bet · GT01SfU1 · 2005-11-29 00:00:00 — När det gäller reglerna för beräkning av SGI när makar gemensamt driver förvärvsverksamhet, eller den ena maken driver sådan verksamhet med biträde av den andre, har utskottet inte funnit anledning för att göra något uttalande i frågan. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning i de frågor som tas upp i nu behandlade motioner. Utskottet noterar därvid att det i direktiven till den inledda översynen av socialförsäkringarna (dir. 2004:129) anges att särskilt fokus skall ägnas trygghetssystemen för egenföretagare i syfte att försäkringsvillkoren skall bli tydligare, enklare och mer förutsägbara. Vad gäller semesterersättning till föräldralediga motsätter sig utskottet att sådan skall betalas av . Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna Sf300 yrkandena 1-4, Sf233 yrkande 1, N306 yrkande 4, N478 yrkande 18, A309 yrkande 27 och Sf272. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om konstnärers socialförsäkringsskydd. I motion Kr252 av m.fl. (m) yrkandena 7 och 8 framhålls att det karakteristiska för konstnärsyrket är att det tar att etablera sig som konstnär och att inkomsterna är ojämna över tiden. För konstnärerna behövs därför mer individanpassade socialförsäkringssystem. För en konstnär som är egenföretagare gäller i nuvarande system att sjukpenningen grundas på nettoinkomsten. Kostnader som t.ex. ateljéhyra ersätts således inte. Konstnären bör därför få möjlighet att komplettera sjukpenningen med en tilläggsförsäkring. Tilläggsförsäkringen bör även täcka inkomstförlust vid föräldraförsäkring, havandeskapspenning och arbetsskadeförsäkring. I yrkande 13 föreslås ett tillkännagivande om behovet av att utveckla försäkringsalternativ. Inbetalda egenavgifter bör i så fall tillfalla den försäkringslösning konstnären valt. I motion Kr382 av m.fl. (mp, -) yrkande 28 anges att regeringen bör återkomma med förslag till ett trygghetssystem som är anpassat till kulturarbetares situation. De missgynnas i pensionssystemet eftersom inkomsterna varierar kraftigt över yrkeslivet. Konstnärer missgynnas också när det gäller ersättning vid sjukdom och föräldraledighet. De "glider fram och tillbaka" över gränsen mellan anställning och företagande. En särskild utredare har haft i uppdrag att kartlägga hur gällande trygghetssystem inom bl.a. socialförsäkringsområdet förhåller sig till konstnärlig verksamhet. I betänkandet Konstnärerna och trygghetssystemen (SOU 2003:21) anger utredaren att analysen visar att merparten av de problem konstnärer möter i de olika trygghetssystemen ligger i tillämpningen och mera sällan i lagar och förordningar. Orsaken till problemen har att göra med en brist på samsyn och samordning av konstnärernas ärenden i de olika systemen. Bland annat därför borde stat och myndigheter på området överväga en mer samlad hantering av konstnärernas ärenden. I avsnittet om det generella välfärdssystemet och inkomstbortfallsprincipen anges att inkomstskillnaderna mellan konstnärer och konstnärskategorier är betydande, men för stora grupper av konstnärligt yrkesverksamma är inkomsterna låga. Det innebär att deras inkomstbortfall i händelse av sjukdom m.m. också är lågt - dvs. ersättningsnivåerna är låga. Detta grundproblem går i det stora hela inte att lösa i socialförsäkringssystemen, så länge inkomstbortfallsprincipen ligger fast. Utredaren konstaterar att alltför låga inkomster är ett kulturpolitiskt problem. Utskottet vidhåller att inkomstbortfallsprincipen även fortsättningsvis bör gälla i socialförsäkringssystemet. Det är också utgångspunkten för den breda översyn av socialförsäkringarna som har inletts (dir. 2004:129). I budgetpropositionen (utg. omr. 17 s. 25 f.) anges att statens insatser för konstnärerna i första hand handlar om att skapa förutsättningar för ett vitalt kulturliv som ger arbete och försörjning åt konstnärerna. Det krävs även kompletterande bidrags- och ersättningssystem inom kulturpolitiken. Regeringen har som ett resultat av Utredningen om konstnärerna och trygghetssystemen gett ett fördjupat uppdrag . Avsikten är att öka kunskapen om trygghetssystemets utformning och tillämpning samt möjliggöra en stöd- och rådgivningsfunktion för konstnärer i frågor som rör de generella trygghetssystemen (s. 40). Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Kr252 yrkandena 7, 8 och 13 samt Kr382 yrkande 28. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden om studerandes socialförsäkringsförmåner och om postdoktorala studier. Jämför reservation 8 (m). I motion Ub381 av m.fl. (mp) yrkande 2 (delvis) begärs ett tillkännagivande om en reformering av socialförsäkringssystemet i syfte att förbättra studenters situation. Motionärerna tar bl.a. upp reglerna för att få behålla sin SGI och att studiestöd inte är SGI-grundande. I motion Sf263 av () anges att den pågående utredningen om socialförsäkringssystemen även bör beakta studenters behov av ett bra trygghetssystem. Dagens sjukförsäkring, t.ex. när det gäller karensdagar, innebär bekymmer för studenter. En översyn av studiesociala förhållanden för s.k. postdoktorander begärs i motionerna Ub290 av m.fl. (m) yrkande 9 och Sf285 av Per (). Motionärerna tar särskilt upp rätten att behålla SGI samt kvalifikationskraven i föräldraförsäkringen. Studiesociala utredningen, som haft i uppdrag att göra en samlad analys av den ekonomiska och sociala situationen för studerande på olika utbildningsnivåer, har redovisat sina slutsatser i betänkandet Studerande och trygghetssystemen (SOU 2003:130). För att förbättra för alla studerande har utredningen fört fram behovet av att bl.a. skyddsbestämmelserna om SGI anpassas till ett flexibelt användande av studiemedlen. För att förbättra för studerande med barn bör bl.a. nivåerna i föräldraförsäkringen förbättras för studerande, och förutsättningarna förbättras för studerande att tillfälligt vårda sjukt barn. Utredningen anger vidare att den ekonomiska och sociala situationen under den samlade studietiden skulle kunna förbättras för studerande om regelverken kunde anpassas bättre utifrån behoven. Ytterligare analyser och avvägningar behöver emellertid göras. Utskottet ser det som angeläget att de studerandes situation uppmärksammas men delar utredningens bedömning att frågan kräver fortsatt analys. , som haft i uppdrag att göra en analys och föreslå ändringar i reglerna om skyddstider för SGI, anser i sitt slutbetänkande Sjukpenninggrundande inkomst - Skydd och anpassning (SOU 2003:50) att en justering av skyddsreglerna genom ytterligare utvidgningar inte är en framkomlig väg. Man bör i stället bygga om skyddssystemet och gå vidare med en ny försäkringsstruktur som innebär en sjukförsäkring som är en i princip renodlad inkomstbortfallsförsäkring, en fristående föräldraförsäkring, en standardförsäkring för studerande samt en fristående arbetsskadeförsäkring. Standardförsäkringen för studerande skall vara en obligatorisk försäkring med inkomstbaserad ersättning i kombination med en grundersättning. Den inkomstbaserade ersättningen bör grundas på kvalifikationstid och tidigare förvärvsinkomster medan grundersättningens nivå bör motsvara det nuvarande totalbeloppet i studiemedelssystemet. Försäkringen skall ersätta nuvarande system med vilande SGI och studietids-SGI samt systemet med avskrivning av studielån. Också andra grupper som saknar försäkringsskydd bör kunna omfattas, t.ex. de som bedriver postdoktorala studier. Eftersom en ny försäkringsstruktur kräver ytterligare utredningar lämnar utredningen inte några förslag till färdiga lösningar. När det gäller de nuvarande skyddsreglerna anges beträffande postdoktorala studier att dessa i regel utförs utomlands och finansieras för flertalet med stipendier som inte är SGI-grundande. Postdoktorala studier kan omfattas av SGI-skydd om de bedöms som studier inom eget yrkesområde. Rättsläget är dock oklart. Sammantaget finns risken att de s.k. postdoc riskerar att förlora sin SGI. Därtill gäller SGI-skydd högst om personen inte är ledig från någon anställning för postdoktorala studier inom det egna yrkesområdet. Utredningen anser att det finns skäl som talar såväl för som mot att skyddsbestämmelserna utvidgas till att omfatta personer som bedriver postdoktorala studier. I betänkandet En ny doktorsutbildning - kraftsamling för excellens och tillväxt (SOU 2004:27) av tas även upp frågor om arbetslivet efter doktorsexamen. Utredningen föreslår att en ny anställningsform inrättas, benämnd anställning som doktor. Målet bör vara att anställningen kan påbörjas direkt efter examen. Enligt utskottets mening är det angeläget att även postdoktoranders situation uppmärksammas. Utskottet anser att i första hand den fortsatta beredningen av förslag bör avvaktas, och utskottet avstyrker motionerna Ub381 yrkande 2 (delvis), Sf263, Ub290 yrkande 9 och Sf285. Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp Utgiftsområdet omfattar politikområdet Ersättning vid arbetsoförmåga som omfattar sjukpenning, rehabiliteringspenning, närståendepenning, aktivitets- och sjukersättning, handikappersättning samt ersättning vid arbets- och kroppsskador. omfattas även utgifterna för bostadstillägg till de personer som uppbär aktivitets- eller sjukersättning. Även socialförsäkringens administration ingår i detta område. Den utgjordes t.o.m. utgången av 2004 av () och de allmänna försäkringskassorna. /05 genomfördes en omorganisation och de allmänna försäkringskassorna och RFV avvecklades och ersattes av en ny nationellt sammanhållen myndighet, . Det nationella målet för ökad hälsa i arbetslivet lyder : Frånvaron från arbetslivet på grund av sjukskrivning skall i förhållande till 2002 halveras . Parallellt skall antalet nya aktivitets- och sjukersättningar minska och hänsyn tas till den demografiska utvecklingen . har för , i enlighet med regeringens förslag, fastställt ramen för utgiftsområde 10 till 129 (bet. 2005/06:FiU1, rskr. 2005/06:34). Ramen är beräknad att kunna innefatta kostnader med anledning av ett kommande lagförslag om att det nuvarande inkomststaket inom sjukpenningförsäkringen höjs från 7,5 till 10 prisbasbelopp fr.o.m. . 19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. Utskottets förslag i korthet bör bifalla regeringens förslag om medelsanvisning till anslaget Sjukpenning och rehabilitering m.m. Därmed bör avslå motionsyrkanden om annan medelsanvisning till anslaget. bör göra ett tillkännagivande om att en utvärdering av sjuklönesystemets effekter för småföretagare bör komma till stånd . Därmed bör bifalla en motion och avslå motionsyrkanden om bl.a. sjukpenninggrundande inkomst, sjukdomsbegreppet, medfinansiering, ersättningsnivå i sjukpenningen, flexibel sjukpenning och närståendepenning. Jämför reservationerna 9 (m, fp, kd, c), 10 (kd), 11 (m), 12 (kd), 13 (m, fp), 14 (m), 15 (m), 16 (m, fp, kd, c), 17 (c), 18 (m), 19 (v, c, mp), 20 (m), 21 (fp), 22 (v), 23 (m), 24 (kd), 25 (v), 26 (fp, kd, c), 27 (v, mp), 28 (v, mp), 29 (m, fp, kd, c), 30 (kd), 31 (v), 32 (mp), 33 (c), 34 (m), 35 (fp), 36 (kd), 37 (v), 38 (c), 39 (fp), 40 (m, fp, kd, c), 41 (v), 42 (v), 43 (fp, c), 44 (m), 45 (kd), 46 (v), 47 (kd) och 48 (fp, kd, c). Enligt sjuklönelagen, SjLL, har arbetstagare av ett sjukfall rätt till sjuklön från arbetsgivaren. Rätten till sjuklön gäller fr.o.m. av anställningstiden. Är den avtalade anställningstiden kortare än en månad inträder dock rätten till sjuklön endast om arbetstagaren tillträtt anställningen och därefter varit anställd , i princip i följd. För i sjuklöneperioden betalas ingen ersättning (karensdag). För de återstående dagarna behåller den anställde av lön och andra anställningsförmåner. Antalet karensdagar är begränsat till tio (allmänt högriskskydd). För en arbetstagare som lider av sjukdom som kan antas medföra ett större antal sjukperioder med sjuklön kan besluta om s.k. särskilt högriskskydd. Då utges sjuklön för och arbetsgivaren får ersättning från sjukförsäkringen. Vidare gäller ett utökat särskilt högriskskydd för den som har en sjukdom som medför risk för en eller flera längre sjukperioder . Även i dessa fall får arbetsgivaren ersättning från sjukförsäkringen. Däremot utges inte sjuklön för karensdag. Efter sjuklöneperioden utges sjukpenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). Sjukpenningen utgörs av av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI). Om den sjukskrivne är arbetslös kan dock sjukpenning utgå högst med det belopp som motsvarar det högsta beloppet inom arbetslöshetsförsäkringen (/dag). För den som inte omfattas av SjLL, t.ex. egenföretagare och uppdragstagare, utges sjukpenning enligt AFL från sjukperiodens början. Sjukpenning utges dock inte för i sjukperioden (karensdag). Antalet karensdagar är begränsat till högst tio . finns ett medfinansieringsansvar för arbetsgivare som omfattar av sjukpenningkostnaderna för anställda som är helt sjukskrivna. Det innebär att arbetsgivare skall betala en särskild sjukförsäkringsavgift (medfinansiering) för arbetstagare som får hel sjukpenning enligt 3 kap. 7 § AFL. Arbetsgivarens medfinansieringsansvar skall dock inte gälla för en arbetstagare som beviljas högriskskydd vid risk för en eller flera längre sjukperioder. Även ingår i den grupp som undantas från medfinansiering. Vissa andra begränsningar i arbetsgivarnas betalningsskyldighet finns. Begränsningarna utgörs av ett fribelopp om och ett högkostnadsskydd om av lönesumman för året. SGI är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete, antingen som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst (inkomst av anställning) eller på annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete). För rätt till sjukpenning krävs att den försäkrade har en SGI som uppgår till av prisbasbeloppet. Vid beräkning av SGI bortses från inkomster som överstiger 7,5 prisbasbelopp. Arbetsgivaren har i första hand ansvaret för att uppmärksamma och utreda sina anställdas behov av rehabilitering och att åtgärder kommer till stånd. är arbetsgivarens rehabiliteringsutredning obligatorisk. har sedan 1992 års rehabiliteringsreform ett ansvar för att samordna samhällets resurser för att återge en sjukskriven person möjlighet att förvärvsarbeta. har således ett generellt ansvar för att den försäkrades rehabiliteringsbehov klarläggs, och att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. Detta innebär att vid behov skall se till att de utredningar som behövs blir gjorda. Kassan har därför ansvaret för att rehabiliteringsutredningar görs för försäkrade som inte har någon arbetsgivare. Rehabiliteringsersättning utges under vissa förutsättningar när en försäkrad, vars arbetsförmåga till följd av sjukdom är nedsatt med minst en fjärdedel, deltar i en arbetslivsinriktad rehabilitering. Rehabiliteringsersättning består av rehabiliteringspenning, som utges av SGI, och ett särskilt bidrag. För samverkan, köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster och arbetstekniska hjälpmedel m.m. avsätts särskilda medel. infördes lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst (Socsam). Socsam innebär att de medverkande huvudmännen bildar en gemensam politisk ledning med ansvar för verksamheter inom socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst. Syftet är att uppnå en effektivare resursanvändning genom att skapa formella förutsättningar för huvudmännen att prioritera samordnade insatser över sektorsgränserna. Genom beslut förlängdes försöksverksamheten med vissa begränsningar till utgången av 2006. Enligt 18 kap. 2 § AFL får träffa överenskommelse om frivillig samverkan med kommun, landsting och länsarbetsnämnd i syfte att stödja dem som behöver särskilda insatser inom rehabiliteringsområdet (Frisam). Syftet är att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. De enskilda aktörerna skall själva besluta om att bedriva samverkan utifrån lokala förutsättningar och behov. Frisam är inte någon försöksverksamhet utan en permanent samverkansform. Samordning kan ske mellan två eller flera parter. gäller lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser mellan allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting. Finansiell samordning kan ske frivilligt mellan en försäkringskassa, ett landsting, en länsarbetsnämnd samt en eller flera kommuner. Därigenom skall en effektiv resursanvändning underlättas. Den finansiella samordningen skall bedrivas genom ett fristående samordningsorgan, vari de samverkande parterna är representerade. Målgruppen för den finansiella samordningen utgörs av människor som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser från flera av de samverkande parterna för att uppnå eller förbättra sin förmåga till förvärvsarbete. Av sjukpenninganslaget disponerar högst för samverkan inom rehabiliteringsområdet. Närståendepenning utges enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård till den som avstår från förvärvsarbete för att vårda en närstående svårt sjuk person. Ersättning kan utges även om vården sker på sjukvårdsinrättning. Antalet ersättningsdagar är begränsat för varje person som vårdas. För vård av en person som fått hiv-infektion genom smitta av blod eller blodprodukter inom den svenska sjukvården gäller dock rätten till ersättning . Antalet dagar räknas för den person som vårdas. Närståendepenning utges av SGI och kan utges som hel, halv eller en fjärdedels förmån. I budgetpropositionen föreslås att för till anslag 19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. anvisar ett ramanslag på . I propositionen anges att en hög sjukfrånvaro är ett samhällsproblem som hotar både individens välfärd och tillväxten i samhället. Att antalet sjukskrivna ökade kraftigt har flera förklaringar och orsakssambanden är komplexa. Det finns ingen enskild faktor som kan förklara ökningen av sjukfrånvaron utan flera förklaringar måste kombineras. Sannolikt rör det sig om ökade krav i arbetslivet, en äldre arbetskraft, lednings- och samverkansproblem inom hälso- och sjukvård, administrativa tillkortakommanden inom samt sannolikt även en allmänt förändrad inställning till sjukfrånvaro som sådan. Sjukfrånvaron är mycket ojämnt fördelad. Kvinnor har väsentligt högre sjukfrånvaro än män. Äldre har högre sjukfrånvaro än yngre. Sjukskrivning är vanligare bland arbetslösa och de som upprepade gånger varit arbetslösa. Det finns också stora skillnader mellan regioner, med högre sjukfrånvaro i de nordliga länen jämfört med de flesta sydliga. Det finns även stora socioekonomiska skillnader. Det är regeringens uppfattning att åtgärder för att den sjukskrivne skall komma tillbaka i arbete ofta kommer i gång alldeles . Det är viktigt att redan i sjukfallets inledning på arbetsplatsen diskutera vad som kan göras för att underlätta en återgång i arbete. I syfte att påskynda detta arbete har arbetsgivarens skyldighet att genomföra en rehabiliteringsutredning gjorts obligatorisk och har ålagts att, senast efter det att rehabiliteringsutredningen kommit in från arbetsgivare, upprätta en rehabiliteringsplan eller kalla till ett avstämningsmöte om det inte kan anses som obehövligt. Utformningen av arbetsgivarnas medfinansiering av sjukpenningkostnaderna är också sådan att den skall stimulera till insatser för återgång i arbete. Antalet personer som deltar i någon form av arbetslivsinriktad rehabilitering och därför erhåller rehabiliteringspenning ökade trendmässigt . Detta är som tidigare nämnts en önskvärd växling mellan förmånerna men kan noteras att ökningen inte alls stod i paritet med ökningen som skett av antalet långtidssjukskrivna. Antalet personer som varit föremål för samordnad rehabilitering minskade till 47 000 personer från 50 000 året innan. Av de personer som varit sjukskrivna eller längre hade deltagit i någon form av samordnad rehabilitering 2004. Detta motsvarade nivå. har antalet personer med rehabiliteringspenning fortsatt att minska. En förklaring till detta kan vara att deltidssjukskrivning har ersatt arbetsträning som instrument för att åstadkomma återgång i arbete. Samordnade rehabiliteringsinsatser leder i stor utsträckning till ökad arbetsförmåga hos den enskilde. efter avslutad rehabilitering uppvisade av de personer som deltagit en ökad arbetsförmåga. Regeringen framhåller att betydande insatser har gjorts för att komma till rätta med den höga frånvaron i arbetslivet på grund av sjukskrivning. Insatserna och början av 2005 inom politikområdet har varit bl.a. följande. En ny sammanhållen statlig myndighet för socialförsäkringens administration, . Förnyelse av den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Intensifierat arbete mot fusk med socialförsäkringsförmåner. Regler som anger senast skall kalla den försäkrade till avstämningsmöte. Medfinansieringsansvar för arbetsgivarna på av kostnaden för hel sjukpenning för anställda. Trenden med allt högre sjukfrånvaro är bruten. Både nya sjukfall och de längre sjukfallen har minskat i antal. Sammantaget resulterade detta i att antalet sjukpenningdagar under var lägre än 2002. Den positiva utvecklingen har fortsatt även under innevarande år. utbetalades ersättning för färre sjukpenningdagar jämfört med samma månad 2002. Regeringen betonar att arbetslinjen gäller. Alla som kan arbeta och bidra till sin försörjning bör göra det efter förmåga. Regeringen anser att det finns goda förutsättningar att nå målet att halvera sjukskrivningarna till 2008. Även om de åtgärder regeringen genomfört gett goda effekter så är inte problemen inom sjukförsäkringsområdet lösta. är alltför många långtidssjukskrivna eller uppbär aktivitets- och sjukersättning. Därför måste även fortsättningsvis ett kraftfullt långsiktigt arbete bedrivas för att minska sjukfrånvaron i arbetslivet och för att se till att minskningen kan fortsätta. Den politiska inriktningen enligt propositionen Med anledning av att det statsfinansiella läget förbättrats avser regeringen att återkomma till med ett lagförslag om att det nuvarande inkomststaket inom sjukpenningförsäkringen höjs från 7,5 till 10 prisbasbelopp fr.o.m. . Rehabiliteringsutredningar kommer in till i ringa omfattning och i de flesta fall . Regeringen anser att det är mycket angeläget att vidtar åtgärder för att rehabiliteringsutredningarna blir en vedertagen del i rehabiliteringsarbetet. Regeringen anser att det finns ett behov av att förbättra kontakten mellan och den enskilde. Antalet avstämningsmöten bör öka väsentligt och utgöra grunden för diskussioner om den enskildes möjligheter att återgå i arbete. målsättning är att antalet avstämningsmöten skall öka kraftigt och tredubblas i förhållande till nuvarande antal. skall i samråd med fortsätta att vidareutveckla läkarintygen. Regeringen avser att med företrädare för kommuner och landsting diskutera vilka åtgärder som regeringen kan bidra med för att stärka kommunernas och landstingens arbete med att minska ohälsan i arbetslivet och ekonomiskt stödja detta arbete. Arbetsförmedlingens uppdrag avseende arbetslivsinriktad rehabilitering utvidgas så att det omfattar även anställda som behöver byta anställning på grund av ohälsa. ges i uppdrag att i samverkan med vidta nya och förstärkta insatser för långtidssjuka och försäkrade som uppbär tidsbegränsad aktivitets- och sjukersättning. Syftet är att samtliga sådana fall skall genomgås för att säkerställa dels att rehabilitering eller andra åtgärder vidtas för att återföra den försäkrade till arbetslivet, dels att rätt ersättning utges. För att öka hälso- och sjukvårdens deltagande i arbetet med att minska sjukfrånvaron kommer regeringen att göra en treårig satsning och lämna bidrag till landstingen med högst . Regeringen avser även att ge berörda myndigheter i uppdrag att utforma förslag om en mer kvalitetssäkrad, enhetlig och rättssäker sjukskrivningsprocess. Utgångspunkten för uppdraget är att eventuell arbetsförmåga skall tas till vara i ökad utsträckning. Uppmärksamheten skall mer inriktas på den arbetsförmåga som den försäkrade har och inte på arbetsoförmågan.