bet · GS01LU4 · 2005-02-01 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2003/04:150Ny försäkringsavtalslag och fyra motioner som väckts med anledning avpropositionen. Därutöver behandlar utskottet två motioner från den all-männa motionstiden år 2004.I propositionen föreslår regeringen en ny försäkringsavtalslag. Lagenföreslås ersätta lag om försäkringsavtal och konsument-försäkringslag. Lagförslaget innehåller bestämmelser om konsumentför-säkringar (t.ex. hemförsäkringar, villaförsäkringar, fordonsförsäkringaroch reseförsäkringar), företagsförsäkringar, personförsäkringar (livförsäk-ringar, sjukförsäkringar och olycksfallsförsäkringar), gruppförsäkringaroch kollektivavtalsgrundade försäkringar. Genom den föreslagna refor-men görs, enligt regeringen, en nödvändig modernisering av lagstiftning-en. Grundsyftet är att ge försäkringstagarna ett starkt skydd vid alla typerav försäkringar. Regeringen anser att detta är angeläget med tanke på denstora sociala betydelse som försäkringarna har för många.Den nya lagstiftningen är avsedd att träda i kraft den 1 januari 2006.Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag med någrasmärre lagtekniska justeringar. Samtliga motioner avstyrks.I betänkandet finns en reservation och ett särskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. En ny försäkringsavtalslag m.m.Riksdagendels antar regeringens förslag tilla) försäkringsavtalslag med de ändringarna att i 1 kap. 3 § förstastycket ordet "patientskadeförsäkringar" skall bytas ut mot "patient-försäkringar" samt att i 14 kap. 7 § tredje stycket orden "första styck-et" skall bytas ut mot "andra stycket",b) lag om säkerhetsrätt i försäkringsersättning,c) lag om statliga grupplivförsäkringar,d) lag om ändring i ,e) lag om ändring i utsökningsbalken,f) lag om ändring i lagen (1930:106) om vissa rättshandlingar tillförmån för ofödda,g) lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m.,h) lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar,i) lag om ändring i lagen (1973:1199) om ersättning från den interna-tionella oljeskadefonden,j) lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410),k) lag om ändring i lagen (1980:1097) om ,l) lag om ändring i konkurslagen (1987:672),m) lag om ändring i lagen (1989:508) om försäkringsmäklare,n) lag om ändring i lagen (1993:931) om individuellt pensions-sparande,o) lag om ändring i patientskadelagen (1996:799),p) lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspen-sion,q) lag om ändring i lagen (1999:890) om försäkringsverksamhetunder krig eller krigsfara m.m.,r) lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229),dels avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1941:416)om arvsskatt och gåvoskatt,Därmed bifaller delvis proposition 2003/04:150 samt avs-lår motionerna 2004/05:L2 yrkandena 1-10, 2004/05:L3 yrkandena1-3, 2004/05:L4 yrkandena 1-6, 2004/05:L348 och 2004/05:L393.Reservation (m, fp, c)2. GruppförsäkringarRiksdagen avslår motion 2004/05:L1 yrkande 1.3. UppföljningRiksdagen avslår motion 2004/05:L1 yrkande 2.Stockholm den 1 februari 2005På lagutskottets vägnarInger RenéFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: (), MarianneCarlström (s), (), (), (),(), (), (), MariaHassan (s), (), Rezene Tesfazion (s), (), (), (), (), JohanLöfstrand (s) och ().Allmän bakgrundHistorikDe första spåren av lagstiftning om försäkring förekommer i Sverigeredan i landskapslagarna. Till de skyldigheter som ålåg häradets invånarehörde att lämna varandra hjälp vid oförvållade olyckor. Framför allt varde skyldiga att samla pengar i en brandstod, som användes för den hä-radsbo vars egendom brunnit upp av en olyckshändelse. Bestämmelserom en sådan brandstodsplikt togs sedan upp i landslagarna, och de fördesdärifrån in i 24 kap. byggningabalken lag. I samma lag togsäven in en föreskrift om att häradsborna i varje landsort skulle bilda enförening som hade att bestämma hur mycket som skulle betalas i brand-stod för varje nytt hus. Vad gäller den frivilliga försäkringen blev försäk-ring mot sjöfara tidigast föremål för lagstiftarens uppmärksamhet. Redanden första sjölagen innehöll en försäkringsbalk. Bestämmel-serna där ändrades genom Försäkrings- och Haveristadgan , somdrygt därefter ersattes av sjölag. Privaträttsliga bestäm-melser om sjöförsäkring togs sedan in sjölag.År 1901 inleddes samarbete mellan de nordiska länderna beträffandeden centrala civilrättsliga lagstiftningen som inom loppet av några decen-nier skulle leda fram till en långtgående harmonisering på detta område.Justitieministrarna i , och antog då ett lagstift-ningsprogram som omfattade viktiga civilrättsliga ämnen. Det nordiskasamarbetet ledde till överensstämmande lagstiftning om avtal och andrarättshandlingar på förmögenhetsrättens område, om avbetalningsköp samtom kommission, handelsagenter och handelsresande. utökadesprogrammet med försäkringsavtal, och kommittéer om detta ämne tillsat-tes i de nordiska länderna . Arbetet utmynnade i likartade lagarom försäkringsavtal i , , och . Den svenskalagen (1927:77) om försäkringsavtal (FAL) trädde i kraft den 8 april1927, och motsvarande lagar trädde i kraft i och i år1930 samt i år 1933.Den nu gällande svenska lagen blev den första svenska lag som avserhela försäkringsavtalsrätten. Bortsett från sjöförsäkring hade svensk lag-stiftning före FAL i huvudsak reglerat endast den näringsrättsliga sidanav den privata försäkringsverksamheten.I syfte att se över de nordiska försäkringsavtalslagarna tillsattes i samt motsvarande kommittéer iNorge , i och i . Också dettalagstiftningsarbete skedde alltså i nära nordiskt samarbete. Arbetet leddetill att nya försäkringsavtalslagar infördes i och i Finlandår . I bedömdes lagstiftningsbehovet särskilt angeläget förkonsumentförsäkringarnas del. På grundval av Försäkringsrättskommit-téns delbetänkande (SOU 1977:84) Konsumentförsäkringslag infördes ensärreglering för dessa försäkringar i konsumentförsäkringslagen(1980:38; KFL). I pågår fortfarande en översyn av 1930 årsförsäkringsavtalslag.Redogörelse för ärendetFörsäkringsrättskommittén överlämnade inom ramen för sitt fortsattaarbete delbetänkandet (SOU 1986:56) Personförsäkringslag ochår 1989 slutbetänkandet (SOU 1989:88) Skadeförsäkringslag. Kommitténföreslog att två nya lagar, en personförsäkringslag och en skadeförsäk-ringslag, skulle ersätta FAL och KFL. Efter remissbehandling bearbeta-des förslagen vidare inom , och resultatet av arbetetpresenterades i departementspromemorian (Ds 1993:39) Ny försäkrings-avtalslag. I promemorian föreslogs att försäkringsavtalslag och1980 års konsumentförsäkringslag skulle ersättas med en försäkringsav-talslag. Också promemorian remissbehandlades.Särskilt mot bakgrund av den tid som gått sedan departementsprome-morian remitterades har lagstiftningsprojektet kontinuerligt under desenaste åren behandlats i referensgrupper, varvid olika frågor uppmärk-sammats och förslag till lagtext diskuterats. I grupperna har deltagit före-trädare för berörda myndigheter och organisationer, framför allt frånförsäkringsbranschen. En hearing har hållits om lagstiftningsbehovet, ochen undersökning av innehållet i utländsk rätt har gjorts. För att komplette-ra beredningsunderlaget ytterligare upprättades i Justitiedeparte-mentet en promemoria med ett fullständigt utkast till lagrådsremiss, somremitterats för synpunkter.På grundval av betänkanden, departe-mentspromemorian och beredningsunderlaget i övrigt föreslår regeringen- efter att ha hört Lagrådet - att antar i propositionen framlagtförslag till försäkringsavtalslag, lag om säkerhetsrätt i försäkringsersätt-ning och lag om statliga grupplivförsäkringar samt förslag till ändringar iett antal lagar.I propositionen tas även upp ett förslag från Personskadekommitténom regressrätt för försäkringsbolagen. Kommitténs förslag lämnades ibetänkandet (SOU 2002:1) Samordning och regress. Betänkandet harremissbehandlats.Regeringens förslag återfinns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2.Propositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemo-kratiska regeringen och Vänsterpartiet.Med anledning av propositionen har fyra motioner väckts. I ärendetbehandlar utskottet också två motioner från den allmänna motionstiden år2004. Förslagen i motionerna återfinns i bilaga 1.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen anför regeringen under rubriken innehåll följande.I propositionen föreslår regeringen en ny försäkringsavtalslag. Lagenskall ersätta lag om försäkringsavtal och konsumentför-säkringslag. Genom reformen görs en nödvändig modernisering av lag-stiftningen.Grundsyftet med reformen är att ge försäkringstagarna ett starkt skyddvid alla typer av försäkringar. Detta är angeläget med tanke på den storasociala betydelse som försäkringarna har för många. utformasdet enskilda skyddet så att man också underlättar för försäkringsbolagenatt bedriva en ekonomiskt rationell och konkurrenskraftig verksamhetsom tillgodoser det försäkringsbehov som finns i samhället. Den nyalagstiftningen kan sålunda bidra till bättre förutsättningar för goda mark-nadsförhållanden inom försäkringsbranschen. Nödvändigheten av ett gottgrundläggande försäkringsrättsligt regelverk har tydliggjorts vid densenaste tidens diskussion om förhållandena i branschen.Den nya försäkringsavtalslagen skall vara en samlad lag för stora delarav försäkringsavtalsrätten. Lagen skall reglera konsumentförsäkringar(t.ex. hemförsäkringar, villaförsäkringar, fordonsförsäkringar och reseför-säkringar), företagsförsäkringar och personförsäkringar (livförsäkringar,sjukförsäkringar och olycksfallsförsäkringar). Den skall även regleragruppförsäkringar och kollektivavtalsgrundade försäkringar. Som huvud-regel skall lagen vara tvingande till försäkringstagarens eller den försäk-rades förmån. Möjlighet att frångå lagens skydd genom avtal skall fram-för allt gälla för företagsförsäkringen.Lagen skall innehålla bestämmelser om bl.a.* ?vad försäkringsbolagen skall vara skyldiga att informera om föreoch efter avtalet,** ?i vilka fall det finns en rätt till försäkring,** ?när försäkringstagaren och försäkringsbolaget får säga upp försäk-ringen,** ?vilka begränsningar som försäkringsbolaget får ställa upp för sittansvar,** ?när och hur premien behöver betalas,** ?hur försäkringsersättningen skall beräknas,** ?hur skaderegleringen skall gå till,** ?vem som har rätt till försäkringsersättningen,** ?hur försäkringstagaren kan förfoga över sin personförsäkring, t.ex.genom ett förmånstagarförordnande, och** ?vilket skydd som finns mot utmätning. *Behovet av en reform är påtagligt framför allt för personförsäkringarna,där ju den sociala betydelsen är särskilt tydlig. regleras dessa för-säkringar av lag. Förslaget innebär att det nu kan införas entidsenlig lagstiftning också för personförsäkringarnas del, med ett starktskydd för försäkringstagarna i linje med vad som gäller för konsument-försäkringarna. Förslaget innehåller här förbättringar för dem i en långrad avseenden. Bland nyheterna kan speciellt nämnas en rätt till försäk-ring också vid personförsäkringar. Försäkringsbolagen skall få vägranågon att teckna t.ex. en sjukförsäkring bara om det finns särskilda skäl.Om någon vägras en försäkring, skall han eller hon kunna få sin rätt prö-vad i domstol. En annan nyhet som kan framhållas är att försäkringstaga-ren får en lagstadgad rätt att - om försäkringens art inte hindrar det -återköpa en personförsäkring för att t.ex. flytta försäkringen till ett annatbolag.Väsentligt är också att det införs en lagstiftning för gruppförsäkringaroch kollektivavtalsgrundade försäkringar. Kollektiva försäkringar av dettaslag förekommer numera i betydande utsträckning och har stor socialbetydelse. För många människor ger dessa försäkringar, vid sidan omsocialförsäkringen, den huvudsakliga tryggheten och det största skyddet ihändelse av dödsfall, olycksfall och sjukdom. Men lag är intetillämplig och lag saknar särregler för de kollektiva försäkring-arna. Lagstiftning på detta område är en av de mest angelägna delarna ireformen.Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 januari 2006.Ärendets beredning i utskottetFöreträdare för har inför utskottet framförtallvarlig kritik mot förslagen i propositionen. Förslagen bör enligt för-bundets mening inte läggas till grund för en ny försäkringsavtalslag.Kritiken går bl.a. ut på att lagförslagen inte beaktar den avreglering somskett , att vissa av de föreslagna reglerna inteöverensstämmer med det allmänna rättsmedvetandet samt att lagtextenoch uttalanden i motiven i många fall strider mot varandra. I sambandmed uppvaktningen överlämnade tillutskottet en omfattande promemoria vari den framförda kritikenpreciserats ytterligare.Företrädare för har därefter vid en utfrågning in-för utskottet bemött Försäkringsförbunds kritik. I samband här-med överlämnades en promemoria med kommen-tarer till förbundets invändningar. I promemorian tillbakavisas kritik mot regeringens förslag. Såväl som promemorior finns tillgängli-ga i lagstiftningsärendet (dnr 090-802-04/05 och 090-2027-04/05).I ärendet har inkommit en skrivelse från . En skrivelse har även inkommit från SvensktNäringsliv, i , ,, pensionsförsäkring, ömsesidigt, och . Därutöver harSveriges inkommit med en skrivelse. I skrivelsernabegärs vissa ändringar i regeringens lagförslag. Utskottet redovisar skri-velserna närmare i avsnittet Utskottets ställningstagande under rubrikenÄndringsförslagen. - har beretts tillfälle attyttra sig över de två förstnämnda skrivelserna.2004/05LU4Utskottets övervägandenEn ny försäkringsavtalslag m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen antar regeringens lagförslag och avslår samtliga mo-tionsyrkanden. Jämför reservation (m, fp, c) och särskilt yttrande(kd).Gällande bestämmelserSom redovisats inledningsvis återfinns nuvarande civilrättsliga lagreglerom försäkringsavtal dels i lagen (1927:77) om försäkringsavtal (FAL),dels i konsumentförsäkringslagen (1980:38; KFL).FAL skiljer mellan å ena sidan skadeförsäkring, som avser försäkringmot ekonomisk förlust genom sakskada, genom ersättningsskyldighet -främst vid ansvarsförsäkring - eller genom ren förmögenhetsskada, och åandra sidan personförsäkring, som inbegriper liv-, sjuk- och olycksfalls-försäkring. FAL är i huvudsak dispositiv, dvs. den gäller bara i den måninte annat anges i försäkringsvillkoren. De regler i FAL som är till för attskydda försäkringstagaren är dock i ganska stor utsträckning tvingande.KFL innehåller bestämmelser, som också mestadels är tvingande tillförmån för försäkringstagarsidan, om vissa typer av försäkring som kon-sumenter tecknar. Det gäller hemförsäkring, villaförsäkring, fritidshusför-säkring, reseförsäkring, trafikförsäkring eller annan motorfordonsförsäk-ring och båtförsäkring, dock i princip inte gruppförsäkring och inte hellerförsäkringar grundade på kollektivavtal. Vissa frågor som rör sådanaförsäkringar (kollektiva försäkringar), bl.a. om ersättningen i förhållandettill personer utanför försäkringsavtalet, regleras dock i FAL. I FAL gesockså regler om övriga typer av försäkringar, framför allt personförsäk-ring och skadeförsäkringar för företag och offentliga rättssubjekt (före-tagsförsäkring). FAL är alltså formellt tillämplig också på kollektivaförsäkringar, men i praktiken har lagen bara en begränsad betydelse försådana försäkringar. I stort sett saknas särskilda bestämmelser rörandeavtalsförhållandet vid kollektiva försäkringar.FAL och KFL reglerar vissa frågor som har samband med avtalets in-gående och upphörande samt olika allmänna spörsmål om parternas för-pliktelser mot varandra. Något formkrav gäller inte för försäkringsavtal,utan avtalets ingående regleras av allmänna principer. Bindande avtalföreligger alltså som regel när antagande svar har givits på motpartensanbud och denne tagit del av accepten. KFL innehåller en särskild regelom skyldighet att sluta avtal (kontraheringsplikt). Försäkringsbolaget fårinte vägra att meddela en försäkring som bolaget normalt tillhandahållerallmänheten, om inte bolaget har särskilda skäl för denna vägran.KFL saknar regler om vad en konsumentförsäkring skall omfatta ochom hur övriga avtalsvillkor skall utformas, bortsett från att villkor sombehandlar frågor som regleras av KFL på grund av lagens tvingandekaraktär inte får avvika från KFL till nackdel för försäkringstagaren.Beträffande försäkringsproduktens utformning har försäkringsbolagenalltså i princip fria händer. I FAL förekommer däremot en sådan särskildreglering, som dock inte är fullständig, rörande vissa typer av skadeför-säkring, nämligen sjö- och annan transportförsäkring samt brand-, krea-turs- och ansvarsförsäkring.Vissa frågor om förhållandet mellan försäkringsbolag och försäkrings-tagare har lämnats helt oreglerade eller lagreglerna utformats så att avvi-kelser från dem får göras. Bestämmelserna är då alltså dispositiva. Tan-ken är i dessa fall att rättsförhållandet mellan försäkringsbolaget ochförsäkringstagaren i det enskilda fallet skall kunna regleras också genomavtalsvillkor. I praktiken finns således därigenom en stor del av försäk-ringsrätten i försäkringsvillkoren.Utskottet övergår härmed till att redovisa de allmänna utgångspunkternaför regeringens lagförslag samt att under särskilda rubriker presenterahuvuddragen i propositionens förslag beträffande konsumentförsäkring,företagsförsäkring, personförsäkring, gruppförsäkring och kollektivav-talsgrundad försäkring samt ikraftträdande- och övergångsbestämmelser-na. Redovisningen och presentationerna har i huvudsak bestämts av defrågeställningar som tas upp i de i ärendet aktuella motionerna och görinte anspråk på att vara heltäckande.PropositionenAllmänna utgångspunkterRegeringen anför i propositionen att samhället har genomgått betydandeoch grundläggande förändringar sedan den nuvarande försäkringslagstift-ningen utarbetades . Att de ekonomiska förutsätt-ningarna är helt annorlunda än när FAL trädde i kraft är uppen-bart. Synen på försäkringens uppgift och ställning inom rättssystemet har,enligt regeringen, också ändrats. Nya försäkringsprodukter har utvecklats,och det finns en större efterfrågan på privata försäkringar, inte minstpersonförsäkringar. Kollektiva försäkringar av olika slag förekommer i stor utsträckning. Försäkringsavtal ingås elektroniskt och på distansoch även i övrigt har formerna för avtalen ändrats. Av betydelse är ocksåatt de svenska försäkringsbolagen numera verkar på en i hög grad interna-tionell marknad.Enligt propositionen är grundsyftet med en reformering av försäk-ringsavtalsrätten att ge försäkringstagarna ett starkt skydd vid alla typerav försäkringar. Detta är, anför regeringen, angeläget med tanke på denstora sociala betydelse som försäkringarna har för många. börskyddet för dem utformas på ett sådant sätt att man också underlättar förförsäkringsbolagen att bedriva en ekonomiskt rationell ochkonkurrenskraftig verksamhet som kan tillgodose det försäkringsbehovsom finns. En modern försäkringsavtalslag bör ge uttryck för entraditionell svensk grundsyn, där försäkring inte ses som bara enfinansiell produkt bland andra utan där avtalets särdrag och parternasansvar särskilt betonas.En modernisering av den civilrättsliga lagstiftningen är, anför reger-ingen vidare, särskilt befogad i ljuset av de omfattande ändringar i försäk-ringsrörelselagen (1982:713) som trädde i kraft . Re-formen av rörelsereglerna innebar att principerna för försäkringsverksam-heten liberaliserades och gavs en väsentligt mer marknadstillvänd ut-formning. Reformen syftade till att ge försäkringsbolagen incitament attutforma nya försäkringar och ge försäkringstagarna vidgade valmöjlighe-ter. Genom den minskade offentliga kontrollen skall alltså åtskilligt istället regleras genom avtal mellan försäkringstagare och försäkringsbo-lag, och de enskilda försäkringsavtalen har större betydelse än . Re-geringen gjorde vid denna liberalisering klart att eventuella nackdelarskall motverkas genom bestämmelser av civilrättslig karaktär eller ominformation i en ny lag om försäkringsavtal (prop. 1998/99:87 s. 171).Denna nära koppling mellan den näringsrättliga reformen och behovet aven ny civilrättslig lagstiftning påpekades även från sida (bet.1998/99:FiU28).Ett ytterligare skäl för en modernisering av lagstiftningen är, enligt re-geringen, den internationella utvecklingen. Försäkringsmarknaden blir iallt högre grad internationell. kommer man attförsöka upprätta en bättre gemensam finansmarknad i EU, alltså bl.a. förförsäkringstjänster. Det är angeläget att - i EU och annars inter-nationellt - inte är uppbundet av otidsenliga regler utan kan verka utifrånen modern försäkringslagstiftning med ett gott konsumentskydd. Ävenom arbetet i huvudsak kommer att avse marknadsrättsliga frågor och intecivilrätt, underlättas det väsentligt om det i grunden finns en modernförsäkringsavtalsrätt i de deltagande staterna. Regeringen understryker attett starkt civilrättsligt försäkringstagarskydd i den svenska lagen intenegativt påverkar de svenska försäkringsbolagens konkurrensmöjligheteri förhållande till de utländska. Den internationella privaträtten innebär attde avtalsrättsliga reglerna gäller lika för svenska och utländska försäk-ringsbolag, varvid riskens belägenhet normalt är avgörande för om svenskeller utländsk rätt skall tillämpas. Avtalsrätten är i detta avseende princi-piellt konkurrensneutral.Mot den ovan redovisade bakgrunden föreslår regeringen såsom redo-visats inledningsvis en ny försäkringsavtalslag som skall ersätta FAL ochKFL. Lagen föreslås bli en samlad lag för stora delar av försäkringsav-talsrätten. Den nya lagen föreslås innehålla en inledande allmän avdel-ning, en avdelning om skadeförsäkring, en avdelning om individuellpersonförsäkring och en avdelning om kollektiv försäkring. Den föreslag-na lagen är således avsedd att reglera konsumentförsäkringar (t.ex. hem-försäkringar, villaförsäkringar, fordonsförsäkringar och reseförsäkringar),företagsförsäkringar, personförsäkringar (livförsäkringar, sjukförsäkring-ar och olycksfallsförsäkringar), gruppförsäkringar samt kollektivavtals-grundade försäkringar.Regeringen anför att det är ett allmänt intresse att civilrättslig lagstift-ning även av detta slag utgår från avtalsfrihet. Som framgår av förslagen ipropositionen tillåter man på flera punkter avvikelser i försäkringsvillko-ren utan att det för den skull går ut över det skydd för försäkringstagarenoch andra som bör gälla på området. Enligt regeringen måste dock avtals-friheten få vika när det finns ett samhälleligt intresse av det, t.ex. för atttillgodose sociala hänsyn eller jämlikhet i avtalsförhållandet. Vidare bör istörsta möjliga utsträckning hänsyn tas till vad som kan anses vara all-mänt tillämpliga försäkringsvillkor, och lagen bör utformas så att denligger nära allmänna civilrättsliga principer som försäkringsav-talets särdrag tillräckligt beaktas. Det bör, anför regeringen vidare, undvi-kas att lagstiftningen får en produktstyrande verkan, utan den bör riktas inpå parternas rättigheter och skyldigheter i förhållande till varandra och defrågor som avtalet mera aktualiserar när det gäller andra er-sättningsberättigade och tredje man.Den nya försäkringsavtalslagen föreslås gälla för försäkringar sommeddelas av enskilda försäkringsbolag och andra försäkringsföretag. Denskall inte tillämpas på återförsäkring. I den mån inte särregler gäller, skalllagen tillämpas även på trafikförsäkring och patientförsäkring. I lagenföreslås en särskild bestämmelse om individuella personförsäkringar somtecknas av arbetsgivare till förmån för anställda.Reglerna är avsedda att vara tvingande vid all konsumentförsäkring.Bestämmelserna skall vidare vara tvingande vid alla slag av individuellpersonförsäkring. Vid företagsförsäkring föreslås vissa bestämmelser varatvingande i samma utsträckning som . Reglerna föreslås också varatvingande vid gruppskadeförsäkring meddelad för grupper av anställdaoch andra enskilda fysiska personer för ändamål som faller utanför när-ingsverksamhet, liksom vid gruppersonförsäkring.