bet · GS01FöU6 · 2005-02-08 00:00:00 — SammanfattningI detta betänkande behandlas tio motioner från den allmänna motionstiden2004/05. Motionerna behandlar frågor om vrak och ägarlösa båtar,befogenheter, organisatoriskt ansvar, Sjöräddningssällskapetoch miljösäker sjöfart.Samtliga motioner avstyrks. Till betänkandet har fogats fyra reservationeroch ett särskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Vrak och ägarlösa båtarRiksdagen avslår motionerna 2004/05:L243, 2004/05:Fö201 och 2004/05:Fö247.Reservation 1 (m, fp, kd, c, mp)2. befogenheterRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Fö228 yrkandena 1-3 och 2004/05:Fö240.Reservation 2 (v)3. Organisatoriskt ansvarRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Fö207 och 2004/05:Fö211.Reservation 3 (m, fp, kd, c)4. SjöräddningssällskapetRiksdagen avslår motionerna 2004/05:Fö219 och 2004/05:Fö230.5. Miljösäker sjöfartRiksdagen avslår motion 2004/05:T395 yrkande 6.Reservation 4 (c)den 8 februari 2005På försvarsutskottets vägnarEskil ErlandssonFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (),(s), (), (), (),(), (), (),(), (), (),(), (), (), (),() och ().Redogörelse för ärendetI detta betänkande behandlas motioner väckta . En sammanställning av motionsyrkandena återfinnsi bilaga 1.Utskottets övervägandenVrak och ägarlösa båtarUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår motionerna 2004/05:L243,2004/05:Fö201 och 2004/05:Fö247.Jämför reservation 1 (m, fp, kd, c, mp).MotionerI motion 2004/05:L243 av (m) begärs att regeringen läggerfram förslag om bortforsling av ägarlösa båtar.Övergivna båtar, som påträffas angjorda i eller utanför båtklubb någonstansi skärgården och som inte är stulna eller där ägare inte kan spåras,kan i princip inte flyttas (om de t.ex. inte hindrar trafik) utan attdet riskerar att betraktas som egenmäktigt förfarande. Den som gör detoch åstadkommer skador kan bli ersättningsskyldig.En möjlighet i dessa fall är att begära biträde hos kronofogden förbortforsling, vilket förutsätter en polisanmälan. Begäran måste innehållanamn, adress och helst personnummer på den som äger den båt som begärsflyttad för att kronofogden skall kunna debitera kostnaden rätt. Annarssker ingen bortforsling.Enligt motionären kan skrotbåtar ligga i skärgården utan attdet lagligen går att ingripa. Det händer även att värdefulla båtar,utan spårbar ägare, ockuperar platser i båtklubbar eller annorstädesutan att vare sig polis, kronofogde eller hamnkaptener egentligen fårflytta dem. Det bör därför skapas legala möjligheter att ingripa i fallsom dessa. Detta bör enligt motionären som sin mening geregeringen till känna.I motion 2004/05:Fö201 av de () anför motionärenatt det finns behov av att åstadkomma en samlad lagstiftning som bl.a.skall reglera ansvarsfrågan för nytillkomna vrak.I landets skärgårdar och utmed våra kuster tillkommer ett stortantal båtvrak. Det är ofta fråga om havererade och strandade fritidsbåtaroch mindre fartyg. Genom att båtarna oftast saknar ekonomiskt värdelämnas de av den tidigare ägaren åt sitt öde. Båtvraken blir därförofta en säkerhetsrisk för sjöfarten, en miljörisk - genom bränsleutsläppoch nedskräpning eller till hinder för fisket.Frågan om vem som bär ansvaret för omhändertagande av strandadevrak eller fartyg, yngre än gamla, utmed våra stränder ochkuster är enligt motionären oerhört komplicerad och förvirrad. Genomatt ansvarsfrågan är så spridd kan undanskaffandet av vraket ta mycketlång tid, ofta med betydande risker för sjöfarten och miljön som följd.Dessutom anser motionären att lagstiftningen (lagen om sjöfynd 1918:163)är mycket gammal och bör ses över.Motionären anser att en lösning på problemet skulle kunna vara attansvaret för nytillkomna vrak i sjön bör åvila och förvrak på land kommunens räddningsnämnd. Man bör kunna dra parallellertill hanteringen av inträffade oljeutsläpp.I motion 2004/05:Fö247 av och (bådafp) yrkas att begär att regeringen lägger fram förslag tilllagändring som reglerar rätten och skyldigheten att forsla bort störandebåtar och vrak.I dag kan båtar, som har övergivits av sina ägare, ligga iskärgården eller våra större sjöar utan att de som störs har möjlighetatt få dem bortforslade. Detta är ett stort och växande problem, bl.a.i och . Utan att underhållas förfallerbåtarna till skrot. De övergivna båtarna är ett fult inslag i miljön,och de kan dessutom vara farliga, t.ex. för lekande barn.Ibland kan inte ägaren påträffas, ibland har ägaren ingen möjlighet attsjälv forsla bort vraket, t.ex. på grund av att vederbörande saknarmedel eller sitter i fängelse. Motionärerna menar även att det inteheller är rimligt att den markägare som har råkat få ett vrak vid sinstrand skall ha skyldighet att forsla bort det.En båt som inte har anmälts stulen kan inte med nuvarande regler flyttasav polisen eller en hamnkapten. Inte heller kronofogden eller en enskildkan låta forsla bort båten om ägaren är okänd. Det kan räknas somegenmäktigt förfarande.UtskottetUtskottet anser liksom Justitiekanslern (beslut ,dnr 383-02-21) att det är otillfredsställande att det i vissa fall saknasuttryckliga bestämmelser om vem som har rätt eller skyldighet att forslabort skeppsvrak.En genomgång av gällande rätt visar följande:Enligt kungörelsen (1951:321) om undanröjande av för sjöfarten ellerfisket hinderliga vrak m.m. får , efter prövning avomständigheterna, föranstalta om undanröjande av ett fartyg eller ettannat större föremål som har sjunkit i allmän farled, om hinder ellerfara för sjöfarten därigenom har uppstått och vederbörande befälhavare,redare eller ägare inte ofördröjligen vidtar åtgärder för bortskaffandeav fartyget eller föremålet. Detsamma gäller i fråga om ett fartyg ellerett annat större föremål som har sjunkit inom ett vattenområde där fiskefår bedrivas utan stöd av enskild fiskerätt, om fartyget eller föremåletvållar väsentligt förfång för fiske av betydenhet.Enligt lagen (1918:163) med vissa bestämmelser om sjöfynd (sjöfyndslagen)skall den som bärgar ett övergivet fartyg, skeppsvrak, redskap ellergods som hör till ett fartyg anmäla fyndet hos polismyndighet, tjänstemanvid eller tulltjänsteman. Om bärgning har skett skallen kungörelse med föreläggande för ägaren att anmäla sig inom en visstid utfärdas. Det bärgade fyndet lämnas ut till ägaren, om han ellerhon ger sig till känna inom förelagd tid och styrker sin rätt. Om ägareninte anmäler sig inom den angivna tiden tillfaller fyndet bärgaren.Sjöfyndslagen reglerar således inte den situationen att varken ägareneller bärgaren gör anspråk på fyndet. I tidigaregällande föreskrifter och allmänna råd för tillämpningen av lagen medvissa bestämmelser om sjöfynd, FAP 654-1, föreskrevs (punkt 4.8) attdet i dessa fall torde vara berättigat att låta fyndet tillfalla stateni likhet med vad som gäller för hittegods. I allmännaråd om sjöfynd, RPSFS 2003:3, som gäller fr.o.m. , finnsingen motsvarande föreskrift.Naturvårdslagen (1964:22) (NVL) är upphävd men är enligt lagen(1998:811) om införande av ändå i princip tillämplig på måloch ärenden som har inletts före ikraftträdande den 1januari 1999. Enligt 24 § första stycket NVL fick miljö- och hälsoskyddsnämnden,om det på viss plats i naturen hade skräpats ned eller annars osnyggats,förelägga den som hade vållat nedskräpningen att iordningställa platsensamt vidta erforderliga förebyggande åtgärder för framtiden.Renhållningslagen (1979:596) (RL) ersattes av lagen(1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning(LGS). I 20 § första stycket RL stadgades att om det hade skräpats nedeller osnyggats på platser utomhus där allmänheten fick färdas fritt,och som inte utgjorde gator, vägar, torg, parker eller andra allmännaplatser inom detaljplanerat område, ålåg det kommunen att återställaplatsen i sådant skick som med hänsyn till ortsförhållandena, platsensbelägenhet och omständigheterna i övrigt tillgodosåg skäliga anspråk.En bestämmelse med motsvarande innehåll finns i 4 § LGS.Inom den internationella sjöfartsorganisationen (IMO) pågår dock förnärvarande arbete med att ta fram internationella regler gällandebortforsling av vrak. Utskottet har erfarit att den konvention som ärunder utarbetande kommer att innehålla regler om lokalisering ochmärkning av vrak. Konventionen skall också reglera vem som har ansvaretför bortforsling av vrak och vem som skall bära kostnaderna. Förslagetinnebär i denna del huvudsakligenatt ägaren är skyldig att avlägsna ett vrak,att kuststaten får avlägsna vraket om inte ägaren gör det inom förelagdtid eller om situationen är akut,att ägaren i förekommande fall bär ett strikt ansvar för statens kostnaderför att avlägsna vraket,att en fartygsägare är skyldig att ha försäkring som täcker ansvaretför kostnader i samband med vrakborttagning.Utskottet delar motionärernas uppfattning om behovet av en tydligarerättslig reglering för att få bukt med de problem som aktualiseras imotionerna. har dock aktivt deltagit i arbetet med framtagandetav konventionen, och en internationell konferens för antagande avkonventionen är planerad . Utskottet anser det rimligt attkonventionsarbetet och därtill hörande eventuell övrig rättslig regleringpå området avvaktas. Något uppdrag till regeringen från sidabehövs därför inte . Utskottet avstyrker därför motionerna 2004/05:L243,2004/05:Fö201 och 2004/05:Fö247.Kustbevakningens befogenheterUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår motion 2004/05:Fö228 yrkandena1-3 och motion 2004/05:Fö240.Jämför reservation 2 (v) och särskilt yttrande (v).MotionerI motion 2004/05:Fö228 av m.fl. (v) yrkande 1 påtalasatt fortlöpande har fått nya och mer kvalificeradepolisiära uppgifter och samarbetet med polis och åklagare har därigenombreddats och fördjupats. verksamhet är en del av dets.k. En strävan är att utvecklingen inomrättsväsendet skall ske samordnat utifrån ett helhetsperspektiv. Enligtmotionärerna kan man gå vidare för att utöka effektiviteten i rättskedjan.Det finns konkreta förslag där unika kompetens avseendeverksamheter till sjöss bättre kunde utnyttjas som polis ochåklagare skulle kunna avlastas enklare ärenden. föreslåsfå rätt att utfärda ordningsbot. Detta förslag väcktes redan i"" (SOU 1992:61). har förklarat sig bereddatt ta på sig denna uppgift. Det krävs dock ändring i rättegångsbalkenoch viss utbildning av personalen. Detta bör som sin meningge regeringen till känna.I samma motions yrkande 2 föreslås vidare att och polisenskall få rätt att ta rutinmässiga alkoholutandningsprov i sjötrafiken.Ett sådant förslag har lämnats i betänkandet Sjöfylleri (SOU 2001:30).Även i detta fall har förklarat sig beredd att ta påsig uppgiften. Men även detta förslag kräver en lagändring. Eftersomdet redan finns en presumtionsregel för grovt sjöfylleri behöver fråganom provtagning enligt motionärerna inte nödvändigtvis avvakta hur detblir med promillegräns för enkelt sjöfylleri.I samma motions yrkande 3 föreslås att skall få rättatt göra kontroll av ålder, fart och nykterhet när det gäller framförandetav snöskoter/terrängfordon på de områden arbetar inomdå havsvattnet är fruset. har befogenheter attgöra fartkontroller samt rapportera sjöfylleri när det gäller fartygstrafik,detta borde enligt motionärerna även kunna gälla framförande avsnöskoter/terrängfordon. Men även detta förslag fordrar en lagändring. Attinte utnyttja dessa möjligheter att använda leder tillatt vissa, för säkerheten väsentliga, bestämmelser antingen inte allsbeivras eller att man måste belasta polis och åklagare med dem, vilketenligt motionärerna numera kan synas onödigt.I motion 2004/05:Fö240 av () anförs att Kustbevakningenhar en modern och processinriktad verksamhet och en välutbildad personal.Kustbevakningstjänstemännen har en hel del polisiära uppgifter. Syftetär att kunna göra ingripande tidigt när polis inte finns tillgänglig.Enligt motionären är verksamhet viktig i det s.k.rättskedjeperspektivet. Dess kompetens avseende verksamheter till sjössskulle emellertid utnyttjas bättre som polis och åklagareskulle kunna avlastas från enklare ärenden. Därför borde Kustbevakningenfå rätt att ta rutinmässiga alkoholutandningsprov i sjötrafiken. Inuläget får personalen inte utföra någon utandningskontroll som bevissäkringutan tvingas föra personen i land för provtagning. Enligt motionärenbör en lagändring ske för att utöka effektiviteten i rättskedjan.UtskottetUtskottet har erfarit att har utarbetat en promemoriai vilken föreslås bl.a. att tjänstemän vid som uppfyllersärskilt angivna krav skall få möjlighet att utfärda föreläggande avordningsbot för vissa brott mot sjötrafikförordningen (1986:300).Regeringen har aviserat att en proposition om möjlighet för Kustbevakningenatt förelägga ordningsbot kommer att föreläggas senare dettaår.Även frågan om utandningsprov är föremål för utredning. UtredningenRattfylleri och sjöfylleri (dir. 2003:174) skall bl.a. göra förnyadeöverväganden av frågan om införande av en promillegräns för sjöfyllerisom inte är grovt och även överväga andra metoder för att förbättrasjösäkerheten genom att minska antalet alkoholrelaterade olyckor tillsjöss. Utredningen som kommer att lämna sitt slutbetänkande den 16december 2005 skall lämna förslag på lagstiftningsreformer och andraåtgärder.När det gäller frågan om befogenheter att stoppa fordonkan konstateras att är den enda myndigheten som regelbundetövervakar sjötrafiken i kust- och skärgårdsområden samt till havs undervintertid. När isarna ligger brukar i allmänhet den trafik som sker påis inte anses vara att betrakta som sjötrafik. kan medstöd av lagen (1982:395) om medverkan vid polisiärövervakning (LKP) övervaka ordningen i sjötrafiken. LKP ger dock ingetuttryckligt utrymme för myndigheten att övervaka trafik med snöskoteroch andra terrängkörningsfordon oavsett om trafiken sker på land ellerpå is.I avvaktan på det pågående arbetet med frågorna avstyrker utskottetmotionerna /05:Fö228 yrkandena 1-3 och 2004/05:Fö240.Organisatoriskt ansvarUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår motionerna 2004/05:Fö207 och2004/05:Fö211.Jämför reservation 3 (m, fp, kd, c).MotionerI motion 2004/05:Fö207 av och (båda mp)föreslår motionärerna att skall begära att regeringen tillsätteren parlamentarisk utredning om arbetsfördelning och organisation avfrågor rörande skydd, räddning, sanering m.m. till sjöss. På västkustenfinns många inblandade för att klara skydd, räddning, sanering och atthålla ordning till sjöss. Det är sjöpolis, ,, sjukvård, försvaret och . Det pågårdiskussioner angående försvaret, kontrollen över fisket, miljöbevakningenoch flera andra verksamheter. I detta sammanhang skulle det enligtmotionärerna vara av stort värde att tillsätta en parlamentarisk utredningsom tar ett bredare grepp för att se över framtiden vad gällerarbetsfördelning och organisation.I motion 2004/05:Fö211 av () påpekas att Kustbevakningeni dag utgör en självständig statlig myndighet. Den ansvarar förpolisiär verksamhet, kontroll av efterlevnad av in- och utförselavgifter,fiskeriövervakning, sjöövervakning och sjösäkerhetsarbete, miljökontrollsamt övervakning av jakt, handel med utrotningshotade växter och djuroch marinvetenskaplig forskning.Det är i dagens pressade ekonomiska läge för den svenska staten enligtmotionären oförsvarbart att ha en uppdelning av uppgifter som är relateradetill svenskt territorialvatten och svensk ekonomisk zon som leder tillförekomsten av skilda myndigheter. Överlappande uppgifter är enligtmotionären ett kraftfullt argument för att förändra och förenklamyndighetsutövningen i Sverige.I fråga om sjöövervakningen finns lagen (1982:395) om Kustbevakningensmedverkan vid polisiär övervakning. Den ger samma befogenheter till enkustbevakningstjänsteman som en polisman att exempelvis hålla förhör,medta till förhör, gripa någon och genomföra husrannsakan. Det vore enkelt att utsträcka dessa befogenheter till att även omfatta befälinom marinen.Redan i dag arbetar intimt kring radarövervakningtillsammans med Försvarsmakten. Detta gäller också uppdrag inomräddningstjänsten. Det vore naturligt och önskvärt att samarbetet utsträcktestill samtliga de områden som ansvarar för. För att uppnåmaximal effektivitet bör därför enligt motionären upphörasom självständig myndighet. Den befintliga fartygsflottan bör överförastill marinen liksom den anställda personalen. Därutöver bör givetvis enöversyn göras över vilka delar av som kan läggas ut påentreprenad alternativt upphöra.UtskottetUtskottet anser att tidigare utredningar inom området, bl.a. den s.k.Sjöverksamhetskommittén, klargjort gränsdragningarna mellan olika aktörerpå ett sådant sätt att utskottet inte ser något akut behov av enytterligare utredning i frågan. Ett flertal andra utredningar har ävenberört frågan, bl.a. SOU 2002:10 rörande en ny räddningstjänstlagstiftning,SOU 2004:110 i vilken en ny gränskontrollag föreslås och SOU 2004:87som föreslår reformerade regler vad avser kontrollen av farligt gods.Därutöver finns även ett par pågående utredningar, dels rörandefiskerikontrollen, dels den pågående utredningen om rattfylleri och sjöfylleri.Utskottet vill dock understryka att arbetet för att uppnå en godkrishanteringsförmåga, bl.a. genom att samarbeta och samverka med övrigaaktörer är mycket viktigt. Utöver bedriver ävenFörsvarsmakten, och polisen viss verksamhet till havs.Därutöver har vissa kommuner och frivilligorganisationer, som t.ex.Sjöräddningssällskapet, resurser vilka används t.ex. inom sjöräddningen.Utskottet avstyrker sålunda motion 2004/05:Fö207.Utskottet har tidigare behandlat frågan om inordnandei Försvarsmakten ett flertal gånger bl.a. i betänkande 1998/99:FöU2 dåutskottet anfört följande:Utskottet erinrar inledningsvis om att har ett stortantal uppgifter till sjöss vid sidan av den rena övervakningsuppgiften.Det gäller kontroll- och tillsynsuppgifter samt miljöräddningstjänsttill sjöss, såväl på svenskt territorialhav som inom ekonomiskazon. polisiära befogenheter har successivt byggts utför att kunna ingripa mot en rad brott. Motionärens förslag att inordnaKustbevakningen i Försvarsmakten skulle enligt utskottets bedömningdärmed medföra att myndighetsutövning mot svenska och utländska medborgare- ofta med stöd av polismans befogenheter - skulle bli en uppgift förFörsvarsmakten. Utskottet har senast under förra behandlat enmotion med liknande innebörd. I betänkande 1997/98:FöU1 Sverigestotalförsvar 1998 (s. 133) redovisar försvarsutskottet följandeståndpunkt:Utskottet vill inledningsvis erinra om att regeringen i proposition1995/96:12 Totalförsvar i förnyelse redovisade följande uppfattning:Den i vårt land gällande grundsatsen att militärt tvångeller våld inte skall brukas mot den egna befolkningen eller andra civilautgör en annan självklar begränsning. Militär personal skall såledesinte ges uppgifter som utanför det traditionella militära verksamhetsområdetrymmer våld eller tvång mot enskilda. En annan sak är att resurser kanutnyttjas till stöd för andra myndigheter som är lagligen berättigadeatt använda tvång eller våld.Utskottet delade regeringens uppfattning (bet. 1995/96:FöU1 s. 25).Tolkningen fick enligt utskottets mening dock inte göras så strikt attexempelvis försvarets resurser - och i det sammanhanget militär personal- inte skulle kunna ställas till civila myndigheters förfogande i derasmyndighetsutövning. Att som motionären föreslår inordna den civilaKustbevakningen i Försvarsmakten står i strid med uppfattningi frågan. polisiära befogenheter har dessutom utvidgatsunder senare år. Enligt utskottets mening framstår behovet av en civilgränsövervakning och förmågan till myndighetsutövning på vårt sjöterritoriumoch i den ekonomiska zonen som ökande, inte minst genom EU-medlemskapetoch samt för att kunna ingripa mot bl.a. gränsöverskridandebrottslighet. Att i det läget föra in i Försvarsmaktenvore ett steg i fel riktning. Därför bör motionen avslås.Utskottet har samma uppfattning i frågan som under förra riksmötet.Kustbevakningen bör sålunda inte inordnas i Försvarsmakten. Däremotskall självfallet samarbetet mellan myndigheterna på alla sätt främjas.Motion 1998/99:Fö602 bör avslås av riksdagen.I dag finns genom förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd tillcivil verksamhet en möjlighet för Försvarsmakten att på begäran lämnastöd till polisen, m.fl. Försvarsmakten kan vidareingripa med stöd av den s.k. IKFN-förordningen (1982:756). Regeringenhar även tillkallat en särskild utredare (dir. 2004:119) för att seöver polisens behov av stöd i samband med terroristattentat m.m. Uppdragetskall redovisas . Att, såsom motionärenförordar, ge Försvarsmakten polisiära uppgifter skulle enligt utskottetsmening gå emot den numera vedertagna principen om att Försvarsmaktenskall kunna lämna stöd till civil verksamhet men att detta skall skeunder civil ledning.Riksdagen har vid ett flertal tillfällen avvisat förslagom att inordna i Försvarsmakten. I denna fråga harriksdagens linje varit klar och konsekvent. Utskottet finner inte anledningatt ändra sin tidigare ståndpunkt i denna fråga och avstyrker motion2004/05:Fö211.SjöräddningssällskapetUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår motionerna 2004/05:Fö230 och2004/05:Fö219.MotionerI motion 2004/05:Fö230 av m.fl. (s) påtalar motionärernavikten av att hitta en permanent lösning vad gäller sjöräddningensorganisation. Motionärerna refererar till den tidigare avlämnade motionen2003/04:Fö229 i vilken bl.a. anfördes att har enbetydelsefull roll i vårt lands sjöräddning. Motionärerna menar att detvore mycket olyckligt om i bokstavlig meninglivsviktiga insats riskerar att omintetgöras. Enligt motionärerna krävsdet att regeringen ingriper och söker hitta en lösning som gör detmöjligt för att också i fortsättningen bedrivasitt framgångsrika arbete.Motionärerna konstaterar att denna viktiga fråga tyvärr fortfarande ärolöst. bör ge regeringen till känna att det nu är angelägetatt skyndsamt hitta en långsiktig, permanent lösning som innebär attbåtarna överförs till sjöräddningen.I motion 2004/05:Fö219 av () påtalas vikten av attSjöräddningssällskapet kan fortsätta sin verksamhet. Sjöräddningssällskapetutför 1 700-1 800 uppdrag varav hälften är sjöräddning ochsjuktransporter. deltar i av allasjöräddningsinsatser som sker i landet. gör enligtmotionären en ovärderlig samhällsinsats. räddadeSjöräddningssällskapet över 100 människor från att omkomma och över 2 000människor från allvarliga lägen till sjöss.Sjöräddningssällskapet är ordförande i , detinternationella samarbetsforumet för sjöräddning i världen, vilket enligtmotionären måste anses som ett stort erkännande av Sjöräddningssällskapet.I motionen framhålls att viktiga arbete utförsideellt och utan större inblandning från staten. Våra farvatten är hårttrafikerade, speciellt , och här utför Sjöräddningssällskapeten oerhört värdefull insats. Det är enligt motionären viktigt attSjöräddningssällskapets roll får bestå och att kärnverksamheten, att räddaliv och att assistera vid räddningsaktioner till sjöss, får varaprioriterad utan att andra uppgifter läggs på denna funktion.UtskottetUtskottet har tidigare behandlat frågor om Sjöräddningssällskapetsresurser, senast i betänkande 2003/04:FöU8 då utskottet anfördeföljande:Utskottet delar motionärernas uppfattning att Sjöräddningssällskapetutför en mycket viktig uppgift. Frågan om möjligheten för Sjöräddningssällskapetatt låna båtar av Försvarsmakten har lösts genom att Försvarsmakten den30 fattade beslut om att får låna sammabåtar som tidigare lånats ut till . Utlåningensker i enlighet med 4, 6 och 16 § i förordningen (2002:375) omFörsvarsmaktens stöd till civil verksamhet.