bet · GT01NU7 · 2005-11-15 00:00:00 — Alla medlemmar skall därför ges full insyn i pågående arbete i WTO, inklusive fullständig information om informella samråd och om generaldirektörens och sekretariatets aktiviteter. Likaså måste alla medlemmar ges oinskränkt möjlighet att delta aktivt i WTO-arbetet, att göra sin åsikt hörd och att få denna respekterad av övriga medlemmar. Regeringen anser också att det är angeläget att fler steg tas inom WTO i riktning mot ökad offentlighet och tillgänglighet av dokument. Medlemmarna själva kommer troligen även i fortsättningen tvingas ta ett allt större ansvar för att säkerställa öppenhet om sina egna positioner. Regeringen tillämpar själv största möjliga öppenhet avseende sina positioner och om förhandlingarna i WTO. Detta sker genom den information som löpande ges till men också i form av regelbundna möten i regeringens referensgrupp för WTO-frågor, där företrädare för fackföreningar, näringslivsorganisationer och enskilda organisationer deltar. Dessutom ger regeringen ut trycksaker, informerar på särskild plats på hemsida och anordnar seminarier och konferenser. EU och har legat i framkant i att använda detta arbetssätt och avser att göra så även i fortsättningen. I det följande redovisas samtliga motionsyrkanden utöver dem som behandlats ovan i avsnittet om frihandel. Yrkandena har grupperats under fyra rubriker, nämligen Övergripande WTO-frågor, Handel med privata tjänster (GATS), Handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPs) samt Deltagande och öppenhet i WTO. I motion 2005/06:N2 (m) begärs ett tillkännagivande om prioriteringar inför WTO-förhandlingarna. bör genom EU driva frågan om en avveckling av tullar och handelshinder, både inom ramen för den pågående Doharundan i WTO och i det arbete som kommer att följa efter WTO-ministermötet i . Fri handel med jordbruksprodukter och en liberalisering av tjänstemarknaderna och de finansiella marknaderna bör prioriteras. I huvudsak delar motionärerna regeringens inställning som den kommer till uttryck i skrivelsen. På några punkter riktar dock motionärerna kritik mot regeringens redogörelse. Regeringen tycks i huvudsak se frihandel ur ett producentperspektiv, medan konsumentperspektivet bör ses som minst lika viktigt. Regeringen borde vidare vara mycket tydligare beträffande sina positioner i och vilka strategiska prioriteringar som görs. När det gäller principen om grundläggande arbetsvillkor skiljer sig motionärerna inte från regeringen när det gäller sakfrågan. Motionens utgångspunkt är att detta arbete måste bedrivas med stor lyhördhet för utvecklingsländernas synpunkter. Vidare hävdas att EU-samarbetet är märkligt frånvarande i analysen. Det förs ingen diskussion om hur EU kan användas för reella framgångar i WTO eller vilka reformer som behövs i EU för att framgångar skall kunna nås. Jordbruket och tjänstehandeln illustrerar detta. Avslutningsvis framhåller motionärerna att regeringen visserligen har goda intentioner när det gäller att minska bruket av antidumpningsåtgärder, men regeringen pekar inte på några åtgärder. Två saker är av central betydelse. För det första skall antidumpningsåtgärder bara få användas där det existerar ren dumpning enligt uppställda regler. För det andra bör EU leda vägen tillbaka mot bakgrund av att EU är en av de ansvariga för den nuvarande explosionen av antidumpningsåtgärder. Målet för WTO-avtalen, framhålls det i motion 2005/06:N238 (fp), är att höja levnadsstandarden i medlemsländerna, säkerställa full sysselsättning och öka realinkomsterna. Om målet skall kunna uppnås måste också fortsättningsvis aktivt delta i arbetet med att förbättra det multilaterala handelssystemet och stärka förtroendet för det. Det är förutom konkreta resultat i jordbruksförhandlingarna viktigt att förhandlingarna om industrivaror nu kommer i gång på allvar. har överlag fortfarande betydligt högre tullar än i-länderna och regeringen bör understryka att betydande bidrag från viktiga när det gäller tullsänkningar på industrivaror förväntas. Motionärerna beklagar vidare att frågan om transparens i offentlig upphandling togs bort från Doharundan och kräver att regeringen verkar för att frågan möjligt tas upp på nytt. Sådan transparens är avgörande i kampen mot korruption i samband med upphandlingar i länder som inte har tillräckligt väl fungerande rättssystem. I motion 2005/06:MJ395 (fp) görs gällande att WTO inte medger att konsumenters oro får utgöra grund för standarder i internationell handel med livsmedel. WTO bör vidta åtgärder som syftar till en mer framskjuten plats för konsumentskyddet. EU måste fortsätta att arbeta för att konsumenthälsan och inte livsmedelsindustrin sätts i centrum. Erfarenheten visar att det inte är självklart fördelaktigt för de fattigaste länderna att snabbt och fullständigt öppna gränserna, hävdas det i motion 2005/06:N381 (kd). På jordbruksområdet förekommer omfattande dumpning av produkter från i-ländernas sida och risken är stor att den inhemska produktionen i fattiga länder helt slås ut. måste därför göras flexiblare. Därmed kan få bättre möjligheter att skydda sina marknader där så är motiverat, t.ex. genom tillfälliga skyddsklausuler, eller genom att göra undantag i implementeringen av nya handelsavtal. Motionärerna framhåller att på flera sätt kan frihandel bidra till en mer hållbar global utveckling. En klok politik både på nationell och på internationell nivå krävs dock. måste WTO-systemet som helhet genomsyras av ett hållbarhetstänkande och försiktighetsprincipen få ett bättre genomslag. Den internationella handeln bör enligt motionärerna underkastas krav på miljöskydd och en hållbar utveckling när det gäller påverkan av fysiska transporter. bör, enligt vad som sägs i motion 2005/06:N385 (v), verka för att det genomförs utvärderingar och konsekvensanalyser utifrån sociala, ekonomiska och miljömässiga effekter av avreglering av handel. Enligt motionärerna bakom motion 2005/06:N315 (c) har erfarna bönder i utvecklat metoder som varit anpassade till platsens naturliga förutsättningar. Det moderna industrijordbruket är beroende av köpta insatsvaror, försvagar växterna genom hårt drivande handelsgödsel, belastar naturen med främmande kemikalier och tar inte hänsyn till knappheten på vatten. Motionärerna anser att ett rättvisare och hållbarare sätt att garantera tillgång till vatten och föda för alla är att investera i traditionella inhemska kunskaper. bör arbeta för ekologiskt jordbruk med respekt för u-landsböndernas kunskap om hur jorden brukas hållbart. I motion 2005/06:MJ448 (mp, -) begärs flera tillkännagivanden till regeringen. Handelssystemet måste främja en ekologisk hållbarhet och ge möjlighet för alla länder att utveckla sina ekonomier utan att hämmas av orättvisa globala spelregler. Både handelspolitiken och jordbrukspolitiken måste ta ansvar för de produktionsmetoder, miljöaspekter och arbetsförhållande den bidrar till. Motionärerna framhåller att regeringen bör verka för att ett nytt jordbruksavtal ger utvecklingsländer stort utrymme att skydda sina jordbruk från importkonkurrens som hotar befolkningens livsmedelstrygghet. Vidare erinras i motionen om att de fattigaste länderna (MUL) redan har tullfritt tillträde till EU:s marknad. Tulleskalering, som innebär att tullen för förädlade produkter är högre än för råvaror, är det allvarligaste problemet för . Det är viktigt att tulleskaleringen i tullar tas bort. Vidare bör införa tullättnader för ekologiskt och socialt producerade varor. Följdmotion 2005/06:N3 (mp) behandlar en rad skilda frågor med anknytning till WTO-förhandlingarna. I motionen erinras om att inom WTO har fattiga länder drivit krav på undantagsregler som skall garantera att deras livsmedelssuveränitet inte äventyras av andra delar av regelverket. Inom ramen för Doharundan finns dessa krav i viss mån med i form av krav på undantag för särskilda produkter, SP (), som är särskilt känsliga för försörjningen. Så kallade SSM (Special Safeguard Mechanisms) har också föreslagits för att tillåta utvecklingsländer att använda tullar för att skydda sig själva från ovälkommen dumpning som slår ut den egna försörjningsförmågan. Dessa självklara krav måste få hög prioritet i förhandlingarna och bemötas generöst från de rika ländernas sida, vilket inte är fallet . WTO:s avtal om handel med jordbruksprodukter måste bygga på principen om varje medlemslands rätt till livsmedelssuveränitet. Om detta inte sker bör jordbruksavtalet lyftas ur WTO eller kompletteras med en development box. Inom handelsområdet för icke-jordbruksprodukter (Non-Agricultural Market Access, NAMA) bör sektorsavtalen vara frivilliga så att varje land kan utveckla sina specifika komparativa fördelar och skräddarsy sitt inträde i världshandeln. Vidare bör inte utvecklingsländer avkrävas ytterligare avregleringar innan i-länderna öppnat marknaderna för deras export. Motionärerna anser att regeringen inte bör förespråka att Singaporefrågorna skall upp på WTO:s dagordning. Dels är förhandlingsagendan redan alltför överlastad för många länder, dels bör Singaporefrågorna inte förhandlas inom ramen för WTO. Motionärerna anser att särskild och differentierad behandling (SDT) bör ses som ett permanent instrument, som är nödvändigt för att anpassa WTO:s enhetliga regelverk till den verklighet olika länder befinner sig i. måste dock länder kunna lyftas ur SDT-instrumentet när de uppnått en viss utvecklingsnivå. Ett större genomslag krävs för det fattigdoms- och det rättighetsperspektiv som finns i politik för global utveckling. Detta innebär att det är utvecklingsländerna själva som skall definiera sina intressen, inte få dem definierade utifrån. Det är därför oerhört viktigt att de fattigare länderna ges möjlighet och utrymme att utforma sin egen politik, skapa lämpliga spelregler och öppna upp sina marknader i den grad de finner lämpligt. bör genom EU driva att diskussionerna kring handel och miljö leder till att WTO klargör handelsregelverkets underordnade roll gentemot multilaterala miljööverenskommelser. WTO:s tvistlösningsmekanism skall inte kunna ha mandat att ta upp fall som rör sådana miljööverenskommelser. WTO:s tvistlösningsmekanism sägs i motionen vara ett instrument för främst de resursstarka länderna. En möjlighet kan vara att WTO:s domstol bara skulle kunna utdöma böter som sanktion. Ett annat förslag är att utvecklingsländer skall kunna införa strafftullar kollektivt mot ett land som bryter mot reglerna. Handelsrelaterade miljöfrågor måste hanteras av miljökunniga personer utanför WTO. I motionen erinras om att EU inledde förhandlingar med de 78 AVS-länderna (, och Stillahavsländerna) om handels- och samarbetsavtal, s.k. ekonomiska partnerskapsavtal (Economic Partnership Agreement, EPA). Tanken bakom dessa avtal sägs vara att de skall gynna en hållbar utveckling och bidra till att fattigdomen bekämpas. finns en oro för att EPA i stället kommer att leda till försämrade möjligheter att bekämpa fattigdomen i AVS-länderna. Den brittiska regeringen har kritiserat de pågående förhandlingarna om EPA. AVS-länderna bör, enligt denna kritik, i större utsträckning själva få bestämma hur de behöver för att öppna sina marknader och hur omfattningen av dessa marknadsöppningar skall se ut. bör enligt motionärerna stöda den brittiska regeringens initiativ. WTO-avtalens effekter måste enligt motionärerna utvärderas bättre, såväl ur social som ur miljömässig och ekonomisk synvinkel. När det gäller företags sociala och miljömässiga ansvar är det, mot bakgrund av de problem som finns med att hålla i synnerhet transnationella företag ansvariga, nödvändigt att initiativ tas för bindande regler för dessa. borde därför stå som ett gott föredöme och verka pådrivande internationellt för att FN skall utarbeta sådana internationellt bindande regler. Handel med privata tjänster (GATS) I motion 2005/06:N2 (m) redovisas en annan syn än regeringens när det gäller förhandlingar om tjänstehandel (GATS). bör en prioritera ökad frihandel rörande hälso- och sjukvård och utbildningstjänster. Enligt vad som sägs i motion 2005/06:U339 (v) är det efter folkomröstningarna i och om EU:s konstitutionella fördrag rimligt att samtliga beslut som går i nyliberal riktning dras tillbaka. Denna politiska inriktning har inte folkets mandat. Regeringen bör som en konsekvens av detta bristande mandat agera för att EU i WTO-förhandlingarna om tjänstehandelsavtalet stoppar alla delar som hotar välfärden och den offentliga sektorn. Frågan om åtaganden inom vattendistributionssektorn har, erinras det om i motion 2005/06:N3 (mp), varit omdiskuterad. Regeringen bör aktivt verka för att EU drar tillbaka sina krav på privatisering av vattenförsörjningen i fattigare länder. EU bör göra en generös bedömning av de fattiga ländernas krav när det gäller arbetskraftsmigration i det s.k. leveranssätt 4 (tillfällig rörlighet för personer). Självklart skall samma arbetsmarknadsregler gälla för arbetskraft som kommer till EU tillfälligt, som för permanent arbetskraft inom EU. Vidare anför motionärerna att inte skall acceptera förslag om s.k. benchmarks som innebär att man skall förhandla fram en gemensam nivå på åtagandena. En helt ny förhandlingsstruktur skulle införas med förslaget, och ytterligare press läggs då på utvecklingsländerna att avreglera. Innan man går vidare med förhandlingar om bör regeringen verka för breda och objektiva utvärderingar av avtalets sociala, miljömässiga och ekonomiska effekter. Handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPs) I motion 2005/06:U380 (kd) erinras om att , dvs. WTO:s avtal om handelsrelaterade aspekter av immaterialrättigheter, skyddar patent, varumärken, upphovsrätt och geografiska ursprungsbeteckningar. Motionärerna framhåller att inom WTO aktivt skall stöda utvecklingsländernas rätt att få tvångslicenser för produktion av läkemedel för att bekämpa epidemier. De hiv-smittade behöver globala regelverk som stöder folkhälsan. Vidare kräver motionärerna ökat ansvarstagande av läkemedelsbolagen som utarbetar och framställer bromsmediciner mot hiv/aids. Regeringen bör, sägs det i motion 2005/06:N3 (mp), med kraft verka för att viktiga mediciner blir tillgängliga för människor i fattigare länder med svag produktionskapacitet. Vidare bör TRIPs reformeras. Deltagande och öppenhet i WTO I motion 2005/06:N385 (v) föreslås att regeringen bör rapportera till om utvecklingen inom den internationella handeln och ställningstagande i frågor som rör WTO och handel. Vidare bör regeringen anordna en offentlig utfrågning med anledning av hur agerat och kommer att agera i EU och i andra internationella sammanhang när det gäller WTO och handel. Enligt motionärerna bakom motion 2005/06:N2 (mp) bör man gå till botten med WTO:s demokratiunderskott. Bland de åtgärder som föreslås finns att enbart formella och protokollförda möten skall kunna utgöra underlag för förhandlingar. WTO bör ha en ordning där ordföranden enbart sammanställer olika ändringsförslag och inte själv tolkar var det största samförståndet ligger. Regeringen bör bättre förankra sina ståndpunkter i EU-frågor, såsom WTO-förhandlingar, på hemmaplan genom ett utökat och förbättrat samråd med riksdag och folkliga organisationer. Vidare bör regeringen avge en årlig skrivelse om WTO-frågor. erinrar i sitt yttrande (yttr. 2005/06:UU3y) om att den svenska politiken för global utveckling, vars mål, perspektiv och huvuddrag lades fast av (bet. 2003/04:UU3), skall genomsyras av dels ett rättighetsperspektiv, dels de fattigas perspektiv. Ökad åtkomst till världsmarknaden i sig är inte tillräckligt för att en effektiv fattigdomsbekämpning skall kunna komma till stånd. anser att åtgärder för ökad frihandel och ökat marknadstillträde måste kombineras med en ansvarsfull och långsiktig fördelningspolitik inom landet, vilken förmår garantera såväl mänskliga som sociala och ekonomiska rättigheter också för marginaliserade och resurssvaga grupper i samhället. Vidare tas frågan om en årlig skrivelse om den internationella handeln upp i yttrandet. noterar att aktuella frågor och problemställningar på handelsområdet, av särskild betydelse för den globala utvecklingen, skall, i enlighet med tidigare riksdagsbeslut (bet. 2003/04:UU3), avspeglas i regeringens årliga skrivelse om politik för global utveckling. Samtliga motioner som behandlas i yttrandet avstyrks. Företrädarna för och anför i en gemensam avvikande mening att ett större genomslag för det fattigdoms- och rättighetsperspektiv som finns i politik för global utveckling krävs. behandlade i betänkande 2004/05:NU11 motionsyrkanden inom i stort sett samma områden som de nu aktuella. Utskottet avstyrkte samtliga motioner medan och representanter avgav en gemensam reservation. Utskottet välkomnade att WTO-förhandlingarna återupptagits. Flera skäl för nödvändigheten av ett ambitiöst resultat av förhandlingarna framhölls av utskottet, bland dem att gynna konsumenterna. Förhandlingarna borde resultera i moderniserade handelsregler som skapar förutsättning för välstånd, sysselsättning och tillväxt och inte missgynnar fattiga länder och folkgrupper. Det är, framhöll utskottet, positivt att har fått ökad uppmärksamhet i förhandlingsarbetet. Tillvaratagandet av intressen är centralt för de fortsatta förhandlingarna. Det gäller att stimulera handelsrelationer med producenter i fattiga länder som främjar bra arbetsförhållanden, bra livsmiljö och miljö i övrigt. Industriländerna måste i större utsträckning än tidigare acceptera tullsänkningar på varor som är av exportintresse för , men måste också underlätta handeln sinsemellan. Beträffande konsumentskyddsfrågorna kan tekniskt bistånd användas för att hjälpa att leva upp till kraven. Utskottet beklagade att förhandlingar om transparens i offentlig upphandling inte har gått att få till stånd. Utskottet stödde helhjärtat ökad öppenhet inom WTO och från WTO och utåt. Alla WTO-medlemmar bör ha full insyn i det pågående arbetet inom organisationen och ha möjligheter att påverka arbetet. Öppenhet och dialog såg utskottet som nödvändiga men inte tillräckliga förutsättningar för att resultaten skall bli bra och för att de skall vinna legitimitet. Formella och protokollförda möten är ett viktigt forum för förhandlingar i WTO, men diskussioner måste också kunna föras informellt och i mindre kretsar. Utskottet anförde att öppenheten kan främjas ytterligare genom att alla WTO:s medlemsstater vinnlägger sig om att fästa större vikt vid en dialog med olika intressenter inför WTO-förhandlingarna. Vikten av att de svenska förhandlingspositionerna och hur driver dessa positioner i EU även fortsättningsvis öppet redovisas i , inte minst i samband med WTO:s ministermöten, framhölls av utskottet. En regelbunden samlad rapportering kring WTO-frågorna är angelägen för att säkerställa inflytande och möjlighet till insyn. Någon form av parlamentariskt inflytande i WTO kan också vara en väg att uppmärksamma behovet av öppenhet. Öppenheten är även inom tvistlösningsprocessen en viktig fråga, enligt utskottet. Det är positivt att driver frågor om en modernisering av tvistlösningsmekanismen i förhandlingsarbetet. När det gäller WTO:s allmänna tjänsteavtal, GATS, framhöll utskottet att kontinuerliga utvärderingar är ett viktigt instrument. Det är viktigt att GATS erbjuder förutsägbarhet på ett lands tjänstemarknad, när landet har valt att göra åtaganden i någon sektor. I fråga om offentliga tjänster avser EU:s förhandlingsunderlag enbart de områden där privata aktörer tillåts; inga krav ställs således på de marknader där det råder offentligt monopol. Frågan om hur offentliga tjänster definieras i GATS har dock ibland kommit upp till diskussion. Utskottet förväntade sig sammanfattningsvis en fortsatt kraftfull politik, bl.a. angående öppenhet, dialog och hänsyn till situation. De multilaterala handelsförhandlingarna inom ramen för Allmänna tull- och handelsavtalet, den s.k. Uruguayrundan, inleddes och avslutades . Förhandlingarna resulterade bl.a. i ett avtal om upprättande av WTO, vilket trädde 1995. Handelspolitiken är gemensam för EU, vilket innebär att enhetliga regler gäller inom hela unionen. Det handelspolitiska ramverket omfattar gemensam tulltaxa och gemensamma tull- och handelsavtal i förhållande till länder utanför EU. Normalt finns det inga nationella särregler inom EU. Efter det att blivit medlem i EU arbetar framför allt inom gemenskapens ram för att påverka det globala handelssystemet. De första reguljära ministerkonferenserna i WTO hölls i och i . Vid den tredje ministerkonferensen i misslyckades medlemsländerna att få till stånd en överenskommelse om att inleda en ny multilateral förhandlingsrunda. Inom ramen för den s.k. inbyggda agendan fortsatte dock WTO-diskussionerna om jordbruk och tjänster. Den fjärde ministerkonferensen, i () , resulterade i en ministerdeklaration med innebörd att en ny handelsrunda skulle påbörjas och förhandlingar inledas om handelsliberalisering för alla varor och om förnyade regler för världshandeln på ett flertal områden. Målet var att förhandlingarna skulle vara avslutade till den 1januari 2005. Den femte ministerkonferensen, i () , bröt samman eftersom medlemsländerna inte kunde komma överens om ett ramavtal för några av de mest centrala frågorna. Sammanbrottet berodde på oenighet på många olika områden men främst på jordbruksområdet, inbegripet de rika ländernas jordbrukssubventioner. Oenighet fanns också i fråga om Singaporefrågorna (förenkling av handelsprocedurer, insyn i offentlig upphandling, investerings- och konkurrensfrågor). Vid mötet i WTO:s allmänna råd juli/i lyckades länderna dock uppnå enighet om ett ramverk för vidare förhandlingar inom WTO, det s.k. julibeslutet. Beslutet innebar bl.a. ett steg mot en öppnare handel med jordbruksvaror. Vidare behandlades i julibeslutet det s.k. bomullsinitiativet, marknadstillträde för icke-jordbruksvaror, olika utvecklingsfrågor, tjänstehandel, tvistlösningsförfarande, förenklade handelsprocedurer samt handel, miljö och immaterialrätt. Förhandlingarna har fortsatt och motsättningar inom EU har kommit . Vid ett extra möte i diskuterades kommissionens agerande i jordbruksförhandlingarna. Efter diskussionen antog rådsmötet slutsatser som bekräftar kommissionens förhandlingsmandat och välkomnar att kommissionen kommer att stärka mekanismerna för att säkerställa att rådet fortlöpande är fullt informerat om utvecklingen i förhandlingarna. Det är mycket svårt att med stor säkerhet ange med exakta siffror vilka välfärdseffekter en lyckad Doharunda skulle ge. har dock i yttrande till regeringen analyserat frågan med hjälp av forskningsprojekt, bl.a. vid (Utvecklingsaspekterna i Doharundan inför i , andra avrapporteringen, ). I rapporten från redovisas olika scenarier. Vid en full liberalisering av den globala handeln med jordbruks- och industrivaror skulle globala välfärdsvinster på genereras jämfört med om Doharundan inte skulle resultera i några handelspolitiska reformer alls. Av dessa skulle nära hälften, , tillfalla . En bedömning av ett mer realistiskt utfall av Doharundan, med begränsade åtaganden på alla områden för såväl i-länder som och mindre än full ömsesidighet mellan i-länder och , leder till mindre belopp. I ett sådant fall, som kallas kärnscenariot, skulle Doharundan kunna generera i välfärdsvinster för världens länder. skulle enligt denna prognos få av välfärdsvinsterna, vilket är i nivå med deras andel av världshandeln och högre än deras andel av världens samlade BNP (). I påpekas att andel av välfärdsvinsterna under frihandelsscenariot () jämfört med kärnscenariot () innebär att förlorar mer än i-länderna på den rådande protektionismen. Således har mest att tjäna på en mer ambitiös liberalisering av världshandeln. När det gäller Doharundans effekt på fattigdom redovisas också olika scenarier. I kärnscenariot, inräknat dynamiska effekter, skulle den extrema fattigdomen (inkomster på mindre än per dag) i världen minska för 4 miljoner människor.