bet · GS01KU30 · 2005-03-08 00:00:00 — Det forum som genomfördes bestod av en serietematiska seminarier och en tvådagarskonferens.FolkrörelseforumI budgetpropositionen betonar regeringen betydelsen av detforum, Folkrörelseforum, som inrättats för dialog mellan å ena sidaföreträdare för regeringen och dess förvaltningsmyndigheter och å andrasidan företrädare för föreningslivet och andra aktörer inom den socialaekonomin (prop. 2004/05:1 utg.omr. 17 avsnitt 7.5). Folkrörelseforumetavser att behandla övergripande frågor, bl.a. sådana som rör den ideellasektorns villkor och förutsättningar och sektorns möjligheter att utgöraen samlad samhällsröst i för demokratin väsentliga frågor.Inom ramen för forumet genomfördes en serie tematiska seminarieroch en större konferens. Ett genomgående tema för dessa seminarier varatt identifiera de faktorer som stimulerar respektive hindrar människorsorganisering i olika typer av folkrörelser, föreningar och andramedborgarsammanslutningar. Vid den efterföljande konferensen vidareutveckladesde frågeställningar som hade diskuterats vid seminarierna.I det fortsatta arbetet med forumet och under 2005kommer, enligt propositionen, att föras en fördjupad diskussion kringvissa av de frågeställningar som identifierats under den hittillsvarandedialogen. Exempelvis kommer ett seminarium att anordnas ochbehandla den sociala ekonomin och dess möjligheter och förutsättningar.Aviserad översyn av folkrörelsepolitikenI budgetpropositionen redovisade regeringen också att eninterdepartemental arbetsgrupp tillsattes med syfte attsamordna regeringens folkrörelsepolitik (prop. 2004/05:1 utg.omr. Gruppens uppgifter har två huvudsakliga inriktningar:dels att utgöra forum för samråd i frågor som rör föreningslivet ochden sociala ekonomin och på så sätt förbättra den gemensamma kunskapsbasenom dessa frågor i statsförvaltningen, dels att följa upp vissa gemensammainsatser på området. Arbetsgruppen har kunnat konstatera att det föreliggerbehov av en översyn av den statliga folkrörelsepolitiken och de olikainsatser som görs riktade mot föreningslivet och den sociala ekonomin.I budgetpropositionen anför regeringen att den därför avseratt låta en särskild utredare göra en sådan översyn.Utskottets ställningstagandeInom ramen för folkrörelsepolitiken pågår arbete för att bl.a. stimuleraoch stödja människors organisering i föreningar och liknande sammanslutningaroch skapa goda förutsättningar för dessa föreningar att verka och bedrivaverksamhet. Vidare pågår arbete för att stödja och stärka den socialaekonomin i samhället. Regeringen har aviserat att en utredning skalltillsättas med uppdrag att göra en översyn av den statliga folkrörelsepolitikenoch de olika insatser som görs riktade mot föreningslivet och den socialaekonomin. Med hänvisning till detta avstyrker utskottet motion 2004/05:K323(c) yrkandena 4 och 5.Kommunala bolag m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till gällande ordning motionsyrkandenom kommunala bolag m.m.Jämför reservation 7 (m, fp).MotionernaI motion 2004/05:K458 av m.fl. (fp) begärs att regeringenlägger fram förslag som förhindrar att avgiftsfinansierade kommunalabolag genom bidrag finansierar annan verksamhet som liggerutanför bolagets egentliga verksamhetsområde (yrkande 3). Genomkoncernbildningars bidragsmöjlighet kan, enligt motionen, avgiftsfinansieradeverksamheter som egentligen borde styras av självkostnadsprincipenleverera sina vinster till t.ex. olika kommunala evenemang.I motionen anförs även att andra samarbetsformer än bolag mellan kommuneroch enskilda företag (med kommuner som minoritetsägare) bör granskasmed avseende på transparens och möjlighet att utkräva politiskt ansvar(yrkande 7). Ett likadant yrkande finns i motion 2003/04:K415 av KarinPilsäter m.fl. (fp) yrkande 6. Enligt motionen finns det flera exempelpå hur kommunala och privata intressen växer samman, såsom gemensammasatsningar på utbildningsprojekt, byggande av idrottsanläggningar ochkulturanläggningar.Motionärerna menar också att reglerna avseende kommunala bostadsbolagssociala och arbetsmarknadsmässiga ansvar bör förtydligas (yrkande 8).Ett visst kommunalt förfogande över bostäder - antingen genom eget ägandeeller genom avtal med enskilda fastighetsägare - är enligt motionärernanödvändigt av både sociala och arbetsmarknadspolitiska skäl, men tyvärrfinns det exempel på kommunala bostadsbolag som inte lever upp tillsitt ansvar på dessa områden.Gällande ordningSjälvkostnadsprincipen m.m.Enligt 2 kap. 7 § kommunallagen får kommuner och landsting drivanäringsverksamhet, om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahållaallmännyttiga anläggningar eller tjänster åt medlemmarna i kommuneneller . Kommuner och landsting får enligt 2 kap. 8 § genomföraåtgärder för att allmänt främja näringslivet i kommunen eller landstinget.Individuellt inriktat stöd till enskilda näringsidkare får lämnas baraom det finns synnerliga skäl för det.I förarbetena framhölls att bestämmelsen inte ställer upp något absolutvinstförbud (prop. 1990/91:117 s. 34). Bedömningen av i vilken mån enkommunal verksamhet får generera överskott och hur detta används liggeri stället inom ramen för tillämpningen av självkostnadsprincipen. Vadden aktuella bestämmelsen uttrycker är att syftet i huvudsak inte fårvara att bereda vinst.Vidare anförs i förarbetena att det inte finns någon klar skiljelinjemellan vad man brukar kalla den kommunala sektorn och det som i dagligttal betecknas som näringslivet (s. 151 f.). Det uttalas att kommunernaoch landstingen har en helt oomtvistad rätt att engagera sig i en radverksamhetsgrenar som vanligen ses som en del av näringslivet. Sådanaverksamheter benämns ofta sedvanlig affärsverksamhet. Exempelpå sådan anses vara bostadsföretag, tvätterier, el-, gas- och värmeverk,renhållningsverk, fryserier, saluhallar, parkeringsanläggningar, buss-och spårvägsföretag, hamnar, flygplatser samt rörelser för att tillhandahållaidrottsarenor och olika fritids- och nöjesanläggningar. ,uttalas det vidare, är det tydligt att det finns ett stort område avnäringslivet som är förbehållet den enskilda företagsamheten, det s.k.egentliga näringslivet. Inom denna sektor får kommunerna och landstingeninte driva verksamhet eller göra andra ingripanden annat än under mycketspeciella förhållanden. I princip gäller att kommuner och landstinginom det egentliga näringslivet endast får vidta åtgärder som allmäntfrämjar näringslivet i kommunen eller , t.ex. tillhandahållamark eller teknisk service till företagen. I förarbetena nämns ävenexempel på när synnerliga skäl föreligger som tillåter kommunalaingripanden av individuell natur.Om synnerliga skäl skulle anses föreligga i ett enskilt fall måste ocksåEG:s regler om stöd till näringslivet beaktas. Dessa innehåller ettprincipiellt förbud mot stöd som kan riskera att snedvrida konkurrensenpå den gemensamma marknaden.Fullmäktiges inflytande i kommunala företagEnligt 3 kap. 16 § kommunallagen får kommuner och landsting efter beslutav fullmäktige lämna över vården av en angelägenhet, för varshandhavanden särskild ordning inte föreskrivits, till ett aktiebolag,ett handelsbolag, en ekonomisk förening, en ideell förening, en stiftelseeller en enskild individ. Om så görs till ett aktiebolag där kommuneneller innehar samtliga aktier skall, enligt 3 kap. 17 §,fullmäktige fastställa det kommunala ändamålet med verksamheten, utsesamtliga styrelseledamöter, se till att fullmäktige får ta ställninginnan sådana beslut i verksamheten som är av principiell beskaffenheteller annars av större vikt fattas. Detsamma gäller när kommunen ensameller ensamt bildar en stiftelse för en angelägenhet.Fullmäktige skall också utse minst en lekmannarevisor i aktiebolag därkommunen eller direkt eller indirekt innehar samtliga aktier.Fullmäktige skall även utse minst en revisor i en sådan stiftelse somnämnts ovan.Innan vården av en angelägenhet lämnas över till ett bolageller en förening där kommunen eller bestämmer tillsammansmed någon annan skall, enligt 3 kap. 18 §, fullmäktige se till att denjuridiska personen blir bunden av de villkor som avses i 17 § i enomfattning som är rimlig med hänsyn till andelsförhållandena, verksamhetensart och omständigheterna i övrigt (första stycket). Detsamma gäller omkommunen eller tillsammans med någon annan bildar en stiftelseför en angelägenhet (andra stycket).Innan en kommun eller ett landsting lämnar över vården av en kommunalangelägenhet till någon annan än som avses i 3 kap. 17 och 18 §§ skallfullmäktige se till att kommunen respektive tillförsäkrasen möjlighet att kontrollera och följa upp verksamhetenDe nu gällande bestämmelserna, som beslutades av (bet. 2001/02:KU14, rskr. 2001/02:KU190), innebar en ökning av fullmäktigesmöjlighet till inflytande i kommunala företag jämfört med de tidigarebestämmelserna.Insyn i kommunala bolag och entreprenaderOm allmänhetens rätt att ta del av handlingar hos kommunala företagfinns bestämmelser i 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100). Enligt dennaskall vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta delav handlingar hos myndighet i tillämpliga delar också gälla handlingarhos aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser därkommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande.Sådana bolag, föreningar och stiftelser skall vid tillämpningen avsekretesslagen jämställas med myndighet.Bolag eller föreningar där kommun eller landsting bestämmer tillsammansmed någon annan omfattas inte av 1 kap. 9 § sekretesslagen. Detsammagäller om kommunen eller tillsammans med någon annan bildaren stiftelse. I dessa fall skall, enligt 3 kap. 18 § tredje stycketkommunallagen, fullmäktige verka för att allmänheten skall ha rätt attta del av handlingar hos företaget enligt de grunder som gäller förallmänna handlingars offentlighet i 2 kap. tryckfrihetsförordningen ochsekretesslagen.Riksdagen beslutade om insyn i kommunala entreprenader (bet.2001/02:KU14, rskr. 2001/02:KU190). Enligt 3 kap. 19 a § kommunallagenskall, om en kommun eller ett landsting sluter avtal med någon annan änsom avses i 3 kap. 17 och 18 §§ om att denne skall utföra en kommunalangelägenhet, kommunen eller beakta intresset av att genomavtalet tillförsäkras information som gör det möjligt för allmänhetenatt få insyn i hur angelägenheten utförs.Kommunalt stöd till boendeEnligt lagen (1993:406) om kommunalt stöd till boendet får en kommunlämna enskilda hushåll ekonomiskt stöd i syfte att minska deras kostnaderför att anskaffa eller inneha en permanentbostad.Stöd till kommunens egna bostadsföretag är kompetensenligt enligt 2 kap.1 § kommunallagen (RÅ 1997 ref. 47).Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att i vilken mån verksamhet får genereraöverskott och hur detta används ligger inom ramen för självkostnadsprincipen.Något absolut vinstförbud föreligger inte. Vidare konstaterar utskottetatt fullmäktiges möjlighet till inflytande i kommunala företag ochallmänhetens möjlighet till insyn i kommunala entreprenader har ökat desenaste åren till följd av ändringar i kommunallagen. Kommunerna fårockså lämna enskilda hushåll ekonomiskt stöd i syfte att minska deraskostnader för att anskaffa eller inneha en permanentbostad.Med hänvisning till det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna2004/05:K458 (fp) yrkandena 3, 7 och 8 samt 2003/04:K415 (fp) yrkande6.Förbud att verkställa kommunalt beslutUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker med hänvisning till redan införda bestämmelsermotionsyrkanden om förbud att verkställa kommunalt beslut.Jämför reservation 8 (m).MotionenI motion 2004/05:K360 av () begärs en utredningom införandet av möjlighet för domstol att, i samband med att kommunaltbeslut upphävs, permanent förbjuda kommunen eller landstingen attverkställa beslutet (yrkande 4) samt införa skadestånds- eller straffansvarför nämnd eller befattningshavare om beslutet, trots förbudet,verkställs (yrkande 5). Motionären föreslår även att regeringen skyndsamtutreder en möjlighet att förelägga kommuner och landsting att vid viterätta sig efter domstols lagakraftvunna dom (yrkande 3). Enligt motionärensmening förekommer det ofta att kommuner överskrider sin kompetens,särskilt när det gäller näringsverksamhet. Vidare, anför motionären,finns det inte laglig möjlighet att genomdriva ändring av ett beslutsom en domstol funnit olagligt, utan kommuner kan utan påföljder bortsefrån beslutet och fortsätta sin olagliga verksamhet.Gällande ordningBestämmelser om laglighetsprövning av kommunala beslut finns i 10 kap.kommunallagen. Ett överklagat beslut skall enligt 8 § upphävas om detinte har tillkommit i laga ordning, om beslutet hänför sig till någotsom inte är en angelägenhet för kommunen eller , om det organsom har fattat beslutet har överskridit sina befogenheter eller ombeslutet strider mot lag eller annan författning.När det gäller möjligheterna till sanktioner vid domstolstrots ochlagtrots av en kommun anförde i samband medbehandlingen av förslaget till ny kommunallag (prop. 1990/91:117, bet.1990/91:KU38 s. 92) att det var angeläget att frågorna om ett sanktionssystemfick sin lösning och förordade att regeringen på lämpligt sättskulle bereda dessa frågor. finns nya bestämmelserom kommunalt domstolstrots i kommunallagen. Ändringarna i kommunallageninnebär att beslut om rättelse av ett redan verkställt beslut skallmeddelas utan oskäligt dröjsmål (10 kap. 15 §) och att ett beslut somkan överklagas genom laglighetsprövning får verkställas innan det harvunnit laga kraft om inte särskilda skäl talar emot det (10 kap. 14 a§).I propositionen anförde regeringen att det skulle medföra stora svårigheteratt i lagtext precisera de förutsättningar som i praxis anses gälla förnär omedelbar verkställighet skall kunna ske (prop. 2001/02:122 s. 18).Regeringen förordade därför den allmänt hållna bestämmelsen som nugäller (10 kap. 14 a §) och som i huvudsak återspeglade den praxis somtillämpades.Vidare anförde regeringen att omedelbar verkställighet i regel inte börske om det finns en realistisk möjlighet att det överklagade beslutetkan komma att upphävas (s. 29). Om avgörandet medför allvarliga ingreppi den enskildes rättssfär är särskild försiktighet påkallad härvidlag.I propositionen ansåg regeringen även att möjligheten till vitessanktionermot förtroendevalda inom området för laglighetsprövning inte bordeinföras (s. 20). Kartläggning hade visat att det var ovanligt meddomstolstrots inom detta område. Regeringen anförde vidare att skadeverkningarnavid domstolstrots för enskilda generellt sett inte var lika långtgåendehär som inom exempelvis LSS-området. Det fanns enligt regeringens meningdärför inte tillräckligt starka skäl för så ingripande åtgärder somvitessanktioner mot förtroendevalda. Det var regeringens förhoppningatt de ändringar som föreslagits i propositionen angående kommunalabesluts verkställbarhet och rättelse av sådana beslut skulle leda tillatt antalet fall av domstolstrots minskade eller rent av upphörde.Regeringen uttalade dock att den noggrant skulle följa upp vilka effekterde i propositionen föreslagna åtgärderna mot kommunalt domstolstrotsfick. För det fall det skulle visa sig att åtgärderna inte utgjorde ettsådant effektivt påtryckningsmedel som var avsikten skulle regeringenåterkomma i frågan.Utskottets ställningstagandeKartläggning har tidigare visat att det är ovanligt med domstolstrotsinom området för laglighetsprövning. De bestämmelser som infördes ikommunallagen angående kommunala besluts verkställbarhetoch rättelse av sådana beslut förväntades leda till att antalet fall avdomstolstrots minskade eller rent av upphörde. Regeringen har aviseratatt den noggrant skall följa upp effekterna av de åtgärder som vidtagitsoch vid behov återkomma i frågan. Mot denna bakgrund avstyrker utskottetmotion /05:K360 (m).Lokala miljökravUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker ett motionsyrkande om möjlighet att ställa lokalamiljökrav med hänvisning till redan befintliga möjligheter.Jämför reservation 9 (kd, c, mp).MotionenI motion 2004/05:MJ498 av m.fl. (kd) yrkande 13 föreslåsatt lagen ändras så att kommunernas befogenhet att ställa lokala miljökravpå utsläpp i luften ökar. Enligt motionen visar uppföljningatt minskningen av halterna av kväveoxid i luft har avstannat och attdet nu krävs kraftfulla åtgärder i framför allt städerna. Kommunernabör bl.a. ges möjlighet att ställa utsläppskrav inom olika delar avkommunen. Exempelvis kan kravet vara att icke miljögodkända pannor skallbytas ut.Gällande ordningEnligt 5 kap. 1 § får regeringen för vissa geografiskaområden eller för hela landet meddela föreskrifter om kvaliteten på mark,vatten, luft eller miljön i övrigt, om det behövs för att varaktigtskydda människors hälsa eller miljön eller för att avhjälpa skador påeller olägenheter för människors hälsa eller miljön (miljökvalitetsnormer).Regeringen får överlåta till en myndighet att meddela miljökvalitetsnormersom följer av medlemskap i unionen.Myndigheter och kommuner skall säkerställa att de miljökvalitetsnormersom meddelats enligt 1 § uppfylls när de prövar tillåtlighet, tillstånd,godkännanden, dispenser och anmälningsärenden, utövar tillsyn ellermeddelar föreskrifter. Vid planering och planläggning skall kommuneroch myndigheter iaktta miljökvalitetsnormer (5 kap. 3 §).Om det behövs för att en miljökvalitetsnorm skall kunna uppfyllas skallregeringen eller den eller de myndigheter eller kommuner som regeringenbestämmer upprätta ett förslag till åtgärdsprogram (5 kap. 4 §).Åtgärdsprogrammet skall fastställas av regeringen eller den myndighet ellerkommun som regeringen bestämmer (5 kap. 5 §). Programmet får omfattaall verksamhet och alla åtgärder som kan påverka möjligheten att uppfyllaföreskrivna miljökvalitetsnormer (5 kap. 6 §). Myndigheter och kommunerskall inom sina ansvarsområden vidta de åtgärder som behövs enligtåtgärdsprogrammet (5 kap. 8 §).Exempel på lokala åtgärder för att kunna klara halterna för bl.a.kväveoxid är skärpta krav på utsläpp i s.k. miljözoner. Andra exempel ärtrafikplanering, trafikbegränsande åtgärder samt förbättrad kollektivtrafik(jfr prop. 2004/05:1 utg.omr. 20 avsnitt 3.7.2.2).Utskottets ställningstagandeKommunernas medverkan i miljöarbetet har enligt utskottets mening storbetydelse, bl.a. genom att säkerställa att de miljökvalitetsnormer sommeddelats uppnås. Utskottet anser att kommunerna har de befogenhetersom är nödvändiga härvidlag. Motion 2004/05:MJ498 (kd) yrkande 13avstyrks.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden harföranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottetsförslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. Demokratiexperiment, punkt 1 (c, mp)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om demokratiexperiment. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2004/05:K323 yrkande 6 och 2004/05:K361.StällningstagandeVi vill öka utrymmet för lokala demokratiexperiment, som inte utgårfrån att slå samman kommuner. Sådana lokala demokratiexperiment skullebl.a. ge värdefull kunskap till inför ett slutbetänkande2008. Det är dock angeläget att lokala demokratiexperiment inte bliravhängiga av endast regeringens prioriteringar, utan att det sker genombeslut bland kommunerna själva. På samma sätt måste det civila samhälletvara delaktigt i utformningen av experimenten. En tänkbar modell föratt fördela resurser till lokala demokratiexperiment är därför att låtaSvenska fatta beslutom hur resurserna skall fördelas.Enligt vår mening bör regeringen skyndsamt återkomma till medförslag om hur staten både kan tillåta och ekonomiskt stödjademokratiexperiment i landets kommuner i denna riktning. Med bifall tillmotionerna 2004/05:K323 yrkande 6 och 2004/05:K361 bör detta ges regeringentill känna.2. Utredning om fritidspolitikers villkor, punkt 3 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om utredning om fritidspolitikers villkor. Därmedbifaller motion 2004/05:K383.StällningstagandeFritidspolitikern har en särskilt viktig roll i demokratin. Han ellerhon, som huvudsakligen ägnar sig åt en annan sysselsättning än politik,har familj och andra intressen, blir i den kommunala verklighetenemellertid lätt gisslan hos heltidspolitiker och tjänstemän. För attkomma till rätta med detta problem har man i olika kommuner vidtagitåtgärder, men dessa har dock inte varit tillräckliga. Enligt min meningbehövs därför en utredning som undersöker innehållet i fritidspolitikernsuppdrag samt samspelet mellan fritidspolitiker respektive heltidspolitikeroch tjänstemän i syfte att tydliggöra innehållet i dessa uppdrag ochansvarsfördelningen dem emellan. Med bifall till motion 2004/05:K383bör som sin mening ge regeringen detta till känna.3. Återremiss, punkt 6 (m, fp, kd, c, mp)av (), (), (m),(), (), (),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om återremiss. Därmed bifaller motion2004/05:K435.StällningstagandeSedan 2002 finns i 5 kap. 36 § kommunallagen en bestämmelse om att ettärende i kommunfullmäktige skall återremitteras om det begärs av minsten tredjedel av de närvarande ledamöterna. Vidare stadgas att återremissenskall motiveras.Som lagen är utformad kan den återremiss en minoritet får till ståndgöras betydelselös genom att majoriteten, genom ett beslut med enkelmajoritet, driver igenom en helt annan motivering till återremissen änden som minoriteten avsett. Motiveringen som åtföljer en återremiss börformuleras av dem som har begärt återremissen, dvs. av minoriteten närdet är fråga om en minoritetsåterremiss. Vi anser att regeringen börutreda frågan och sedan återkomma till med eventuella förslag.Med bifall till motion 2004/05:K435 bör som sin mening geregeringen detta till känna.4. Folkinitiativ, punkt 8 (mp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om folkinitiativ. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2004/05:K307 yrkande 3, 2004/05:K369 och 2004/05:K454 yrkandena1 och 2 samt bifaller delvis motion 2004/05:K223.StällningstagandeRegeringen har haft uppdrag att läggafram ett förslag kring bestämmelserna om folkinitiativ, som sedan 1994regleras i kommunallagen. har flera gångerframfört kritik mot regeringen för att den har fördröjt hanteringen avfrågan. meddelade regeringen att frågan skall utredas avGrundlagsutredningen. Jag är kritisk mot detta dels för att ytterligareutredning inte är nödvändig eftersom frågan redan har utretts, dels föratt den inte hör hemma i då den regleras ikommunallagen. Till detta kommer att frågan, om den skall behandlas avGrundlagsutredningen, kommer att fördröjas ytterligare.5. Medborgarkontrakt, punkt 11 (fp, mp)av (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad somanförs i reservationen om medborgarkontrakt. Därmed bifaller riksdagenmotionerna 2004/05:K351 och 2004/05:K459 yrkandena 1-4.StällningstagandeEnligt vår mening skall medborgaren stå i centrum för all offentligverksamhet. En starkare ställning för medborgaren som konsument avoffentligt finansierade välfärdstjänster uppnås i hög utsträckning genomatt skapa valfrihet mellan olika konkurrerande alternativ och en mångfaldi verksamheterna. Genom mångfald och valfrihet stärks medborgarnasegenmakt och självständighet. Den offentliga servicen måste deklareravad man erbjuder medborgaren.