisning, punkt 9 (kd)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen om förlisning. Därmed bifaller riksdagenmotion2004/05:T460 av m.fl. (kd) yrkande 7 ochbifaller delvis motionerna2003/04:T553 av m.fl. (mp, s, m, kd, v) yrkandena 1-3och2004/05:T320 av ()StällningstagandeDet är Estoniakatastrofen inträffade. Fortfarandediskuteras olycksorsaken och sjunkförloppet. Många experter har dömt utden haveriutredning som gjordes av de tre inblandade nationerna ,och . Vi anser att regeringen skall ta initiativ attmed berörda regeringar föreslå en oberoende internationell granskningav haveriutredningen. Genom ett uttalande med denna inriktningblir motion 2004/05:T460 (kd) tillgodosedd i aktuellt avseende.5. förlisning, punkt 9 (mp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs ireservationen om förlisning. Därmed bifaller riksdagenmotionerna2003/04:T553 av m.fl. (mp, s, m, kd, v) yrkandena 1-3,2004/05:T320 av () och2004/05:T460 av m.fl. (kd) yrkande 7StällningstagandeUtredningen av den civila passagerarfärjan förlisning i Östersjönden borde ha varit en av de viktigaste i modern tid.Över ett halvt tusen av de omkomna var svenska medborgare. Olyckan ärav samma omfattning för svenskt vidkommande som tsunamikatastrofen. Detär därför med stor oro utskottet tagit del av den omfattande nationellaoch internationella kritik från skeppsteknisk expertis som riktats motutredningen av förlisning.Enligt haveriutredningen, , som från svensk sida sköttes av , var Estonias bogvisir i fören felkonstruerat. Detföll av efter att först ha dragit ned bilrampen i öppet läge. I denöppna bogen forsade tusentals ton vatten in på bildäcket som fick båtenatt sjunka till botten.Estonia hittades och efter tre veckors letande ävenbogvisiret väster om vraket. Så ser i korthet den officiellaversionen ut av den största civila fartygskatastrofen som drabbat Sverigei modern tid.I stort sett en samstämmig kritik från världens främsta skeppstekniskaexpertis, såväl nationellt som internationellt, hävdar att det ihaveriutredningen beskrivna sjunkförloppet är omöjligt. När vatten kommerin så högt upp i fartyget - över vattenlinjen - förlorar fartygetstabiliteten och slår runt. Ett kapsejsat fartyg som är intakt under detvattentäta bildäcket kan flyta på den inkapslade luften under bildäcketåtskilliga timmar och t.o.m. i dygn eller veckor. Exempel på det är denpolska färjan som förliste och den brittiskafärjan , som slog runt på 1987efter att ha lämnat med öppet visir.Estonia slog inte runt, hon utvecklade långsamt slagsida och sjönk efteromkring . Det indikerar att stora vattenmassor kommitin under vattenlinjen. Något sådant läckage nämns dock inte ihaveriutredningen. Estonias sjunkförlopp påminner om Titanics och den grekiskafärjan , som förliste och sjönk på25 minuter efter att ha sprungit läck. Men möjligheten av läckage prövasinte i haveriutredningen, vilket utskottet finner anmärkningsvärt.Utskottet noterar att såväl den nationella som den internationellakritiken på denna avgörande punkt i haveriutredningen har varit så massivatt regeringen uppdrog åt Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF)att genomföra en förstudie om möjliga sjunkförlopp utifrån de beräkningaroch påståenden som gjorts i den internationella haverikommissionen.Studien presenterades 2003 av amiral och deras slutsats var att JAIC:s sjunkförlopp är omöjligt.Utskottet finner att bara detta faktum att sjunkförloppet är heltoförklarat är tillräckligt för att tillsätta en ny utredning att göra denhaveriutredning som uppenbarligen inte har gjorts.Utskottet har i sin beredning av ett flertal motioner med krav på en nyutredning haft tillgång till ett omfattande material. Ordföranden iITSA brev till talman har tillsäntsutskottet. Utskottet har också tagit emot en skrivelse och uppvaktningav samtliga anhörigorganisationer verksamma i . Utskottet hardärtill mottagit en skrivelse från tidigare generaldirektören förRiksrevisionsverket, den sistnämndas skrivelse framgår det att bara haverikommissionenssammansättning av olika partsintressen gör att den saknat trovärdighet.Ahlenius väl underbyggda kritik sammanfaller med den kritik som framförtsav Internationella i ett brev till Sverigesregering. Där skriver man att "...arbete var enpolitisk uppgörelse, mer intresserad av att blidka stora ekonomiskaintressen, än att identifiera omständigheterna kring haveriet". Utskottetnoterar också att kritik av haveriutredningens metodik delasav annan expertis, t.ex. professor på iGöteborg. Professor menar att haveriutredningen varit direktvilseledande och att den måste göras om.Utskottet delar uppfattningen att i en kan man aldrigkompromissa och förhandla om sanningen för att tillfredsställa olikaekonomiska eller nationella särintressen. En måsteåtnjuta medborgarnas fulla förtroende. Det handlar om den framtidasjösäkerheten. Så länge man inte känner till hur olyckan gick till kanman heller inte vidta rätt åtgärder för att förhindra en liknande olyckai framtiden. Men utskottet menar också att ett oberoende haveriutredandeutgör en fundamental del i ett fungerande demokratiskt rättssamhälle påså vis att det är först när man vet hur en olycka gått till som detblir möjligt att fastställa ansvarsförhållanden.Av dessa skäl anser utskottet att det är motiverat att tillsätta en nyoch oberoende haveriutredning.Utskottet har under den långa beredningen av ärendet ocksåfått sammanfattande material och genom Estoniasamlingen haft tillgångtill haveriutredningen. Av detta material framgår det att bristerna ihaveriutredningen är betydligt mer omfattande än att man bara misslyckatsmed den viktiga uppgiften att förklara sjunkförloppet.Som en av förutsättningarna för sitt scenario påstår JAIC att Estoniatappade bogvisiret en kvart före förlisningen. uppgeri sin rapport att bogvisiret återfanns ifrån vraket eftertre veckors letande. På den sonarbild som togs under sökningen efterEstonia och som utskottet har haft tillgång till, syns ett föremålalldeles invid bogen av fartyget som i storlek och form tycks överensstämmamed bogvisirets storlek och form. Men detta nämns anmärkningsvärt noginte i haveriutredningen.Vi vet också att den sonarteknik som användes var tillräckligt avanceradför att lokalisera ett badkar en kilometer bort.Påståendet att man letade idogt efter bogvisiret tycks motden bakgrunden helt orimligt.Flera vittnen har också samfällt i polisförhören, dagarna efter olyckan,beskrivit ett stort vitt föremål som svängde tvärs mot fartygetslängdriktning. Men bestämde sig tidigt för att struntai vittnesuppgifterna, viss om att veta orsakerna till haveriet. De endasom förhördes var sex överlevande som var anställda ombord på fartyget.Men bilden som ges av de övriga ett hundra vittnena är en helt annanän den ger. Dessa polisförhör finns redovisade iKnut bok , 2001. Utskottet finnerdet anmärkningsvärt.I november 2004 offentliggjorde en svensk tulltjänsteman i SverigesTelevisions "" att hemlig smuggling av militär materielskedde ombord på det civila passagerarfartyget samma månadhon förliste. Tulltjänstemannen hade veckorna innan förlisningen blivitbeordrad att inte utföra sitt arbete utan låta vissa fordon passera.Han kontrollerade dock lasten och fann den vara militär. Den natt Estoniaförliste var han dock inte i tjänst.Smugglingsuppgifterna bekräftades av Försvarsmakten och regeringentillsatte en utredare. utsågs att bringa klarhet i vadsom förekommit. En eventuell militär frakt ombord på förlisningsnattenförklarar varken olycksorsak eller sjunkförlopp. Men den utgör en riskför passagerarna ombord då den kan vara värdefull för främmande makt.Utskottets uppfattning är att civila passagerarfärjor inte skall utnyttjasför sådana ändamål, då det inte kan uteslutas att någon skulle försökakomma åt eller förstöra den. Existensen av en militär last ombord skulleenligt utskottet kunna förklara konstigheterna i haveriutredningen,inklusive förehavanden kring vraket under de man "letade"efter bogvisiret.Därför skulle en utredning där ansvariga personer inom militärensunderrättelsetjänst (MUST) och hördes under ed om vilken kunskapsom fanns om svenska och utländska militära transporter ombord på förlisningsnatten, oavsett vem som ansvarade för leveransen, engång för alla kunna besvara frågorna som uppstått.Utredningen fick i stället direktivet att bara granska militära transporterunder september månad 1994, och uteslutande de berörda myndigheternasverksamhet (Försvarsmakten och FMV) vad avser sådana transporter.Utredaren tilläts endast "samråda" med berörda myndigheter och saknaderätten att höra någon under ed. Utredningsdirektivet var så författatatt ingen klarhet kring en eventuell militär last under förlisningsnattenkunde åstadkommas. De berörda svarade under bibehållen tystnadsplikt.Vivet efter granskning i konstitutionsutskott att FMV under1990-talet genomförde affärer med det svenska företaget som köptestöldgods i för vidarebefordran till det svenska försvaret.Men frågan om vilken kunskap som finns om något företags eller främmandemakts transporter av militär utrustning på under förlisningsnattenär fortfarande outredd. Utskottet finner detta djupt otillfredsställande.Vad vi däremot vet är att någon, dagarna efter förlisning, togsig in på fartygets bildäck genom att med stor kraft dra upp den 10 tontunga bilrampen. Hade syftet varit att få in en dykare hade rampen intebehövt dras upp mer än en meter. Vad de som öppnat bilrampen gjort vetvi inte men de bemödade sig med att stänga den efter sig. Detta vet vieftersom bilrampens räcken ligger avskurna på havsbotten en bit bortifrån fartyget, vilket dokumenterats på film. När ombordkörningsrampenfälls ut faller också räcken på rampens sidor ut. Om rampen är skadad,vilket den var, så fastnar räckena i infattningen när den stängs. Desom stängde rampen valde att skära av räckena. Utskottet har fåttbildmaterialet och finner det anmärkningsvärt att haveriutredningenförtiger de avskurna räckena.JAIC hävdar att man inte gjort någon inspektion på bildäcket då detansågs för farligt. Eftersom fartyget gick i botten med aktern försttorde allt gods på bildäcket finnas i en enda röra i fartygets bakrehälft och i den hälft som vetter mot botten. Att inspektera hur bilrampenslåsanordningar såg ut i fören borde ha varit en högprioriterad åtgärdför en . Men man hävdar att man inte kommit åt attstudera låsen från insidan av bildäcket.Mot detta talar det faktum att det finns flera videofilmer inspelade avJAIC där dykare och även robotkameran () bevisligen befinner sig påbildäcket. Men lika graverande är det faktum att räckena ligger avklipptapå botten utanför fartyget.Utskottet ställer sig frågan varför någon öppnar en tung bilrampin till fartygets bildäck?Vilket syfte har man om man stänger den efter sig?Varför förtiger att man varit inne på bildäcket?Förutom vilseledande eller felaktiga påståenden i JAIC:s rapport kanutskottet konstatera att hanteringen av katastrofen och utredningen harpräglats av konstigheter. Det gäller inte bara idén om att gjuta inhela fartyget i betong.Ett norskt välrenommerat dykarföretag som just avslutat ett annat jobbi erbjöd dagarna efter olyckan sina tjänster till självkostnadspris.Regeringen sa nej. I stället gick jobbet till Rockwater, ett amerikansktföretag ingående i det stora oljebolaget med nära anknytningartill personer i dagens amerikanska regering. Ett svenskt villkor varatt företaget ålade sina medarbetare en livslång tystnadsplikt om vadde såg eller arbetade med i samband med dykningarna på Estonia.Det primära för en är att vid en förlisning liktEstonias dels göra en yttre heltäckande besiktning av vraket, dels göraen besiktning inne på bildäcket. Har last surrats riktigt, har luckorsom skall vara stängda varit stängda och har vattentäta dörrar som skallvara stängda varit stängda. Men ingen fullständig besiktning av vraketgjordes. Inte heller, heter det, var man inne på bildäcket. Detta brytermot god utredningstradition och är enligt utskottet fullständigtoacceptabelt. Utskottet är av den uppfattningen att bara det slarv och denbrist på metodik som utredningen präglas av är fullgoda skäl för attombesörja en ny haveriutredning.Redan timmarna efter förlisningen träffades statsministrarnafrån och . På en gemensam presskonferens samma eftermiddagsa man att olyckan förmodligen berodde på ett felkonstruerat bogvisir.Att de tre ländernas statsministrar på så vis - i oträngt läge -föregrep en haveriutredning har såvitt utskottet känner till aldrig hänt,varken tidigare eller senare.Ingvar som skulle tillträda som statsminister bara några dagarsenare sa att både fartyg och kroppar skulle tas upp.En självklar inställning som vi också kan se paralleller i när detgäller den agerande efter tsunamikatastrofen. Detgäller också, om än något sent, upptagningen av 2004 och sökandetefter de ännu inte återfunna kvarlevorna från dess besättning. Utskottetkan konstatera att Estonia låg lättillgängligt. Om det ställdes påhögkant skulle av fartyget sticka upp ovanför vattenytan.Men senare fick den socialdemokratiska regeringen hela ärendeti knäet. Regeringen vände då . Inga omkomna skulle tas uppoch fartyget skulle inte bärgas.En omfattande och för regeringen besvärande svekdebatt blev resultatet.Precis som efter tsunamikatastrofen i i december 2004uttryckte de anhöriga hur viktigt det var att få veta och få bekräftatatt en när och kär verkligen omkommit och av vilken orsak. Som argumentmot bärgning av omkomna anfördes att det skulle utsätta dykare ochidentifieringsarbetare för enorma påfrestningar. Inför den etikkommissionsom tillsattes sa från , rådgivare, att kropparna snabbt skulle bilda gaser och att mångaredan flutit bort. Detta var en osanning. kundedykarna från Rockwater rapportera att kropparna med några få undantagvar fasta och lätta att identifiera. Detta undanhölls medvetet det , som hade att ta ställning till bärgning.Utskottet kan konstatera att statsmaktens ovilja mot bärgning och ettvärdigt omhändertagande av de döda strider mot vad som är självklart iandra sammanhang som till exempel efter tsunamikatastrofen. Här råderdet inte någon som helst tvekan inför att identifiera ca 4 000 kropparsom efter veckor i stark värme vanställts till oigenkännlighet. Detråder heller ingen tvekan om att flyga hem omkomna svenska medborgarefrån andra sidan jordklotet. Kontrasten är också stor till att Försvarsmakten,nu , försöker finna kvarlevorna efter de återstående av DC3:ans besättning på . Utskottet kan inte annat än finnahandläggningen egendomlig och stridande mot all svensk praxis.Kritiken mot det som uppfattades som ett svek i bärgningsfrågan blevallt starkare. Det var i detta läge som regeringen beslutade att förhindraall framtida dykning till Estonia genom att för fler hundra miljoner avskattemedel täcka över Estonia med betong.Det officiella argumentet var att förhindra framtida plundring. Denallvarligaste konsekvensen skulle bli att all framtida utredning skullebli omöjlig. Avtal slöts med NCC och övertäckningen skulle inledas. Menkritiken och den allmänna opinionen mot övertäckning blev så stark attdet blev politiskt omöjligt att fullfölja den. Regeringen tvingadesstoppa betongövertäckningen.I stället beslutade man att man skulle lagstifta om gravfrid,ett ovanligt förslag som utskottet ser det då fartyget ligger påinternationellt vatten. Lagen kan därför bara gälla svenska medborgare.Finland och skrev också på avtalet, och ambitionen från svensksida har varit att få så många länder i området som möjligt att skrivaunder.Det estländska parlamentet håller på att tröttna på det man uppfattatsom mörkläggning av omständigheterna kring förlisning. Estländarnahar inte ens fått ta del av allt det material som den svenska delen förfogat över. Uppgifterna om att det civilapassagerarfartyget utnyttjades för transporter av militär utrustning skallnu undersökas fullt ut. Vilken roll spelade den estniska säkerhetspolisenoch vad visste olika estniska myndigheter om sådana transporter är frågorman vill ha besvarade. Utredningen skall inte begränsa sig till septembermånad utan granskningen ska omfatta hela perioden som färjelinjen vari bruk. Utredarna skall ges mandat att kontrollera hemligstämpladehandlingar. Utskottet kan konstatera att det förefaller bli somgenomför den utredning om militära transporter på som den svenskaregeringen underlät att göra. Den hirschfeldska utredningens starktbegränsade mandat framstår som smått generande mot den bakgrunden.Det är utskottets bestämda uppfattning att i ett demokratiskt rättssamhällekan inte över ett halvt tusen medborgare dö utan att orsak ochansvarsförhållanden klarläggs. Före detta generaldirektören vidRiksrevisionsverket,sällade sig vid ett seminarium i riksdagi till den expertis som dömt ut haverikommissionensrapport. klarlade inte vad som skett utan var snarareen politisk kompromiss utifrån något helt annat än att förklara vad somskett. Men en uppgift är att söka sanningen bakom enkatastrof och om sanningen kan man aldrig kompromissa. Också statsministerGöran är inne på samma tankebanor då han i januari2005 sa att i tycker vi det är viktigt att alltid ta reda påvad som har hänt och varför det gått som det gått: de ansvariga skallsynas och prövas. Utskottet delar den uppfattningen och tar konsekvensenav det.I utskottsbehandlingen gavs regeringen möjligheten att agera ochta ansvar. Så har inte skett. Utskottet kan konstatera att regeringenhar hamnat i en återvändsgränd vad gäller Estoniafrågan och tycks saknainsikt om att den skadar anseende som rättsstat. Utskottet harockså anledning att befara att passiviteten och oviljan att kompletteraden gjorda utredningen alternativt genomföra en granskning avhaveriutredningen också skadat rykte som sjöfartsnation.Det är med djup oro utskottet tagit del av bl.a. brev till den där manskriver att "arbete var en politisk uppgörelse,mer intresserad av att blidka stora ekonomiska intressen, än attidentifiera omständigheterna kring haveriet". Utskottet noterar ocksåuttalandet från . "Det är inte ett fåtalexperter som framför kritik, praktiskt taget hela den samlade sjöfartsvärldenbåde nationellt och internationellt har en annan uppfattning än den somredovisats av JAIC. Det går inte att bemöta denna kritik med tystnad. "Utskottet delar den uppfattningen.En av ett demokratiskt parlaments huvuduppgifter och riksdagsledamotenspersonliga ansvar inför väljarna är att granska den exekutiva makten.Det är mot den bakgrunden utskottet beslutat delge regeringen att enoberoende yttre besiktning av fartygsvraket med en s.k. - kameraomgående måste genomföras. En sådan besiktning kränker inte gravfridsavtalet.Vidare ska såväl detta material som det material som finns ihaveriutredningen, men som av för utskottet okända skäl undanhållits ihaveriutredningens slutrapport, underställas en granskning av internationelloberoende expertis. , och bör inte medverka i ensådan granskning. Utskottet anser vidare att materialgranskningen måstegenomföras under full öppenhet inför allmänhet och medier.6. Förstärkt ordning för haveriutredningar, punkt 10 (mp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om förstärkt ordning för haveriutredningar. Därmedbifaller motion2004/05:T484 av () yrkandena 1-4.StällningstagandeNär ett samhälle har drabbats av en omfattande olycka är det varjemedborgares rättighet att få veta orsakerna till olyckan. Skälen är attansvarsfrågan skall kunna fastställas men också att säkerhetsförbättringarskall kunna vidtas. Man måste givetvis kunna lita på att de som svararför utredningen är opartiska och sanningssökande. Det är också ettoavvisligt krav att den som gjort utredningen också kan ställas tillsvars för sina slutsatser. I detta avseende finns det brister i nuvarandesystemet för haveriutredningar. Det har inte minst JAIC:s utredning omM/S förlisning visat på ett tydligt sätt.Därför bör det i införas ett system med en person som är utseddatt vara ytterst ansvarig för en haveriutredning. Härigenom förebyggsrisken att bristfälligheter döljs bakom en anonym kommission ellermyndighet. Genom en ansvarig person som måste stå för sin utredning ävenefter det att den har presenterats och kunna svara på kritik ochifrågasättanden från t.ex. expertis eller , kan utredningenskvalitet och oberoende garanteras.