bet · GS01LU8 · 2005-01-25 00:00:00 — Därutöver tillämpar tre särskilda kriterier för könsdiskriminerande reklam, nämligen 1. reklam som framställer kvinnor eller män som rena sexobjekt och som kan anses som kränkande (sexistisk reklam), 2. reklam som konserverar en otidsenlig syn på könsrollerna och därigenom framställer kvinnor eller män på ett nedvärderande sätt (schabloniserande reklam) och 3. reklam som på något annat nedvärderande sätt är uppenbart könsdiskriminerande för kvinnor eller män. prövar anmälningar från enskilda personer, näringsidkare, organisationer, myndigheter eller kommunala organ. Rådet kan även pröva ärenden på eget initiativ. Förfarandet är kostnadsfritt för anmälaren. Ställningstaganden som innebär att en marknadsföringsåtgärd anses könsdiskriminerande offentliggörs, bl.a. genom underrättelser till pressen och genom att läggas ut på ERK:s hemsida på Internet. Även vissa friande uttalanden offentliggörs i de fall avgörandet motiveras närmare. I stadgarna anges att det bör ingå en konsumentrepresentant i rådet. I motion 2004/05:L299 av m.fl. (v) anförs att reklam även påverkar mottagarens medvetande när det gäller frågor som inte har något direkt samband med de utannonserade varorna och tjänsterna. Motionärerna anser att den könsdiskriminerande reklamen är ett allvarligt samhällsproblem som kräver kraftfulla åtgärder. Ett förbud är den enda möjligheten att sätta stopp för könsdiskriminerande reklam samt en nödvändig signal om att förnedringen av det kvinnliga könet är oacceptabel. Det bör således införas lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam. Frågan har, enligt vad som anförs i motionen, utretts tillräckligt och det är nu hög tid att se över hur en sådan lagstiftning kan utformas. bör således begära att regeringen utreder och återkommer med förslag till lagstiftning om förbud mot könsdiskriminerande reklam. I motionen begärs ett tillkännagivande härom. Enligt vad som anförs i motion 2004/05:L341 av m.fl. (s) ökar förekomsten av kränkande reklam år . Motionärerna anser att det nu krävs krafttag för att stoppa denna utveckling, alltifrån lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam till ökad medvetenhet och insikt hos reklambranschen. Kraftfulla konkreta åtgärder erfordras således för att man skall kunna behålla ett jämställt och jämlikt samhälle. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförts om att stoppa sexistisk reklam. och (båda s) anför i motion 2004/05:L374 att könsrollsdiskriminerande reklam är ett växande samhällsproblem och att reklamens roll för att befästa gamla förlegade könsroller inte nog kan uppmärksammas. Arbetet med att uppnå jämställdhet och jämlikhet mellan könen påverkas, enligt motionärerna, negativt av att konsumenterna ständigt matas med schablonbilder som framställer kvinnor och män som objekt. Det är därför helt oacceptabelt att kränkande sexuella anspelningar används i reklam för att sälja varor och tjänster. Motionärerna anser att den könsdiskriminerande reklamen numera är så pass vanligt förekommande att regeringen på allvar skall överväga att föreslå lagstiftning på området. I motionen begärs ett tillkännagivande härom. I motion 2004/05:L379 av m.fl. (s) anförs att de förtryckande könsrollerna är djupt präntade i vårt medvetande och beteende. Det är, menar motionärerna, av yttersta vikt att komma till rätta med de könsdiskriminerande inslagen i barnens vardag. Motionärerna ställer sig inte främmande inför att finna vägar att lagstifta på området, men vill ändå först ge branschen en chans till självsanering. I motionen begärs ett tillkännagivande om att regeringen skall ta initiativ till ett samtal med företrädare för de i motionen omnämnda branscherna att redovisa strategier för hur de kommer att arbeta för att bryta upp de förtryckande könsrollerna och hur de vill ta sitt ansvar för att ge alla barn möjligheten att vara barn. m.fl. (fp) anser i motion 2004/05:A355 att efter omständigheterna fungerar väl som självreglerande organ. En bredare kunskap om verksamheten hos allmänheten är dock fundamental för att öka effektiviteten. Motionärerna anser därför att regeringen bör ta initiativ till en kampanj för att öka allmänhetens kunskap om könsdiskriminerande reklam och möjligheterna att anmäla sådan reklam som man upplever som kränkande. bör vidare få i uppdrag att följa utvecklingen på området. I motionen begärs ett tillkännagivande om behovet av en bred upplysningskampanj angående (yrkande 18). Frågor rörande lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam har varit föremål för överväganden och förslag i en rad olika sammanhang . Vad som därvid har diskuterats har gällt dels om sådana regler över huvud taget behövs, dels om en sådan lagstiftning kräver grundlagsändringar. De som har motsatt sig lagstiftning har bl.a. gjort gällande att näringslivets egenåtgärder på området är mer verkningsfulla än vad som kan åstadkommas genom lagstiftning. Spörsmål rörande könsdiskriminerande reklam behandlades ingående av utskottet i samband med att antog nu gällande marknadsföringslag (prop. 1994/95:123, bet. ansåg i sitt yttrande till lagutskottet över propositionen, i likhet med regeringen, att lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam, som begärts i då aktuella motioner, inte kan införas utan grundlagsändring. delade motionärernas uppfattning att reklam med inslag av diskriminering i olika former var oacceptabel. Eftersom en laglig möjlighet att ingripa mot könsdiskriminerande reklam kräver en grundlagsändring som innebär inskränkningar i tryckfrihetens och yttrandefrihetens grundvalar borde dock, anförde utskottet, lagstiftning komma i fråga endast om detta framstår som det enda alternativet att komma till rätta med problemet. Förutom att lagstiftningsbehovet sålunda måste vara klarlagt borde vidare krävas att den diskriminerande reklamen förekommer i sådan omfattning och är av sådan art att inskränkningar i tryckfriheten och yttrandefriheten oundgängligen är påkallade. Utskottet, som konstaterade att regeringen, enligt vad som anförts i propositionen, avsåg att följa utvecklingen på området, avstyrkte med det anförda bifall till de aktuella motionerna. Utskottet har därefter, i huvudsak med hänvisning till tidigare ställningstaganden och till näringslivets egenåtgärder på området, vid ett flertal tillfällen avstyrkt motionsyrkanden med krav på införande av lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam (se bl.a. bet. 1994/95:LU32, 1995/96:LU26, 1996/97:LU13, 1997/98:LU21, 1998/99:LU10, 1999/2000:LU13, 2001/02:LU16, 2002/03:LU9 och 2003/04:LU8). Pågående och aviserat arbete Regeringen överlämnade skrivelsen 2002/03:140 Jämt och ständigt - Regeringens jämställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperioden. I skrivelsen angav regeringen sexualiseringen av det offentliga rummet som ett av de fem s.k. fokusområden som skall lyftas fram i regeringens jämställdhetspolitik . För att öka kunskapen på detta område har regeringen tillsatt en expertgrupp för frågor som rör sexualiseringen av det offentliga rummet. tog regeringen initiativ till projektet . Syftet med projektet är att dels få till stånd en dialog med medier, reklambransch, annonsörer m.fl. om deras roll och ansvar när det gäller påverkan på barn och unga, dels få i gång en diskussion och ett engagemang bland unga flickor och pojkar om marknadskrafterna och hur de styr unga flickors och pojkars bild av sig själva och varandra. Även föräldrarna utgör en viktig målgrupp i detta arbete. Projektet avslutades /2005. Utskottet delar helt motionärernas uppfattning att diskriminerande reklam i alla former, däribland givetvis även könsdiskriminerande reklam, är helt oacceptabel. De uttalanden som utskottet gjorde vid marknadsföringslagens tillkomst äger dock, enligt utskottets mening, alltjämt giltighet. För att lagstiftning mot könsdiskriminerade reklam skall komma i fråga krävs således dels att detta framstår som enda alternativet att komma till rätta med problemet, dels att den diskriminerande reklamen förekommer i sådan omfattning och är av sådan art att inskränkningar i tryckfriheten och yttrandefriheten oundgängligen är påkallade. Utskottet kan för sin del inte se att situationen är sådan och är således inte berett att ställa sig bakom kraven på lagstiftning. Utskottet utgår dock från att regeringen noga följer utvecklingen på området och vidtar erforderliga åtgärder. Skulle det därvid visa sig att utvecklingen går i en sådan riktning att det, enligt regeringens bedömning, finns skäl att överväga lagstiftningsåtgärder, har utskottet givetvis inget emot att frågan utreds. Vad särskilt gäller de spörsmål som tas upp i motionerna 2004/05:L379 och 2004/05:A355 yrkande 18 kan utskottet inte se att det föreligger behov av någon åtgärd från sida. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna 2004/05:L299, 2004/05:L341, 2004/05:L374, 2004/05:L379 och 2004/05:A355 yrkande 18. Reklam riktad till barn Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller marknadsföring riktad till barn. Utskottet hänvisar i huvudsak till tidigare ställningstaganden från sida. Marknadsföringslagen (1995:450) innehåller, till skillnad från radio- och TV-lagen (1996:844), inte några särskilda bestämmelser om reklam riktad till barn. Lagens allmänna bestämmelse i 4 § om att marknadsföring skall stämma överens med god marknadsföringssed och även i övrigt vara tillbörlig mot konsumenter gäller således även vid marknadsföringsåtgärder som riktar sig mot barn. Med god marknadsföringssed avses, enligt 3 §, god affärssed eller andra vedertagna normer som syftar till att skydda konsumenter och näringsidkare vid marknadsföring. En viktig källa för uttolkningen av innebörden av 3 § marknadsföringslagen är Internationella handelskammarens grundregler för reklam. Enligt dessa får reklam inte utnyttja barns naturliga godtrogenhet eller ungdomars bristande erfarenhet. Reklamen får heller inte innehålla framställningar i ord eller bild som kan leda till att barn eller ungdomar utsätts för fysiska skador eller påverkas negativt i psykiskt eller moraliskt avseende. Vidare framhålls att reklamen inte får ge intrycket att innehav eller användning av en viss produkt ger ett övertag över jämnåriga. Den får inte heller undergräva föräldrarnas auktoritet eller ansvar eller innehålla direkta uppmaningar till barn att övertala sina föräldrar att köpa den utannonserade produkten åt dem. Även om marknadsföringslagen saknar särskilda bestämmelser om barnreklam framhålls dock i lagens förarbeten att det finns skäl att ställa speciellt höga krav på hederlighet och vederhäftighet i vissa fall. Ett sådant skäl kan vara att framställningen riktar sig till grupper som kan antas vara mindre kritiska än konsumenter i allmänhet, exempelvis barn. Vidare anförs att det inte bör vara främmande för domstolarna att vid bestämningen av storleken av marknadsstörningsavgift också ta hänsyn till de särskilda svårigheter som barn och unga samt andra utsatta grupper i samhället kan ha att rätt bedöma och värdera marknadsföringens innehåll. De nordiska konsumentombudsmännen tog fram en ny gemensam ståndpunkt om handel och marknadsföring på Internet. I dokumentet finns ett avsnitt om marknadsföring riktad mot barn och ungdomar. I korthet går rekommendationerna avseende sådan marknadsföring ut på att marknadsföringen skall vara utformad så, att det är uppenbart för den åldersgrupp som är målgrupp, att det är fråga om marknadsföring, att reklam för produkter och varumärken riktade mot barn inte bör utformas som spel eller integreras i spel, att barn och unga inte bör uppmanas att köpa varor eller ingå andra avtal via Internet, att barn inte bör uppmanas att lämna upplysningar om sig själva, hushållet eller andra personer och att näringsidkare inte bör använda undersökningar, tävlingar eller andra liknande metoder för att samla in personuppgifter från barn. Enligt praxis är det oförenligt med god affärssed att skicka adresserad direktreklam till personer (MD 1983:16 och MD 1999:26). m.fl. (s) framhåller i motion 2004/05:L351 att mycket av den kommersiella reklamen påverkar barn negativt. Man måste dock, menar motionärerna, skilja på kommersiell reklam och samhällsnyttig reklam. Ett generellt reklamförbud gentemot barn skulle således medföra att och liknande organisationer inte kan göra kampanjer riktade till barn. Därför krävs, anförs det, ett helhetsgrepp i synen på reklam riktad till unga människor. Motionärerna anser att den kommersiella reklamen som riktas till barn och ungdomar bör förbjudas. Sak samma gäller den reklam som riktas till barn via Internet. I motionen begärs ett tillkännagivande härom. Pågående och aviserat arbete, m.m. Frågan om marknadsföring riktad till barn aktualiserades under det svenska ordförandeskapet i . Vid de nordiska konsumentministrarnas möte i beslutades sålunda att åtgärder för att förhindra kommersiell press mot barn och unga skall prioriteras inom ramen för den nordiska konsumentforskningen . anordnades vidare ett nordiskt seminarium om kommersiell press på barn och unga. Syftet med seminariet var att få en överblick över gemensamma problem inom och att utröna förutsättningarna för ett nordiskt samarbete på området. Vid seminariet diskuterades olika problem, bl.a. dold reklam, inhämtande av personuppgifter på Internet och direktadresserad reklam. I en interpellationsdebatt rörande reklam riktad till barn och unga anförde statsrådet att aktivt verkar för en mera restriktiv lagstiftning inom EU på marknadsföringsområdet för att förhindra att reklam direkt eller indirekt syftar till att fånga barns och ungas uppmärksamhet. I de pågående förhandlingarna med anledning av kommissionens förslag till direktiv om otillbörliga affärsmetoder driver regeringen således, enligt statsrådet, linjen att det kommande direktivet måste ge barn och ungdomar ett mycket starkt skydd. Statsrådet framhöll också att regeringen är beredd att vidta ytterligare åtgärder mot kommersiell påverkan som riktar sig mot barn och unga om det skulle behövas (svar på interpellation 2003/04:270). I departementspromemorian (Ds 2004:51) Den framtida konsumentpolitiken understryks att en av de stora utmaningarna på det konsumentpolitiska området är att reducera den kommersiella pressen på unga och att rusta barnen och deras föräldrar att bättre kunna möta den kommersiella påverkan som barnen utsätts för. En särskild fråga som, enligt promemorian, särskilt bör lyftas fram är konsumtionsmönster kring kost och hälsa. Fokus bör ligga på marknadsföringens roll för matvanor hos barn och unga flickor och pojkar, där även könsrelaterade frågeställningar beaktas. Utskottet har behandlat motsvarande och liknande motionsyrkanden , bl.a. i de av godkända betänkandena /03:LU9 och 2003/04:LU8. Utskottet har därvid inte haft någon annan uppfattning än motionärerna vad gäller vikten av återhållsamhet och hänsynstagande vid marknadsföring till barn. Mot bakgrund av att marknadsföringslagen är uppbyggd på ett sådant sätt att den har generell räckvidd och omfattar all marknadsföring, oavsett målgrupp, har dock utskottet inte varit berett att förorda införandet av särskilda bestämmelser i lagen om reklam riktad till barn. Utskottet har vidare ifrågasatt om ett förbud skulle vara förenligt med EG-rätten. Utskottet har dock utgått från att regeringen verkar för ett fullgott skydd för barn och unga inom ramen för pågående lagstiftningsprojekt på det marknadsrättsliga området inom EU. Utskottet vidhåller den inställning som utskottet tidigare gett uttryck för och kan således inte ställa sig bakom motionskravet. Som redovisats inledningsvis pågår lagstiftningsarbete inom EU på det marknadsrättsliga området med anledning av kommissionens förslag till förordning om säljfrämjande åtgärder och direktiv om otillbörliga affärsmetoder. Bägge dessa förslag kan komma att påverka medlemsstaternas möjligheter att på nationell nivå dels införa särskilda regler om marknadsföring riktad till barn, dels ingripa mot sådan marknadsföring. Utskottet vill för sin del än en gång understryka vikten av att i de fortsatta förhandlingarna med kraft verkar för ett fullgott skydd för barn och ungdomar i marknadsföringssammanhang. Som framgick av interpellationsdebatten är detta också regeringens linje. Något tillkännagivande från sida i saken är därför inte erforderligt. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion 2004/05:L351. Marknadsföring av functional food Utskottets förslag i korthet avslår en motion med krav på ändringar i marknadsföringslagen vad gäller marknadsföring av s.k. functional food. Resultatet av pågående lagstiftningsarbete på EU-nivå bör avvaktas. Jämför reservation 15 (kd). Med functional food brukar man mena livsmedel som är avsedda att ingå i den dagliga kosten, och som har en specifik fysiologisk effekt som är vetenskapligt dokumenterad. Effekten kan bero på att livsmedlet har en viss sammansättning, struktur eller innehåller en viss komponent. finns inte någon särskild lagstiftning om marknadsföring av functional food. I stället gäller marknadsföringslagens allmänna regler. I rättspraxis ställs särskilt höga krav på sanningsenlighet och vederhäftighet vid marknadsföring med hjälp av hälsopåståenden. antogs inom den svenska livsmedelsbranschen ett egenåtgärdsprogram med riktlinjer för användning av hälsopåståenden om livsmedel. Riktlinjerna har reviderats , . Inom ramen för detta egenåtgärdsprogram inrättades (). Nämnden har i uppgift att göra uttalanden i ärenden rörande klagomål på användning av hälsopåståenden vid märkning och marknadsföring av livsmedel. I motion 2004/05:MJ499 av m.fl. (kd) framhålls att många konsumenter inte känner till vad functional food är för något. Detta beror, enligt motionärerna, bl.a. på att marknadsföringslagen anses förbjuda marknadsföring som tydligt talar om vilka hälsofördelar en viss produkt har. I motionen begärs ett tillkännagivande om att regeringen skall lägga fram förslag till ändringar i marknadsföringslagen så att lagen blir mer uppdaterad i förhållande till den utveckling som skett på området functional food (yrkande 14). Pågående arbete inom EU antog kommissionen ett förslag till förordning om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel, KOM(2003)424. Förslaget innehåller bestämmelser om reklam, märkning och presentation inom EU och omfattar alla livsmedel. pågår den första läsningen av förslaget i . Utskottet är inte berett att i förevarande sammanhang förorda någon åtgärd från sida med anledning av motionsyrkandet. Resultatet av det pågående lagstiftningsarbetet på EU-nivå bör, enligt utskottets mening, i stället avvaktas. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion 2004/05:MJ499 yrkande 14. Etisk märkning, m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller etisk märkning. Utskottet hänvisar i huvudsak till tidigare ställningstaganden från sida. Jämför reservationerna 16 (m) och 17 (fp). har det vuxit fram ett antal olika märkningssystem som syftar till att visa att en produkt eller tjänst uppfyller vissa kriterier, exempelvis i fråga om miljöbelastning eller produktionsförhållanden. Detta sker i första hand genom att produkten förses med ett särskilt märke, som visar att produkten har tillverkats enligt de regler och kriterier som lagts fast inom märkningssystemet. Ett företag kan också införliva vissa etiska och sociala värden i styrningen av sin verksamhet. Uppgiften om vem som är tillverkare ger således konsumenterna en signal om att varan är framställd med beaktande av vissa etiska krav. Ytterligare ett sätt är att ett handelsföretag väljer att endast sälja produkter som är framställda med etisk hänsyn. Genom val av butik kan också konsumenten främja produkter som uppfyller vissa krav. I motion 2003/04:MJ65 av m.fl. (m) anförs att märkning av varor även fortsättningsvis bör tillåtas vara ett konkurrensverktyg snarare än ett statligt kontrollmedel. Märkningssystem som får del av statligt stöd ges dessutom, menar motionärerna, en konkurrensfördel jämfört med andra märkningar. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförts om märkning av produkter (yrkande 15). m.fl. (m) har i motion 2004/05:L291 ett motsvarande yrkande (yrkande 12). Enligt vad som anförs i motion 2003/04:MJ66 av m.fl. (fp) har konsumentmakten betytt mycket för att ta fram hållbara produkter såsom klorblekt papper, motverka barnarbete och förbättra återvinningen. Märkning av varor är därför viktig. Det är dock, menar motionärerna, angeläget att märkningsfloran inte blir för stor eftersom en sådan utveckling bara försvagar märkningsverktyget. Stor försiktighet bör vidare iakttas med att sätta likhetstecken mellan etisk och social märkning. I motionen framhålls att liberalerna är kritiska till att regeringen stöder marknadsföringen av vissa märkningar, exempelvis Rättvisemärkningen. Detta leder, anser motionärerna, till en sammanblandning av olika aktörers ansvar på den fria marknaden. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet med det anförda (yrkande 13). I motion 2004/05:L312 av () anförs att intresset för etisk märkning har ökat bland svenska konsumenter under det senaste årtiondet. Det finns således ett allt större intresse för att ta hänsyn till bl.a. hälsa, djuretik, säkerhet och miljö. Detta gäller även ekonomiska och sociala hänsyn. Enligt motionären visar en rad olika undersökningar att nästan hälften av konsumenterna vill ha någon form av etisk märkning på produkterna. Dessutom anser en övervägande majoritet att företagen skall engagera sig i samhällsfrågor. I motionen omnämns vissa kriterier för hur ett märkningssystem bör vara uppbyggt, bl.a. vad gäller bedömningskriterier, kontroll och oberoende. Motionären begär ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförts om vikten av etisk märkning. I motion 2004/05:L311 av () tar motionären särskilt sikte på Rättvisemärkningen. Motionären anser att det föreligger risk för svårigheter för märkningssystemet eftersom konsumenterna i alltför liten utsträckning hittar rättvisemärkta varor i livsmedelsbutikernas hyllor. Detta kan, anförs det, medföra att konsumenterna ger upp och köper sina vanliga icke rättvisemärkta varor. Det behövs därför många fler Världsbutiker för Rättvis handel för att hjälpa konsumenterna att ta ett andra steg, nämligen att gå från ord till handling och prova olika rättvisemärkta produkter. I motionen begärs ett tillkännagivande om att regeringen skall låta utreda om inte ett stöd till Världsbutikerna för Rättvis handel att öppna fler butiker, väsentligt skulle öka konsumenternas beteende att övergå till att handla mer rättvisemärkt. Spörsmål rörande etisk märkning var föremål för överväganden i samband med att de nationella målen för konsumentpolitiken lades fast . Regeringen anförde i den då aktuella propositionen att miljömärkning och etisk märkning är viktiga verktyg för att konsumenterna skall kunna göra väl överlagda val på marknaden. I den konsumentpolitiska handlingsplan som regeringen redovisade i propositionen angavs även som ett av delmålen att miljömärkningen och den etiska märkningen skall få större spridning. hade inget att erinra mot vad regeringen anfört (bet. 2001/02:LU2). Miljömålet i konsumentpolitiken följdes upp av regeringen i skrivelsen 2002/03:146 Utvärdering av miljömålet i konsumentpolitiken, som överlämnades till . I skrivelsen framhöll regeringen vikten av såväl miljömärkning som etisk märkning. Mot bakgrund av att konsumentpolitikens mål om hållbara konsumtions- och produktionsmönster numera inte endast innefattar en ekologisk dimension utan även sociala och ekonomiska dimensioner var det, anfördes det, relevant att under detta mål formulera ett något förändrat delmål som återspeglar en sådan tolkning av begreppet hållbar utveckling, nämligen att miljömärkningen och den etiska märkningen skall ha stor spridning. Utskottet hade ingen annan uppfattning än regeringen och följde utskottet (bet. 2002/03:LU14).