bet · GT01JuU1 · 2005-12-06 00:00:00 — avvecklades flera specialdomstolar, nämligen försäkringsrätterna, Försäkringsöverdomstolen och Bostadsdomstolen. Utskottet har intagit en restriktiv hållning till specialdomstolar. uttalade sålunda utskottets dåvarande majoritet att specialdomstolar i möjligaste mån borde avskaffas (bet. 1993/94:JuU31 s. 9). I en reservation anförde dock den socialdemokratiska minoriteten att varje specialdomstols fortsatta verksamhet borde bedömas efter dess egna meriter och inte utifrån principiella ståndpunkter. behandlade utskottet en motion liknande den nu aktuella om avveckling av specialdomstolarna (bet. 1997/98:JuU24 s. 12 f.). Utskottet ansåg då att det fanns anledning att se mera nyanserat på frågan om specialdomstolar. Dessa fick nämligen anses besitta en särskild kompetens som leder till att målen behandlas skickligt, snabbt och ekonomiskt effektivt. De återstående specialdomstolarnas fortsatta verksamhet borde bedömas efter sina egna meriter och inte endast utifrån principiella utgångspunkter. Några skäl att förorda ett avskaffande av eller Arbetsdomstolen kunde utskottet inte finna. Utskottet avstyrkte den då aktuella motionen. Detta uttalande har utskottet senare hänvisat till (se senast bet. 2003/04:JuU14). Utskottet föreslår att avslår motionerna 2004/05:Ju339 och Ju376 i nu aktuella delar. Enligt motion Ju437 (kd) bör det inrättas ekobrottsrotlar på de större domstolarna. Bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten är sedan åtskilliga år ett prioriterat område. Det är en viktig del i ett väl fungerande domstolsväsende att handläggningen av alla måltyper, däribland mål med anknytning till ekonomisk brottslighet, inte onödigt uppehålls utan avgörs i den takt de kommer in. Det är dessutom viktigt att arbetsuppgifterna och arbetsmomenten fördelas på bästa sätt mellan de olika personalkategorierna inom domstolarna. Reglerna för tingsrätternas organisation m.m. återfinns i förordning (1996:381) med tingsrättsinstruktion. Grunderna för fördelningen av arbetsuppgifterna och de övriga bestämmelser som behövs för verksamheten i tingsrätten skall framgå av tingsrättens arbetsordning (8 §). Målen och ärendena fördelas mellan de organisatoriska enheter vid tingsrätten som anges i arbetsordningen (9 §). Utskottet har inhämtat att de tre största tingsrätterna, , och , har organiserat arbetet så att mål om ekonomisk brottslighet på särskilda rotlar. På dessa rotlar är den huvudsakliga måltypen eller i varje fall en betydande andel av målen just mål om ekonomisk brottslighet. Utskottet avstyrker motion Ju437 i aktuell del i den mån den inte kan anses tillgodosedd med det anförda. Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt redogörs för kriminalvårdens resultat under . Utskottet granskar kriminalvårdens resultat för mot bakgrund av de mål som uppställts för verksamheten. I avsnittet tar utskottet vidare ställning till vilka prioriteringar som bör ligga till grund för kriminalvårdens verksamhet . Kriminalvårdens huvuduppgifter är att verkställa påföljderna fängelse, skyddstillsyn och villkorlig dom med samhällstjänst, att ansvara för övervakningen av de från fängelsestraff villkorligt frigivna och de som står under intensivövervakning med elektronisk kontroll samt att utföra särskilda personutredningar i brottmål. Kriminalvården ansvarar dessutom för verksamheten vid häktena samt sköter transporter såväl för den egna verksamheten som av frihetsberövade personer som skall avvisas eller utvisas från . är central förvaltningsmyndighet för all kriminalvårdsverksamhet. Den är också chefsmyndighet för de lokala kriminalvårdsmyndigheterna och för Transporttjänsten. I administrativt hänseende är chefsmyndighet även för och för övervakningsnämnderna. kommer de nuvarande lokala myndigheterna, Transporttjänsten och att organiseras som en myndighet, Kriminalvården (prop. 2004/05:176, bet. 2005/06:JuU2, rskr. 2005/06:21). Kriminalvårdens resultat för skall bedömas mot bakgrund av de mål som uppställts för verksamheten avseende det nämnda året. Det övergripande målet för Kriminalvården var att verkställa utdömda påföljder på ett säkert och humant sätt samt att minska antalet återfall i brott. Målen för verksamhetsgrenen Anstalt var att anstalternas totala platskapacitet skulle utnyttjas effektivt, att verkställighetsplaner skulle upprättas för alla intagna, att antalet enheter med självförvaltning skulle öka samt att antalet avvikelser i samband med transporter och bevakade utevistelser skulle minska. För verksamhetsgrenen Frivård var målen att verkställighetsplaner skulle upprättas för alla klienter. För verksamhetsgrenen Transporttjänsten var målet att samarbetet med uppdragsgivande myndigheter skulle fortsätta att utvecklas i syfte att öka effektiviteten. Målen för verksamhetsgrenen Häkte (som inte likt övriga verksamhetsgrenar ingår i verksamhetsområde 4, Verkställighet av påföljd, utan i verksamhetsområde 2, Utredning och lagföring) var att antalet intagna i häkte med verkställbar dom skulle minska samt att insatserna för att motivera intagna till olika åtgärder för att komma ifrån kriminalitet och droger skulle ha fortsatt hög prioritet. I det följande beskrivs kriminalvårdens resultat med fokus på de angivna målen. Avslutningsvis redovisar utskottet sin uppfattning. För möjligheten att uppnå de uppställda målen är bl.a. beläggningssituationen av väsentlig betydelse. I denna del kan följande noteras. Medelbeläggningen vid landets kriminalvårdsanstalter framgår av nedanstående tabell. var medelantalet intagna i anstalt högre än föregående år. Trots att medelantalet anstaltsplatser ökade räckte denna utbyggnad inte till för att möta tillskottet av intagna. Detta ledde till att medelbeläggningen översteg antalet tillgängliga platser . Beläggning på kriminalvårdsanstalter, totalt Beläggning i procent av tillgängliga platser På de slutna anstalterna ökade den genomsnittliga beläggningen . Vad gäller de öppna anstalterna var den genomsnittliga beläggningen . minskade beläggningsgraden bl.a. till följd av att Kriminalvården inrättade ett stort antal öppna platser som inledningsvis inte var belagda till fullo. var beläggningen på de öppna anstalterna. Beläggning på kriminalvårdsanstalter, slutna och öppna anstalter Beläggning i procent av var antalet slutna platser 3 476 och antalet öppna platser 1 663. Av dessa var 187 respektive 160 s.k. beredskapsplatser. Beredskapsplatser är platser med dubbelbeläggning av mer permanent karaktär som är tänkta att användas i tider av hög beläggning. De har en cellindelning med möblemang, utrustning och ventilation anpassat för två personer. under innevarande år har ytterligare ca 200 ordinarie anstaltsplatser inrättats som antalet beredskapsplatser minskat med ca 140 platser. För att kunna komma till rätta med den akuta situationen med hög beläggning på anstalterna tillämpar kriminalvården också viss överbeläggning. Medelbeläggningen vid landets häkten framgår av nedanstående tabell. Antalet personer i häkte fortsatte att öka , en ökning jämfört med föregående år. Medelantalet tillgängliga häktesplatser var 160 fler jämfört med . Medelbeläggningen motsvarade av medelantalet tillgängliga platser, vilket i sig är en ökning från föregående år. Antal häktesplatser och medelbeläggning på häkte Beläggning i procent av tillgängliga platser fanns det 2 035 häktesplatser, varav 300 utgjordes av tillfälliga platser, bl.a. i polisarrester. under innevarande år har ytterligare ca 125 ordinarie platser inrättats som ca 80 tillfälliga platser försvunnit. Medelantalet verkställighetsfall i häkte framgår av nedanstående tabell. Verkställighetsfallen ökade i takt med att medelantalet fängelsedömda som väntar på anstaltsplats ökade kraftigt . Medelantal verkställighetsfall på rikets häkten Medelantal verkställighetsfall på häkte Därav fängelsedömda som väntar på anstaltsplats En förklaring till det stora antalet verkställighetsfall i häkte är enligt - i likhet - platsbristen inom anstaltsorganisationen med åtföljande problem att placera ut intagna med verkställbara domar i anstalt. I syfte att minska belastningen på häktena har kriminalvården tagit i anspråk 398 tillfälliga anstaltsplatser. Från samma datum har kriminalvården en gemensam placerarorganisation för att effektivare utnyttja platsutbudet på anstalterna. Kostnaden per producerat vårddygn på anstalt och häkte framgår av nedanstående tabell. Det kan konstateras att kostnaden per vårddygn minskade för slutna anstaltsplatser som den ökade något för öppna platser. Dygnskostnaden per producerat vårddygn på häkte minskade också . Enligt berodde de minskade dygnskostnaderna främst på att produktiviteten ökade som ett resultat av den höga beläggningen. Genomsnittlig kostnad per producerat vårddygn på anstalt och häkte Av betydelse såväl för beläggningssituationen som för kriminalvårdens kostnader är strävandena att tillse att utvisningsdömda personer i så stor utsträckning som möjligt kan verkställa fängelsestraff i hemlandet. gjordes 16 framställningar med stöd av den s.k. överförandekonventionen (egen ansökan från den intagne) och 50 framställningar med stöd av det av tillträdda tilläggsprotokollet till nämnda konvention (överförande mot den dömdes vilja). förekom 18 fall av överföring på begäran av den intagne själv och 45 fall av överföring mot den dömdes vilja. Antalet avvikelser direkt från slutna anstalter minskade , medan avvikelser i samband med permission eller annan utevistelse ökade. Antalet direktavvikelser från öppna anstalter låg på samma nivå som , som avvikelserna i samband med permission eller annan utevistelse ökade markant (se tabell). Vid permission eller annan utevistelse Avvikelser direkt från anstalt1 Vid permission eller annan 1 Inklusive i samband med transport. genomfördes fyra uppmärksammade grupprymningar och fritagningar från några av de säkraste anstalterna - Kumla, , och . Rymningarna från Kumla- och Norrtäljeanstalterna genomfördes med hjälp av fritagningar utifrån, medan rymningen från skedde med hjälp av insmugglade vapen. Vid Mariefredsanstalten togs en vårdare som gisslan, medfördes i flyktbilen och återfanns först . Bland annat mot bakgrund av dessa rymningar gav regeringen i uppdrag att ta fram förslag till utformningen av en säkerhetsanstalt. lämnade förslag på utformning och lokalisering av en säkerhetsanstalt samt ytterligare säkerhetsplatser (dnr 2004-10163). Sammanfattningsvis föreslår att en ny säkerhetsanstalt inrättas på anstalten Saltvik samt att antalet säkerhetsplatser ökas på anstalterna Kumla, och . redovisar i årsredovisningen uppgifter om antalet avvikelser i samband med transport och bevakade utevistelser . Det anges att sju intagna avvek i samband med rättegångar och att nio avvek i samband med sjukhusbesök. Vidare anges att i ett par fall har fångar fritagits i samband med sjuktransporter. Den försiktigt positiva trend som redovisades för har enligt inte vänt men väl planat ut. Avvikelser under transport eller i samband med utevistelse är alltjämt en prioriterad fråga, och gör bedömningen att riskbedömningar inför och vid genomförande av transporter bör kunna förbättras. I nedanstående tabell redovisas antalet påbörjade normalpermissioner enligt 32 § första stycket lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt samt andelen av dessa som misskötts genom uteblivande. Påbörjade normalpermissioner vid anstalt Av tabellen kan utläsas att antalet normalpermissioner vid de slutna anstalterna ökade efter att ha minskat. Antalet av dessa som missköttes genom uteblivande fortsatte emellertid att minska . Antalet enheter med självförvaltning ökade . För att skilja på olika grader av självförvaltning införde kriminalvården begreppen självförvaltning och självförvaltningsträning. Det senare innebär att intagna har ansvaret för vissa sysslor i det dagliga livet, t.ex. när det gäller boende, klädvård, vardagskunskap, arbete och fritid, medan inga eller bara enstaka måltider lagas av de intagna. innebär att intagna själva lagar alla måltider alla veckans dagar samt ansvarar för sysslor som tillhör det dagliga livet när det gäller boende, samhälle, arbete och fritid. Enligt innebär den skarpare definitionen sannolikt att en del av de verksamheter som i återrapporteringen för beskrevs som självförvaltning hänfördes till självförvaltningsträning. Totalt fanns det 1 571 platser med självförvaltning eller självförvaltningsträning per , vilket kan jämföras med 1 031 platser per . Av dessa platser avsåg 859 respektive 437 självförvaltning enligt den definition som infördes . Enligt är både personal och intagna positiva till självförvaltning. Det blir en trevligare stämning på avdelningarna, och de intagna lär sig mycket som är användbart i det fria vardagslivet. De intagna förbereds härigenom inför frigivningen genom ett ökat ansvarstagande som institutionaliseringens negativa effekter minskar. Det finns dock även vissa problem. Verksamheten är personalkrävande och har enligt inte lett till någon kostnadsminskning, utan på kort sikt har det snarare blivit dyrare än väntat. Enligt görs på många håll föreberedelser för verksamhet med självförvaltning vid öppnandet av nya platser. Den totala sysselsättningsgraden för de intagna i anstalt sjönk , att jämföras föregående år. Sysselsättningsgraden bland de intagna i anstalt har minskat kontinuerligt (se nedanstående tabell). Fördelningen av sysselsättning vid anstalt (tusental tim.) Enligt beror den fallande sysselsättningsgraden bl.a. på att lokalerna är dimensionerade för färre intagna. Beträffande de enskilda sysselsättningsformerna kan särskilt noteras att brotts- och missbruksprogrammen ökat men att andelen sådan verksamhet alltjämt är låg jämfört med förhållandena . Beträffande målen om fortsatta insatser på anstalterna och inom frivården för att utveckla behandlingsplaneringen samt för att ge fortsatt hög prioritet till insatser för att motivera intagna på häkte till åtgärder för att komma ifrån kriminalitet och droger kan följande noteras. Andelen narkotikamissbrukare i anstalt har ökat . minskade visserligen andelen narkotikamissbrukare, men ökade andelen blandmissbrukare. var andelen intagna som klassificerats som antingen narkotikamissbrukare eller blandmissbrukare , en ökning jämfört med samma datum föregående år (se tabell). Det bör här påpekas att detta inte innebär att mer än hälften av de intagna missbrukar ; innebörden är att drygt hälften av de intagna bedömdes vara aktiva missbrukare när de togs in. Drogmissbrukare inskrivna i anstalt per Bland frivårdsklienterna var andelen med känt missbruk i princip oförändrad. uppgick andelen frivårdsklienter med känt narkotika- eller blandmissbruk till , samma som föregående år. var motsvarande siffra . Andelen klienter för vilka verkställighetsplaner upprättats uppgick (4 427 av 11 288 intagna). Därutöver har ytterligare ett antal planer upprättats för intagna som påbörjade sin verkställighet under slutet av . Antalet klienter för vilka plan upprättats ökade kontinuerligt . regionkontor genomförde tillsyn, vilken visade att det på vissa håll alltjämt fanns avsevärda brister, såväl när det gäller antalet upprättade planer som kvaliteten i dessa. En stödinsats i form av kompletterande utbildning erbjöds ett antal myndigheter . När det gäller insatser för att motivera intagna i häkte till behandling anger att de särskilda uppsökare som inrättats inom ramen för kriminalvårdens narkotikauppdrag har haft stor betydelse för att motivera häktade att komma ifrån kriminalitet och droger. Det har funnits tillgång till sådana uppsökare vid 18 av landets 30 häkten. De har dokumenterat ca 1 800 förstagångssamtal med klienter. I övrigt har viss programverksamhet och andra skräddarsydda motivationsprogram för häkte genomförts. Flera häkten rapporterar att man regelbundet har haft information för häktade från olika behandlingshem, AA, NA och (Kriminellas revansch i samhället). Antalet intagna på behandlingsavdelning var ca 800. Av dessa var ca 440 () intagna som kom direkt från häkte. Beträffande verksamheten inom frivården kan noteras att det genomsnittliga antalet frivårdsklienter, inklusive personer dömda till villkorlig dom med samhällstjänst och klienter i anstalt med förordnad övervakare, fortsatte att öka . Den största procentuella ökningen av klienter återfinns bland personer som avtjänar kortare fängelsestraff i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll, se tabell i bilaga 10. Antalet utförda personutredningar uppgick till 26 155, vilket är en ökning med jämfört med föregående år. För de personutredningar som redovisades var den genomsnittliga handläggningstiden , en ökning med föregående år och . Antalet lekmannaövervakare var 4 400 , vilket är en minskning med jämfört med samma datum . Andelen klienter med lekmannaövervakare är , vilket är mindre än föregående år. Regeringen konstaterar i sin analys av kriminalvårdens resultat bl.a. följande. Den höga beläggningen har påverkat kriminalvården även . Platsutbyggnaden av anstalter har inte kunnat ske i den takt som motsvarat behoven, vilket lett till att temporära lösningar fått tillgripas. Regeringen ser dock positivt på kriminalvårdens arbete med att finna lösningar på platsbristen genom ett effektivare resursutnyttjande, permanenta beredskapsplatser m.m. Större insatser krävs dock för att minska obalansen i beläggningen mellan slutna och öppna anstalter. Beträffande insatserna för att förebygga återfall i brott konstaterar regeringen att kriminalvården inte i tillräcklig utsträckning lyckats upprätta verkställighetsplaner för de intagna och att kvaliteten i vissa avseenden varit bristfällig. Regeringen anser att kriminalvården måste öka ansträngningarna på detta område. Utvecklingen med fler platser för självförvaltning ser regeringen som mycket positiv, ur både ett återanpassnings- och effektivitetsperspektiv. Regeringen betonar vikten av att anstaltsvistelsen i den utsträckning det är lämpligt, mot bakgrund bl.a. av säkerhetsmässiga hänsyn, utformas så att de intagna förbereds för livet utanför fängelset. Inriktningen på programverksamheten, där kvalitet snarare än kvantitet prioriterats, är värdefull och detta arbete bör fortsätta. Regeringen understryker vidare vikten av att kriminalvården utarbetar ett system till stöd för att goda arbetsmetoder skall få spridning i organisationen. När det gäller insatserna för att bekämpa narkotikamissbruk ser regeringen mycket positivt på att kriminalvården lyckats vända en negativ utveckling, vad avser såväl särskild verksamhet mot narkotikamissbruk bland de intagna på anstalt som på antalet s.k. § 34-placeringar. Regeringen understryker vikten av att arbetet med att bekämpa narkotikamissbruk ges fortsatt hög prioritet. Det är viktigt att kriminalvårdens åtgärder är effektiva och att ansträngningar görs för att mäta resultaten. Satsningen på att bekämpa narkotikamissbruket bland kriminalvårdens klienter skall fortsätta. Beträffande säkerhetsarbetet inom kriminalvården konstaterar regeringen att de rymningar som genomfördes visar på brister i säkerheten. Det är grundläggande för kriminalvården att förhindra rymningar från och brottslighet i anstalterna, och det är uppenbart att situationen inom den slutna kriminalvården med ett allt tyngre och mer svårhanterligt klientel kräver förstärkningar av säkerhetsarbetet. Regeringen delar kriminalvårdens uppfattning i fråga om lämplig lokalisering av en säkerhetsanstalt och ytterligare säkerhetsplatser samt konstaterar att kriminalvården mot bakgrund av den rådande bristen på slutna platser påbörjat uppförandet av dessa platser i enlighet med det förslag som lämnades till regeringen . Slutligen understryker regeringen att det är av stor vikt att kriminalvården effektivare utnyttjar möjligheterna att använda t.ex. inpasseringskontroll och störning av mobiltelefontrafik. Beträffande målet att minska antalet intagna med verkställbar dom i häkte konstaterar regeringen i likhet med att det främst är bristen på slutna anstaltsplatser som fått återverkningar på möjligheten att placera ut intagna med verkställbara domar från häkte till anstalt. Utvecklingen med en påtaglig ökning av antalet verkställighetsfall i häkte är bekymmersam, och regeringen understryker vikten av att kriminalvården även fortsättningsvis arbetar med att säkerställa ett effektivt utnyttjande av alla tillgängliga anstaltsplatser genom att följa upp att de intagna är placerade på rätt säkerhetsnivå. När det gäller insatserna för att motivera intagna i häkte till åtgärder för att komma ifrån kriminalitet och droger konstaterar regeringen att den särskilda satsningen på att bekämpa narkotikamissbruket bland kriminalvårdens klienter, genom uppsökande verksamhet, nått ett betydande antal häktesklienter. Regeringen understryker vikten av att detta arbete ges fortsatt hög prioritet. Utskottet vill i fråga om kriminalvårdens verksamhet och resultat framföra följande. Utskottet kan konstatera att beläggningssituationen på anstalter och häkten har förvärrats ytterligare med en mer eller mindre överbeläggning på såväl anstalter som häkten. Trots att närmare 900 anstalts- och häktesplatser inrättades har utbyggnaden av platser inte kunnat ske i en takt som motsvarat behoven. Utskottet noterar med tillfredsställelse att beläggningen vad gäller öppna anstaltsplatser minskade kraftigt till följd av att ett stort antal platser inrättades . Det är dock angeläget att den totala beläggningssituationen löses permanent. Detta är nödvändigt både för att verkställigheten av fängelsestraffen skall bli säker och human och för att arbetet med att förebygga återfall i brott skall kunna bli effektivt och verkningsfullt. Utskottet ser positivt på att antalet anstaltsplatser har fortsatt att öka under innevarande år. På slutna anstalter, där kriminalvårdens tyngsta klienter med störst behov av stöd och insatser sitter, är dock beläggningsgraden fortfarande mycket hög. Kriminalvården har på tilläggsbudget under innevarande år tillförts . föreslår regeringen ett tillskott om . Utskottet anser det nödvändigt att ytterligare nya platser byggs och välkomnar regeringens satsningar för ytterligare utbyggnad. När det gäller insatserna för att utveckla behandlingsplaneringen kan utskottet konstatera att dessa har bedrivits med fortsatt hög ambition. Utskottet ser med viss oro på att förekomsten av och kvaliteten på verkställighetsplaner varierade stort mellan olika enheter. Även om arbetet med att planera verkställigheten sannolikt påverkades av den höga anstaltsbeläggningen är det inte tillfredsställande att det för många intagna inte upprättas någon verkställighetsplan. Det är därför positivt att erbjöd stödinsatser till vissa myndigheter för att fler och bättre verkställighetsplaner skulle upprättas. Verksamheten med att upprätta verkställighetsplaner för de intagna måste prioriteras högt inom kriminalvården. Utskottet konstaterar att kriminalvården inte lyckats upprätta verkställighetsplaner i tillräcklig omfattning och att kvaliteten varit ojämn. Utskottet anser att kriminalvården måste öka ansträngningarna så att målet att verkställighetsplaner upprättas för alla intagna nås. I fråga om åtgärder för att förebygga återfall i brott vill utskottet betona vikten av att fängelsetiden ges ett meningsfullt innehåll och att de intagna därvid erbjuds lämplig sysselsättning. Det är oroväckande att den totala sysselsättningsgraden för de intagna fortsatte att minska även . Utskottet anser att kriminalvården måste arbeta aktivt med att öka sysselsättningsgraden för de intagna. Målet att öka antalet enheter med självförvaltning uppnåddes . Som redovisats ovan nästan fördubblades antalet platser med självförvaltning . Även antalet platser med självförvaltningsträning ökade. Utskottet ser mycket positivt på det arbete som bedrivs inom kriminalvården för att öka inslagen av självförvaltning på anstalterna.