bet · GS01LU8 · 2005-01-25 00:00:00 — hänvisade därvid till att bestämmelser om motböcker finns i flera lagar, bl.a. skuldebrevslagen, och att en översyn av lagstiftningen på området borde avvaktas. Utskottet har inte någon annan uppfattning än den finansutskottet gav uttryck , och förutsätter att regeringen, om behov därav föreligger, tar initiativ till den av motionären efterfrågade översynen. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion 2004/05:L270. Konsumentpolitikens mål och inriktning, punkt 1 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:L291 yrkande 1, 2004/05:L336 yrkande 1 och 2004/05:L360 yrkande 1. Konsumentmakt och valfrihet är mål som bara kan tillgodoses inom ramen för marknadsekonomin. En väl fungerande marknad är den bästa förutsättningen för att tillgodose konsumenternas önskemål om bra produkter till låga priser med god service. Den enskilde individen skall kunna göra sitt val och tryggt kunna förlita sig på sin egen kunskap, sunda lagar och en lyhörd och ansvarstagande marknad som stöd. En konsumentpolitik byggd på ett ovanifrånperspektiv tar ifrån den enskilde konsumenten både inflytande och bestämmanderätt och minskar således den verkliga konsumentmakten. Att konkurrensutsätta totalreglerade delar av ekonomin är ett viktigt redskap för att stärka konsumentmakten, och konsumenternas ställning måste stärkas också vad gäller offentligt finansierade produkter och tjänster. Fritt in- och utträde på marknaden, fri prisbildning och fri konkurrens är viktiga förutsättningar för en fungerande marknad och därmed för verklig konsumentmakt. Detta måste vara utgångspunkten för hela konsumentpolitiken och ligga till grund för regeringens fortsatta arbete med den konsumentpolitiska strategin för tiden . Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motionerna 2004/05:L291 yrkande 1, 2004/05:L336 yrkande 1 och 2004/05:L360 yrkande 1, som sin mening ge regeringen till känna. Konsumenträtten inom EU, punkt 2 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:L336 yrkande 3. För att uppnå en gemensam marknad som har konsumenternas förtroende är det, enligt vår mening, nödvändigt att vissa områden inom konsumenträtten harmoniseras ytterligare. Det räcker alltså inte med gemensamma minimiregler för att garantera den europeiske konsumenten ett fullgott konsumentskydd. I det sammanhanget vill vi framhålla att det i många fall inte är de sakliga skillnaderna i medlemsstaternas lagstiftning som är problemet utan själva det faktum att det förekommer skillnader. Vetskapen därom leder till att det skapas ett psykologiskt hinder mot att handla utomlands. Vi anser att regeringens arbete i än högre grad bör inriktas på en harmonisering av konsumenträtten på en hög nivå inom EU. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motion 2004/05:L336 yrkande 3, som sin mening ge regeringen till känna. , punkt 3 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:L291 yrkande 5, 2004/05:L336 yrkande 8 och 2004/05:L360 yrkande 2. har den dubbla rollen att dels vara marknadsvårdande och utöva marknadskontroll, dels företräda den ena parten på marknaden i en opinionsbildande roll. myndighetsutövning bör enligt vår mening separeras från de opinionsbildande uppgifterna och verksamheten begränsas till de rent produktkontrollerande uppgifterna samt tillsyn över den konsumenträttsliga lagstiftningens efterlevnad. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motionerna 2004/05:L291 yrkande 5, 2004/05:L336 yrkande 8 och 2004/05:L360 yrkande 2, som sin mening ge regeringen till känna. Konsumentvägledning, punkt 4 (fp, v) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:L336 yrkande 7 och 2004/05:L360 yrkande 3 och avslår motion 2004/05:L354. Vi kan konstatera att avståndet mellan rika och fattiga grupper i samhället har ökat . som vissa grupper fått en starkare hushållsekonomi har andra grupper fått möta nya svårigheter. Konsumentpolitiken bör särskilt uppmärksamma och erbjuda stöd till de ekonomiskt svaga grupperna i samhället, exempelvis ensamstående föräldrar och människor med otrygga anställningsförhållanden. Enligt vår uppfattning bör det utvecklas någon form av uppsökande verksamhet för att nå ut med information till de fattigaste hushållen. Konsumentvägledningen bör också anstränga sig särskilt för att finna arbetssätt som innebär att kunskapen når ut till de ekonomiskt svaga grupperna. En sådan konsumentvägledning mobiliserar också tidigare outnyttjade krafter i dessa grupper. Regeringen bör ta initiativ till åtgärder för att konsumentvägledningen når ut till de ekonomiskt svaga grupperna i samhället. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motionerna 2004/05:L336 yrkande 7 och 2004/05:L360 yrkande 3 och med avslag på motion 2004/05:L354, som sin mening ge regeringen till känna. Konsumentorganisationer, punkt 5 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:L336 yrkande 9, 2004/05:L360 yrkande 4 och 2004/05:MJ332 yrkande 8 och avslår motionerna 2004/05:L252 och 2004/05:L386. Konsumentfrågorna handlar i stor utsträckning om den enskildes vardag och privatliv. Vi konstaterar att ämnet trots det i det närmaste har monopoliserats av stat och kommun. I många andra länder, där det inte finns så starka statliga verk, finns däremot stora och starka civila konsumentorganisationer. Vi anser att alltför blygsamma statliga medel anslås till fristående konsumentorganisationer, som bygger på att konsumenterna själva vill bygga upp sitt inflytande och engagemang. har engagemanget bland konsumenterna ökat, bl.a. vad gäller miljö- och livsmedelsfrågor. Detta har inte skett genom lagstiftning eller politiska beslut utan just genom att alltfler börjar inse att engagemanget varit otillräckligt. Sålunda behövs ett organiserat, frivilligt engagemang bland konsumenterna. Enligt vår mening bör en större del av de allmänna resurser som anslås till myndigheter och verk fördelas till det civila samhället. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motionerna 2004/05:L336 yrkande 9, 2004/05:L360 yrkande 4 och 2004/05:MJ332 yrkande 8 och med avslag på motionerna 2004/05:L252 och 2004/05:L386, som sin mening ge regeringen till känna. Butikskedjornas egna varumärken, punkt 6 (fp, c) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:MJ332 yrkande 7. kan man se en utveckling mot att de stora butikskedjorna i allt större utsträckning har egna varumärken i sitt utbud. Detta har inte lett till någon prissänkning och har på många sätt minskat utbudet av konkurrerande märken. Utvecklingen minskar också konsumenternas makt, eftersom man inte kan se vem som har producerat varan. Kombinationen av alltför få aktörer på marknaden med den ökande fokuseringen på egna varumärken riskerar vidare att slå ut små lokala producenter av livsmedel. Möjligheten att välja lokalt producerad mat minskar därmed. Vi anser att konsumentorganisationerna kan spela en viktig roll på detta område. Ett tillfälligt, riktat ekonomiskt stöd bör därför utgå till konsumentorganisationerna i syfte att dessa skall kunna granska effekterna av kedjornas egen märkning ur ett konsumentperspektiv. Därigenom kan också debatten kring denna genomgripande förändring av livsmedelsmarknaden underlättas. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motion 2004/05:MJ332 yrkande 7, som sin mening ge regeringen till känna. Funktionshindrade konsumenter, punkt 8 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:L336 yrkande 6. Enligt vår uppfattning är det angeläget att regeringen uppmärksammar funktionshindrade konsumenters situation på ett bättre sätt, bl.a. vad gäller fysisk tillgänglighet i butiksmiljö och vid källsortering. Som redovisats har det vidtagits vissa åtgärder på området. Enligt vår uppfattning borde dock frågan ges än större prioritet av regeringen i det kommande arbetet med att utarbeta en ny konsumentpolitisk handlingsplan. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motion 2004/05:L336 yrkande 6, som sin mening ge regeringen till känna. Införande av konsumentbalk, punkt 9 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:L387. Enligt min uppfattning talar starka skäl för att den konsumenträttsliga lagstiftningen samlas i en konsumentbalk. Som framhålls i motion 2004/05:L387 skulle en sådan balk underlätta för konsumenterna att ta till vara sin rätt. En samlad lagstiftning skulle även leda till större kunskap på det konsumenträttsliga området, vilket i sin tur möjliggör ett ökat inflytande för såväl enskilda konsumenter som konsumentorganisationer. En konsumentbalk skulle kunna uppfyllas genom att samla de delar av den konsumenträttsliga lagstiftningen som är möjlig att infoga under en gemensam balk. Jag anser att regeringen bör ta initiativ till en utredning av frågan. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motion 2004/05:L387, som sin mening ge regeringen till känna. , punkt 10 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:L291 yrkande 9. Enligt vår uppfattning är det angeläget att se över och utvärdera den konsumenträttsliga lagstiftningen i . Flertalet lagar om produktsäkerhet, producentansvar och konsumentskydd är effektiva och rimliga. Regelmassan har dock vuxit betänkligt. Tvingande lagstiftning har en kostnad som konsumenterna i slutändan får betala. Lagstiftningen har dessutom successivt gjort det svårare för mindre konkurrenter att utmana etablerade aktörer, vilket urholkar konkurrensen. Mot denna bakgrund bör det tillkallas en statlig lagkostnadskommission med uppgift att dels klarlägga den konsumenträttsliga lagstiftningens kostnader för konsumenterna, dels se över behovet av lagstiftningen. Regeringen bör ges i uppdrag att ta initiativ till inrättandet av en sådan kommission. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motion 2004/05:L291 yrkande 9, som sin mening ge regeringen till känna. Konsumenträtt inom offentlig verksamhet, punkt 11 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:K459 yrkande 6, 2004/05:L291 yrkande 10, 2004/05:L331, 2004/05:L336 yrkande 4 och 2004/05:L360 yrkande 5. Vi konstaterar att många av de tjänster som betyder mest för medborgarna är offentligt producerade eller offentligt styrda, som konsumentmakten är svagare på dessa områden. I syfte att stärka konsumenternas ställning inom den offentligt finansierade sektorn bör det göras en översyn av lagstiftningen för att så långt som möjligt ge bl.a. konsumenttjänstlagen, konsumentköplagen och produktsäkerhetslagen en enhetlig och konkurrensneutral tillämpning på de olika sektorerna i ekonomin. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motionerna 2004/05:L291 yrkande 10, 2004/05:L331, 2004/05:L336 yrkande 4, 2004/05:L360 yrkande 5 och 2004/05:K459 yrkande 6, som sin mening ge regeringen till känna. Resegarantisystemet, punkt 15 (m, fp, kd, c) av (), (), (), (), (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:L337 yrkande 3, 2004/05:L347 och 2004/05:L360 yrkande 6. Enligt vår mening kan nuvarande resegarantisystem, som binder så mycket kapital men som i förhållande härtill uppenbarligen utnyttjas så lite, starkt ifrågasättas. Systemet är därtill orättvist betungande för de mindre researrangörsföretagen genom de konsekvenser som modellen för att ställa de individuella säkerheterna får för denna kategori. De små researrangörsföretagarna måste nämligen betala relativt sett mycket högre avgifter till bankerna som provision för bankernas åtaganden än de stora charterbolagen. Sammantaget innebär det kostnader för avgifter, inteckningar, borgensförbindelser m.m. Konsekvenserna blir att en småföretagare betalar mångdubbelt mer än stora researrangörer för garantin. Detta snedvrider konkurrensen, försvårar nyetableringen inom branschen och får negativa konsekvenser för konsumenterna genom högre priser samt sämre utbud och service. Med hänsyn till det anförda anser vi att en alternativ modell för ställande av resegaranti måste utredas i syfte att bättre tillgodose de små reseföretagens intressen och konsumenternas behov av skydd. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motionerna 2004/05:L337 yrkande 3, 2004/05:L347 och 2004/05:L360 yrkande 6, som sin mening ge regeringen till känna. Överskuldsättning, punkt 18 (fp, v) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:L277 yrkandena 1-4. Vi konstaterar att utlåningen till hushållen har ökat och uppgår till ungefär samma höga nivå som . Även betalningskraven hos kronofogdemyndigheterna har ökat markant. Även om den största delen av dessa krediter är hänförliga till bostadskrediter med säkerhet i fast egendom och bostadsrätter är utvecklingen mycket oroande, särskilt som det inte tycks vara fråga om fler skuldsatta personer utan flera och ökande skulder hos envar. Dessa personer, s.k. evighetsgäldenärer, sitter ofta fast i en skuldfälla och behöver samhällets hjälp för att komma till rätta med sin ekonomiska situation. Skuldsaneringslagen är härvidlag ett viktigt instrument. förslag till enklare och snabbare förfaranden kan komma att leda till att fler får skuldsanering. Förslaget motsvarar dock inte det stora behov av hjälp och stöd som många skuldsatta har. Som närmare utvecklas i motion 2004/05:L277 krävs därför - utöver de föreslagna ändringarna i skuldsaneringslagen - ytterligare åtgärder på området. En sådan åtgärd vore att införa större möjligheter för myndigheter att i de fall staten är borgenär medverka i frivilliga överenskommelser med skuldsatta personer. Detta kräver en översyn av gällande regelverk. bör övervägas om inte statens handläggning och beslut rörande dessa ärenden skulle kunna sammanföras till en myndighet (yrkande 1). En annan åtgärd som skulle kunna lindra skuldbördan för många vore att, i likhet med vad som redan skett i , införa tvingande bestämmelser om högsta dröjsmålsränta i fråga om konsumtionskrediter (yrkande 2). Den allmänna preskriptionen kan avbrytas på ett enkelt sätt, vilket i realiteten innebär att många fordringar aldrig preskriberas. Det kan ifrågasättas om det är rimligt att skuldsatta personer aldrig skall kunna bli befriade från ett betalningsansvar. En lösning skulle kunna vara att införa ett system med s.k. absolut preskription. Ett sådant system kan se ut så att det krävs att borgenären före preskriptionsfristens utgång vänder sig till kronofogdemyndighet eller domstol för att få betalningsansvaret fastställt. Frågan innehåller många frågeställningar som kräver noggranna överväganden. Regeringen bör enligt vår mening ta initiativ till sådana överväganden. Alternativt skulle man kunna tänka sig att införa begränsningar av den tid som samhället står till fordringsägarnas förfogande för indrivning. Frågan om införande av absolut preskription och begränsning av tiden för indrivning innehåller en mängd komplicerade frågeställningar som kräver noggranna överväganden. Regeringen bör därför ges i uppdrag att påbörja sådana överväganden (yrkande 3). Slutligen vill vi framhålla betydelsen av den kommunala budget- och skuldrådgivningen. Verksamheten har tyvärr tvingats att koncentreras till skuldsaneringsärenden. Det finns emellertid betydande andra uppgifter med ekonomisk rådgivning som skuldrådgivarna skulle kunna ägna sig åt, exempelvis hjälp till den som hamnat hos kronofogden . Den kommunala budget- och skuldrådgivningen bör byggas ut och med stöd från bli en viktig hjälp för människor som hamnat i ekonomiska bekymmer. Enligt vår mening finns det således all anledning att satsa vidare på och ge resurser till för en utveckling av ett samordnat samarbete mellan kommunerna och staten. Regeringen bör ges i uppdrag att verka härför (yrkande 4). Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motion 2004/05:L277 yrkandena 1-4, som sin mening ge regeringen till känna. Könsdiskriminerande reklam, punkt 20 (fp, c) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:A355 yrkande 18 och avslår motionerna 2004/05:L299, 2004/05:L341, 2004/05:L374 och 2004/05:L379. Som närmare utvecklas i motion 2004/05:A355 är den pågående sexualiseringen av det offentliga rummet oroande. Vi anser dock att näringslivets egenåtgärder är ett mer effektivt sätt att bekämpa könsdiskriminerande reklam än lagstiftning. Näringslivets etiska råd mot könsdiskriminerande reklam fungerar, enligt vår uppfattning, efter omständigheterna väl. En bredare kunskap hos allmänheten är dock fundamental för att öka effektiviteten av verksamheten. Regeringen bör därför ta initiativ till en kampanj i syfte att öka allmänhetens kunskap om könsdiskriminerande reklam och möjligheten att anmäla reklam man upplever som kränkande. För att följa utvecklingen inom detta område bör ges i uppdrag att granska reklamens utveckling i samhället. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motion 2004/05:A355 yrkande 18 och med avslag på motionerna 2004/05:L299, 2004/05:L341, 2004/05:L374 och 2004/05:L379, som sin mening ge regeringen till känna. Könsdiskriminerande reklam, punkt 20 (v) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2004/05:L299, 2004/05:L341, 2004/05:L374 och 2004/05:L379 samt avslår motion 2004/05:A355 yrkande 18. Som framhålls i motion 2004/05:L299 är den könsdiskriminerande reklamen ett allvarligt samhällsproblem som skapar och upprätthåller stereotypa idealbilder av män och kvinnor och onaturliga kroppsideal. Många män och kvinnor känner sig kränkta särskilt av reklam som framställer kvinnor som rena sexobjekt. Reklamen upprätthåller vidare heteronormen. Därtill kommer att den könsdiskriminerande reklamen sänder en tydlig signal om att det är acceptabelt att behandla andra människor, i synnerhet kvinnor, som objekt. Reklamen förmedlar även en könsstereotyp bild till barn. Lagstiftaren har överlåtit till näringslivet att genom frivilliga åtgärder motverka den könsdiskriminerande reklamen. Detta är inte acceptabelt. I stället krävs nu kraftfulla åtgärder i form av tvingande lagstiftning med förbud mot könsdiskriminerande reklam. Behovet därav har utretts tillräckligt. Tiden är nu mogen för att överväga hur ett förbud skall kunna utformas. Regeringen bör därför ges i uppdrag att återkomma med förslag till lagstiftning om förbud mot könsdiskriminerande reklam. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motionerna 2004/05:L299, 2004/05:L341, 2004/05:L374 och 2004/05:L379 och med avslag på motion 2004/05:A355 yrkande 18, som sin mening ge regeringen till känna. Marknadsföring av functional food, punkt 22 (kd) av (). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2004/05:MJ499 yrkande 14. Under har trenden med s.k. functional food spridit sig snabbt i och . Ett problem är dock att många konsumenter inte känner till vad functional food är för något. Detta beror bl.a. på att marknadsföringslagen förbjuder marknadsföring som tydligt talar om vilka hälsofördelar en viss produkt har. Enligt min mening är det därför angeläget att marknadsföringslagen ändras så att lagen blir mer uppdaterad i förhållande till den utveckling som skett på området. Regeringen bör ges i uppdrag att låta utreda frågan och återkomma till med erforderliga lagändringar. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motion 2004/05:MJ499 yrkande 14, som sin mening ge regeringen till känna. Etisk märkning, m.m., punkt 23 (m) av (), () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2003/04:MJ65 yrkande 15 och 2004/05:L291 yrkande 12 och avslår motionerna 2003/04:MJ66 yrkande 13, 2004/05:L311 och 2004/05:L312. Många konsumenter efterfrågar varor med märkning av olika slag, exempelvis etisk märkning, jämställdhetsmärkning och miljömärkning. Denna speciella form av varumärkning bör, enligt vår mening, tillåtas att vara ett konkurrensverktyg snarare än ett statligt kontrollmedel. Lagstadgade krav på märkning medför kostnader för konsumenterna som effekterna av sådan märkning är svårkontrollerade på mikronivå. övervakar själva sin tillverkning och informerar sina kunder om hur varorna tillverkats som medvetna konsumenter väljer bäst själva vilka företag som producerar sina varor på ett sätt som passar konsumenternas intressen och val. Enligt vår mening är därför självreglering och god branschsedvänja bättre än lagar om märkning. Vad som sålunda anförts i reservationen bör , med bifall till motionerna 2003/04:MJ65 yrkande 15 och 2004/05:L291 yrkande 12 och med avslag på motionerna 2003/04:MJ66 yrkande 13, 2004/05:L311 och 2004/05:L312, som sin mening ge regeringen till känna. Etisk märkning, m.m., punkt 23 (fp) av () och (). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2003/04:MJ66 yrkande 13 och avslår motionerna 2003/04:MJ65 yrkande 15, 2004/05:L291 yrkande 12, 2004/05:L311 och 2004/05:L312. Vi kan konstatera att mycket i utvecklingen mot ett hållbart samhälle inte kan åstadkommas genom politiska beslut eller lagstiftning. Styrkan i det personliga ansvaret får aldrig underskattas. Målet för en hållbar konsumentpolitik bör, enligt vår mening, vara att miljöpåverkan av konsumtionen skall minska till en hållbar nivå. Enligt vår uppfattning har konsumentmakten haft stor betydelse för att utveckla hållbara produkter, motverka barnarbete och förbättra återvinningen. Kunniga och upplysta konsumenter är viktiga för en hållbar utveckling.