bet · GS01JUU17 · 2005-02-17 00:00:00 — SammanfattningI detta ärende behandlar utskottet ett antal motioner från den allmännamotionstiden . Motionerna rör bl.a. behovet av en ny verkställighetslag,frigivningsförberedelser, behandlingsinnehåll, intagna kvinnors särskildabehov, kontroll vid permissioner och överföring av verkställighet avfängelsestraff till den dömdes hemland.Utskottet föreslår, med hänvisning till pågående utrednings- ochutvecklingsarbete, vidtagna åtgärder samt till gällande regelverk, attriksdagen avslår samtliga motionsyrkanden.I ärendet finns 15 reservationer och sex särskilda yttranden.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. En ny kriminalvårdspolitik m.m.Riksdagen avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under dennapunkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden.Reservation 1 (m, fp, kd, c)2. Drift av kriminalvård i icke offentlig regiRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Ju214 yrkandena 1-3 och 2004/05:Ju424yrkande 6.Reservation 2 (fp, kd, c)Reservation 3 (m)3. Situationen för intagna kvinnor samt för barn med intagnaföräldrarRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Ju281 yrkande 2, 2004/05:Ju331yrkandena 1-7, 2004/05:Ju340 yrkandena 20 och 21, 2004/05:Ju378 yrkande10 och 2004/05:Ju424 yrkandena 13 och 14.Reservation 4 (m, fp, kd, c)4. Möjlighet till villkorlig frigivning efter halva strafftidenRiksdagen avslår motion 2004/05:Ju281 yrkande 11.Reservation 5 (c)5. HäktesfrågorRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Ju378 yrkandena 1 och 2 samt2004/05:Ju387.Reservation 6 (m)6. Behandling för sexualbrottsdömdaRiksdagen avslår motion 2004/05:Ju466 yrkandena 10 och 11.Reservation 7 (m, kd, c)7. Behandling för män som misshandlat kvinnorRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Ju293 yrkande 26 och 2004/05:A321yrkande 6.Reservation 8 (m, fp, kd, c)8. Övervakning i samband med permissionerRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Ju310 yrkande 2, 2004/05:Ju331yrkande 9 och 2004/05:Ju466 yrkande 14.Reservation 9 (m, fp, kd, c)Reservation 10 (v)9. Överförande av verkställighet av fängelsestraffRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Ju281 yrkande 4, 2004/05:Ju321,2004/05:Ju340 yrkande 17 och 2004/05:Ju442 yrkandena 1 och 2.Reservation 11 (m, fp, kd, c)10. Kostnader för utvisades hemresorRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Ju220 och 2004/05:Ju466 yrkande 16.Reservation 12 (m, fp, kd, c)11. Ersättning till lekmannaövervakareRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Ju340 yrkande 15 och 2004/05:Ju466yrkande 3.Reservation 13 (m, fp, kd, c)12. Ny europeisk fängelsekonventionRiksdagen avslår motion 2004/05:Ju340 yrkande 16.Reservation 14 (m, fp, kd, c)13. Åtgärder mot diskriminering inom kriminalvården m.m.Riksdagen avslår motion 2004/05:Ju424 yrkande 15.Reservation 15 (mp)den 17 februari 2005På justitieutskottets vägnarJohan PehrsonFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(), (), (), (), (), (), (), JeppeJohnsson (m), (), (), (),(), (), (),() och ().Utskottets övervägandenI detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner som rörkriminalvårdsfrågor. Samtliga motioner har väckts år 2004.Reformering av kriminalvården m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas ett stort antal motioner om verksamheten inomkriminalvården. Utskottet föreslår - med hänvisning till pågåendeutredningsarbete -att avslår samtliga motionsyrkanden. Jämförreservationerna 1-5 och särskilda yttrandena 1-5.Verkställigheten av påföljder inom kriminalvården regleras i flera olikaförfattningar, bl.a. i , lagen (1974:203) om kriminalvårdi anstalt (KvaL), förordningen (1974:248) om kriminalvård i anstalt(KvaF), förordningen (1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder,lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll ochförordningen (1994:1060) om intensivövervakning med elektronisk kontroll.De övergripande bestämmelserna om verkställighet av fängelsestraff ianstalt återfinns i KvaL. Till dessa författningar kommer olikatillämpningsföreskrifter utfärdade av Kriminalvårdsstyrelsen.Sedan början av 1990-talet har vissa ansträngningar gjorts för attreformera kriminalvårdslagstiftningen. Här kan nämnas följande.År 1994 påbörjades en försöksverksamhet i delar av landet med verkställighetav fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll.Genom försöksverksamheten gjordes det möjligt för personer dömda tillfängelse att under vissa förutsättningar få verkställastraffet genom intensivövervakning med elektronisk kontroll i ställetför i anstalt (prop. 1993/94:184, bet. JuU28, rskr. Försöksverksamhetenutvidgades per till att avse fängelsestraff upp och omfatta hela landet (prop. 1995/96:156, bet. JuU21,rskr. Verkställighetsformen permanentades sedermera fr.o.m. den1 (prop. 1997/98:96, bet. JuU21, rskr. 275).Fängelseutredningen avlämnade sitt huvudbetänkandeVerkställighet av fängelsestraff (SOU 1993:76), i vilket bl.a. föreslogsatt KvaL skulle ersättas med en ny verkställighetslag. Kommitténs förslaggenomfördes aldrig i dess helhet. Vissa lagändringar med anledning avbetänkandet genomfördes dock . Det rörde bl.a. anstaltsindelningen,regler för placering av intagna, intagnas besök samt kroppsvisitationoch kroppsbesiktning (prop. 1994/95:124, bet. JuU20, rskr. År1998 togs slutligt ställning till förslag, ochgenomfördes vissa lagändringar, bl.a. i syfte att förbättra säkerhetenbeträffande långtidsdömda samt förbättra rutinerna för placering avunga intagna och kvinnor (prop. 1997/98:95, bet. JuU19, rskr. 208).År 1998 - med ikraftträdande - genomfördes en reformav påföljdssystemet (prop. 1997/98:96, bet. JuU21, rskr. I ärendetantogs lagändringar som bl.a. innebar att möjligheten till halvtidsfrigivningfrån fängelsestraff slopades, att systemet med samhällstjänst permanentadesoch utökades till att även kunna utdömas vid påföljden villkorlig domoch att en ny påföljd för unga lagöverträdare, sluten ungdomsvård,infördes.År 2001 genomfördes vissa lagändringar som syftade till att förbättrafrigivningsförberedelserna för fängelsedömda (prop. 2000/01:76, bet.JuU21, rskr. 198), bl.a. infördes bestämmelser om att den intagnesfrigivningssituation alltid skall utredas och planeras på ett struktureratsätt i samarbete med berörda myndigheter, organisationer och enskildasamt en möjlighet för intagna dömda till fängelse attavtjäna före villkorlig frigivning genomintensivövervakning med elektronisk kontroll.I december 2003 beslutade om införande av bestämmelser sommöjliggör för att besluta att samtliga personersom passerar in i en viss sluten anstalt eller ett visst häkte skallkroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll). Syftet med kontrollenskall vara att söka efter otillåtna föremål (prop. 2003/04:3, bet. JuU7,rskr. Bestämmelserna trädde i kraft . I dettasammanhang kan också nämnas att det genom regeringsförordning gjortsmöjligt att störa ut mobiltelefontrafik på anstalter (se 14 § förordningen[2003:396] om elektronisk kommunikation).I februari 2005 antog ett förslag till lagändringar sommöjliggör verkställighet av fängelsestraff upp genomintensivövervakning med elektronisk kontroll, s.k. fotboja. Samtidigtutökades möjligheterna att - såsom ett led i utslussningen av personermed längre fängelsestraff - avtjäna den senare delen av fängelsestraffgenom sådan elektronisk övervakning (prop. 2004/05:34, bet. JuU14, rskr.148).Initiativ till en större översyn av kriminalvårdslagstiftningen hartagits i och med regeringens tillkallande av enparlamentariskt sammansatt utredning med uppdrag att utarbeta förslag ny kriminalvårdslag. Utredningen har antagit namnet Kriminalvårdskommittén.Enligt kommittédirektiven (dir. 2002:90) har utredningen att göra såvälen genomgripande översyn av regelverket i sak som att se över denlagtekniska och språkliga utformningen. Den nya kriminalvårdslagen skallomfatta verkställigheten av samtliga kriminalvårdspåföljder, såväl slutenkriminalvård (fängelse) som öppen sådan (frivårdspåföljderna m.m.).I sitt arbete skall utredningen särskilt beakta vissa i direktivenangivna allmänna utgångspunkter. Bland dessa kan nämnas följande:Utredningen skall överväga hur ett system kan åstadkommas med inriktningpå att i det återfallsförebyggande arbetet ta till vara individens egenmotivation till förändring, framför allt genom att en positiv utvecklingförstärks och uppmuntras. Ett mer utvecklat system för positiv respektivenegativ förstärkning som skulle öka möjligheterna att påverka de dömdasbeteenden anges som önskvärt.Vidare skall utredningen överväga hur en, i högre utsträckning än ,individualiserad verkställighet kan uppnås utan att kravet på samhällsskyddeftersätts. Det anges att kriminalvården i den nya lagstiftningen börges bl.a. utökade möjligheter till differentiering samt till verkställighetoch utslussning från anstalt under olika grader av slutenhet. Olikagrupper av intagna, inte minst kvinnor, kan också ha speciella behovoch förutsättningar som måste beaktas. Utredningen bör även göra enbedömning av förslagens effekter på anstaltsstrukturen. Här nämns sådantsom differentiering av de intagna och ändringar i personalstrukturen,t.ex. personalsammansättning, kompetens och inställning.Kriminalvårdskommittén skall också överväga hur innehållet i de alternativapåföljderna och verkställighetsformerna, vad beträffar villkor, kontrolloch påverkan, kan utvecklas, i syfte att ytterligare förstärka detåterfallsförebyggande perspektivet och - med bibehållen trovärdighet -minska användningen av korta fängelsestraff.Utredningen skall vidare lämna förslag på hur innehållet i den prövotidsom löper efter villkorlig frigivning kan utvecklas för att bl.a. följaupp de i anstalt påbörjade insatserna och förhindra återfall i brott.Här påtalas betydelsen av ett nära samarbete mellan den öppna och slutnakriminalvården samt av att övriga huvudmän i samhället, t.ex. för vård,behandling, sysselsättning och boende, tar sitt ansvar och deltar iett aktivt samarbete med kriminalvården.Dessutom skall utredningen överväga hur en ordning för dokumentation,uppföljning och utvärdering av kriminalvårdens insatser kan främjasgenom den nya verkställighetsregleringen.Tre huvudområden anges i direktiven som särskilt angelägna att behandlai utredningen, nämligen kriminalvårdens återfallsförebyggande arbete,kravet på en säker och trovärdig verkställighet samt reglerna föröverklaganden m.m.Beträffande det återfallsförebyggande arbetet anges i direktiven attverkställigheten av påföljder skall präglas av strävan att förbättra dedömdas förutsättningar att leva ett liv utan kriminalitet och drogerefter verkställigheten. Ett sådant aktivt återfallsförebyggande arbetebör bygga på vissa grundförutsättningar. Det är utredningens uppgiftatt överväga hur den nya kriminalvårdslagen på bästa sätt kan bidratill att dessa grundförutsättningar uppfylls. Bland de angivnagrundförutsättningarna kan här nämnas följande:All form av drogmissbruk måste identifieras och bekämpas. Kampen motmissbruket måste bedrivas både genom ambitiösa behandlingsinsatser ocheffektiva kontrollåtgärder.Kriminella värderingar, kriminella gängbildningar och andra uttryck fören kriminell livsstil måste motverkas. Här anges bl.a. behandlingsinsatser,ökad sektionering och andra säkerhetsåtgärder samt etablerandet avpositiva sociala nätverk som nödvändiga. Kontakter med familj och andraanhöriga måste främjas under verkställigheten.Anstaltsvistelsen bör så långt möjligt vara lik livet i frihet i frågaom bl.a. vardagliga rutiner. Utredningen skall därför överväga om ochi så fall på vilket sätt det är möjligt att ställa högre krav på deintagna när det gäller vardagliga sysslor och eget ansvarstagande. Varjetillfälle till utveckling av det personliga ansvarstagandet, exempelvisgenom införande av s.k. självförvaltning, bör utnyttjas.Möjligheterna till egen försörjning har stor betydelse. Stora ansträngningarbör göras inom anstalterna för att erbjuda teoretisk och praktiskutbildning samt meningsfull arbetsträning. Alla som har behov av det börerbjudas grundläggande grundskole- och gymnasieutbildning. Utredningenskall därför överväga regleringen av de intagnas sysselsättningsplikt.Åtgärder krävs för att en inledd positiv utvecklingskall kunna fullföljas efter verkställighetens slut. Här betonas bl.a.individens eget ansvar för sin situation och betydelsen av att deinblandade myndigheterna har ett nära samarbete i varje enskilt fall föratt kunna ge det stöd och den hjälp som krävs. Det är av särskildbetydelse att övergången från anstalt till frihet förbereds noga och skersuccessivt.Beträffande kravet på säker och trovärdig verkställighet anges bl.a.att utredningen skall överväga hur regelverket bör vara utformat föratt bl.a. säkerställa att kriminalvården har effektiva verktyg för attmotverka de kriminella nätverkens aktiviteter i anstalterna och även iövrigt hantera intagna som utgör säkerhetsrisker eller annars har ennegativ inverkan på sin närmiljö. Vidare skall utredningen ägna särskilduppmärksamhet åt bl.a. kriminalvårdens möjligheter att kontrollera deintagnas kontakter med omvärlden, utdela varningar och senareläggatidpunkten för villkorlig frigivning samt besluta om placering i avskildhetoch att använda tvångsmedel.Genom regeringsbeslut erhöll Kriminalvårdskommitténtilläggsdirektiv som möjliggör för kommittén att även ge förslag påändringar rörande tidpunkten för villkorlig frigivning från fängelsestraff(dir. 2004:33).Kriminalvårdskommittén skall redovisa sitt uppdrag senast den 1 juni2005.I uppdrag ingår inte att se över lagstiftningenför behandlingen av häktade. Som framgår av redovisningen i nästa avsnittbeslutade regeringen att tillsätta en utredning meduppdrag att utarbeta förslag till en ny häkteslag (dir. 2005:5).I ett stort antal motioner förespråkas olika åtgärder för översyn avkriminalvårdslagstiftningen m.m., främst med anknytning till bl.a.Kriminalvårdskommitténs pågående arbete.Sålunda anförs i motion Ju275 (s) att stödet från samhället i sambandmed frigivning från anstalt måste bli bättre. I motionerna Ju290 ochJu299 (båda s) betonas också vikten av goda frigivningsförberedelser.I motion Ju299 efterfrågas vidare utökade befogenheter för frivårdenatt utföra alkohol- och drogtester på klienterna. I samma motion anförsatt programverksamheten på anstalterna bör utökas och att villkorligfrigivning bör kunna villkoras med att den dömde håller sig drogfri. Imotion Ju407 (s) efterfrågas starkare disciplinära reaktioner vid rymningfrån anstalt, och i motion Ju508 (s) begärs att rymning kriminaliseras.I motion Ju433 (s) anförs att utbildningsverksamheten inom kriminalvårdenbör förbättras.I motionerna Ju352 och Ju400 (båda m) påtalas att kriminalvården påolika sätt bör reformeras, bl.a. anförs att inslagen av positiva incitamentmåste öka medan misskötsamhet bör leda till indragning av förmåner. Imotionerna Ju210, Ju224, Ju228, Ju396 och Ju399 (samtliga m) anförs attrymning från anstalter och häkten måste medföra mer kännbara konsekvenserför rymmaren, antingen bör reglerna för senareläggning av villkorligfrigivning förändras eller bör rymning kriminaliseras. I motion Ju327(m) anförs att endast de intagna som sköter sig och deltar i bl.a. vårdoch utbildning bör komma i fråga för villkorlig frigivning. I motionernaJu215 och Ju388 (båda m) framhålls behovet av en ökad grad av differentieringoch att fler drogfria enheter därvid inrättas. I motion Ju218 (m) anförsatt utvisningsdömda bör placeras på särskilda anstalter.I motion Ju340 (fp) förespråkas att rymning bör kriminaliseras, attbefattning med narkotika i anstalt i större utsträckning skall ledatill disciplinåtgärder, att det skall upprättas behandlingsplaner föralla intagna samt att inslagen av positiva incitament skall öka. I motionJu264 (fp) föreslås att de samhällskostnader som uppstår i samband medrymningar från anstalter och häkten bör belasta kriminalvårdens anslag.I motion Ju477 (fp) begärs en översyn av i vilken utsträckning utdömdavårdpåföljder verkställs, och i motion Ju494 (fp) begärs att en studieutförs om vilka åtgärder samhället har vidtagit för personer som blivitgrova brottslingar.I motionerna Ju280, Ju310, Ju323, Ju459 och Ju466 (samtliga kd) förespråkasatt rymning kriminaliseras. I motion Ju466 anförs vidare att kvalitetenpå bl.a. behandlingen inom kriminalvården måste förbättras. I motionSo592 (kd) påpekas behovet av utslussningsboende i samband med frigivning.I motion Ju378 (v) anförs bl.a. att ansvaret för utbildning av intagnabör läggas över på utbildningsväsendet, att möjligheterna tillyrkesutbildning och arbetspraktik under anstaltsvistelsen bör förbättras,att de långtidsdömdas situation på olika sätt bör uppmärksammas, att ensärskild fångvårdsombudsman bör inrättas samt att beaktande av mänskligarättigheter är särskilt betydelsefullt vid utarbetande av en nykriminalvårdslag. I motion Bo277 (v) anförs att kriminalvården och kommunernamåste samarbeta och samordna sitt arbete bättre när det gäller denintagnes bostadssituation efter villkorlig frigivning.I motion Ju281 (c) anförs att personalutbildningen inom kriminalvårdenbör förbättras, att rymning bör kriminaliseras, att programverksamheteni högre grad bör individanpassas, att incitamenten för skötsamhet måsteöka, att villkorlig frigivning inte bör beviljas om det finns risk föråterfall i brott och att utslussningen av fängelsedömda bör förbättras.I motion Ju424 (mp) förespråkas mer positiva incitament för de intagna,ett bättre återfallsförebyggande arbete på anstalterna, mer inslag avsjälvförvaltning, en mer meningsfull sysselsättning för de intagna, eni större utsträckning individanpassad programverksamhet och återinförandeav möjligheten till långtidspermissioner. Kollektiva bestraffningarmåste enligt motionärerna motverkas bättre. Vidare anförs att forskningeninom kriminalvårdsområdet bör intensifieras, att mer personal medspetskompetens bör rekryteras till kriminalvården och att personalutbildningenbör förbättras. Slutligen anförs att bör ta mer intryck av hurkriminalvård bedrivs i Kanada.Två motioner berör drift av kriminalvårdsverksamhet i icke offentligregi. I motion Ju214 (m) förespråkas sålunda införande av privatakriminalvårdsanstalter och i motion Ju424 (mp) anförs att behandlingsinsatserför kriminalvårdens klienter i större utsträckning bör kunna läggas utpå entreprenad.I ett flertal motioner föreslås insatser för intagna kvinnor samt barntill intagna. I motion Ju340 (fp) anförs att situationen för kvinnoroch för barn med fängelsedömda föräldrar i större utsträckning måsteuppmärksammas, bl.a. efterfrågas fler och bättre barnanpassadebesökslägenheter på anstalterna. I motion Ju331 (v) uppmärksammas behovet iett antal avseenden av stöd till barn med fängelsedömda föräldrar. Detpekas i motionen bl.a. på behovet av utarbetade rutiner för samarbetekring barn till fängelsedömda, att kontakterna mellan barnet och denfängelsedömda föräldern på olika sätt måste underlättas och attkriminalvårdens personal måste bli bättre på att fullgöra sin anmälningspliktenligt socialtjänstlagen. I motion Ju378 (v) påtalas behovet av attsärskilt uppmärksamma situationen för intagna kvinnor. I motion Ju281(c) anförs att möjligheterna till umgänge på anstalterna mellan barnoch intagna måste förbättras samt att situationen för fängelsedömdakvinnor måste uppmärksammas. I motion Ju424 (mp) anförs att situationenför intagna kvinnor bör uppmärksammas i större utsträckning, och attbarns kontakt med intagna föräldrar måste underlättas, bl.a. genom ökademöjligheter till permission.I motion Ju281 (c) anförs att möjlighet till halvtidsfrigivning börinföras och att beslut därom bör fattas av domstol.Utskottet sympatiserar med många av de tankar som förs fram i de nubehandlade motionsyrkandena. Utskottet vill här särskilt peka på betydelsenav en god verkställighetsplanering och att vistelsen på anstalt fyllsmed ett innehåll som motsvarar den intagnes behov och som kan hjälpadenne i återanpassningen till ett liv i frihet utan missbruk ochkriminalitet. Utbildning och arbetspraktik på anstalterna bör självklartinriktas på att ge den intagne goda förutsättningar för en lagligförsörjning efter frigivning. Det är också mycket angeläget att samarbetetmellan kriminalvården och övriga samhällsaktörer rörande förberedelsernaför frigivning fungerar på ett bra sätt.Utskottet kan konstatera att det pågår en genomgripandeöversyn av kriminalvårdslagstiftningen. Flertalet av de i motionernaberörda frågeställningarna är sådana att de kommer att behandlas avutredningen. I övrigt bör utformningen av den nya kriminalvårdslagenavvaktas innan ställning tas. arbete och denkommande beredningen av kommitténs förslag bör således inte föregripas.Utskottet kan beträffande frågan om kriminalisering av rymning respektivemer kännbara disciplinära åtgärder vid rymning konstatera attKriminalvårdskommittén visserligen inte har ett uppdrag att bedöma den fråganspecifikt, men att frågor om tidpunkten för villkorlig frigivning samtreaktioner på misskötsamhet ligger inom utredningens ramar.Utskottet föreslår att avslår samtliga här aktuella motionsyrkanden.Övriga frågorUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlas ett antal motionsyrkanden rörande bl.a. vissahäktesfrågor, behandling för sexualbrottsdömda, kontroll i samband medpermissioner, överförande av verkställighet av fängelsestraff ochkostnader för hemtransport av utvisningsdömda. Utskottet föreslår attriksdagen avslår samtliga här berörda motionsyrkanden. Jämför reservationerna6-15 och det särskilda yttrandet 6.HäktesfrågorI motion Ju378 (v) anförs att situationen för häktade bör förbättrasoch att åtgärder bör vidtas för att tillse att inte bryter motkonventionsåtaganden rörande behandlingen av häktade. I motion Ju387(m) anförs att häkteslagen bör bli tillämplig även under vistelse pårättspsykiatriska undersökningsenheter.Sverige har anslutit sig till den europeiska konventionen till förhindrandeav tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning(SÖ 1988:37), vars syfte är att stärka frihetsberövade personers skyddgenom att motverka att sådan behandling eller bestraffning förekommer,dvs. att ha en preventiv funktion. I enlighet med konventionen harEuropeiska kommittén för förhindrande av tortyr och omänsklig ellerförnedrande behandling eller bestraffning () bildats.Tortyrkommittén får besöka de platser i konventionsstaterna därfrihetsberövade personer är placerade och kan i sin rapport efter besöketpåtala brister och föreslå hur skyddet för frihetsberövade personer iden granskade staten kan förbättras.Efter besök på svenska häkten riktade Tortyrkommitténkritik mot rörande bl.a. det förhållandet att en häktad somålagts restriktioner inte kunde överklaga åklagarens restriktionsbesluttill en oberoende instans och att aktivitetsmöjligheterna för de häktadevar begränsade.År 1998 genomfördes - bl.a. med anledning av synpunkterna frånTortyrkommittén - vissa ändringar i och lagen (1976:371) ombehandlingen av häktade och anhållna m.fl., som bl.a. innebär att densom är häktad skall ha rätt att begära rättens prövning av åklagarensbeslut om enskilda restriktioner. För att förbättra häktesverksamhetengenomfördes vidare en lagändring som innebär att intagna i häkten somhuvudregel skall ges tillfälle att vistas tillsammans med andra intagna.Lagändringarna trädde i kraft (prop. 1997/98:104,bet. JuU22, rskr. 227).I propositionen anförde regeringen att den hade för avsikt att ävenfortsättningsvis ägna uppmärksamhet åt frågan om humanisering avhäktesverksamheten och andra delar av kriminalvården. Regeringen aviseradesamtidigt sin avsikt att utvärdera effekterna av de i propositionenföreslagna ändringarna sedan de hade tillämpats (prop. 1997/98:104s. 64 f).I samband med behandling av motioner på kriminalvårdsområdet våren 2004gjorde - på förslag från justitieutskottet - ett tillkännagivandeom att de lagändringar beträffande behandlingen av häktade personer somträdde i kraft skall utvärderas (bet. 2003/04:JuU18,rskr.