bet · GT01AU1 · 2005-12-05 00:00:00 — Utredaren ska redovisa uppdraget . När det gäller de frågor om lönebildningen som samma motionärer tar upp vill utskottet betona att det i första hand är frågor för arbetsmarknadens parter. har som nämnts ovan bl.a. i uppdrag att se över ombudsmännens uppgifter och att överväga en samordning eller sammanslagning av några av eller samtliga dessa ombudsmän samt om den eller de framtida ombudsmannainstitutioner som föreslås ska vara underställda regeringen eller . Uppdraget ska redovisas . Mot bakgrund av det avstyrker utskottet motionerna A363 yrkande 16 (c) och A414 yrkande 5 i denna del (m). efterlyser i motion A366 yrkandena 1 och 4 ett ökat arbetstagarinflytande i arbetslivet. Utskottet gör med anledning av det följande överväganden. Arbetsmiljölagen (AML) har som ändamål att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet. Lagen ska även i övrigt syfta till att en god arbetsmiljö uppnås. fick en särskild utredare (dir. 2004:91, 2005:114) i uppdrag bl.a. att överväga om samverkansbestämmelserna i 6 kap. AML bör ges en mer ändamålsenlig utformning mot bakgrund av utvecklingen av samverkan i arbetsmiljöfrågorna. Detta kapitel i lagen innehåller bestämmelser om samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare. Utredaren ska även se på frågan om hur bestämmelserna om systematiskt arbetsmiljöarbete och rehabilitering i AML och AV:s föreskrifter skulle kunna göras dispositiva för att ge möjlighet för arbetsmarknadens parter att i stället reglera frågorna genom kollektivavtal. Som nämnts tidigare pågår ett utredningsarbete både när det gäller rätten till heltid och möjligheten till deltid. Regeringen driver också , som syftar till att angripa deltidsarbetslösheten från olika utgångspunkter. I motionerna A409 (s) och A294 (s) anförs att jämställdhetsarbetet går alltför långsamt. Löneskillnaderna nämns som ett problemområde. Också utskottet känner en otålighet inför förändringstakten. Inte desto mindre har ett stort arbete lagts ned på olika håll . När det gäller löneskillnader kan nämnas att regeringen har föreslagit att kommunerna ska tillföras ytterligare resurser . Ansvaret för lönebildningen ligger hos parterna. Jämställdhetsministern anförde dock i en interpellationsdebatt att kvinnors arbete inom den offentliga sektorn och vård- och omsorgssektorn bör uppvärderas för att minska de strukturella löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Ministern upplyste också om att överläggningar kommer att ske med Kommuner och Landsting inför kommande avtalsförhandlingar för att klargöra förutsättningarna för att bl.a. minska lönegapet mellan kvinnor och män. Här bör även nämnas att kommer att lägga fram en rapport om effekterna av tilläggen i jämställdhetslagen i fråga om lönekartläggning m.m. Regeringen kommer att lägga fram ett förslag om en nationell handlingsplan som syftar till att undanröja all lönediskriminering på grund av kön. Handlingsplanen kommer att omfatta områden som direkt eller indirekt antas påverka löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Jämställdhetspolitiken har setts över av den jämställdhetspolitiska utredningen. Utredningen föreslår i sitt slutbetänkande (SOU 2005:66) ett nytt övergripande jämställdhetsmål och att en jämställdhetsmyndighet inrättas med uppgifter som omfattar omvärldsbevakning, uppföljning och utvärdering, samordning och stöd, bidragsgivning samt kunskapsutveckling och information och ett antal riktade insatser inom området. Betänkandet bereds inom . Med hänvisning till vad utskottet har anfört ovan avstyrks motionerna So551 yrkandena 4 och 17 (c), N480 yrkande 19 i denna del (kd), A294 (s), A310 yrkande 13 (c), A366 yrkandena 1 och 4 (v), A368 yrkande 8 (v), A370 yrkande 10 (kd), A387 (s), A409 (s), A417 yrkandena 2, 8 och 9 (kd), A418 yrkandena 2, 4 och 5 (kd) och A420 yrkandena 16, 27 och 28 (kd). System för individuell kompetensutveckling Utskottets förslag i korthet Vid behandlingen av budgetpropositionen ställde sig utskottet bakom regeringens bedömning att det trots betydande ansträngningar inte varit möjligt att konstruera ett tillfredsställande system för kompetenssparande. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker samtliga motioner om ett system för individuell kompetensutveckling. Jämför reservation 34 (m, fp, kd, c). Efter en överenskommelse med och föreslog regeringen i budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1) att särskilda medel skulle avsättas för att stimulera individuell kompetensutveckling. beslutade i enlighet med regeringens förslag (prop. 2000/01:1, bet. 2000/01:FiU11, rskr. 2000/01:41). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare som fick i uppdrag att lämna förslag till hur avsatta budgetmedel för individuell kompetensutveckling effektivast skulle disponeras. Utredningen presenterade ett delbetänkande, Individuellt kompetenssparande - En stimulans för det livslånga lärandet (SOU 2000:51), och ett slutbetänkande, Individuellt kompetenssparande med start (SOU 2000:119). En lagrådsremiss med ett modifierat utredningsförslag presenterades . Lagrådet ansåg att förslaget inte gav en fullständig bild av hur det nya systemet skulle vara utformat och fungera i praktiken. Med anledning av Lagrådets kritik valde regeringen att förelägga en proposition (prop. 2001/02:175) där skulle ta ställning till grunderna i ett system med individuellt kompetenssparande, i det följande benämnd riktlinjepropositionen. Regeringen avsåg att återkomma till med en kompletterande proposition . I budgetpropositionen (prop. 2004/05:1) presenterade regeringen i en särskild bilaga till utgiftsområde 14 det arbete som bedrivits i kring ett system för individuell kompetensutveckling (IKU) efter det att beslutade i enlighet med riktlinjepropositionen. Trots betydande ansträngningar hade det inte varit möjligt att konstruera ett tillfredsställande system för kompetenssparande som fått brett stöd hos arbetsmarknadens parter. Sedan riktlinjepropositionen lagts fram hade också rättspraxis ändrats. Detta innebär att sparande för utbildningsändamål på det sätt som systemet för individuell kompetensutveckling syftade till redan till viss del är möjligt i andra former. Regeringens uppfattning var att det är prioriterat att genomföra åtgärder som ökar möjligheterna till ett livslångt lärande. Därför ansåg regeringen att en del av de avsatta medlen borde användas för två ändamål för kompetensutveckling. Till kompetensutveckling för personal som arbetar med vård och omsorg av äldre avsattes 2005 och 2006 och 2007. Möjligheterna till studiemedel för äldre skulle förbättras från , vilket innebär ökade resurser om 2006 och . Utskottet ställde sig i betänkande 2004/05:AU1 bakom regeringens bedömning att det trots betydande ansträngningar inte varit möjligt att konstruera ett tillfredsställande system för kompetenssparande och avstyrkte därmed de då aktuella motionerna. , riktar i motion A378 skarp kritik mot regeringens hantering av frågan om individuell kompetensutveckling. Motionärerna beklagar att också , som i olika sammanhang betonat vikten av kompetensutveckling, valt att frångå sina tidigare deklarationer om införande av ett individuellt kompetenssparande. I motionen drar de fyra förstnämnda partierna gemensamt upp riktlinjerna för ett system för individuell kompetensutveckling. Motionärerna understryker att arbetslivet genomgår en snabb förändring. Globalisering och teknikintensifiering leder till ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Det blir allt vanligare att en person varit anställd hos flera arbetsgivare och att man växlar mellan utbildning och arbete. Utbildningen är färskvara, och många gamla yrken är på tillbakagång som nya tillkommer. Det är viktigt att man understöder det livslånga lärandet och ökar människors möjligheter att förkovra sig och utvecklas. Därför ska ett system införas för sparande till kompetensutveckling. Systemet ska vara individuellt och frivilligt. Kompetenssparande främjar möjligheterna för individen att utbilda sig vidare. När kompetensen stärks ökar den enskildes trygghet på arbetsmarknaden liksom benägenheten att pröva utmaningar i arbetslivet. Ökade möjligheter till kompetenssparande är därför en viktig komponent i en strategi för långsiktig tillväxt. Systemet bör bygga på en möjlighet för fysiska personer, såväl anställda som egenföretagare, att med skattemässig verkan göra insättningar på individuella kompetenssparkonton. Avkastningen på sparandet bör vid den skattemässiga behandlingen kunna likställas med vad som gäller för det individuella pensionssparandet (IPS). Medlen på kompetenssparkontot ska kunna användas till sådan kompetensutveckling som den enskilde själv bestämmer. Kompetensutveckling ges en vid definition. Om sparmedlen inte kommer till användning för kompetensutveckling ska de vid arbetslivets slut kunna användas för att förstärka pensionen. Avdragsrätten bör gälla för insättningar upp till ett prisbasbelopp . För låginkomsttagare bör det införas någon form av extra skattekredit eller bidrag. Arbetsgivarnas medverkan är viktig för att stödja och utveckla individernas kontinuerliga vidareutbildning. Det är angeläget att få deras medverkan bl.a. därför att kapitalet i systemet då kan byggas upp i en snabbare takt. I syfte att stimulera arbetsgivare att bidra till den anställdes eget utbildningssparande bör det införas en rätt till avdrag för sociala avgifter vid avsättningar till den anställdes kompetenssparkonto. lägger i kommittémotionerna A417 yrkande 10, A418 yrkande 3 och A420 yrkande 26 fram förslag med liknande innehåll. () pekar i motion A222 på den pågående strukturomvandlingen och globaliseringen. Motionären anser att åtgärder bör vidtas nationellt för att förmå fler arbetsgivare att satsa på kompetensutveckling för sina anställda. Vid behandlingen av budgetpropositionen ställde sig utskottet bakom regeringens bedömning att det trots betydande ansträngningar inte varit möjligt att konstruera ett tillfredsställande system för kompetenssparande. De då aktuella motionerna avstyrktes. Utskottet har inte ändrat uppfattning. Utskottet konstaterar att behandlat frågan om regeringens hantering av individuellt kompetenssparande i granskningsbetänkande 2004/05:KU20. konstaterade att informerats av regeringen om att arbetet med ett system för individuell kompetensutveckling pågått inom och att det torde vara svårt att säga när under ett pågående beredningsarbete en viss lösning upphör att vara aktuell som förslag till . fann att det knappast går att säga att den information som lämnats till varit fel. Utskottet ville i sammanhanget ändå betona vikten av att den information som regeringen lämnar till ger en rättvisande bild. Granskningen föranledde inte något uttalande i övrigt. Ingen reservation avgavs i frågan. Motionerna A378 (m, fp, kd, c), A417 yrkande 10 (kd), A418 yrkande 3 (kd) och A420 yrkande 26 (kd) avstyrks med det anförda. Utskottet delar uppfattningen i motion A222 (s) att det är angeläget att arbetsgivarna satsar på kompetensutveckling för sina anställda. Motionen bör dock inte föranleda något uttalande därutöver från utskottets sida. Anslag på utgiftsområde 13 Utskottets förslag i korthet Utskottet godkänner regeringens förslag till fördelning på anslag under utgiftsområde 13 och avstyrker samtliga motionsyrkanden som rör anslagen. Utskottet tillstyrker även regeringens begärda bemyndiganden. I det följande tas endast de anslag upp som har föranlett synpunkter i motioner. Av nedanstående tabell framgår under vilka anslag som det finns motioner att behandla (markerat med x). Övriga anslag behandlas kortfattat i slutet av detta avsnitt. 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader 22:4 Lönebidrag och m.m. 22:5 Rådet för Europeiska socialfonden i 22:6 Europeiska socialfonden m.m. för 22:8 Bidrag till administration av grundbeloppet 22:9 Bidrag till Stiftelsen 22:10 Bidrag till lönegarantiersättning 22:11 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen Av budgetpropositionen framgår att en generell minskning av företrädesvis anslag avsedda för förvaltnings- och investeringsändamål görs, detta gäller anslagen 22:1, 22:5, 22:7, 22:8, 22:9 och 22:11. Förslag till anslag 2006 Från anslaget finansieras kostnader för personal, lokaler och andra förvaltningskostnader vid AMS, länsarbetsnämnderna, arbetsförmedlingarna, i samt de avgiftsfinansierade verksamheterna vid Arbetslivstjänster (ALT) och . Anslag 22:1 får även användas för viss medfinansiering som svarar mot utbetalningar från anslaget 22:6 Europeiska socialfonden m.m. för . Verksamheten vid är avgiftsfinansierad. Verksamheten uppvisade ett positivt resultat under som främst beror på fler externa kunder. Som ett led i den omfattande ökningen av de arbetsmarknadspolitiska insatserna som redovisats tidigare föreslår regeringen att arbetsförmedlingarna förstärks. Anslaget ökas tillfälligt med 2006. Motsvarande förstärkning beräknas även . Inom ramen för regeringens sysselsättningspaket sker en satsning på arbetslösa akademiker bl.a. genom riktade myndighetssatsningar för tillsyn och kontroll. För en ökad satsning på detta område höjs anslaget med respektive 2007. Därutöver ökas anslaget med på grund av en tidigare beslutad tillfällig minskning av anslaget 2005. minskas anslaget 22:8Bidrag till administration av grundbeloppet med motsvarande belopp. Vidare minskas anslaget med för den tillfälliga nivåhöjningen för medfinansieringen av projektet (WLDP) och det beräknas också minska med motsvarande belopp 2007. Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på ca för (budgetpropositionen utg.omr. 13 punkt 11 i denna del). Oppositionens förslag i förhållande till regeringens förslag -1 500 000 hänvisar i motion A414 yrkande 4 i denna del till att föreslår att en enhetlig myndighetsorganisation införs, myndigheten ges en självständig professionell ledning och det politiska inflytandet minskas. Förslaget innebär att länsarbetsnämnderna läggs ned. anser att en begränsning av det politiska och partssammansatta inslaget i verksamheten leder till att verksledningen får ett större ansvar för hur arbetsmarknadspolitiken utformas och hur anslagna medel fördelas mellan förmedlingsverksamhet och åtgärder. Genom att verksledningen själv kan avgöra inriktningen på arbetsmarknadspolitiken finns incitament och verktyg att köpa in utbildningstjänster från annat håll. Därmed kan AMS bättre anpassa verksamheten till hur det ser ut på arbetsmarknaden. säger ja till regeringens förslag om förstärkning av personalresurserna. För beräknar anslaget till ett lägre belopp än vad regeringen föreslår. hänvisar i motion A369 yrkandena 14 och 19, båda i denna del, till att föreslår att arbetsmarknadspolitiken effektiviseras. En enhetlig mindre myndighetsorganisation införs. Förslaget innebär att länsarbetsnämnderna avskaffas. Myndigheten ges en självständig professionell ledning och det politiska inflytandet minskas. Den nya myndigheten bör vara en liten central myndighet med ansvar för myndighetsuppgifterna och tillsynen. Syftet med reformen är att öppna för att de viktiga serviceuppgifterna inom arbetsförmedlingen och arbetsmarknadsåtgärderna ska kunna hanteras av flera olika aktörer, både privata och ideella. Myndigheten ska handla upp lämpliga tjänster från enskilda utförare, och när sådana inte finns tills vidare själv bedriva verksamheten. För beräknar anslaget till ett lägre belopp än vad regeringen föreslår. föreslår i motion A420 yrkandena 34 och 45, båda i denna del, att den nuvarande myndighetsstrukturen på arbetsmarknadsområdet ersätts med en ny mindre myndighet. Myndigheten ska vara expertorgan till regeringen med uppgift att förse beslutsfattarna med erforderligt underlag, prognoser och analyser av arbetsmarknadsläget. Myndigheten ska fördela anslag till servicekontor runt om i landet, ge auktorisation till aktörer som får rätt att bedriva förmedlings- och utbildningsverksamhet för arbetslösa som fått omställningspeng, ansvara för att alla arbetssökande får tillgång till enkel och effektiv information om lediga platser, hur man söker jobb och utbildning samt om vilka jobbkontor som finns och är auktoriserade, tillhandahålla platsinformation via ett effektivt Internetbaserat datasystem och tillhörande skriftlig information och garantera att det finns jobbkontor/bemanningsföretag inom rimligt avstånd för alla jobbsökande i hela landet. Om det inte finns privata aktörer bör myndigheten upphandla sådana tjänster eller i sista hand tillhandahålla egna tjänster. För beräknar anslaget till ett lägre belopp än vad regeringen föreslår. Centerpartietföreslår i motion A376 i denna del att avvecklas i sin nuvarande form och att lokala lösningar i stället får en betydande roll på arbetsmarknaden. För att reformera arbetsmarknadspolitiken är det nödvändigt att införa en enhetlig myndighetsorganisation, ge myndigheten en självständig professionell ledning och minska det politiska inflytandet. Tillsammans med drar ned anslagsposten med 2006 som en följd av en förändring av AMS organisation. Vidare vill använda från anslaget och från anslag 22:3 till en satsning på privata arbetsförmedlingar. anser att effektivare och nischade arbetsförmedlingar skulle bidra till att fler människor får arbete. För beräknar anslaget till ett lägre belopp än vad regeringen föreslår. Med hänvisning till utskottets ställningstagande i avsnittet Allmän inriktning av arbetsmarknadspolitiken till oppositionens förslag om AMS, pågående utvecklingsarbete, lokalt inflytande över arbetsmarknadspolitiken och ökad mångfald avstyrker utskottet motionerna A369 yrkandena 14 och 19, båda i denna del, (fp), A376 i denna del (c), A414 yrkande 4 i denna del (m) och A420 yrkandena 34 och 45, båda i denna del, (kd), och tillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning under anslaget. I bilaga 5 finns en sammanställning av utskottets ställningstagande i fråga om anslagen på utgiftsområde 13. Anslag 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd Förslag till anslag 2006 Ändamålen för anslaget är i huvudsak bidrag till arbetslöshetsersättning vid öppen arbetslöshet och aktivitetsstöd för personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska program. Aktivitetsstöd får även användas för viss nationell medfinansiering som svarar mot utbetalningar från anslaget 22:6 Europeiska socialfonden m.m. för . Likaså får aktivitetsstöd användas för medfinansiering av regionala tillväxtprogram för insatser som ryms inom ramen för de arbetsmarknadspolitiska reglerna och som har sin utgångspunkt i de mål och prioriteringar som finns uppsatta för arbetsmarknadspolitiken. Av medlen under anslaget får högst användas för utgifter enligt ändamålet för anslaget 22:3Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader. Syftet är att AMV ska kunna ha en viss flexibilitet i medelsanvändningen i avvägningen mellan programplatser med aktivitetsstöd och upphandling av arbetsmarknadsutbildning m.m. Utgifterna påverkas främst av den öppna arbetslösheten och omfattningen av programmen samt ersättningsnivåerna. Aktivitetsstödet motsvarar den arbetslöshetsersättning som deltagarna skulle ha fått om de varit öppet arbetslösa. De som inte är berättigade till arbetslöshetsersättning får per dag i aktivitetsstöd. Som tidigare redovisats planerar regeringen en kraftig ökning av de arbetsmarknadspolitiska insatserna kommande år. förväntas arbetslösheten och därmed utgifterna för arbetslöshetsersättningen minska. Regeringen beräknar att antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program kommer att uppgå till i genomsnitt 161 500 personer . Av detta beräknas 97 500 platser med aktivitetsstöd. Resterande platser avser anställningsstöd, det kommunala ungdomsprogrammet samt utbildningsvikariat. Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag om för (budgetpropositionen utg.omr. 13 punkt 11 i denna del). Av detta belopp beräknas för bidrag till arbetslöshetsersättning, för aktivitetsstöd samt för statliga ålderspensionsavgifter. Utöver detta tillkommer utjämningsbidraget om . Oppositionens förslag i förhållande till regeringens förslag -9 580 000 -15 440 000 -9 506 000 -8 163 000 anför i motion A414 yrkandena 2 och 4, båda i denna del, att arbetslöshetsförsäkringen ska vara en omställningsförsäkring. Egenfinansieringen föreslås öka med . föreslår tillsammans med att arbetslöshetsersättningen ska vara av tidigare inkomst och därefter. Därmed skapas incitament för att de arbetssökande i ett tidigt skede ska söka mer intensivt efter jobb. Sammanlagt ska ersättning från arbetslöshetsförsäkringen utgå . Arbetslösa med försörjningsansvar för barn kan dock få ersättning . Alliansen föreslår vidare att arbetsvillkoret skärps till 80 timmars arbete . Studerandevillkoret tas bort och den överhoppningsbara tiden begränsas till . Arbetslöshetsersättningen baseras på de senaste tolv månadernas inkomster. Allianspartierna föreslår vidare att arbetssökande som varit arbetslösa i ingår i en jobb- och utvecklingsfond med ett mer individbaserat program av åtgärder än det som aktivitetsgarantin erbjuder . Ersättningsnivån i jobb- och utvecklingsgarantin ska vara och högsta dagpenningen per dag. Åtgärderna minskas med 20 000 platser och friåret tas bort. För beräknar anslaget till ett lägre belopp än vad regeringen föreslår. föreslår i motion A369 yrkandena 17 och 19, båda i denna del, att arbetslöshetsförsäkringen ska göras obligatorisk och få en tydligare karaktär av omställningsförsäkring. Medlemsavgiften till arbetslöshetsförsäkringen höjs så att den ger ytterligare , kraven för att få ersättning blir något högre och ersättningen trappas ned över tiden. De förändringar i ersättningsreglerna i arbetslöshetsförsäkringen som föreslår innebär en besparing på . föreslår 20 000 färre platser i arbetsmarknadsåtgärder än vad regeringen gör, vilket sparar i aktivitetsstöd. Vidare säger partiet nej till friåret vilket innebär en besparing på . ökar anslaget med för arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd för att kompensera för att minskningen av vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder i ett inledningsskede kan leda till en något högre öppen arbetslöshet. För beräknar anslaget till ett lägre belopp än vad regeringen föreslår. föreslår i motion A420 yrkandena 10-12 och 45, alla i denna del, att en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring införs. Partierna i föreslår också att subventionsgraden i arbetslöshetsförsäkringen sänks till , vilket ökar egenavgiften med ca . Ersättningsnivån bör vara av tidigare lön baserad på inkomsten . Därefter sänks ersättningen till . Efter 300 dagars arbetslöshet sänks ersättningsnivån åter, nu till . Om den arbetslöse har försörjningsansvar sjunker ersättningen först . Vidare föreslås ett enhetligt tak på per dag och att arbetsvillkoret för kvalificering till full ersättning skärps något, från 70 till , studerandevillkoret slopas och den överhoppningsbara tiden sänks till . säger nej till friåret och minskar därmed kostnaderna på anslaget med . För beräknar anslaget till ett lägre belopp än vad regeringen föreslår. föreslår i motion A376 i denna del tillsammans med att arbetslöshetsförsäkringen ska vara obligatorisk och omfatta alla som förvärvsarbetar. Egenfinansieringen föreslås öka med . Arbetsvillkoret skärps till 80 timmars arbete . Studerandevillkoret tas bort och den överhoppningsbara tiden begränsas till . Ersättningen ska baseras på de senaste tolv månadernas inkomster. Arbetslöshetsersättningen ska maximalt kunna utges och för arbetslösa med försörjningsansvar för barn. Ersättningen ska vara av tidigare inkomst och därefter. Den högst dagpenningen blir per dag. När ersättningsperioden är slut övergår den arbetslöse i en jobbgaranti där ersättningen ska vara . Om den arbetslöse inte deltar i jobbgarantin utges ingen ersättning. För beräknar anslaget till ett lägre belopp än vad regeringen föreslår.