bet · GS01KRU4 · 2005-02-10 00:00:00 — Med lite mer än 10 %av utbudet lyckas ändå svensk film nå en marknadsandel på 20-25 %.Vi behöver öka produktionen för att få fram mer konkurrenskraftig svenskfilm. Vi har sett att det år vi producerar mer filmhar också flera av dem nått publikframgång.Den regionala utvecklingen har varit viktig för svensk film. Förutomatt den tillfört produktionen resurser har den påverkat ämnesvalet ochvitaliserat produktionen. I årets utbud av filmer är det få filmer sominte mottagit regionalt stöd och helt eller delvis spelats in i regionerna.Det har skett en gradvis förflyttning avfilmproduktionen ut till regionerna från , där det numera baragörs cirka fem filmer . Man kan ibland sakna storstadsmiljön ivåra filmer. Men jag förstår att även är på väg att bli enregion.För att den regionala utvecklingen ska kunna fortsätta är det absolutnödvändigt att filmen centralt tillförs mer offentliga medel. Detoffentliga stödet till svensk film måste dubbleras och nå samma nivå somi våra grannländer. Kulturpolitikens, näringspolitikens och regionalpolitikensresurser måste kombineras för att stödja svensk film.Svenska producenter är en av de största satsarna i sin egen filmproduktion.Vi har ökat från till . Vi trorpå framtiden. Vi hoppas att ni också gör det. Tack för mig.Per-Erik , Filmpool Nord: Rubriken är: Filmproduktion centralteller regionalt? Jag ska tala om det regionala. Svensk film har utvecklatspositivt. Det finns en utvecklingskraft i svensk film. Det tror jag attvi alla kan ställa upp på.Regionaliseringen av svensk film har bidragit positivt till att vitaliserasvensk film. Vi har också sett en gradändring i branschen. talarman om att också regionala produktionscentrum ska utvecklas. Det sägsockså i avsiktsförklaringen. Det var skillnad . Då fannsett starkt motstånd mot regionaliseringen.År 1992 startade den regionala utvecklingen med initiativ från Norrbottenoch . finns 20 regionala resurscentrum för film ochvideo som omfattas av hela Film-Sverige.Dessa har huvudsakligen byggts upp med regionala medel. satsas 18½ enligt filmavtalet av den totala omsättningen på över150 miljoner. Det är lite som kommer från nationella offentligamedel.År 2003 satsade de tre produktionscentrumen 61 ½ miljon kronor ilångfilmsproduktion. Utan dessa medel hade det varit svårt att upprätthållavolymen i den svenska långfilmsproduktionen. kommer ytterligaremedel att tillföras bland annat . Det gör att vi kommer attnärma oss de pengar som filmkonsulenterna har att fördela till svensklångfilmsproduktion.Vad har den regionala utvecklingen inneburit för svenskt filmliv?Mångfalden har ökat. Parallellt med att samproducera långfilmer satsar vipå att utveckla manusförfattare, nya regissörer med mera.Samspelet med , där största delen av produktionsbolagen finns,är reellt. Det är ett samspel på ganska lika villkor, vilket detinte var från början. Initiativ till produktioner tas i lika höggrad ute i regionerna som från Stockholm.Filmer produceras med hög konstnärlig och publik kvalitet ute iregionerna. Det kan man också se på de framgångar som exempelvis vårafilmer som producerats i har just nu.Regionala produktionscentrum är en garant för att olika slags människor,miljöer och tematik når biodukarna i vårt land. Vi ser en heltannan typ av berättelser. Det gör också att publiken kommer nationellttill biograferna, vilket stärker biograferna.De regionala långfilmssatsningarna runtom i länet ger också andraeffekter än de kulturella effekterna. Produktionskostnaderna för produktionernai var och 350-400 miljoner förFilm i Väst. Detta gör att branschen utvecklas.År 1992 när Filmpool Nord startade fanns det 6 filmrelaterade företagi , finns det 60. En ännu snabbare utveckling har mangivetvis haft för Film i Väst.Vad ska en långsiktig svensk filmpolitik innehålla? Jag tror att denska medverka till att den dynamik som har kommit fram mellan det regionalaoch det nationella upprätthålls och fortsätter att utvecklas. Det berikarsvenskt filmliv.En helhetssyn på långsiktig svensk filmpolitik måste genomsyras av hurman ser på public service. då den regionala utvecklingenhar skett har det blivit en centralisering inom därbesluten alltmer fattas i än vad som gjordes sedan.Det är också viktigt att filmen diskuteras ur ett näringspolitisktperspektiv. Man måste också försöka få in näringspolitiska satsningarför att stärka branschen mot de produktionsbolag som finns i landet.Regionernas styrka har varit att vi har jobbat kulturpolitiskt,näringspolitiskt och arbetsmarknadspolitiskt för att få fram satsningarnatill svensk film.Slutligen menar jag precis som att filmen måste få mercentralt offentliga medel. Ett ökat nationellt stöd till de tre regionalaproduktionscentrumen är också det bästa erkännandet av de tre regionernassatsning på svensk långfilmsproduktion. kommer bara 3 miljonerkronor av de 63 miljoner som satsas från regionerna på svensklångfilmsproduktion från nationella offentliga medel.Jag tror på svensk films framtid. Jag hoppas att det kommer att tas enmassa kloka beslut i kulturutskottet i framtiden.Anita Oxburgh: Jag vill göra ett tillägg. När vi talar om svenskfilmproduktion har vi bara talat om långfilmsproduktion. Men det ärnaturligtvis väldigt viktigt att vi också stöder dokumentärfilms-, novell-och kortfilmsproduktionen. Vi behöver ha en väldigt bred bas förutvecklingen av svensk film.Ordföranden: för den kompletteringen, Anita.Vi går vidare under rubriken: Vad innebär den tekniska utvecklingen fördistributionen? Det är kanske något provocerande. och ska dela på det inslaget. börjar,och han kommer från SF. Varsågod.Jan , och SF: Ledamöter ikulturutskottet, kolleger i branschen, mina damer och herrar! Jag heterJan och är ordförande i , ochtill vardags jobbar jag som vd för har inbjudits att tala under rubriken: Behövs biografen? Svaret påden frågan är ja.Biografen med sin arkitektur och konst har under filmens hundraårigahistoria varit väldigt viktig för upplevelsen av konstarten. Man gårtill biografen för att se film på bästa sätt men också för att varatillsammans med andra, mötas i foajén och trivas i miljön.Biografen är en av de få kollektiva massmedierna i , på sammasätt som våra sportarenor. Det är en plats där vi gemensamt kan upplevabåde skratt och gråt. Biografen är också en av de få platser där bådehögt och lågt, smalt och brett samlas för en stor publik.Publiken vill se film på bio. Den kollektiva upplevelsen är någotoöverträffat. Till och med sportpubliken söker sig till sportbarer ochutearenor för att se matcher på storbilds-TV. Allt för att få denkollektiva känsla som vi alla önskar.Ingmar sade att filmen på biograf inte skulleuppleva sitt hundraårsjubileum. Jag är glad över att han hade fel. Hansade att den skulle vara död som konstform och ersättas med nyavisningsformer.Vi har passerat hundraårsjubileet och är på väg att räkna ned mottvåhundraårsjubileet. Men självklart delar jag uppfattning om attdet kommer andra visningsformer. delar vi visningsformen förfilm med ett flertal andra. Jag tänkte fördjupa mig lite grann idet.Filmmarknaden består av ett antal aktörer. Den första aktören som skaparfilm tillsammans med kreatörerna är producenten. Producenten går medfilmen till en distributör som ska sätta ut den i marknaden.Fram till 1980 var biografen egentligen det enda visningsfönstret iSverige som film visades på förutom i SVT:s två kanaler. Under 80-taletskedde en revolution i visning av film. Det dök upp någonting somkallades video, och också begrepp som videovåld och allting annat.Hyrvideomarknaden satte stora spår i biografmarknaden. Sedan har dettillkommit ytterligare distributionsformer som köpvideomarknaden.Betal-TV-marknaden dök upp och också marksänd reklamfinansieradtelevision och ett antal satellitkanaler.Hur har detta påverkat biografmarknaden i ? Vi kan titta påföljande bild. Detta är statistik då startade.Vi ser hur kraftfull utvecklingen är när det gäller TV. Det satte sinaspår i biografmarknaden.Vid 80-talet ser ni effekten av en videomarknad som utvecklar sig. Viser också en "dipp" då betal-TV och marksänd reklamfinansieradtelevision och andra TV-distributionsformer dyker upp.Sedan har biografbranschen stabiliserats för att ha en bra uppgång från 15-16 miljoner besök till 18 miljoner besök.På konsumentmarknaden för rörliga bilder svarade 1980 biografen för98 % av alla pengar som en film skapade. Hyrvideomarknaden svarade förca . När vi summerar svarar biografen för avmarknaden. Hyrvideosektorn svarar för , köpvideomarknaden för 39 %och betal-TV för . I de volymerna ser vi att biografens plattformhar krympt kraftigt.Lanseringen av en film går till på följande sätt. Man väljer att sättaden i biograffönstret först för att få en uppmärksamhet och få publikenatt komma i första fönstret, som vi kallar det inom branschen. släpps filmen på video, hyrvideo och köpvideo. Efterytterligare i den visningsformen dyker filmen upp i betal-TV.Efter ytterligare tolv månader släpps filmen över till fri-TV-sektorn.Vi kan se tendenser till att fönstren krymper ihop på grund av ökadteknisk utveckling, ökad bredbandspenetration och förändring i samhället.Det blir allt snabbare lansering. Det är klart att det blir effekterför oss som är verksamma i branschen. Det gäller framför allt oss iförsta fönstret, biograferna.På grund av piracy och nedladdning på nätet är de internationellaprodukterna sådana att man måste lansera dem på ett och samma ögonblickför att det inte ska läcka mellan länderna. Vi lever i en global världnumera.Vi kan göra en jämförelse och titta på hur biografutvecklingen har variti antalet besökare jämfört med videoförsäljningen i under desenaste tolv åren. Det skedde något unikt . Antalet videofilmervar lika stort och gick om biografbesöken i marknaden.Vi biografägare lever naturligtvis på att visa film på våra biografer.Vi har inga stora framtida intäkter från någon videomarknad ellerTV-sektor till skillnad från dem som vi hyr filmerna av. Det är bion somär vårt levebröd, ingenting annat.Kraven och konkurrensen för biograferna har ökat ständigt. Det krävsstora investeringar för att ge publiken det lilla extra som skiljerbiografen från en hemmabioanläggning i vardagsrummet.Samtidigt är inte publiken beredd att betala vilket pris som helst.Bilden [ovan] visar prisutvecklingen på en biobiljett framtill . har filmkostnaden - det vill säga vadbiografen betalar till den som har filmen - ökat kraftigt. Detta hardirekt påverkat priset för biografbesöken.Av den prisökningen har vi i biografägarledet fått behålla av detotala . För ett flertal biografer räcker inte pengen tillför att skapa lönsamhet. Dessa lönsamhetsproblem har i liksomi andra länder i framkallat strukturaffärer där biografföretaggår ihop för att spara kostnader och för att kunna erbjuda konsumentenett så rimligt biljettpris som möjligt.Som biografägare står vi med ena benet i konsten och andra benet i kassan.Lönsamma biografer har råd att satsa mer på osäkra kort på samma sättsom lönsamma bokförlag har råd att ge ut poesi. vet ingennågonting om en film blir en publikframgång innan filmen har visats.Vi måste värna om mångfalden därför att publikens smak inte går attförutse. Italienska för nybörjare, var lika stora framgångar var och en på sitt sätt.Den svenska filmen är oerhört viktig för den svenska publiken. De senastemegasuccéerna på biografer har visserligen varit Sagan om ringen.Men inget får en bred svensk publik att gå på bio så mycket som exempelvisGrabben i graven bredvid, Ondskan eller den senaste succén Så som ihimmelen.Vi som nationella biografaktörer är av den uppfattningen att det tillviss del är den svenska filmens bredd som får den svenska publiken attåtervända till biograferna, vilket den har gjort de senaste fem åren.Därför är den svenska filmkulturen och den svenska filmproduktionen avoerhört stor betydelse för oss biografägare.Sveriges biografägare vill stödja en levande svensk filmkultur. Det görvi helhjärtat både nu och . Svaret på frågan är: Ja, biografenbehövs. Jag tackar för ordet.Rickard Gramfors, Folkets Hus och Parker: Det här kommer att gå undanvärre. Det är många bilder jag ska visa och mycket jag ska berätta om.Biografbranschen står inför en verklig revolution när det gällerdistributionen av film. Jag talar för Folkets Hus och Parkers och alla småregionala biografers del.Som har varit inne på har filmer visats på bio på samma sätt iprincip . Folkets Hus och Parker har varit med nästan likalänge och visat film i våra Folkets hus. Det är helt enkelt en projektor,en 35-millimeters filmremsa i celluloid, en filmduk och en ljudanläggning.Produktionen är , som man har snuddat vid tidigare, i princip heltdigitaliserad ända fram till den högupplösta som är grundmaterialetnär man sedan går tillbaka till filmmediet igen och kopierar över filmentill 35-millimeters film. Det är egentligen bara biovisningen som äranalog nuförtiden.Folkets Hus och Parker driver 270 biografer runtom i landet på små orter.Vi har 55 000 biografstolar, och vår marknadsandel är . anledning till det är att vi har svårt att få tag på aktuell film.Film är en färskvara.Det innebär att i de 20 största städerna som har filmstad står avbefolkningen för av biobesöken. Film är som sagt färskvara i dag.För våra små orter innebär det att vi inte får fatt på filmkopior. Detär dyrt att tillverka en filmkopia.Vi får filmen långt efter premiären. Ofta är filmen då repig och slitenefter att ha gått dygnet runt på storstadsbiograferna. Vi måste dessutomom vi skulle få en färsk film skicka den vidare till nästa ort innan vihinner exploatera den färdigt.Transporten är dyr. En film är stor, otymplig och väger mycket. Det ärett stort problem när det gäller just kvalitetsfilm som oftast tas frami ett fåtal kopior.Så har vi den digitala distributionen. Det jag håller i min hand är endigital filmkopia. Ni som kan branschen vet hur stor en vanlig 35-millimeterskopia är. Den här kostar inte mycket att skicka runt. Den är billig atttillverka. Vi kan få en bättre kvalitet än traditionell 35-millimetersfilm. Det är inget slitage.Vi kan därför visa filmen på de mindre orterna som i storstäderna.Vi kan behålla filmen i en server, i en dator bakom projektorn, ochvisa den så länge vi har publik för den. Den är skyddad mot piratkopieringpå ett väldigt kraftfullt sätt. Som ni vet är ett av de stora problemeni dag privatkopiering.Den digitala kopian kostar inte mycket att skicka. Därmed kan vi ocksåbredda repertoaren på de mindre biograferna med smalare film.Miljökonsekvenser är någonting som man inte har talat så mycket om.Kostnaden för en traditionell kopia är . Den väger 30-40kg. Den är stor. Man måste ha stora lager och göra tunga lyft. Mångagör illa ryggen av det. Det är också kemiska processer där man ska jobbai labbet. Det är en massa trä och plast som går åt till förpackningar.Sedan ska man skicka filmen med tåg eller buss som det går åt en massaenergi till, och det blir avgaser m.m.Den digitala distributionen kan gå via tapen, som jag sade, eller viasatellit eller bredband. Då blir det ännu mindre transportkostnader.Vi har dragit i gång första digitala biokedja. Det brukar vi ivarje fall skryta med på och Parker. Det började som ettpilotprojekt i sju orter. har vi tio orter, då Emmabodablev den tionde digitala biografen.Vi skulle behöva ha 20 digitala biografer för att nå breakeven så attkopiorna kommer ned i pris och hela infrastrukturen fungerar som denbehöver göra rent ekonomiskt.Vi har varit väldigt framgångsrika när det gäller att få film digitalt.Det finns en väldig konservatism i branschen. Man är orolig för nyamedier. Vi har fått förtroende från branschen att visa 25 filmer hittills.Nu i höst blir det en verklig rush med tolv premiärer. Det ser väldigtbra ut. De flesta i branschen är väldigt positiva till tekniken ochtill resultaten.Tack vare att vi kan få aktuell film och att vi kan behålla den i servernoch visa den om och om igen har vi ökat intäkter och besök med 25-30 %på dessa biografer.Det innebär också en mycket större möjlighet att bredda repertoaren ochkunna köra konstnärlig film och regionalt producerad film som oftastbara tas fram i ett digitalt medium eftersom man inte har råd att tafram 35-millimeterskopior.Det handlar om dokumentärfilm, kortfilm och klassiker. Inte minst alladessa nya utbildningar för ungdomar på mediegymnasier och liknande fåren väldigt enkel väg. Det är bara att plugga in sin dv-kamera [digitalvideokamera] i projektorn och köra filmen på stor duk.Det innebär också en hel del andra filmpolitiskt viktiga fördelar. Detgår att texta den digitala filmkopian precis som en dvd. Man kan läggatill och dra ifrån en text. kan man säga att man förstör en kopiagenom att bränna in texten i en filmkopia. Här kan man alltså användasamma kopia för olika ändamål.Vi har en ljudkanal ledig för tolkning för synskadade. Vi kan ocksåanvända textningen i integrationsarbetet i invandrartäta områden. Detinnebär att vi kan texta filmer från ovanliga filmländer på svenska. Vikan texta svensk film på minoritetsspråk och naturligtvis som en hjälptexta svensk film på svenska.Vi ligger långt framme i den internationella utvecklingen. ,, , och ligger oerhört långt framme i dag.Hollywood funderar och funderar och vill ha en världsstandard. Mångaväljer att fundera tillsammans med och avvakta. Vi tror intepå det. Vi tror att vi ska gå före i det här fallet.British Film satsar en våldsam massa pengar av sinalotterimedel för att dra i gång 250 digitala biografer för användning förkonstnärlig film.European Docuzone är ett annat exempel. Man går i gång med 200 biograferi för framför allt visning av dokumentärfilm. Våra nordiskagrannländer sparkar också i gång , och i har vi Kinepolis somhar varit oerhört framgångsrika med sina tio digitala biografer.Det här innebär också en förenklad distribution, inte bara av film utanav en lång rad andra underhållningsformer, utbildning och liknande. Denkan alltså ske via satellit eller via bredband, och det innebär ocksåen interaktivitet. Vi kan ordna en debatt på en plats, och folk kan tadel av den debatten och vara med och debattera på en massa andra orter,inte bara i utan i hela världen. En biograf används kanske30 % av dygnets timmar. Med en sådan här anläggning kan man alltsåanvända bion mycket mer, hela dygnet.Alternativt innehåll - det kallas så, men det är inget bra ord - är detsamlade begreppet för allt annat än film på digital bio, men medbiokvalitet. Där har vi genomfört bland annat tre visningar av Broadwaymusikalersom spelats in live på med hög kvalitet. Vi har visat DavidBowie live via satellit från . Det finns alltså en massaanvändningsområden. Vi visade i högupplöst format med surroundljudi somras. TV-spel och dataspel som man normalt sitter och spelar hemmaensam kan nu bli en gemensam sport för ungdomar och andra i biograferna.Man kan ha turneringar och liknande.Och visst, som sade: Film ska ses på bio. Vad är dåfördelen med att titta på film i digitala biografer? Jo, det är givetvismötesplatsen, den gemensamma upplevelsen. I våra biografer handlar detom hög aktualitet och hög kvalitet. Det här är jätteviktiga begrepp föratt vi ska få folk att komma till biograferna på de små orterna så attde inte åker in till centralorterna och så att de inte sitter hemma ochtittar på video eller dvd, eller ännu värre, laddar ned filmerna frånInternet, vilket är väldigt vanligt . Naturligtvis måste vi tävlamed biograferna vad beträffar service och bekvämlighet. Det är en mycketviktig framgångsfaktor som man sällan pratar om. Det handlar inte baraom projektionen och vad man visar på duken. Det ska vara skönt att gådit, det ska vara kul att vara där och man ska bli väl emottagen. Vikan alltså i de digitala biograferna också vara helt unika både beträffandefilmlanseringen och jämfört med vad som kan visas hemma i TV:n med tillexempel unika liveevenemang. Vi kan jobba interaktivt. Vi kan ocksåanvända det här till rena samhällstjänster. Det finns en massa saker,medicin på distans till exempel, som den här tekniken går att användatill.Jag vill därför hävda att digital bio inte är en teknikfråga. Vi fårofta den kommentaren: Det är ju bara en massa teknik. Men det handlarinte om det. Det handlar om att alla i hela har rätt till, ochska få se, aktuellt film-, kultur- och underhållningsutbud i hela landet.Det är alltså en fråga om demokrati. Tack för mig! (Applåder)Ordföranden: ! Då går vi över till det näst sista avsnittet:Det filmkulturella arvets problem och glädjeämnen. Ska allt bevaras? Vihar fått hit , som är chef för ljud- och bildarkiv,och därefter kommer från , Statens ljud- och bildarkiv: Vad gäller frågan om densvenska filmen har en framtid är vårt problem att se till att framtidagenerationer får tillgång till den film som produceras och visas i dag.Det är den uppgift och det uppdrag som vi har.För att försöka besvara de här frågorna tänkte jag utgå från deerfarenheter som vi har och den verksamhet som vi bedriver inom Statensljud- och bildarkiv, som är det svenska nationalarkivet för ljud ochrörliga bilder. Vi är en central myndighet under Utbildningsdepartementetsforskningspolitiska enhet, men vårt anslag behandlas av kulturutskottetinom kulturens utgiftsområde, vilket är en något ovanlig konstellation.Statens ljud- och bildarkiv bildades , och verksamheten grundar sigpå lagen om pliktexemplar av dokument. Det är en lagstiftning som vioch Kungl. Det uppdrag som regeringenhar gett till oss är att vi ska förbättra informationsförsörjningeninom forskningen och öka tillgängligheten till tryck, ljud och rörligabilder.Man kanske ska fundera lite kring rubriken: .Vad är då filmkultur, och vad är det arv som finns inom filmkulturen?Är det bara spelfilmen, är det bara film på filmbas, eller är det, somvi ser det, alla yttringar av rörliga bilder? Där har också statsmakternagenom pliktexemplarslagstiftningen tagit klar ställning: Allt, allaformer av rörliga bilder, är värda att bevaras. Det kan gälla TV,instruktionsvideo, musikvideo, kortfilmer, dokumentärfilmer och allt vadman nu kan tänka sig. Visserligen finns det specialregler för olikatyper av material, men som sagt: Grundprincipen är fullständigt klar:Allt ska bevaras. Det är en av grundstenarna i lagstiftningen. Man skainte låta enstaka institutioner eller enskilda personer på grund avpersonligt tyckande eller tidens smak få möjlighet att göra gallringari det som samlas in, utan det finns en så kallad fullständighetsprincipinbyggd i det här.Statens ljud- och bildarkiv har funnits . Vi firar faktiskt25-årsjubileum . Det är klart att de här två principerna,nämligen att man ska ha en heltäckande syn på den rörliga bilden ochatt allt ska bevaras för framtiden, innebär att samlingarna har vuxiti en oerhörd takt. Vi har ungefär av ljud ochrörliga bilder, vilket motsvarar ca 50 oavbrutet spelande avsamlingen för att man ska kunna komma igenom den.Vi har också sett den tekniska utvecklingen, till exempel videosystemensframmarsch, i en allt snabbare takt kombinerat med att de databäraresom vi har att hantera, alltså videoband i första hand, har en relativttveksam livslängd. Vi har då sett att den enda möjligheten att hanterade här stora volymerna på ett effektivt sätt, helt enkelt att kunnautföra vårt uppdrag, är att vi genom digitalisering har möjlighet attbygga upp stora digitala databaser kring det här materialet. Vi harockså sett att vi inte har några möjligheter att ha ambitionen att alltsom lämnas in ska sparas i den form som det har lämnats in. Det som dethandlar om är att vi ska försöka föra över den här informationen i såoförvanskad form som möjligt till nästa generation. Längre än så kan viinte sträcka oss i vår målsättning.För att kunna klara det här krävs det att man har en aktiv, för attinte säga proaktiv, arkivhantering. Man måste alltså förutse den tekniskautvecklingen ständigt. Man måste ligga steget före för att inte drabbasav föråldrade system eller oläslig datainformation.