bet · GS01KU20d2 · 2005-01-01 00:00:00 — förnekar ju generaldirektören att det hade något med ministerns uttalande att göra, men säger generaldirektören att mediernas uppmärksamhet innebar en påverkan på det här beslutet. Men i mediernas påverkan ligger väl också, implicit i alla fall, ministerns uttalande? Generaldirektör : Som jag sade: Redan dagen före ministerns uttalande och efter ledningsgruppens sammanträde bestämde vi oss för att ta kontakt med TT och . I både TT och distanserade jag mig från vissa av rapportens huvudresultat och sade att inte anser att man kan dra de slutsatser som finns i rapporten. Då får jag frågan: Vad kan man lita på av det påstår? Och inser jag att det inte räcker med att vi går ut och gör den här typen av tillrättalägganden när det gäller sådana här viktiga frågor, utan vi måste göra en mer kraftfull markering. Vi hade ju olika alternativ, till exempel och andra olika typer av kanaler ut mot allmänheten och våra intressegrupper, men vi valde då det mest drastiska av allt: Vi tar tillbaka den här rapporten. Vi fortsätter att omarbeta den. Vi ger den en utformning som kan stå för. Och jag tror fortfarande att det var rätt. Det hade varit väldigt svårt att hålla den andra linjen: att varje gång gå ut och göra en reservation. (): ledningsgrupp hade uppmärksammat trovärdighetsfrågan, vilket framgick av ett tidigare svar, men tydligen drog man inte de slutsatserna, för då hade ju inte den här intressanta utfrågningen förekommit. Generaldirektör : Du menar om vi hade dragit in den ? Ja, det är väl så att trodde vi att det skulle räcka med att göra de här tillrättaläggandena, men som jag sade så fick jag frågan i Ekot: Vilka påståenden i det som publicerar kan vi lita på? Det är ju självklart så att man ska kunna lita på alla påståenden. Det gjorde att den här typen av tillrättalägganden hade marginell effekt. Tillbakadragandet kom kronologiskt efter det att ministern hade uttalat sig i tv. Du tycker att det finns en kausalitet, men det gör det faktiskt inte. talar jag om mig själv. (): Jag har inte påstått någonting. (): Det här utvecklar sig till ett litet vetenskapsteoretiskt seminarium kring kausalitet. Hypotesen i anmälningarna är ju den att drog tillbaka rapporten därför att departementet ansåg att den var bristfällig eller till och med politiskt obekväm. Den alternativa hypotesen är ju att både departementets kritik och tillbakadragandet berodde på en tredje faktor, nämligen att rapporten var bristfällig. Det är det vi ska titta på. Jag vill just av det skälet ställa ytterligare en kontrollfråga. Vid samtalet mellan och dig, Per Thullberg, frågade han enligt de papper vi har om verkets inställning till den här rapporten, och du har i ett tidigare frågesvar här sagt att han också uttryckte eller refererade departementets kritik mot rapporten. Men uttryckte något önskemål om vad borde göra med anledning av detta? Generaldirektör : Nej, jag kan inte erinra mig det. Däremot kan jag mycket väl erinra mig att på ringde och frågade vad vi skulle göra med anledning av rapporten. Hon uttryckte sig då: Jag trodde att arbetade för att höja lärarnas kvalitet. Ni måste göra ett tillrättaläggande. Det var en del i det. Men jag kommer faktiskt inte ihåg i vilken utsträckning som sa: Ni måste göra något. Det var mer frågor av typen: Är detta hållning? Är rapporten kvalitetssäkrad? Har ni kollat metoden? Står ni för detta? Då hade som sagt vattnet runnit mellan torsdagens ledningsgruppsmöte och måndagens reaktioner, så jag var ju förberedd och kunde säga: Nej, tyvärr har inte rapporten kvalitetssäkrats på det sätt som är önskvärt. Jag kan inte stå bakom de påståendena. Vi har upptäckt brister. Det var på den nivån samtalet fördes. (): Tack. Nästa kontrollfråga: , inför ditt beslut, hör du myndighetens ledningsgrupp i den här frågan. Du har sagt att för din del hade Baylans uttalanden i tv ingen betydelse för beslutet. Var det någon annan i ledningsgruppen som refererade till Baylans uttalande som skäl för agerandet? Generaldirektör : Nej. (): Tack. Då tar jag min sista fråga. Man borde ju kunna förutse att agerandet skulle kunna tolkas på det sätt som har skett i de här anmälningarna. Övervägde du att inte dra tillbaka den här rapporten, trots att den borde dras tillbaka, för att undvika misstanken att du gjorde en politisk tjänst åt regeringen? Generaldirektör : Nej. Diskussionen fördes inte på det viset. Vi hade ju redan då , som sagt, prövat en strategi, nämligen att gå ut till TT och Ekot med tillrättalägganden och med att tala om hur de här resultaten borde tolkas utifrån hållning. När vi inte ser att det räcker för att skapa trovärdighet är vi tvungna att fundera över alternativa metoder. En var självklart att bara låta rapporten ligga där och säga: Det här blåser över. Men vi kunde inte stå för den. Det gällde ledningsgruppen som helhet. Efter det att de hade läst den var det enighet om att det här icke är uppfattning i dessa frågor. Då kunde vi återigen gå ut med ytterligare reservationer, eller så kunde vi välja den här modellen, och då gjorde vi alltså det. (): Många frågor är ju redan ställda, men jag har någon ytterligare fundering som jag skulle vilja höra generaldirektörens uppfattning om. Den viktiga perioden har beskrivits som tiden , då alla satte sig in i rapporten och, som det uttrycktes tidigare, gjorde en egen vetenskaplig bedömning av rapporten och hittade de här bristerna. Under måndagens ledningsmöte drogs ju då slutsatsen, om jag förstår saken rätt, att man skulle gå ut och kvalitetssäkra, remissbehandla, och att detta skulle tydliggöras. I det skedet: Hur vägde ni då in möjligheterna att helt dra in rapporten? Diskuterades det över huvud taget inte att dra in rapporten? Nej, det har jag inget minne av att vi gjorde . Det är ju en markering vi gör för att komma undan det andra kravet, nämligen att gå ut och göra tillrättalägganden och reservationer varje gång den används. Men vi gör ju det här, fattar det beslutet, som vi säger att det här arbetet ska fortsätta. Det är samma medarbetare som ska vara projektledare, så att säga. Vi ska utvidga studien, göra den empiriskt mer säkerställd, väga in annat material som har betydelse i sammanhanget och formulera slutsatserna på ett mer nyanserat sätt. Sedan kommer vi igen med den här. Det är ju ett led i den kvalitetssäkring som vi pratade om . Det här är ju intensiva timmar, i alla fall för mig, med ett stort massmedietryck. (): När måndagen och de första frågorna var avverkade så kom tisdagen, och då sägs att ni inte var styrd av , som ju uttalade sig, eller av departementet. Men frågan är: Var ni påverkad av deras samtal? Nästa fråga: Låt oss hypotetiskt tänka att de samtalen hade backat upp och uttryckt beröm för de slutsatser som fanns i rapporten. Skulle det då ha förändrat bilden av vilka åtgärder som skulle behöva vidta? Generaldirektör : Ja, det är verkligen hypotetiska frågor, och de är nästan omöjliga att besvara. Jag hoppas att min erfarenhet och integritet gör att jag på ett sakligt sätt kan hantera den här typen av information. Jag vet mina konstitutionella rättigheter enligt regeringsformen. Jag känner till vilka regler som gäller för myndigheternas styrning. Jag tror mig kunna hävda den positionen, så att säga, och jag kände mig aldrig påverkad eller hotad. Hur det hade varit med någon annan generaldirektör i någon annan situation kan inte jag uttala mig om, men jag uppfattade det som fullständigt naturligt att den politiska ledningen orienterar sig om hur verket handlägger den här typen av frågor. Det menar jag ligger inom ramen för den kontakt som myndighet och departement normalt har. Den politiska ledningen är våra uppdragsgivare, och vi är tvungna att tala om saker. Men jag kände mig inte styrd, och det var ingen som åberopade det här i våra interna diskussioner och som sade att vi måste rätta oss efter det. Det är faktiskt på det viset att skulle det är också hypotetiskt, men det är väldigt troligt vi ha känt oss styrda på det viset, så skulle vi kanske ha valt en annan lösning. Men vi kände oss inte påverkade på det viset. talar jag alltså för mig själv, men jag kan vittna om att det inte var någon fråga i ledningsgruppen. (): I ett av svaren på frågorna som vi har ställt till skriver man så här frågan handlar om bakgrunden till kommentaren som fällde i det aktuella och diskuterade tv-programmet: När uttalandet gjordes hade rapporten, som nämns ovan, varit föremål för kritik från skilda håll för bristande vederhäftighet. Av särskild betydelse var den omständigheten att generaldirektör själv hade tagit avstånd från rapporten och att massmedier hade meddelat att rapporten skulle dras tillbaka till följd av dess metodbrister. Kan du åminna dig några sådana massmediala uppgifter ? Generaldirektör : Nej. Däremot vet jag att jag gjorde de här tillrättaläggandena och reservationerna i TT och . Men själva diskussionen om indragning sker ju . (): Ni diskuterade över huvud taget inte att dra in den . Generaldirektör : Nej, inte vad jag kan minnas. Det var ju låt oss säga etapp 1: Vad händer om vi går ut och gör de här tillrättaläggandena? Och återigen: Då fick jag den här väldigt viktiga, kritiska frågan: Vad kan vi lita på av det som publicerar? Den gjorde att jag insåg att vi hade ett stort pedagogiskt problem. Det diskuteras då , och då har vi den här förutsättningslösa debatten om indragning och andra metoder att komma vidare. (): Det var ju spännande, utifrån svar och för vår fortsatta bedömning. Jag förutsätter att det som generaldirektör för har släppts en rapport som orsakat om inte så här mycket så viss massmedial uppmärksamhet. Har man från vid de tillfällena ringt och frågat om kvaliteten på det ni släppt, eller har man då förutsatt att det som släpper är kvalitetsgranskat? Generaldirektör : Nej, jag tror inte att vi har råkat ut för den här typen av diskussion. Det sammanhänger sannolikt med det som var inne på: rapporter håller genomgående väldigt hög kvalitet. De kan bli föremål för diskussion, men det är inte så att man kan avfärda dem med att något är dåligt belagt eller lösa påståenden. Här blev det ju en så väldigt skarp polarisering mellan dem som tyckte att rapporten var riktig och dem som inte tyckte att rapporten höll måttet. Så ska det ju inte vara. Oavsett vad man har för politisk grunduppfattning så ska man tycka att presenterar saklig information om det svenska skolväsendet. (): När vi frågat oss saker beträffande statssekreterare telefonsamtal med dig har vi förstått att det inte kunde uppfattas på något sätt som ett sätt att påverka beslutet om att dra in rapporten. Kan det på något sätt uppfattas som ett sätt att påverka dina mediala uttalanden ? Generaldirektör : Det här är ju oerhört subtilt, därför att jag är ju utsatt för påverkan av en rad olika förhållanden i en sådan här process. Men det som är avgörande för mitt ställningstagande är ju det som händer morgon, nämligen när vi sätter oss in i rapporten, läser den och finner att den inte med sakliga argument kan försvara rapportens slutsatser, och jag också ser hur konstruktionen är bräcklig. Jag ska inte återupprepa det här med svagheterna. Ordföranden: Det behövs nog inte, nej. (): Men i det samtalet diskuterades inte på något sätt hur du skulle förhålla dig externt till rapporten, utan det var enbart ett informationssamtal? Generaldirektör : Ja, just det. Du menar om jag skulle gå ut i massmedierna eller något sådant? Nej, det diskuterades inte. Det var alldeles uppenbart, både för och mig själv, att vi hade ett informationsproblem. (): Avslutningsvis: När det här mötet slutligen äger rum mellan generaldirektören, du själv, och statsrådet , uttalar du, enligt svar, att beslut att återkalla rapporten har fattats självständigt och klargör att det förhåller sig på det sättet. Av vilken anledning ansåg du det påkallat att göra ett sådant klargörande? Generaldirektör : Alltså: Jag tycker att det är oerhört pinsamt att som generaldirektör för en statlig myndighet förorsaka statsrådet en belägenhet som den som han hamnade i. Jag känner mitt ansvar för det som publiceras av . Det är mitt ansvar. Därför sade jag till honom: Jag beklagar att du har råkat in i detta. Vi skall icke publicera saker som vi sedan inte kan stå för. Det är olyckligt. Vi vidtar åtgärder för att förbättra den interna kvalitetssäkringen. Det var ungefär så orden föll. Ordföranden: Det finns ytterligare någon mycket väsentlig fråga, tycker jag, som behöver ställas. Ni ger ju information i förväg till vid rapporter. Har eller instruerat om att förfara på det sättet? Generaldirektör : Vi har diskuterat formerna för myndighetskontakten. Det är vår stabschef och myndighetshandläggaren på som svarar för de här kontakterna. Det allmänna påbudet är att det ska finnas någon form av avstämning eller rapportering inte i den meningen att arbete granskas, inte alls. Däremot ska man veta att den utredning utför på regeringens uppdrag ligger i linje med det som var tanken. Det är inte en vanlig forskningsuppgift som får utvecklas åt vilket håll som helst, utan utredningen måste tillgodose de behov som regeringen har uttryckt. Sedan i anslutning till att vi är klara rapporteras det också till i förväg så att den politiska ledningen ska vara beredd inför de konsekvenser som resultat har. Det finns ingenting av kvalitetssäkring från regeringens eller departementets sida av arbete, utan där arbetar vi självständigt. Ordföranden: skulle, om jag förstod generaldirektören rätt, ligga i linje med regeringens intentioner, eller hur var formuleringen? Generaldirektör : Ja, det gällde utredningens karaktär, men inte utredningens resultat. Vi utför ju en rad olika uppdrag åt och åt regeringen, men det är ju inte så att regeringen påverkar vad sedan uttrycker i de olika frågorna, men däremot att utredningen besvarar de frågor som utredningen ska ställa. Ordföranden: Det ska man alltså bedöma i förväg, innan utredningen publiceras? Generaldirektör : Nej. Det är en avstämning, men vi har varit väldigt noga med att det inte är fråga om en kontroll av arbetet. Det är en avstämning, precis som i en statlig utredning. Kommittéordföranden har kontakt med departementet om hur utredningen fortlöper, och på det viset får man ju just en avstämning så att man vet att man ligger rätt i förhållande till de intentioner som uttrycks i uppdraget. Ordföranden: Det var ju för att förbereda den politiska ledningen för eventuella kommentarer som ni gör detta i förväg. Skickar ni också rapporten till andra som kan kommentera, till exempel till , så att de också kan förbereda eventuella kommentarer med anledning av rapporten? Generaldirektör : Nej, det har vi aldrig gjort. Vi har uppfattat att det är regeringen som är vår uppdragsgivare, och så är det väl trots allt enligt regeringsformen. Egentligen är det bara regeringen och departementet som vi informerar. (): Jag efterlyser egentligen ett klargörande. Vid kontakten mellan och framkom att departementet hade synpunkter på rapporten och att det fanns metodfel. Jag vill bara helt klart få veta om det förekom samråd mellan Per Thullberg och de två personer som står som ansvariga för rapporten innan mötet när det fattades beslut om att rapporten skulle dras tillbaka. Generaldirektör : Nej, det tror jag inte. Ordföranden: för det! Därmed var utfrågningen i denna del avklarad. Vi tackar generaldirektören för , Per Thullberg, för att han kom hit. Tack så mycket! MIGRATIONSMINISTER 2004/05:KU20 2004/05:KU20 BILAGA B5 MIGRATIONSMINISTER Migrationsminister Granskningsärende 3 Handläggningstiden för vissa asylärenden Ordföranden: Jag öppnar sammanträdet och hälsar migrationsminister och rättschef samt departementssekreterare välkomna. Om det kommer upp saker som berör hemliga frågor lägger vi dem mot slutet så att allmänheten inte behöver gå ut och in. Vi tar de öppna frågorna först och tar de slutna, ifall det blir sådana, mot slutet. I så fall får allmänheten och medierna gå ut. Med detta lämnar jag ordet först till om hon inledningsvis vill säga någonting kort. Därefter tar vi frågorna. Migrationsminister : Inledningsvis skulle jag vilja lämna några kommentarer till det material som utskottet har fått som underlag för det här granskningsärendet. fattade regeringen beslut om att bevilja uppehållstillstånd till sammanlagt åtta asylsökande från . Uppehållstillstånden bestämdes till i normalfallet . Det här var praxisärenden som hade lämnats in till regeringen från . De hade registrerats på . Det betyder att handläggningstiden och tidsåtgången för regeringen att fatta beslut var 11 månader och . Det är naturligtvis längre än enligt de mål som regeringen har. Regeringens mål, som finns uttryckt både i budgetpropositionen och i regleringsbrev till myndigheter, är att beslut om uppehållstillstånd eller avvisning i enskilda ärenden ska fattas . När det så gäller den här typen av ärenden, som alltså är praxisärenden, krävs ofta en fördjupad beredning. Besluten gäller ju inte enbart de individer som ärendena handlar om utan också andra individer som finns i landet och sådana som kan tänkas komma till landet. Det här är ett beslut som är vägledande för myndigheterna. I de här aktuella ärendena fanns naturligtvis en del väldigt komplicerade frågor att ta ställning till. Det handlade om att göra en bedömning av situationen och läget i , utifrån ett asylrättsligt perspektiv. Det handlade också om att göra en bedömning av det så kallade inre flykt-alternativet, det vill säga att personer från ju är medborgare i , och då måste man titta på om det finns någon möjlighet för skydd inom federationen eller i delar av den. Det är en bedömning som alltid görs i fråga om asylrätt. De här ärendena överlämnades till regeringen bland annat av det skälet att regeringen skulle ta ställning till en bestämmelse i utlänningslagen som handlar om rätt att få skydd undan inre och yttre väpnad konflikt. Den bestämmelsen hade prövats av regeringen. Det handlade om att utifrån en folkrättslig definition av begreppet väpnad konflikt ge vägledning till myndigheterna i deras fortsatta tillämpning av den här bestämmelsen. ska regeringen också försöka göra en långsiktig bedömning av konsekvenserna av den rättstillämpning som slås fast i den här typen av praxisbeslut. Handläggningen av ärendena har, förutom rutinmässig kommunikation med ombuden, bestått i att samla in information. Det handlar dels om läget och situationen i , dels om FN-organs syn på flyktingsituationen. Som jag sade inledningsvis kräver den här typen av ärenden en väldigt omsorgsfull beredning. I alla regeringsärenden fattas beslut kollektivt, och det betyder att inför varje regeringsbeslut är det en gemensam beredning, det vill säga att alla departement är involverade. I det här fallet är det också internationella organ och myndigheter, och allt detta ska vägas samman till ett beslut. Sådana här ärenden kan alltså ta tid. vill jag avslutningsvis beklaga att det har tagit så här . Det är enskilda individer som väntar på besked från regeringen. Det är inte bara de enskilda individer som just de här ärendena handlade om utan också människor vars ärenden vilade hos myndigheterna i avvaktan på regeringens beslut. Självklart är det här beklagligt utifrån de enskilda individerna. Detta är bakgrunden till att det tagit den tid som det har tagit för regeringen att fatta det här beslutet. Jag är öppen att svara på alla frågor. Ordföranden: för det, migrationsminister . De anmälande partierna inleder utfrågningen de är sex i detta fall och övrigt parti, det vill säga Socialdemokraterna, kommer därefter. (m): Det har konstaterats att det förelåg en hel del material. Allt material förelåg egentligen när ärendet kom in till departementet. Det är anmärkningsvärt att det, med tanke på att det beredningsmaterial som både UD och hade fanns tillgängligt för departementet, ändå skulle behöva ta än enligt den målsättning som regeringen själv satt upp för handläggningen av de här ärendena. Otillfredsställelsen kvarstår, intrycket att regeringen själv är saktfärdig när den handlägger den här typen av ärenden. Ministern har redogjort för vilka komplikationer som förelåg. Likväl är intrycket att några nya fakta var det inte möjligt att ta fram, vad jag förstår, utöver dem som förelåg. Varför denna tidsutdräkt? Migrationsminister : Regeringen gör ju en självständig bedömning. Självklart fanns det väldigt mycket material från både och , men regeringen har att göra en egen bedömning. Vi gjorde den bedömningen att vi behövde samla in material från både och den svenska ambassaden för att få en så aktuell beskrivning av situationen som möjligt. Det är viktigt att regeringen också själv samlar in material för att kunna göra en egen och självständig bedömning. (): Med tanke på regeringens ambition när det gäller myndigheter i övrigt att ärenden ska handläggas snabbt och helst ter det sig märkligt för mig att det i den skriftliga kommunikation vi haft med regeringen framkommer att har ingenting hänt alls, trots att ambitionen är hög vad gäller snabb handläggning. Det har egentligen varit ett uppehåll , det har stått helt stilla. Vad är reflexion över det? Är det acceptabelt att ärenden som gäller människors möjlighet att söka asyl helt stannar av ? Som det står i den skriftliga informationen var det på grund av semester. Migrationsminister : Nej, det är egentligen inte acceptabelt. Det är bara att konstatera att så är fallet. Det beror på att det har varit en väldigt hög arbetsbelastning på den enhet som handlägger de här ärendena. Jag kan tillägga att vad vi har gjort nu är att vi har förstärkt personalen just vad gäller handläggningen av de här ärendena. Men det är som sagt bara att konstatera att det har varit en väldigt stor arbetsbelastning, och det var få personer som arbetade med enskilda ärenden vid det här tillfället. (): Jag har en fråga till. Efter vad jag har förstått fanns det ett gott underlag. Det ärende som vi nu diskuterar hade beretts både hos och hos och sedan överlämnats till UD/?/. var det semestrar och ärendet låg helt stilla . Ambitionen hos regeringen var att ärendena av det här slaget skulle handläggas . Ändå har det dragit ut . När vi kom plockades det bort från regeringens föredragningslista . Skälet till det, som jag har förstått det, var att det fanns olika uppfattningar mellan olika inblandade departement. Då är jag intresserad av en redogörelse över de olika uppfattningarna, för det har inte framgått av den skriftliga informationsväxlingen. Migrationsminister : Som jag sade inledningsvis föregås alla ärenden som fattas av regeringen av en gemensam beredning. Det betyder att alla departement är involverade i själva beredningen. Det betyder också att alla departement bevakar sina frågor, eller bevakar sitt specifika perspektiv i varje regeringsärende. Då är det klart att olika departement kan ha olika synpunkter. Det är det som också är själva beredningen. Vad som sker är överläggningar och diskussioner mellan olika departement. Ofta handlar det om att departementen behöver mera information i vissa specifika frågor. Men överläggningar och diskussioner mellan olika departement är det som normalt sker före regeringsbeslut. Alla departement måste känna sig trygga med det beslut som regeringen sedan fattar. (): Vi har inte fått någon riktigt tillfredsställande förklaring till varför tidsutdräkten blev som den blev. Det fanns ett utkast till beslut. Sedan kan man tänka sig att ha en gemensam beredning och så vidare. Det hade väl varit ovisst om man hade hunnit med detta , och det drog ytterligare ut ända året efter. Det har ställts frågor om detta, så jag ska inte upprepa dem. Däremot undrar jag i vilken mån hänsynstagande till främmande makt har påverkat det här ärendet. Migrationsminister : Hänsynstagande till främmande makt har inte påverkat utfallet av beslutet. (): Det är också en märklighet att när regeringen slutligen beviljar uppehållstillstånd så väljer man i en och samma familj olika tider för uppehållstillstånd. Vilka överväganden ligger bakom det?