bet · GT01NU7 · 2005-11-15 00:00:00 — Svensk handelspolitik i WTO:s Doharunda I betänkandet behandlar utskottet regeringens skrivelse om svensk handelspolitik i WTO:s Doharunda (skr. 2005/06:9) och två följdmotioner samt yrkanden i tio motioner från allmänna motionstiden. Enligt utskottet bör skrivelsen läggas till handlingarna och samtliga motionsyrkanden avslås. Ställningstagandena från utskottet har föranlett 5 reservationer. Utskottet framhåller vikten av frihandel, som kan vara en stark välståndsskapande kraft såväl för de utvecklade länderna som för världens fattigaste länder. Stabila och rättvisa spelregler för ett fritt utbyte av varor och tjänster är en avgörande förutsättning för ekonomisk tillväxt och sysselsättning. Det finns en allmän övertygelse i att frihandel är en viktig princip; frihandel gynnar konsumenterna, och att värna om frihandel som princip är både ett svenskt och globalt intresse. Utvecklingsländernas intressen måste, anför utskottet, tas tillvara i handelspolitiken. När det gäller jordbrukspolitiken är det givet att skall fortsätta att verka för en reell sänkning av i-ländernas interna stöd, en snabb utfasning av exportsubventionerna och en tydlig nedmontering av tullar och kvoter, såväl inom som utanför EU-kretsen. Beträffande frågor om () och den pågående Doharundan betonar utskottet att det är av stor vikt att positiva inställning till frihandel får fullt genomslag i agerande. Regeringen bör verka för att EU skall visa ledarskap och kompromissvilja inom samtliga förhandlingsområden. Utskottet välkomnar att regeringen arbetar för att utvecklingshänsyn skall genomsyra EU:s positioner och agerande på handelsområdet. Ju ambitiösare överenskommelse som kan drivas igenom, desto större bli möjligheterna att minska fattigdomen i världen. Jämställdhetsperspektivet bör få fotfäste i WTO:s löpande arbete. Utskottet erinrar om att framhåller jämställdhetsfrågor i relevanta förhandlingsområden i Doharundan. I en reservation (v, mp) sägs att det krävs ett större genomslag i handelspolitiken för det fattigdoms- och det rättighetsperspektiv som finns i politik för global utveckling. En öppnare handel för privata tjänster är, framhåller utskottet, av stor vikt för . Utskottet har inga invändningar mot att regeringen i WTO-förhandlingarna driver att svenska tjänsteleverantörer skall få bättre tillträde inom t.ex. sektorerna finansiella tjänster och telekommunikationstjänster. har inga åtaganden, och avser inte heller att göra åtaganden, rörande sektorerna hälso- och sjukvårdstjänster, sociala tjänster och statliga monopol, utbildningstjänster samt i fråga om huvudparten av kulturella tjänster, inklusive audiovisuella tjänster. Utskottet stöder denna inriktning. I en reservation (m, fp, kd, c) understryks vikten av öppnare handel med tjänster på ett brett fält. Utvecklingsländernas självbestämmande skall respekteras, betonas i en annan reservation (v, mp). Bland andra ämnen som tas upp kan nämnas handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPs), där utskottet välkomnar att har varit pådrivande i förhandlingar inom EU för att genomföra ett WTO-beslut om tvångslicenser. I en reservation (v, mp) anförs att regeringen med kraft bör verka för att viktiga mediciner blir tillgängliga för människor i fattigare länder med svag produktionskapacitet. Utskottet stöder helhjärtat den svenska linjen om ökad öppenhet inom WTO och från WTO och utåt. Den vikt som bör läggas vid handelspolitiken understryker, enligt vad som sägs i en reservation (v, mp), önskvärdheten av ytterligare debatt och öppenhet kring handelspolitiken. Utskottets förslag till riksdagsbeslut5 Ärendet och dess beredning7 Regional samverkan och bilaterala avtal9 Utvecklingsländerna och det internationella handelssystemet10 Frihandel och jordbruk i WTO12 Frihandel och jordbruk i EU13 Avveckling av tullar inom EU15 Bilaterala och regionala avtal15 Företags sociala och miljömässiga ansvar20 Inför WTO:s sjätte ministerkonferens21 Läget i Doharundan och regeringens prioriterade förhandlingsområden22 Några centrala frågor med relevans för Doharundan28 Deltagande och öppenhet i WTO31 Handel med privata tjänster (GATS)36 Handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPs)36 Deltagande och öppenhet i WTO37 Handel med privata tjänster (GATS)40 GATS betydelse för u-länder42 Företags sociala och miljömässiga ansvar44 Miljöavtal, energieffektiva transporter44 Handel med icke-jordbruksprodukter (NAMA)46 Ekologisk produktion och hållbart jordbruk46 Handel med privata tjänster (GATS)49 Handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPs)50 Deltagande och öppenhet i WTO50 1.Övergripande WTO-frågor (v, mp)52 2.Handel med privata tjänster (GATS) (m, fp, kd, c)54 3.Handel med privata tjänster (GATS) (v, mp)55 4.Handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPs) (v, mp)55 5.Deltagande och öppenhet i WTO (v, mp)56 Förteckning över behandlade förslag58 Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2005/06:U290 yrkande 17, 2005/06:U338 yrkande 15 i denna del och 2005/06:N238 yrkande 1. avslår motionerna 2005/06:U381 yrkandena 5 och 6, 2005/06:MJ395 yrkande 10, 2005/06:MJ448 yrkandena 3134, 2005/06: N2 i denna del, 2005/06:N3 yrkandena 14, 913, 16 och 1921, 2005/06:N238 yrkandena 2 och 3, 2005/06:N315 och 2005/06:N385 yrkande 1 och lägger skrivelse 2005/06:9 till handlingarna. Reservation 1 (v, mp) 3.Handel med privata tjänster (GATS) avslår motionerna 2005/06:U339 yrkande 6, 2005/06:N2 i denna del och 2005/06:N3 yrkandena 58. Reservation 2 (m, fp, kd, c) Reservation 3 (v, mp) 4.Handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPs) avslår motionerna 2005/06:N3 yrkandena 14 och 15 och 2005/06:U380 yrkandena 1 och 2. Reservation 4 (v, mp) 5.Deltagande och öppenhet i WTO avslår motionerna 2005/06:N3 yrkandena 17 och 18 och 2005/06:N385 yrkandena 2 och 3. Reservation 5 (v, mp) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), Per (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas dels regeringens skrivelse 2005/06:9 om ökad välfärd och global utveckling svensk handelspolitik i WTO:s Doharunda, dels 2 motioner som väckts med anledning av skrivelsen, dels 10 motioner som väckts under den allmänna motionstiden. Utskottet har berett utrikesutskottet tillfälle till yttrande i ärendet. yttrande 2005/06:UU3y återfinns som bilaga 2 i betänkandet. Företrädare för Forum Syd, och Attac WTO-grupp har inför utskottet lämnat synpunkter på regeringens skrivelse. I skrivelsen redovisar regeringen läget i de förhandlingar om formerna för den framtida världshandeln som drivs i WTO:s regi, den s.k. Doharundan, och regeringens prioriteringar inför i samt slutfasen av förhandlingarna. Fokus ligger på WTO-arbetet, men andra centrala aspekter av svensk handelspolitik berörs också. Utskottets förslag i korthet bör avslå motionsyrkanden beträffande frihandel med hänvisning till att motionsönskemålen ligger i linje med vad riksdag och regering redan uttalat. Regeringen framhåller i skrivelsen att världens länder vävs samman i allt snabbare takt genom handel med varor och tjänster, finansiella flöden, migration, utbyte av idéer och kunskap. Detta är en positiv utveckling. Globaliseringen innebär nya möjligheter, men också nya utmaningar. Alla måste få ta del av globaliseringens fördelar, och dess nackdelar måste begränsas. Öppen handel bidrar till nya och bättre jobb, högre löner, ökad konkurrens och lägre priser. Öppen handel främjar också ekonomisk tillväxt inte minst för världens utvecklingsländer. En öppnare och rättvisare handel är ett av de bästa instrumenten för att uppfylla FN:s millenniemål för global utveckling. är ett av världens mest globaliserade länder vars välstånd bygger på öppen handel och kontinuerlig teknisk utveckling. har ökat sin totala export av varor och tjänster från av BNP. insåg tidigt beroendet av omvärlden för att kunna handla och få tillgång till investeringar och till kunskap. Strukturell omvandling är nödvändig för att klara sig i den internationella konkurrensen och för att det skall skapas nya, mer kvalificerade jobb och tillväxt. Men för att lyckas krävs trygga människor som vågar ta steget till förändring. Tack vare trygghetssystemen och det goda samarbetet mellan stat, näringsliv och fackliga organisationer har det steget underlättats. Regeringens handelspolitik går hand i hand med tillväxtpolitiken och välfärdspolitiken. Som medlem i EU omfattas av EU:s gemensamma handelspolitik. Möjligheterna att påverka den internationella handelspolitiska utvecklingen är därmed större . Europeiska kommissionen för gemenskapens talan i handelsförhandlingarna. Detta sker i nära samråd med medlemsstaterna och utifrån särskilda förhandlingsmandat. Regeringen lägger därför mycket kraft på att löpande utveckla slagkraftiga nationella ställningstaganden för att påverka EU:s gemensamma positioner. Regeringen har fastslagit att övergripande mål för handelspolitiken är att värna och utveckla öppna, enkla, rättvisa och legitima ramvillkor för internationell handel och investeringar. I syfte att nå detta mål genomförs konkreta åtgärder och frågor prioriteras i handelspolitiken. Att värna och utveckla öppna ramvillkor för handel och investeringar innebär att driver frågan om att avskaffa tullar på industrivaror, kraftigt sänka tullarna och verka för minskade subventioner för jordbruksvaror, skapa bättre villkor för handeln med tjänster och minska användningen av handelspolitiska skyddsåtgärder. Enkla ramvillkor för handel och investeringar innebär fokus på förenklingsarbete. Förenklade regler, bl.a. handelsprocedurer, är av stort intresse för svenskt näringsliv och minskar risken för korruption. I propositionen om politik för global utveckling (prop. 2002/03: 122) lyfter regeringen tydligt fram handelspolitikens betydelse för möjligheten att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Politiken för global utveckling omfattar alla politikområden och sätter individen i centrum. Detta är utgångspunkten för arbetet med att skapa rättvisa ramvillkor för handel och investeringar. Utvecklingsländernas intressen måste tas till vara i handelsförhandlingarna. Legitima ramvillkor för handel och investeringar fokuserar, slutligen, på behovet av information och förankring för att säkra legitimiteten i regelverket för internationell handel. Öppenhet och genomlysning är ledord. Handelspolitiska mål måste också stämma överens med mål inom miljöpolitiken och grundläggande arbetsrättsliga villkor. Att verka för öppna, enkla, rättvisa och legitima ramvillkor för världshandeln är inte ett självändamål. Ytterst syftar handelspolitiken till att förbättra levnadsvillkoren i bred bemärkelse. Sammanfattningsvis verkar regeringen för att handelspolitiken och (, WTO) skall bidra till följande för regeringen övergripande mål: tillväxt och sysselsättning, en hållbar utveckling, ekonomisk utveckling i fattiga länder, demokrati och säkerhet. Regional samverkan och bilaterala avtal Antalet bilaterala och regionala frihandelsavtal har ökat kraftigt . Över 300 avtal har anmälts till WTO, men det faktiska antalet är betydligt högre. Utvecklingen har orsakat en omfattande debatt om huruvida de bilaterala och regionala avtalen riskerar att allvarligt skada det multilaterala handelssystemet. Regeringen anför i skrivelsen att dessa farhågor är överdrivna. Regeringens syn bygger på att de bilaterala/regionala avtalsprocesserna och det multilaterala förhandlingsarbetet är olika komponenter som kan och bör verka ömsesidigt stärkande för den globala frihandeln. Alla handelsförhandlingar bör ha som utgångspunkt att värna om en öppen handel som bidrar till en rättvis och hållbar global utveckling. Att motverka protektionism och att stöda den multilaterala processen inom WTO måste vara vägledande för nya frihandelsavtal. Avtalen bör därför utformas på ett sätt som underlättar vidare samarbete i större ländergrupper och framsteg i WTO. De får heller inte tjäna som förevändning för en lägre ambitionsnivå multilateralt. Ett minimikrav är att avtalen är förenliga med och inte ökar diskrimineringen mot tredje land. anser att det finns ett behov av att ytterligare stärka och förtydliga på detta område i takt med att många av de nya bilaterala och regionala avtalen omfattar betydligt fler områden än bara varu- och tjänstehandel. Utvecklingsländerna och det internationella handelssystemet I skrivelsen erinrar regeringen om att hindren ännu är många för att utvecklingsländerna skall kunna tillgodogöra sig alla de möjligheter som världshandeln erbjuder. Jordbrukssektorn utgör ryggraden i de flesta utvecklingsländers ekonomier. Därför är villkoren för jordbruket en nyckelfråga på handelsområdet. EU, , och andra industriländer ger kraftiga bidrag till sitt eget jordbruk större än vad som ges i utvecklingsbistånd. Detta snedvrider priser, resursallokering och konkurrensförhållanden på världsmarknaden. En öppnare och mer rättvis världshandel med jordbruksvaror kan ge bättre förutsättningar för en tryggare global livsmedelsförsörjning. Regeringen arbetar för att utvecklingshänsyn skall genomsyra EU:s positioner och agerande på handelsområdet och vill att EU öppnar sina marknader på områden av särskilt intresse för utvecklingsländerna. I Moderata samlingspartiets motion 2005/06:U290 anförs att EU måste bli en öppen marknad gentemot omvärlden i enlighet med WTO:s principer. Tullar och andra gränshinder skall fasas ut. EU bör ta initiativ i WTO genom att för egen del avskaffa de låga tullsatserna, stegvis sänka de högre tullsatserna, direkt avskaffa exportsubventionerna samt stegvis minska jordbrukssubventionerna . skall, såväl inom ramen för Doharundan som i det arbete som kommer att följa efter WTO-ministermötet i , genom EU driva frågan om en avveckling av tullar och handelshinder. Fri handel med jordbruksprodukter bör prioriteras liksom en liberalisering av tjänstemarknaderna och de finansiella marknaderna. Enligt motionärerna bör kostnaderna för den gemensamma jordbrukspolitiken successivt avvecklas på ett sätt som ger välskötta jordbruksföretag goda förutsättningar och som säkerställer livsmedelssäkerhet och god kvalitet. liberalerna framhåller i motion 2005/06:U338 att omfattande liberaliserande reformer av EU:s jordbrukspolitik krävs om skall ges möjlighet att växa genom att sälja jordbruksprodukter till EU:s medlemsländer utan handelshinder. måste ges möjlighet att bedriva inhemsk handel samt ges tillgång till den viktiga Europamarknaden. Motionärerna önskar en snabb om avreglering av och jordbruksmarknader med slopade handelshinder och fritt marknadstillträde för godkända produkter från fattiga länder. I motion 2005/06:N238 (fp) betonas frihandelns betydelse för ekonomisk tillväxt och fattigdomsbekämpning. Världen behöver mer, inte mindre, frihandel. Genom EU:s handelsavtal med länderna i tredje världen har handelshinder avskaffats på många varor, men knappast på de varukategorier som är viktigast för exportländerna. bör inom EU intensivt driva på för att den inre marknaden skall öppnas för . Enligt motionärerna bör verka för ett borttagande av tulleskalering, subventioner samt kvoter . WTO redovisar i International trade statistics 2005, som publicerades , utvecklingen av världshandeln. Världshandeln ökade , för att förväntas öka . Världens två folkrikaste länder, och , noterade fortsatt hög ekonomisk tillväxt. ökade sin andel av världshandeln också . låg på 20:e plats i fråga om varuexport med en andel på av världens handel och på 21:a plats i fråga om varuimport med en andel på . är ett av världens 20 största tjänsteexporterande länder. ökade den svenska tjänsteexporten , vilket var den tredje största ökningen i världen. Beträffande frihandelsfrågor har näringsutskottet gjort enhälliga ställningstaganden (bet. 2001/02:NU15, 2002/03:NU5, 2003/04:NU12, 2004/05:NU11). Vid det senaste tillfället, (bet. 2004/05:NU11), framhöll utskottet att värnandet om frihandel som princip är i högsta grad ett svenskt intresse. Frihandel kan vara en stark välståndsskapande kraft för såväl de utvecklade länderna som för världens fattigaste länder. Utskottet konstaterade att det finns en allmän övertygelse i att frihandel är en viktig princip. Utskottet erinrade om att har en sämre utgångsposition, bl.a. beroende på att många industriländer fortfarande har betydande hinder för import av varor som är viktiga för export. behöver tillträde till industriländernas marknader men också en friare världshandel rent generellt för att kunna dra nytta av sina komparativa fördelar. Beträffande jordbrukspolitiken framhöll utskottet att skall fortsätta att verka för en reell sänkning av i-ländernas interna stöd, en snabb utfasning av exportsubventionerna och en tydlig nedmontering av tullar och kvoter, såväl inom som utanför EU-kretsen. Utvecklingen mot en ökande mängd bilaterala och regionala avtal togs upp av utskottet, som betonade behovet av en försiktig linje och att utvecklingen följs noga. som bilaterala avtal möjliggör att en mer begränsad länderkrets går före och drar vinsterna av marknadsöppningar vilket kan leda till att nya modeller skapas till gagn för multilaterala avtal kände utskottet viss osäkerhet när det gäller de bilaterala och regionala avtalens konsekvenser för . Det är, anförde utskottet, därför väsentligt att är med och bevakar att de fattiga länder som förhandlar om bilaterala avtal får det stöd de behöver för att på ett effektivt sätt kunna driva sina intressen gentemot starkare parter. Utskottet pekade på vikten av ett utökat tekniskt bistånd till , så att de kan ta till vara sina möjligheter inom WTO-systemet. Det är, framhöll utskottet, viktigt att det multilaterala handelsregelverket utvecklas parallellt med de bilaterala överenskommelserna. Många konsumenter, erinrade utskottet, kan gynnas av frihandel. Frihandeln förbättrar förutsättningarna för tillväxt i hela världsekonomin, såväl för en liten öppen ekonomi som för . En begränsning av handelshindren kan, anförde utskottet, underlätta också andra framsteg, t.ex. i fråga om mänskliga rättigheter, rättvisa och social utveckling. Däremot är inte frihandel en tillräcklig förutsättning för att uppnå sådana mål. Frihandel och jordbruk i WTO I det multilaterala samarbetet verkar för en generell liberalisering av handeln på jordbruksområdet. I WTO-arbetet framgår det tydligt av ministerdeklarationen från att en liberalisering av handeln på jordbruksområdet är en fundamental del av det åtagande alla WTO-medlemmar har gjort. Detta innebär i praktiken att skapa betydande marknadsöppningar för jordbruksprodukter, kraftigt minska handelsstörande internstöd samt att minska och avskaffa alla former av handelsstörande exportstöd. är ett av de länder inom EU som kraftigast driver på för fortsatta handelsliberaliseringar på jordbruksområdet. Jordbruksförhandlingarna inom WTO delas vanligen in i tre pelare: marknadstillträde, interna stöd samt exportstöd. lyckades man i uppnå enighet om ett ramverk för vidare förhandlingar inom WTO, det s.k. julibeslutet. innebar ett steg i liberal riktning och välkomnades därför av . kommer att fortsätta arbeta för att det i förhandlingarna uppnås betydande liberaliseringar av marknadstillträdet särskilt till fördel för . Tulltoppar och tulleskalering är två nyckelfrågor i detta arbete. som den övergripande målsättningen är att förhandlingsresultatet skall vara i intresse, värnar också om den egna livsmedelsindustrins offensiva intressen. Även när det gäller interna stöd vill se reella sänkningar. fastslogs att exportsubventioner skall fasas ut. har varit en av de medlemsstater inom EU som hårdast pläderat för en eliminering av exportsubventionerna. har i ett yttrande (Utvecklingsaspekterna i Doharundan inför i , andra avrapporteringen, ) hänvisat till en studie enligt vilken av välfärdsvinsterna av en fullständig liberalisering av handeln med jordbruksvaror finns att hämta inom ramen för marknadstillträdespelaren. Det skall dock sägas att en så långtgående liberalisering inte är sannolik. har inom WTO-arbetet fått en allt viktigare roll. En avgörande faktor i denna utveckling var bildandet av G 20 inför ministermötet i . G 20 har snabbt blivit en nyckelspelare och de ledande länderna i gruppen (, , ) är ledande även inom WTO-förhandlingarna i stort. Detta har bidragit till att sätta fokus på problematik och intressen och i förlängningen ökat trycket på i-länderna att liberalisera sin jordbrukspolitik. ser mycket positivt på denna utveckling. Flera har också utnyttjat WTO:s tvistlösningssystem i betydligt högre grad . Flera tvister har utfallit till favör och kan få stora konsekvenser för jordbrukshandeln (bl.a. om bomull och socker), och det finns mycket som talar för att detta kommer att bidra till att sätta press på i-ländernas handelsstörande jordbrukspolitik. Slutligen bör också nämnas att det motstånd stöter på inom EU, både vad gäller reformerna av EU:s gemensamma jordbrukspolitik (Common Agricultural Policy, CAP) och EU:s agerande i Doharundan på jordbruksområdet, inte bör underskattas. diskussioner om CAP-reformer och budgetförhandlingar visar att en stor andel av EU:s medlemmar prioriterar protektionistiska intressen på jordbruksområdet. Denna fråga är politiskt mycket känslig i många länder. roll som motvikt i denna diskussion är central, men det visar också att diskussionerna om förestående CAP-reformer och Dohaförhandlingarna inför ministermötet i kommer att bli mycket besvärliga inom EU. Frihandel och jordbruk i EU EU är en betydelsefull part i världshandeln och utformar en egen handelspolitik i enlighet med det multilaterala handelssystemet. På det handelspolitiska området gäller gemenskapskompetens inom EU, vilken innebär att medlemsländerna samordnar sina synpunkter. arbetar för ett öppet och regelbaserat internationellt handelssystem och söker likasinnade medlemsländer för att skapa allianser i detta arbete. har sedan medlemskapet i EU konsekvent drivit att den gemensamma jordbrukspolitiken måste reformeras. Jordbruksstöden snedvrider konkurrens och leder till att produktionsresurser som skulle kunna användas på ett bättre sätt i samhällsekonomin låses in i jordbrukssektorn och medför lägre välfärd. Vidare leder CAP till ökat tryck på konsumenter till följd av höga livsmedelspriser. livsmedelsindustri missgynnas också av CAP eftersom de höga jordbrukspriserna leder till höga priser på insatsvaror, vilket försvagar livsmedelssektorns konkurrenskraft internationellt. Det finns även risk för att CAP påverkar miljön negativt genom att stimulera intensiv produktion. togs ett viktigt steg genom beslutet om en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken. Reformen syftade till att i större utsträckning marknadsorientera produktionen genom frikoppling av stöden, i stället för att produktionen sker utifrån stödsystemens uppbyggnad. drev i detta arbete en mycket offensiv linje med krav på successiv neddragning av stöden (s.k. degressivitet) och betydande prissänkningar. Resultatet av reformen var inte så långtgående som skulle ha önskat eftersom endast mindre besparingar i budgeten gjordes. Trots detta är det den mest omfattande reformen som genomförts av CAP och innebär en ny inriktning på gemenskapens jordbrukspolitik. Reformen innebär även en marknadsanpassning vars effekt blir att det är konsumenterna som i större utsträckning kommer att styra vad som produceras. Reformerna av CAP tog inte slut i och med beslutet eftersom flera viktiga sektorer återstod att reformera. har således sektorer som bomull och tobak också reformerats. En reform av sockersektorn, EU:s mest problematiska sektor, diskuteras . Avseende socker driver återigen en offensiv linje med krav på betydande prissänkningar och ett snabbt genomförande av reformen. har presenterat ett förslag som ligger väl i svensk linje. I samband med en sockerreform är det dock viktigt att komplettera denna med en aktionsplan för att underlätta övergången för de som länge haft tillträde till EU:s sockermarknad till garanterade höga priser.