bet · GT01NU3 · 2005-11-15 00:00:00 — Uppskattningsvis har 2,5 miljoner nya väljare tillkommit, och 1,5 miljoner väljare har avlidit. Även i motion 2005/06:N286 (m) förordas en förnyad prövning av kärnkraftens ställning genom att en ny folkomröstning hålls i frågan. Motionären menar att arvet års folkomröstning verkar förlamande på den svenska energiförsörjningen, som det reser frågan om hur länge skall vara bunden av ett utslag i en formellt rådgivande folkomröstning. Att båda reaktorer skall återstartas pläderas det även för i motion 2005/06:N307 (m), och motionären menar att energipolitiska uppgörelse bör rivas upp. Vidare bör det tydligt deklareras att de svenska kärnkraftverken skall uppgraderas för att ersätta miljöskadlig elproduktion och trygga tillgången på elenergi i . bör, enligt vad som anförs i motion 2005/06:N322 (m), begära att regeringen lägger fram förslag om att upphäva 6 § kärntekniklagen rörande förbud mot vissa förberedande åtgärder i syfte att uppföra en kärnkraftsreaktor. I liberalernas motion 2005/06:N436 pläderas för att kärnkraften bör utnyttjas under hela sin tekniska och ekonomiska livslängd. Reaktorer skall stängas av först när en behörig myndighet konstaterar att de inte uppfyller gällande säkerhets- och miljökrav, anförs det i motionen. Motionärerna förordar även att de båda reaktorerna i tas i bruk igen . Stängningen av dessa reaktorer har bidragit till effektproblem och till en betydande osäkerhet inom industrin beträffande den framtida tillgången på el. Vidare föreslås tillkännagivanden om att lagen om kärnkraftens avveckling bör avskaffas och att såväl 5 a § som 6 § i kärntekniklagen bör upphävas. Därtill förordas ett riksdagsuttalande om att möjligheterna att utnyttja värmen i kärnkraftverkens kylvatten för t.ex. fjärrvärme till närliggande bostäder närmare bör utredas. Energipolitiken borde enligt vad som anförs i motion 2005/06:N227 (fp) syfta till att göra till ett energicentrum, vilket innebär att kärnkraftsreaktorerna skall användas så länge det är tekniskt möjligt samt att det skall vara möjligt att bygga nya reaktorer. Ett tillkännagivande därom förordas. Även i motion 2005/06:N228 (fp) förespråkas att beslutar att 6 § kärntekniklagen skall upphöra att gälla. Motionären menar att denna bestämmelse, oavsett hur man värderar kärnkraftens risker, i onödan inskränker individens frihet. Att beslutet om en avveckling av kärnkraftverket i skall rivas upp och att de stängda reaktorerna skall återstartas förordas i motion 2005/06:N233 (fp). Staten bör även medge att en ny kärnkraftsreaktor får uppföras i i stället för ett nytt oljekraftverk i och ett nytt gaskraftverk i . Därtill anförs att förbudet mot forskning och planering av ny kärnkraft i förhindrar att ny viktig kunskap genereras inom landet samt försämrar våra möjligheter att utvärdera internationell forskning på området. Regeringen bör undersöka om det finns intresse av att bygga ett kärnkraftverk i något av de nordligaste länen, anförs det i motion 2005/06:N304 (fp). Motionärerna framhåller att har en tradition av att leverera elektricitet till industrin och till . I motion 2005/06:N476 (kd) förordas att beslutar att upphäva det s.k. tankeförbudet (6 §) i kärntekniklagen. Även i motion 2005/06:N376 (kd) förespråkas ett tillkännagivande till regeringen om att 6 § kärntekniklagen bör avskaffas. Ett riksdagsuttalande om att regeringen avvisar all effekthöjning vid kärnkraftverk så att kraftbolagen slutar planera för sådana, förordas i motion 2005/06:N338 (mp, -). Motionärerna menar att effekthöjningar innebär ett ökat kärnkraftsberoende och gör kärnkraften dyrare att avveckla. Det energipolitiska beslutet (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97: NU12) innebar bl.a. att de två kärnkraftsreaktorerna i - varav den andra under vissa villkor - skulle ställas av. Det beslut tog (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17) var, enligt vad som angavs, en bekräftelse på att energipolitiska riktlinjer låg fast. stängdes den första reaktorn i . Den andra reaktorn skulle enligt energipolitiska beslut ställas av före . Ett villkor för stängningen var dock att bortfallet av elproduktion kunde kompenseras genom tillförsel av ny elproduktion och minskad elanvändning. Vidare fick stängningen inte medföra påtagligt negativa effekter i fråga om elpriset, tillgången på el för industrin, effektbalansen eller miljön och klimatet. Regeringen redovisade i en skrivelse (skr. 2000/01:15) sin bedömning att villkor inte var uppfyllda för en stängning av den andra reaktorn i före . Regeringen bedömde emellertid att en stängning skulle kunna genomföras senast före utgången av efter det att erforderliga åtgärder fått genomslag. 2000/01:NU3) instämde i regeringens bedömning. Regeringen redovisade ånyo i en skrivelse (skr. 2001/02:22) sin bedömning. Den förnyade prövning som regeringen låtit göra visade att förutsättningarna för en stängning inte hade förändrats sedan prövningen året innan. Även delade (bet. 2001/02:NU3) regeringens bedömning. meddelade regeringen sin avsikt (prop. 2001/02:143) att söka nå en överenskommelse med industrin om en långsiktigt hållbar politik för den fortsatta kärnkraftsavvecklingen och omställningen av energisystemet. Regeringen beslutade att utse en förhandlingsman (generaldirektör ) med uppdrag att för statens del genomföra överläggningar med industrin i syfte att förbereda en sådan överenskommelse. Regeringen presenterade en ny bedömning (prop. 2002/03:85) avseende villkorsuppfyllelsen för en stängning av den andra reaktorn i . Enligt regeringens bedömning var inte villkor för en stängning helt uppfyllda när det gällde effektbalanssituationen och påverkan på miljön och klimatet. Vidare ansåg regeringen att frågan om stängningen av borde hanteras tillsammans med förhandlingarna om de övriga kvarvarande reaktorerna och frågan om energiomställningen i sin helhet. Möjligheterna till en snabb stängning av inom ramen för en förhandlingslösning skulle särskilt prövas. Regeringen beslutade om ett särskilt tilläggsuppdrag till förhandlingsmannen i denna del. En särskild redovisning avseende skulle lämnas . beslutade (bet. 2002/03:NU11) i enlighet med regeringens uppfattning. gjorde ett uttalande om att det bör vara regeringen som på grundval av den eventuella överenskommelsen som uppnås i förhandlingarna med kraftindustrin, eller i annat fall i enlighet med lagen om kärnkraftens avveckling, avgör när en stängning av är möjlig. framhöll emellertid att de av uppställda villkoren för en stängning alltjämt gäller. I reservationer (m, fp; kd; mp) framförde företrädare för dessa partier sin syn på stängningen av . överlämnade förhandlingsmannen en rapport om den fortsatta omställningen av energisystemet (N2002/11872/ESB) till dåvarande näringsminister . Det konstaterades i rapporten att någon förhandlingslösning inte kunnat nås med kärnkraftsföretagen och att förhandlingsmannen inte bedömde det meningsfullt att fortsätta med förhandlingarna. I rapporten framhölls att dagens kärnkraftsberoende inte är långsiktigt hållbart och att en omställning till ett långsiktigt hållbart energisystem tar tid. Vidare anfördes det att kärnkraftsföretagens ansvar för olyckor bör skärpas. Den socialdemokratiska regeringen, och presenterade kort därefter ett dokument med en strategi för den fortsatta avvecklingen av kärnkraften. Enligt överenskommelsen, vilken redovisades i propositionen om genomförande av EG:s direktiv om gemensamma regler för de inre marknaderna för el och naturgas m.m. (prop. 2004/05:62, bet. 2004/05:NU14), måste avvecklingen av kärnkraften ske på ett ansvarsfullt och kontrollerat sätt, och utbyggnaden av ny elproduktion måste ske kontinuerligt så att svensk industri och samhället i övrigt tillförsäkras el på internationellt konkurrenskraftiga villkor. Vidare erinrades om att ett villkor för stängningen av den andra reaktorn i , enligt energipolitiska beslut, var att bortfallet av elproduktion kan kompenseras genom tillförsel av ny elproduktion och minskad användning av el. Det noterades även i dokumentet att vid den senaste prövningen fann att villkoren för en stängning av före utgången av inte var helt uppfyllda vad avser effektbalansen och påverkan på miljön och klimatet. Mot bakgrund av de åtgärder som vidtagits av inom ramen för effektbalansmodellen och det intensifierade klimatsamarbetet inom EU var partierna dock överens om att skulle stängas och att förberedelserna för detta skulle påbörjas. Efter stängningen av , framhölls det i dokumentet, är nästa steg en prövning av de äldsta reaktorerna. En sådan prövning bör ske efter stängningen av . Lagen om kärnkraftens avveckling ger företagen rätt till ersättning för det fall stängningen sker innan verket varit i drift under . Det påpekades även att regeringen bör meddela ägarna till berört verk om en förestående stängning. Regeringen beslutade att den andra reaktorn i skulle stängas vid utgången av . (Information om förhandlingarna mellan staten och ägaren till med anledning av stängningen av kärnkraftsreaktorn redovisas på s. 51 i betänkandet.) Beträffande lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling kan nämnas att enligt denna lag får regeringen besluta att rätten att med stöd av tillstånd enligt kärntekniklagen driva en kärnkraftsreaktor för att utvinna kärnenergi skall upphöra att gälla . Vid riksdagsbehandlingen av nämnda lag betonade utskottet (bet. 1997/98:NU5) bl.a. de villkor för avställningen som tidigare nämnts. I reservationer (m, fp; kd) yrkades avslag på förslaget till lag om kärnkraftens avveckling. Om en ny folkomröstning rörande kärnkraften avslog (bet. 2004/05:NU3) liknande motioner som de här aktuella med krav på en ny folkomröstning om kärnkraften. Utskottet hänvisade i sitt ställningstagande till den energipolitiska uppgörelse som träffats mellan företrädare för Socialdemokraterna, och de beslut fattat. Motionerna avstyrktes även i två reservationer (m, fp; mp) men tillstyrktes i en tredje reservation (kd). Vissa bestämmelser i kärntekniklagen Enligt 5 a § lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, den s.k. kärntekniklagen, får det inte meddelas tillstånd att uppföra en kärnkraftsreaktor. Beslutet om ett förbud mot att uppföra en kärnkraftsreaktor fattades av (prop. 1986/87:24, bet. 1986/87:NU13). Beslutet innebar i praktiken ett förbud för regeringen att använda den rätt att ge tillstånd till nya kärnkraftsreaktorer som regeringen innan införandet av denna bestämmelse formellt hade enligt lagen. Utskottet påpekade i detta sammanhang att det var väl befogat att bringar kärntekniklagens bestämmelser om möjlighet att erhålla tillstånd till kärnteknisk verksamhet i överensstämmelse med riktlinjerna för den långsiktiga energipolitiken. Vidare anfördes att det var naturligt att statsmakterna tydligt markerar att nya kärnkraftsreaktorer är ett avslutat stadium i den svenska energipolitiken. I reservationer (m; fp) argumenterades mot att bestämmelsen skulle införas. I 6 § kärntekniklagen stipuleras att ingen får utarbeta konstruktionsritningar, beräkna kostnader, beställa utrustning eller vidta andra sådana förberedande åtgärder i syfte att inom landet uppföra en kärnkraftsreaktor. I samband med införandet av detta förbud diskuterade utskottet först innebörden av den föreslagna bestämmelsen. Härvid framhöll utskottet (prop. 1986/87:24, bet. 1986/87:NU13) att förbudets funktion skulle vara att motverka att personer i en åsyftad begränsad krets - ansvariga för kraftföretag vilka är tänkbara som reaktorinnehavare - vidtar något slags resurskrävande förberedande åtgärder med avsikt att uppföra en viss kärnkraftsreaktor. Ett enigt utskott underströk att ett sådant förbud inte skulle förhindra personer i nämnda krets att t.ex. muntligen eller skriftligen plädera för fortsatt och ökad kärnkraftsanvändning, inklusive uppförande av ytterligare kärnkraftsaggregat. Det skulle inte heller, betonade utskottet, inkräkta på möjligheterna till forskning och utvecklingsarbete på det kärntekniska området och till svenskt deltagande i internationellt samarbete inom detta område. Därefter tog utskottet ställning till frågan om införande av förbudet. Med vissa redaktionella ändringar tillstyrkte utskottet att förbudet skulle införas, medan en motsatt uppfattning fördes fram i en reservation (m, fp). Det kan i detta sammanhang även erinras om att i sitt betänkande om kärnkraftverkens säkerhet och strålskydd (SOU 2003:100) föreslagit att 6 § kärntekniklagen skall tas bort. Utredningen påpekar att det framkommit att bestämmelsen ofta misstolkas som att forskning på det kärntekniska området inte skulle vara tillåten ens när det gäller sådan forskning som kan bidra till utveckling av kärnsäkerhet. Utredningsförslag har remissbehandlats och ett beredningsarbete pågår inom . Enligt de uppgifter som inhämtats är det regeringens avsikt att återkomma till med en proposition vari de förslag utredningen framlagt beaktas. Utskottet behandlade förbudet (5 a §) mot att uppföra en kärnkraftsreaktor såväl (bet. 2004/05:NU3) som (bet. 2004/05:NU14) med anledning av då aktuella motioner. I det förstnämnda betänkandet framhöll utskottet att skälen för att införa bestämmelsen alltjämt är giltiga och såg inga skäl för att gå motionärerna till mötes. En annan uppfattning framfördes i en reservation (m, fp). avslog även motioner om att avskaffa förbudet i kärntekniklagen (6 §) mot vissa förberedande åtgärder i syfte att uppföra en kärnkraftsreaktor. Utskottet hänvisade i sitt ställningstagande till vad det gett uttryck för vid tidigare tillfällen då denna fråga hanterats och såg inget skäl för ett ändrat ställningstagande i frågan. Att bestämmelsen borde avskaffas förordades i en reservation (m, fp, kd). Om tillståndsprövning för höjning av termisk effekt avslog (bet. 2004/05:NU3) en motion med förslag om att det skall vara () och inte regeringen som prövar en ansökan om höjning av den termiska effekten vid ett kärnkraftverk. Utskottet framhöll att det inte delade uppfattningen att skall göra ett uttalande med innebörden att det skall vara SKI och inte regeringen som prövar frågor om tillstånd för höjning av den termiska effekten. Motionen avstyrktes även av reservanterna (m, fp, kd). En höjning av den termiska effekten vid ett kärnkraftverk kräver tillstånd dels enligt lagen om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen), dels enligt . Enligt 5 § kärntekniklagen prövar regeringen frågor om tillstånd till kärnteknisk verksamhet. Enligt 24 § förordningen om kärnteknisk verksamhet skall ansökan om tillstånd till kärnteknisk verksamhet ges in till som med ett eget yttrande skall överlämna handlingarna i ärendet till regeringen. Ett effekthöjningsärende initieras genom att en tillståndshavare som önskar höja den termiska effekten i en reaktor ansöker om regeringstillstånd för höjningen. SKI genomför därefter en granskning av ansökan om regeringstillstånd för höjning av den termiska effekten, vilken dokumenteras i en granskningsrapport, och tar in yttranden från myndigheter och allmänheten. Baserat på granskningsrapporten och inkomna yttranden och synpunkter tar SKI fram ett eget yttrande till regeringen. Därefter skickas ansökan med bilagor tillsammans med SKI:s yttrande och granskningsrapport samt yttranden från myndigheter och allmänheten till regeringen för beslut. Om regeringen bifaller ansökan går tillståndshavaren vidare med de fördjupade utredningar och analyser som krävs för förändringar av anläggningen och dess driftsätt samt med att ta fram en preliminär säkerhetsredovisning. En ansökan till SKI skall sedan göras rörande den preliminära säkerhetsredovisningen, vilken är en förutsättning för SKI:s vidare beredning av ett effekthöjningsärende. Därefter kan ändringar i anläggningen genomföras. Nästa steg i processen är att tillståndshavaren skall ansöka hos SKI om godkännande av säkerhetsredovisningen och provdrift. Efter SKI:s granskning och beslut om godkännande av säkerhetsredovisningen och provdriften genomförs provdriften med följande utvärdering. En provdriftperiod omfattar normalt en full driftsäsong. Detta följs av en uppdatering av säkerhetsredovisningen och en ny ansökan till SKI. Ansökan skall avse godkännande av säkerhetsredovisningen och rutinmässig drift. SKI granskar och beslutar sedan om denna ansökan. Av 9 kap. framgår, när det gäller kärnkraftverk, att tillstånd skall sökas hos miljödomstolen beträffande miljöfarlig verksamhet som skall tillståndsprövas eller anmälas enligt 9 kap. 6 §. I detta sammanhang kan erinras om att regeringen () beslutat att verksamheten vid är tillåtlig enligt . Miljödomstolen vid hade till regeringen överlämnat frågan om det finns hinder mot att bedriva verksamheten vid enligt . Regeringen har prövat om verksamheten är tillåtlig när det handlar om omhändertagandet av det använda kärnbränslet, kärnsäkerheten samt energihushållningen. Regeringens sammanvägda bedömning var att det i dessa avseenden inte fanns hinder enligt mot att tillåta verksamheten vid och överlämnade ärendet åter till miljödomstolen för att pröva de kvarvarande frågorna. beslutade regeringen att bevilja de ansökningar som överlämnats av SKI om tillstånd för effekthöjningar i reaktorerna i respektive samt fortsatt tillstånd för drift vid förhöjd effekt i . besvarade samhällsbyggnadsminister en interpellation (ip. 2004/05:668) från (mp) om statsrådet avsåg att verka för ett nej till effektökningar vid kärnkraftverken. I sitt svar framhöll statsrådet att kärnkraften successivt skall fasas ut, då den inte är en långsiktigt hållbar energikälla. Vidare redogjorde statsrådet för sin åsikt att de kärnkraftsanläggningar som finns skall drivas så säkert och effektivt som möjligt och att en förutsättning för detta är att företagen har möjlighet att göra nyinvesteringar av olika slag. Utskottet behandlar först motionsyrkanden rörande avvecklingen av kärnkraften och därefter kraven på en folkomröstning och på upphävande av dels förbudet mot uppförande av kärnkraftsreaktorer, dels förbudet mot vissa förberedande åtgärder. Avslutningsvis behandlar utskottet vissa övriga frågor om kärnkraften. I några av de här aktuella motionerna, däribland motionerna 2005/06:MJ522 (m), 2005/06:N220 (m), 2005/06:N227 (fp), 2005/06:N233 (fp), 2005/06:N260 (m), 2005/06:N307 (m), 2005/06:N436 (fp) och 2005/06:N441 (m), framförs krav på att riksdagsbeslutet om en avveckling av kärnkraften skall upphävas och att de båda reaktorerna i skall återstartas. Med anledning av dessa motionsyrkanden vill utskottet anföra följande. Avvecklingen av kärnkraften är en central del i den energipolitiska överenskommelse som träffats mellan företrädare för Socialdemokraterna, . Genom tidigare fattade beslut har ställt sig bakom den ordning som innebär att de två reaktorerna i skall stängas. Den första reaktorn i stängdes , och den andra reaktorn ställdes av , efter att regeringen beslutat att rätten att driva för att utvinna kärnenergi skulle upphöra. Stängningen av andra reaktor har varit villkorad i det avseendet att bortfallet av elproduktion skall kompenseras genom tillförsel av ny elproduktion och minskad användning av el. Därtill fick stängningen av den andra reaktorn, enligt vad fastställt, inte heller medföra negativa effekter i fråga om elpriset, tillgången på el för industrin, effektbalansen eller miljön och klimatet. Enligt de riktlinjer som fastställt skall kärnkraften ersättas med effektivisering av elanvändningen, konvertering till förnybara energislag samt miljömässigt acceptabel elproduktionsteknik. Utskottet ser inget skäl för att ompröva denna linje med anledning av de här aktuella motionerna. Det sagda innebär även att utskottet inte finner någon anledning för att, i enlighet med vad som framförs i motionerna 2005/06:N436 (fp) och 2005/06:N441 (m), besluta om ett upphävande av lagen om kärnkraftens avveckling. När det gäller takten på den fortsatta avvecklingen, vilken berörs i motion 2005/06:N428 (s), vill utskottet erinra om att det framhöll att avvecklingen av kärnkraften måste ske på ett ansvarsfullt och kontrollerat sätt, och utbyggnaden av ny elproduktion måste ske kontinuerligt så att såväl svensk industri som samhället i övrigt tillförsäkras el på internationellt konkurrenskraftiga villkor. Avgörande för takten i den fortsatta avvecklingen är hur väl effektiviseringen av energianvändningen och introduktionen av alternativ produktion på marknaden lyckas. Utskottet har inte ändrat uppfattning i denna fråga. Att den förda politiken skapar en osäkerhet, vilket påstås i motion 2005/06:N205 (m), är en uppfattning som inte delas av utskottet. Med hänvisning till det sagda avstyrker utskottet nämnda motioner i berörda delar. Som i det föregående redogjorts för avslog motioner med krav på en ny folkomröstning rörande kärnkraften. I samband med beredningen av de då aktuella motionerna framhöll utskottet att det finns en bred majoritet i för att kärnkraften skall avvecklas. Vidare erinrade utskottet om de riktlinjer rörande energipolitiken som fastslagit och att de beslut fattat och skall ses som styrande när det gäller kärnkraftens framtid. Vid detta står utskottet fast. Det sagda innebär att utskottet, då som , inte ser någon ny folkomröstning rörande kärnkraften framför sig. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 2005/06:N264 (m) och 2005/06:N286 (m). Förbudet mot uppförande av kärnkraftsreaktorer Förbudet i kärntekniklagen (5 a §) mot uppförande av nya kärnkraftsreaktorer är en fråga som med anledning av motioner återkommande nödgas ta ställning till. När det gäller detta förbud, vilket är riktat mot regeringen, har dock utskottet inte ändrat uppfattning. Vid införandet av bestämmelsen betonade utskottet bl.a. att det är naturligt att statsmakterna tydligt markerar att uppförandet av nya kärnkraftsreaktorer inte är aktuellt. Enligt utskottets uppfattning är detta i allra högsta grad alltjämt giltigt. Det sagda innebär även att utskottet inte ser något skäl för att tillmötesgå kraven i motion 2005/06:N304 (fp) om att regeringen bör undersöka intresset för att bygga ett kärnkraftverk i . Med det anförda avstyrks här aktuella motioner i berörda delar. Förbudet mot vissa förberedande åtgärder Även förbudet i kärntekniklagen (6 §) mot vissa förberedande åtgärder i syfte att uppföra en kärnkraftsreaktor har återkommande behandlats av utskottet. I likhet med vad utskottet anförde hänvisar utskottet till vad det gett uttryck för och ser inte heller nu något skäl för ett ändrat ställningstagande i frågan. Därmed finner utskottet heller ingen anledning för att tillmötesgå de här aktuella motionsyrkandena. De avstyrks således. Vissa övriga frågor rörande kärnkraften När det gäller motion 2005/06:N436 (fp) innehållande förslag om en utredning om möjligheterna att tillvarata värmen i kärnkraftverkens kylvatten vill utskottet referera till vad det framhöll då ett identiskt yrkande avslogs av . Därtill vill utskottet påminna om att kärnkraften enligt de riktlinjer fastställt successivt skall fasas ut och ersättas med förnybar energi. Utskottet ser det inte som förenligt med denna strategi att långsiktigt göra samhället beroende av energi i form av spillvärme från utvinning av kärnenergi. Även med anledning av motion 2005/06:N362 (s), med krav om förändringar när det gäller tillståndsprövningen för höjning av termisk effekt vid kärnkraftverken, vill utskottet hänvisa till vad det anförde i samband med att en likalydande motion avstyrktes . Därmed vidhåller utskottet sin uppfattning att inte skall göra ett uttalande med innebörden att det skall vara och inte regeringen som prövar frågor om tillstånd för höjning av den termiska effekten. I motion 2005/06:N338 (mp, -) begärs att genom ett uttalande markerar att effekthöjningar vid kärnkraftverken inte är aktuellt. Utskottets uppfattning i denna fråga är att de kärnkraftverk som är i drift skall drivas så säkert och effektivt som möjligt. En förutsättning för detta är att företagen har möjlighet att göra nyinvesteringar av olika slag. Således delar utskottet inte motionärernas uppfattning.