bet · GT01AU1 · 2005-12-05 00:00:00 — Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1982:80) om anställningsskydd skall ha följande lydelse. 1 §1[Senaste lydelse 2000:626] Denna lag gäller arbetstagare i allmän eller enskild tjänst. Från lagens tillämpning undantas dock Denna lag gäller arbetstagare i allmän eller enskild tjänst. Från lagens tillämpning undantas dock 1. arbetstagare som med hänsyn till arbetsuppgifter och anställningsvillkor får anses ha företagsledande eller därmed jämförlig ställning, 2. arbetstagare som tillhör arbetsgivarens familj, 3. arbetstagare som är anställda för arbete i arbetsgivarens hushåll, 4. arbetstagare som är anställda med särskilt anställningsstöd eller i skyddat arbete. 4. arbetstagare som är anställda med särskilt anställningsstöd, i skyddat arbete eller i utvecklingsanställning. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1994:260) om offentlig anställning skall ha följande lydelse. 3 §1[Senaste lydelse 2003:296] 1. statsråden, 2. ombudsmän, 3. riksrevisorerna, 4. arbetstagare som är lokalanställda av svenska staten utomlands och som inte är svenska medborgare, 5. arbetstagare som är anställda med särskilt anställningsstöd eller i skyddat arbete. 5. arbetstagare som är anställda med särskilt anställningsstöd, i skyddat arbete eller i utvecklingsanställning. För justitiekanslern, justitieråden och regeringsråden gäller bara 4 § om bedömningsgrunder vid anställning, 7-7 d §§ om bisysslor, 23-29 §§ om arbetskonflikter, 38 § om interimistiskt beslut och 42 § andra stycket om vissa undantag från lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Denna lag träder i kraft . Förslag till riksdagsbeslut om anslag inom utgiftsområdena 13 och 14 Utskottets förslag överensstämmer med regeringens förslag till fördelning på anslag. Belopp i tusental kronor 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader 22:4 Lönebidrag och m.m. 22:5 Rådet för Europeiska socialfonden i 22:6 Europeiska socialfonden m.m. för 22:8 Bidrag till administration av grundbeloppet 22:9 Bidrag till Stiftelsen 22:10 Bidrag till lönegarantiersättning 22:11 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen Utskottets förslag överensstämmer med regeringens förslag till fördelning på anslag. Belopp i tusental kronor 23:3 Särskilda utbildningsinsatser m.m. 23:5 för arbetstagares uppfinningar 23:6 Internationella arbetsorganisationen () 23:7 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) 24:3 Delegation för stöd till jämställdhetsintegrering Sammanställning av utskottets ställningstagande i fråga om anslagen m.m. på utgiftsområde 13 Arbetsmarknad Av nedanstående tabell framgår utskottets och oppositionspartiernas förslag till fördelning på anslag på utgiftsområde 13. Sammanställning av utskottets ställningstagande i fråga om anslagen m.m. på utgiftsområde 14 Arbetsliv Av nedanstående tabell framgår utskottets och oppositionspartiernas förslag till fördelning på anslag på utgiftsområde 14. Utskrifter från arbetsmarknadsutskottets hearing om äldre i arbetslivet Ordföranden: I egenskap av ordförande i arbetsmarknadsutskott vill jag hälsa alla varmt välkomna till dagens utfrågning om äldres situation i arbetslivet. Utfrågningen kommer att direktsändas i SVT och upptecknas stenografiskt. Jag vill i första hand vända mig till de sju särskilt inbjudna föreläsarna som ska tala i dagens ämne och säkerligen också svara på många av de frågor och funderingar som vi har kring de äldres deltagande i det fortsatta yrkeslivet. Bakgrunden till dagens utfrågning är den demografiska utvecklingen där vi med all önskvärd tydlighet vet att det blir allt färre som ska försörja alltfler . Hur ska det gå rent praktiskt och hur ska vi klara av det rent ekonomiskt? Ja, frågetecknen är många. Väljer 40-talisterna att arbeta längre och i så fall under vilka omständigheter? Om de nu vill det, finns det någon arbetsgivare som vill ha dem kvar i arbetslivet eller ta emot dem på nytt? Det är några av de frågor som vi diskuterade här i för ganska precis sedan när vi hade de så kallade Framtidsdagarna. En av föreläsarna denna dag var från som även finns med bland de inbjudna talarna här . Under dessa framtidsdagar framkom det saker som jag tänkte nämna i min inledning innan jag lämnar ordet vidare till den förste talaren. Till att börja med vet vi att pensionsåldrarna har sjunkit successivt i de flesta under som livslängden har ökat. Det innebär att många tillbringar en allt större del av sina liv som pensionärer. Ett bra exempel på att tiderna och förhållandena verkligen har förändrats på - låt mig säga - är att när någon för ett halvt sekel sedan fyllde fick vederbörande ofta en käpp i 50-årspresent, kanske med ett silverhandtag. Och vad får 50-åringar i födelsedagspresent ? Jo, ballongflygning, fallskärmshopp, rullskridskor eller i bästa fall en ny motorcykel. Inom kommer var fjärde person i att vara jämfört med var sjätte person . Vi vet också att det redan nu finns en trend bland vissa yrkesgrupper med ytterst förmånliga avtalspensioner att gå i pension vid allt lägre åldrar, och i stället för att fortsätta att arbeta ägnar de sig åt att resa, ta hand om barnbarnen eller förverkliga sig själva på ett eller annat sätt på ålderns höst - eller kanske vi ska säga "vår" i det här sammanhanget. Som alla förstår ställer dessa demografiska förändringar stora krav på våra pensionssystem, äldreomsorgen samt hälso- och sjukvården. Ett sätt att lösa dessa problem - eller varför inte möjligheter? - kan vara att låta betydligt fler äldre arbeta längre . Många faktorer talar dessutom för att detta skulle kunna vara fullt möjligt eftersom många äldre är betydligt friskare och förhoppningsvis fortsätter att vara det ett bra tag till. har livslängden för såväl kvinnor som män ökat med . är medellivslängden bland kvinnor och bland män . En stor del av dagens och framtidens yrken är betydligt mindre fysiskt ansträngande än vad de var tidigare när vi gick från jordbrukssamhälle till industrisamhälle och till informationssamhälle. Dagens arbetstagare har dessutom högre utbildning och därmed bättre förutsättningar att anpassa sig till förändringarna i arbetslivet. I dagens hearing kommer vi säkert också att få veta hur oddsen ser ut för att de äldre i arbetslivet ska öka, stanna på samma nivå som eller till och med minska. Frågan är också om de äldre verkligen vill fortsätta att arbeta efter att de har passerat pensionsåldern eller helt enkelt fortsätta att arbeta längre än vad de hade tänkt från början. På den frågan har vi delvis svaret. Många menar att de skulle kunna tänka sig att arbeta längre om det var möjligt att gå ned i arbetstid. På vissa håll skallar ropen även för att införa den så kallade delpensionen som försvann 2000. I det här sammanhanget förtjänas det också att påminna om att det bara är bland som har högre arbetskraftsdeltagande i än . Andra viktiga frågor att få svar på är: Är det verkligen dyrare i det långa loppet att anställa äldre eller att behålla dem framför de yngre? Är arbetsgivarens inställning till äldre arbetskraft verkligen så negativ som det låter i debatten? Jag vet i alla fall ett undantag i det fallet, och det var , före detta byrådirektör på . Han blev rekryterad av dåvarande socialminister som politisk sakkunnig . Han var i det laget en av den mest kunniga i hela vårt avlånga land i just pensionsfrågor. Under förmiddagens program kommer många intressanta synvinklar att belysas. Det frågor som ska besvaras är bland annat följande: Arbetsmarknadsläget för de äldre, Hur mycket arbetar äldre?, Är det dyrare att anställa äldre?, Försämras minnet när vi blir äldre?, Arbetsmiljön och de äldre, Vilka attityder möter de äldre i arbetslivet? och sist men inte minst: Vad gör regeringen? Av dessa frågor är det i alla fall en som jag tror mig kunna svara på direkt, och det är frågan om ifall minnet försämras med åldern. Det tycker jag av egen erfarenhet. Men det ska bli väldigt spännande att höra vad professor har för syn på detta. Avslutningsvis vill jag upplysa om att det efter samtliga föredragningar är fritt fram för ledamöterna och i mån av tid även för gästerna att ställa frågor till de inbjudna talarna innan min kollega vice ordföranden i arbetsmarknadsutskottet knyter ihop påsen och avslutar dagens öppna utfrågning. Med dessa ord vill jag återigen hälsa er alla hjärtligt välkomna till dagens utfrågning och ber att få överlämna ordet till , utredare på Ams, som ska tala över ämnet Arbetsmarknadsläget för äldre. : Jag ska ge en beskrivning av arbetsläget för de äldre, hur utvecklingen har sett ut och hur nuläget gestaltar sig för just den här gruppen. Rent arbetsmarknadsmässigt brukar de äldsta på arbetsmarknaden utgöras av personer i åldrarna . Den statistik över olika åldersgrupper som finns tillgänglig redovisas just i den åldersindelningen. Därför utgår man från de just nämnda åldersgrupperna. Som referensram till den utveckling jag ska prata om tänkte jag inleda med att beskriva hur arbetsmarknaden i stort har sett ut. Sysselsättningen har åren varit ganska oförändrad. Det har hänt ganska lite på arbetsmarknaden. Det har varit snarare en tendens till minskning än till ökning. har det skett en stadig uppgång av arbetskraftsutbudet. Det har kommit ut fler människor på arbetsmarknaden. Det har inneburit att arbetslösheten har ökat från till . Sysselsättningsutvecklingen för de grupper som vi ska prata om kan lämpligast åskådliggöras genom att man tittar på hur sysselsättningsgraden har förändrats . Man kan se en väldigt klart positiv utveckling just när det gäller åldrarna . Det har skett en ökning med , och det är en väldigt kraftig uppgång om man jämför med andra åldersgrupper och med vad som sker i olika åldrar. Sedan har det också varit en stadig uppgång, om än inte lika tydlig, i åldrarna . Om man tittar lite noggrannare på hur det ser ut i enskilda åldersklasser föreligger det väldigt stora skillnader mellan olika åldrar när det gäller sysselsättningsgraden. Den ligger väldigt högt i åldrarna . Sedan börjar den falla ned ganska tydligt. hamnar vi på i sysselsättningsgrad . Man tappar alltså en hel del personer från sysselsättningen i de övre åldersgrupperna. Sysselsättningsgraden är ungefär lika hög som den var 1990 som var ett rekordår på arbetsmarknaden. Då talar jag om åldrarna . Det är en väldigt intressant utveckling. ligger sysselsättningsgraden klart över nivån 2000. Vad är anledningen till att man lämnar arbetsmarknaden? Den huvudsakliga anledningen är förtidspension som innebär att man har lämnat arbetsmarknaden helt. Det sker en väldigt tydlig och brant ökning med stigande ålder. I åldern är andelen mellan och . Året efter 1997 kunde man se en ganska stadig ökning av antalet som gick över till förtidspension. har det varit en väldigt stor uppgång i antalet förtidspensionärer. I åldrarna ligger antalet förtidspensionerade lägre än 1997, till skillnad från övriga åldersklasser som ligger klart över. I gruppen har vi tappat ungefär 300 000 personer från arbetsmarknaden. En mycket stor del av den minskningen beror på - som jag sade - att man har gått över till förtidspension. Det är drygt 200 000 av de 300 000 personerna som har förtidspensionerats. Knappt 70 000 har övergått till avtalspension. Resterande del har lämnat arbetsmarknaden av andra orsaker. Det är också intressant att se hur det ser ut mellan olika utbildningsnivåer när det gäller sysselsättningsgraden i de övre åldrarna. Där föreligger det väldigt stora skillnader. Sysselsättningsgraden för kvinnor med förgymnasial utbildning är och för männen ligger den siffran på . Det är alltså en väldigt låg sysselsättningsgrad. En mycket stor andel av de 300 000 personerna som har lämnat arbetsmarknaden utgörs av förgymnasialt utbildade. Det är många i den gruppen som vi har tappat därifrån. Däremot finns de med eftergymnasial utbildning i väldigt hög utsträckning fortfarande kvar på arbetsmarknaden. Deras sysselsättningsgrad ligger på , och det gäller åldrarna . I denna generation av 40-talister finns det alltså en mycket stor andel kvar av dem som har eftergymnasial utbildning. De som har lämnat arbetsmarknaden är de med kortare utbildning. Då kommer jag in på detta med förklaringar. Man kan undra hur det kan komma sig att sysselsättningen har ökat så oerhört mycket . Vi har en stadigt stigande andel av personer med eftergymnasial utbildning i åldrarna . De har en klart högre sysselsättningsgrad. Man stannar i större utsträckning kvar på arbetsmarknaden längre upp i åldrarna. Hur ser det ut med arbetslösheten? Det finns en uppåtgående arbetslöshet bland åldrarna . Nivån ligger nu på för dem som har nått , och det är jämförbart med personer i åldrarna . Vi kan också konstatera att arbetslösheten är lägre i de övre åldersgrupperna jämfört med . I mellanåldrarna ligger arbetslösheten på . Hur ser utvecklingen ut över tiden? Vi har haft en nedåtgående arbetslöshet under en lång rad av år, sedan andra . Det gäller både åldrarna synnerhet åldrarna . 1997 var det en stor böj nedåt. Det har att göra med att man då gjorde vissa insatser. Jag tror att det kallades för tillfällig avgångsersättning. Man fick då lämna arbetsmarknaden , och det var därför som det blev ett kraftigt fall i arbetslösheten . Utvecklingen stämmer ganska väl med föregående bild om man plussar på dem som finns i arbetsmarknadspolitiska program. Vi har en nedåtgående trend. Hur ser det ut när det gäller kön? Vi har en nedgång för båda könen, men männens arbetslöshet ligger högre än kvinnornas. Det kan vara intressant att se hur det ser ut när det gäller mediantiden för arbetslöshet. Här kan vi se att det föreligger väldigt stora skillnader. Har man väl blivit arbetslös i åldern är risken väldigt stor att man förblir arbetslös under en mycket . Mediantiden är ganska lång, inte minst för personer i åldrarna . Men trots allt har vi haft en viss nedåtgående trend i mediantiden. Mediantiden för hela arbetsmarknaden ligger på . Hur stor är chansen att få ett arbete? Här har jag tittat på hela gruppen - arbetslösa och dem som ingår i arbetsmarknadspolitiska program - som finns inskriven på arbetsförmedlingen. Nivån har hållits uppe relativt väl fram till . Sedan börjar chanserna att få ett arbete att falla nedåt ganska brant. är det en ganska låg andel som övergår till jobb från att ha varit inskrivna på förmedlingen. Jag ska summera det som jag har sagt när det gäller arbetsmarknadsutvecklingen. Sysselsättningsgraden i åldrarna är väldigt hög jämfört med tidigare, men den är ändå klart lägre än om man jämför med övriga åldersgrupper, det ska man vara klar över. Sysselsättningsgraden ligger synnerligen lågt för personer med kort utbildning. Arbetslösheten har minskat sedan andra . Det är ju en positiv utveckling. Sedan har vi tappat en del människor till förtidspensionering, även om det är en lägre andel än . Utbildningsnivån är på väg upp, och det innebär att sysselsättningsgraden påverkas av att vi får en inströmning av människor med högre sysselsättningsgrad i de övre åldersgrupperna i arbetsför ålder. Sedan tappar vi många människor med kortare utbildning. Sysselsättningsgraden faller väldigt tydligt i åldrarna då man kommer ned till en mycket låg sysselsättningsgrad för korttidsutbildade. Är man i åldern och blir arbetslös är risken stor att man förblir det . Man får jobba ganska intensivt med olika arbetsmarknadspolitiska insatser för dessa grupper. Det är en väldigt svår situation att lösa för de arbetslösa, och det har också blivit dyrare under . : God morgon! Tack för att jag fick komma hit. Min uppgift är att prata om hur mycket de äldre arbetar. Jag kommer att beröra en del punkter som har tagit upp, men jag tänkte också komma in lite på betydelsen av våra pensionssystem och avtalspensioner. Ordförande talade i sitt inledningsanförande om varför vi intresserar oss för de äldres arbetskraftsdeltagande och deras möjlighet att fortsätta att arbeta. De äldre blir alltfler. Det är framför allt kohorterna födda som är väldigt stora. Tillsammans med den ökande livslängden gör det att storleken på kohorterna som är och äldre kommer bli att betydligt större än vad de är . Det är också värt att notera att den demografiska utvecklingen är sådan att vi även har stora kohorter som är född , vilket gör att vi kommer att ha ganska många 90-talister . Men slutresultatet blir ändå att färre ska försörja allt fler. Här är försörjningskvoten refererad som andelen antalet 20-64-åringar i förhållande till dem som är 65 plus. är det ungefär 3,4 personer i den åldern som ska försörja de äldre. Det kommer successivt att sjunka och nå en botten kring . Kommer då fler äldre att vara i arbete ? Vad tror vi om det? För att kunna svara på frågan måste vi titta på både utbudet av äldre och efterfrågan på äldre. När det gäller utbudet är frågan om de äldre vill arbeta, och det är mycket som talar för att de skulle kunna och vilja göra det. Vi har bättre hälsa, vi lever , vårt arbetsliv består av färre fysiskt tunga jobb och, som var inne på, vi har högre utbildning. På efterfrågesidan ser det lite värre ut, och det kommer vi att få höra mer om i senare anföranden. Vi vet att de äldre är dyrare; de har högre löner och löner som kanske ligger över deras produktivitet. Det finns negativa attityder på arbetsmarknaden. Arbetsgivare har en negativ inställning till de äldre. På den positiva sidan däremot talar prognoserna om en framtida arbetskraftsbrist, och de äldre är en viktig resurs som skulle kunna hjälpa till att motverka den beräknade arbetskraftsbristen. Den demografiska utvecklingen sätter press på våra pensionssystem, på äldreomsorg och hälso- och sjukvård, så vi måste nog se till att den här gruppen får fortsätta arbeta. Vad är då reserven? Hur många personer finns det i den här gruppen som skulle kunna fortsätta arbeta? Det är viktigt att komma ihåg att redan har ett väldigt högt arbetskraftsdeltagande bland äldre. Figuren visar individer i åldrarna , både män och kvinnor, i . Som ordföranden var inne på ligger på andra plats. Det är bara som har ett högre arbetskraftsdeltagande i den här gruppen. Vad som är värt att notera är att en av förklaringarna är att har ett högt arbetskraftsdeltagande bland både män och kvinnor. Många av de andra länderna, som ligger betydligt sämre till, har ett väldigt lågt arbetskraftsdeltagande bland kvinnor. Sedan finns det länder som som har lågt arbetskraftsdeltagande i den här gruppen bland både män och kvinnor. För att visa hur arbetskraftsdeltagandet ser ut, hur många äldre som arbetar , ska jag visa en variant av de figurer som visade. Den här figuren visar inte sysselsättningsgraden utan arbetskraftsdeltagandet, alltså hur många som fanns i arbetskraften . När det gäller män kan vi se att i åldersgruppen 50-59-åringar har arbetskraftsdeltagandet varit relativt och bara sjunkit något . Gruppen 60-64-åringarna visar däremot en intressant utveckling. Från att gruppen successivt har minskat har deras arbetskraftsdeltagande faktiskt ökat , och ökat ganska kraftigt. Arbetskraftsdeltagandet hos den äldsta gruppen, 65 plus, speglar väldigt mycket utvecklingen av vårt allmänna pensionssystem. Före införandet av ATP-systemet arbetade den gruppen i ganska stor utsträckning, , men antalet har successivt sjunkit med utvecklingen av pensionsförmånerna och sedan legat rätt flackt , då den allmänna pensionsåldern sänktes från 67 till . i den här gruppen arbetar . Hur är det då bland kvinnor? Kvinnors arbetskraftsdeltagande visar ett tydligt mönster av ökande i alla åldersgrupper i princip. 55-59-åringarna har legat ganska på . Även här ser vi liksom för männen att utvecklingen bland 60-64-åringarna har varit rätt positiv de med en ganska kraftig ökning. När det gäller den allra äldsta åldersgruppen arbetar kvinnor i något mindre utsträckning än män, . Vad uppgången bland 60-64-åringarna speglar är ett senare utträde ur arbetskraften. Det finns många sätt att definiera pensionsålder och när vi går i pension. Ett sätt är att titta på den genomsnittliga utträdesåldern för individer, givet att man var i arbetskraft när man var , alltså att man har en ganska fast förankring på arbetsmarknaden. Den här figuren visar beräkningar som har gjort för . De visar att utträdesåldern för såväl män som kvinnor har stigit ganska dramatiskt . är den genomsnittliga utträdesåldern för män och kvinnor . Vad är då anledningen till det här? En möjlig eller trolig förklaring är, som också var inne på, att den här gruppen har betydligt bättre utbildning än vad man hade tidigare. De som börjar gå i pension nu är födda . Den gruppen har i större utsträckning eftergymnasial utbildning än de som är födda . En annan förklaring är den utveckling av förtidspension som vi har sett. Under en stor del av den senaste , , användes förtidspension som en utträdesväg för äldre och kunde beviljas av arbetsmarknadspolitiska skäl. Man kunde alltså få förtidspension om man var utan någon medicinsk prövning. Detta togs bort , och det kan ha bidragit till uppgången. Om vi tittar på utvecklingen av förtidspension - det här är en variant av det som visade - ser vi att trots att de allra flesta förtidspensionärer faktiskt är , har deras andel sjunkit . I stället sker ökningen av förtidspensionärer i en yngre åldersgrupp, vilket är mycket mer bekymmersamt. De snabbaste ökningarna av förtidspensioneringar sker bland 35-44-åringarna. En tredje viktig förklaring till det mönster vi ser bland de äldre är effekterna av våra pensionssystem sammantaget och framför allt det faktum att vi nu har ett allmänt system som är avgiftsbestämt, vilket betyder att varje ytterligare år av arbete bidrar till en högre pension. De som går i pension får fortfarande största delen av sin pension från det gamla systemet, , medan de som är födda , alltså dagens 60-åringar, kommer att få av sin pension från det reformerade pensionssystemet. De som är födda , dagens 50-åringar, kommer att få hela sin pension från det reformerade pensionssystemet. Det faktum att vi har gått över till ett avgiftsbestämt system där i arbete ökar pensionen kan bidra till att man arbetar längre. Pensionssystemet är också konstruerat så att den ökade livslängden är inbyggd. Pensionens storlek påverkas ju längre vi lever, och vi behöver arbeta längre. Jag ska återkomma till effekterna av det om . Vi har sett att det allmänna systemet går mot ett avgiftsbestämt system där varje krona räknas. Det som motverkar den här reformen är de förmånsbestämda system som vi fortfarande har på avtalsområdena. Förmånsbestämda system är ofta konstruerade så att pensionens storlek beror på antingen året precis innan man går i pension eller . Det gör att det är svårt att till exempel gå ned i arbetstid för att fortsätta arbeta eftersom man förlorar väldigt mycket på det i sin avtalspension. När det gäller individer som har inkomster över taket är alla system som har täckning över taket fortfarande förmånsbestämda. Det är bara avtalet för SAF-LO som är helt avgiftsbestämt. En annan effekt, som vi också ska höra mer om , är att den här konstruktionen påverkar kostnaderna för att anställa äldre. Vi kan titta på livslängdseffekten på pensionsåldern, som kan vara en förklaring till att vi ser det ökade arbetslivsdeltagandet i den här gruppen. Bilden kommer från pensionssystemets årsredovisning och visar hur pensionsåldern påverkas av pensionssystemets konstruktion. Vi utgår från en individ som är född och går i pension vid . Figuren visar hur mycket längre senare årskullar måste arbeta för att få motsvarande pensionsnivå. En person som är född , och som skulle gå i pension 2025, behöver öka antalet år i arbetskraften med , alltså arbeta till för att få samma pension. Det är alltså en väldigt stark drivkraft för att fortsätta arbeta. Vill då de äldre arbeta? Det har gjorts många undersökningar.