bet · GS01LU8 · 2005-01-25 00:00:00 — Etisk märkning berördes också av utrikesutskottet vid behandlingen av regeringens skrivelse 2002/03:122 Gemensamt ansvar - politik för global utveckling. anförde därvid att etisk märkning är ett sätt att ge konsumenter en möjlighet att genom ett aktivt och medvetet val av produkt eller tjänst göra ett ställningstagande, exempelvis i en viss etisk fråga, och att det är ett led - om än med begränsad effekt - i arbetet för rättvisa och hållbar global utveckling (bet. 2003/04:UU3). framhöll i det sammanhanget vikten av att även frivilliga märkningssystem utformas på ett sådant sätt att producenter i utvecklingsländerna har rimliga möjligheter att visa att deras produkter är miljövänliga. anslöt sig till utrikesutskottets bedömning. I sammanhanget bör även nämnas att regeringen för anslagit ett belopp om till organisationen (anslag 40:5). Pågående och aviserat arbete gav regeringen i uppdrag att kartlägga vad som omfattas av begreppet etisk märkning och att göra en analys av hur det framtida arbetet med den etiska märkningen bör bedrivas inom ramen för konsumentpolitiken. Uppdraget redovisades i rapporten och etik - om företagens sociala ansvar och etisk märkning (PM 2003:5), som överlämnades till regeringen . I rapporten lämnar en rad olika förslag till hur arbetet kan bedrivas vidare. I sammanhanget bör vidare nämnas att regeringen tillkallat en särskild utredare med uppgift att precisera begreppet hållbar konsumtion när det gäller hushållen samt att föreslå en handlingsplan med åtgärder för hur en ekologiskt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion skall uppnås (dir. 2004:37). Utredningen har antagit namnet Utredningen om en handlingsplan för hållbar konsumtion - för hushållen. Utgångspunkten för uppdraget skall vara de slutsatser som antogs vid toppmötet i . Tyngdpunkten i handlingsplanen skall, enligt utredningsdirektiven, ligga på resurshushållning med en tydlig integrering av de ekonomiska och sociala dimensionerna. överlämnade utredningen delbetänkandet (SOU 2004:119) Hållbara laster. Konsumtion för en ljusare framtid. I delbetänkandet läggs fram förslag till åtgärder på tre sakområden: livsmedel, boende och transporter. Även skolans roll tas upp. Uppdraget skall slutredovisas . I departementspromemorian (Ds 2004:51) Den framtida konsumentpolitiken framhålls att hela det konsumentpolitiska arbetet bör genomsyras av ett hållbarhetsperspektiv. Sålunda bör det göras tydligt att hushållens konsumtion har en inverkan på alla de tre dimensionerna av begreppet hållbar konsumtion - ekologisk, ekonomisk och social. Alla människor bör, anförs det, ges förutsättningar att ha konsumtionsmönster som gynnar en hållbar utveckling i form av egna förutsättningar, produktutbud och samhälleliga förutsättningar. Enligt vad som anförs i promemorian bör områdena livsmedel, boende och transporter även fortsättningsvis prioriteras i arbetet för en hållbar konsumtion. Även nya och expanderande konsumtionsområden inom tjänstesektorn bör dock prioriteras. Noteras bör även att det i promemorian föreslås att regeringen bör stödja det inom standardiseringsorganet ISO påbörjade arbetet med att ta fram en internationell standard för socialt ansvar. Vad först gäller frågan om frivillig märkning som tas upp i motionerna 2003/04:MJ65 yrkande 15 och 2004/05:L291 yrkande 12 påminner utskottet om att motsvarande motionsyrkanden har avstyrkts tidigare, bl.a. i de av godkända betänkandena /02:LU2, 2001/02:LU18, 2001/02:LU28, 2002/03:LU14 och 2003/04:LU8. Utskottet har därvid i huvudsak hänvisat till att varken miljömärkning, jämställdhetsmärkning eller någon annan etisk märkning är obligatorisk, varför ett bifall till motionsyrkandet inte skulle tjäna något syfte. Utskottet har ingen annan uppfattning. När det sedan gäller motionerna 2004/05:L311 och 2004/05:L312 kan utskottet inte finna annat än att det föreligger stor samstämmighet mellan motionärerna och regeringen vad gäller betydelsen av etisk märkning för konsumenternas möjlighet att göra medvetna val i sin konsumtion. Det pågår också arbete som ligger helt i linje med motionsönskemålen. Enligt utskottets mening saknas därmed skäl för att vidta någon åtgärd med anledning av motionsyrkandena. Ställningstagandet innebär att utskottet inte delar den uppfattning som kommer till uttryck i motion 2003/04:MJ66 yrkande 13. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna 2003/04:MJ65 yrkande 15, 2003/04:MJ66 yrkande 13, 2004/05:L291 yrkande 12, 2004/05:L311 och 2004/05:L312. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som gäller miljömärkningssystemet EU-blomman. Jämför reservation 18 (kd). Inom EG inrättades miljömärkningssystemet Blomman. Systemet, som påminner om den nordiska Svanmärkningen, syftar till att ge konsumenterna vägledning i valet av produkter för att på så sätt åstadkomma en miljömässigt hållbar utveckling. Märkningen baseras på ett antal kriterier för olika produktgrupper. Tillverkare av produkter som uppfyller dessa kriterier kan ansöka om tillstånd att få använda systemets symbol, en stiliserad blomma. Systemet reglerades ursprungligen genom en EG-förordning som trädde 1992. inleddes en revidering av systemet, vilket ledde fram till att en ny förordning antogs , och rådets förordning (EG) nr 1980/2000 av om ett reviderat gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke. För att en produktgrupp skall vara aktuell för EU-blomman krävs att den bl.a. utgör en betydande handelsvolym på den inre marknaden, medför betydande miljöpåverkan i ett eller flera stadier av dess livscykel samt till stor del säljs för slutförbrukning. Sedan ikraftträdandet av den nya förordningen har även framtagits kriterier för vissa tjänster. Miljömärkningssystemet omfattar inte bl.a. livsmedel och läkemedel. I enlighet med vad som föreskrivs i förordningen har kommissionen beslutat en arbetsplan för miljömärkningssystemets utveckling. Planen innehåller bl.a. mål för marknadsintroduktion av miljömärkta varor. Vidare anges nya varugrupper som bör prioriteras. Arbetsplanen sträcker sig fram . skall en översyn av verksamheten påbörjas. I motion 2004/05:MJ499 anser m.fl. (kd) att EU-blomman bör vidareutvecklas till att även omfatta livsmedel. Det behövs också, menar motionärerna, en ordentlig revidering och stärkande av EU-blomman så att bl.a. livscykelanalyser får ökad betydelse. En enhetlig märkning som alla har förtroende för är viktig, får det inte ske på bekostnad av en alltför krånglig byråkratisk process. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförs om att utveckla EU-blomman (yrkande 13). Inför ställningstagandet till ifrågavarande spörsmål erinrar utskottet om att regeringen i skrivelsen 2003/04:9 EU-prioriteringar för att nå miljömålen, som överlämnades till , utan invändning från sida som sin bedömning angett att bör verka för att en konkret strategi utarbetas inom EU med miljömärkning som en viktig beståndsdel för vägledning till konsumenter. Vidare bör nämnas att regeringen som delmål under det konsumentpolitiska miljömålet angett att miljömärkningen skall ha en stor spridning. Miljömärkningen ses också i departementspromemorian (Ds 2004:51) Den framtida konsumentpolitiken som ett viktigt instrument för att uppnå det i promemorian föreslagna nya konsumentpolitiska målet. Inriktningen av regeringens arbete på området ligger såleds väl i linje med motionärernas allmänna önskemål om att EU-blomman skall utvecklas i en positiv riktning. Vad särskilt gäller frågan om miljömärkning av livsmedel konstaterar utskottet att sådana varor, enligt artikel 2.5 i miljömärkningsförordningen, inte omfattas av Blommansystemet. Utskottet är inte berett att förorda att regeringen på EU-nivå skall börja driva frågan om en utvidgning av systemet till att omfatta även livsmedel. Av artikel 20 i förordningen framgår vidare att kommissionen före skall se över programmet och lägga fram erforderliga förslag till förändringar av förordningen. Det föreligger således inte behov av någon åtgärd från regeringens sida för att få till stånd den av motionärerna önskade revideringen av systemet. Utskottet utgår från att man från svensk sida kommer att delta aktivt och konstruktivt i det kommande revideringsarbetet. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motion 2004/05:MJ499 yrkande 13. Märkning av skinn och päls från djur Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med krav på införande av obligatorisk märkning av alla skinn- och pälsprodukter. Utskottet hänvisar till att frågan har utretts och är föremål för beredning inom . Jämför reservation 19 (v). m.fl. (mp) kritiserar i motion 2004/05:MJ436 det förhållandet att hund- och kattskinn importeras till och övriga EU för att användas vid tillverkning av kläder. För att konsumenterna skall ha möjlighet att välja bort sådana varor är det, enligt motionärerna, mycket viktigt att det införs ett märkningssystem som innebär att det är obligatoriskt att märka skinnprodukter med uppgift om djurart och djurets ursprungsland. I motionen begärs ett tillkännagivande om att ett sådant märkningssystem skall införas skyndsamt (yrkande 3). I motion 2004/05:MJ496 av m.fl. (fp) begärs ett tillkännagivande om att det bör införas en obligatorisk märkning av pälsar som importerats vad gäller djurslag och uppfödning (yrkande 1). gav regeringen och i uppdrag att utreda hur ett förbud mot införsel, produktion och saluförande av päls- och skinnprodukter från hund och katt kan utformas. I uppdraget ingick även att utreda om det fanns förutsättningar att, som komplement till regler om import och export av päls- och skinnprodukter av hund eller katt, införa ett märkningssystem av sådana varor. Uppdraget redovisades i en rapport . I rapporten föreslås bl.a. att förordningen (EG) nr 1774/2002, den s.k. biproduktsförordningen, skall kompletteras med myndighetsföreskrifter med förbud mot dels import och saluförande av hela hudar och skinn från hund och katt, dels import, införsel, produktion och saluförande av delar av sådana hudar och skinn. Vidare föreslås en särskild lag med förbud mot införsel, import och saluförande av produkter som är tillverkade av eller till någon del består av päls eller skinn från hund eller katt. Myndigheterna avråder i rapporten från att införa ett obligatoriskt märkningssystem som omfattar alla päls-, skinn- och läderprodukter som ett komplement till ett handelsförbud. Man avråder även från att införa ett system med en mer begränsad märkningsskyldighet. avstyrkte utskottet - med hänvisning till pågående beredning av och Kammarkollegiets rapport - ett motionsyrkande med samma inriktning som de nu aktuella (bet. 2003/04:LU8). Enligt vad utskottet har erfarit är Kommerskollegiets och alltjämt föremål för beredning inom . Som utskottet fann bör resultatet av den pågående beredningen avvaktas innan något ställningstagande från sida kommer till stånd i de frågor som tas upp i motionerna. Med det anförda föreslår utskottet att avslår motionerna 2004/05:MJ436 yrkande 3 och 2004/05:MJ496 yrkande 1. Märkning av manipulerade fotografier Utskottets förslag i korthet avslår en motion med krav på införande av obligatorisk märkning av manipulerade fotografier som används i reklam. Jämför reservation 20 (v). I motion 2004/05:L246 av och (båda s) anförs att fotografier som används i marknadsföring, exempelvis på fotomodeller, ofta är manipulerade i syfte att modellen skall se vackrare ut än vad som egentligen är fallet. Motionärerna anser att det är angeläget att producenterna i sådana fall åläggs en skyldighet att ange att fotomodellens kropp blivit ändrad och inte ser ut som på fotografiet i verkligheten. Ett sådant märkningssystem skulle, enligt vad som anförs i motionen, fungera som en signal att dagens kroppsideal är så förvrängt och konstlat att inte ens fotomodellerna själva kan leva upp till det. Vidare tydliggörs genom en sådan ordning att inte en enda människa ser ut som det skönhetsideal som så många försöker uppnå. I motionen begärs ett tillkännagivande som går ut på att det förordade märkningssystemet skall införas. avstyrkte utskottet ett motsvarande motionsyrkande i det av godkända betänkandet 2003/04:LU8. Utskottet uttryckte därvid förståelse för den tanke som låg till grund för förslaget och såg det från sina utgångspunkter som angeläget att åtgärder vidtas i syfte att förhindra att unga flickor och pojkar genom marknadsföring bibringas en felaktig och ohälsosam kroppsuppfattning. Den av motionärerna föreslagna märkningsordningen väckte dock en rad frågor av såväl rättslig som praktisk natur. Utskottet var därför inte övertygat om att förslaget var genomförbart. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i frågan om införande av obligatorisk märkning av manipulerade bilder i marknadsföringssammanhang och föreslår att avslår motion 2004/05:L246. Information om genmodifierade produkter Utskottets förslag i korthet avslår en motion med krav på att det skall tas fram en nationell strategi för information om genmodifierade produkter. Jämför reservation 21 (v). I motion 2004/05:L250 av () anförs att det kommer att förekomma alltmer livsmedel som innehåller genmodifierade råvaror inom samtliga EU:s medlemsländer. Motionären framhåller att åsikterna om genmodifierade produkter går isär, såväl internationellt som nationellt. Många människor känner stor osäkerhet och oro inför förekomsten av genmanipulerad mat. Denna oro får inte, menar motionären, viftas bort utan skall tas på allvar. Motionären anser att det behövs en nationell strategi för att hantera och konsumentpolitiskt upplysa om genmodifierad mat. I motionen begärs ett tillkännagivande som går ut på att en sådan strategi skall tas fram. Utskottet har för sin del inget att erinra mot att den av motionären förordade handlingsplanen kommer till stånd och utgår från att regeringen tar erforderliga initiativ om det skulle visa sig att det föreligger behov av en sådan plan. Någon vidare åtgärd är inte erforderlig med anledning av motion 2004/05:L250, som därför bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som gäller konsumenträttigheter på livsmedelsområdet. Utskottet hänvisar till att inriktningen av regeringens arbete ligger väl i linje med motionsönskemålen. Jämför reservation 22 (kd, c). I motion 2004/05:MJ499 av m.fl. (kd) anförs att konsumenternas rättigheter bör stärkas på livsmedelsområdet. Motionärerna lägger i motionen fram en rad principer som bör gälla i regeringens fortsatta arbete på livsmedelsområdet. Sålunda bör nya livsmedel vara långsiktigt säkra både för människor, djur och miljö. All genmat bör märkas. Vidare bör tillses att det finns GMO-fria alternativ. Regeringen bör även försvara rätten till en fungerande kontroll av säkra livsmedel. Därtill kommer att försiktighetsprincipen skall gälla, vilket innebär att det är producenterna som skall bevisa att maten är ofarlig. Motionärerna anser också att regeringen skall verka för att det finns konsumentrepresentanter i WTO-förhandlingar och att konsumentintresset skrivs in i WTO-deklarationer. Slutligen får bestrålning inte användas som ersättning för god livsmedelshygien. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförts om att stärka konsumenternas ställning på livsmedelsområdet (yrkande 19). Utskottet har framhållit att EG:s rättsakter på livsmedelsområdet till övervägande del är totalharmoniserade. Det innebär att det inte är tillåtet för ett medlemsland att ha vare sig strängare eller mer liberala bestämmelser. Utskottet kan konstatera att i olika sammanhang även har betonat vikten av ett starkt konsumentperspektiv när det gäller livsmedel och understrukit önskvärdheten av ursprungsmärkning och märkning av genetiskt modifierade livsmedel (se exempelvis bet. 2001/02:LU2 och 2002/03:MJU11). Den allmänna inriktningen av regeringens arbete på området ligger också väl i linje med motionsönskemålet. Utan att närmare gå in på varje enskild fråga som tas upp i motionen kan utskottet således inte finna att det föreligger skäl för att vidta någon åtgärd med anledning av motion 2004/05:MJ499 yrkande 19. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller prisinformation. () framhåller i motion 2004/05:L325 att priset på en vara, enligt prisinformationslagen, skall framgå där varan är exponerad, exempelvis i ett skyltfönster. Motionären hävdar att så ofta inte är fallet. Sålunda saknas inte sällan prisuppgift på samtliga varor i ett skyltfönster. Detta är till nackdel för konsumenterna som måste gå in i butiken för att få reda på vad varan kostar. Motionären begär ett tillkännagivande som går ut på att regeringen skall vidta åtgärder så att prisinformationslagen följs. I motion 2004/05:L268 av m.fl. (mp) kritiseras den handledning för prisinformation som givit ut när det gäller beräkning av jämförpris på flytande diskmedel. Motionärerna anför att det borde vara självklart att såväl dos som jämförpris skall anges på alla produkter där det är relevant. Regeringen bör därför, anser motionärerna, i uppföljningen och tillämpningen av den nya prisinformationslagen se över hur jämförpriser blir så konsumentvänliga som möjligt. Den självklara grundregeln skall, anförs det, vara att jämförpris i samtliga fall måste vara begripligt och anges så att konsumenten kan göra en verklig prisjämförelse. I motionen begärs ett tillkännagivande i enlighet med vad som anförts om behovet av mer informativa jämförpriser. Utskottet har för sin del ingen annan uppfattning än motionärerna vad gäller vikten av informativa jämförpriser och att prisinformationslagen följs. Utskottet förutsätter att regeringen uppmärksammar de spörsmål som tas upp i motionerna och vidtar de åtgärder som därvid visar sig vara erforderliga. Någon åtgärd är inte påkallad, och utskottet föreslår att avslår motionerna 2004/05:L268 och 2004/05:L325. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande som gäller tvistlösning på konsumentområdet. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden från sida. Jämför reservation 23 (m, fp). I motion 2004/05:L291 av m.fl. (m) anförs att regeringen försökt införa större möjligheter att processa i domstol i konsumenttvister. Ett bättre alternativ vore, menar motionärerna, att anamma de moderna modeller för utomrättslig tvistlösning, s.k. alternative dispute resolution (ADR), som har utvecklats . Motionärerna framhåller särskilt utvecklingen inom EU på området och verksamheten vid . I motionen begärs ett tillkännagivande som går ut på att regeringen skall främja framväxten av utomrättslig tvistlösning i konsumenttvister (yrkande 11). Inom EU har pågått arbete i syfte att främja enkla, billiga och effektiva metoder för att lösa gränsöverskridande tvister genom alternativ tvistlösning. Som exempel kan nämnas EEJ-net, som inrättades och som tillhandhåller en kommunikations- och stödstruktur bestående av nationella kontaktpunkter i varje medlemsstat. Dessa skall ge konsumenterna information och stöd. EEJ-net har kompletteras med FIN-net, ett nätverk för lösning av tvister rörande finansiella tjänster utom domstol. I sammanhanget bör vidare nämnas att kommissionen överlämnade en grönbok om alternativa system för tvistlösning inom civil- och handelsrätten, KOM(2002)196. Syftet med grönboken var att inleda en bred diskussion bland medlemsstaterna och andra berörda parter om en rad olika spörsmål som gäller alternativ tvistlösning. yttrade sig och välkomnade därvid grönboken och framhöll att alternativ tvistlösning bör tillåtas som en icke obligatorisk möjlighet vars användning bör uppmuntras, dock under förutsättningen att detta inte leder till att parternas rätt att vid behov väcka talan vid domstol inte urholkas. I departementspromemorian (Ds 2004:51) Den framtida konsumentpolitiken understryks vikten av att den utomrättsliga tvistlösningen utvecklas, inte minst på området finansiella tjänster. Motionsyrkanden med motsvarande inriktning har avstyrkts av utskottet vid ett flertal tillfällen, i det av godkända betänkandet 2003/04:LU8. Utskottet hade då ingen annan uppfattning än motionärerna vad gäller vikten av att det skapas tvistlösningsmekanismer i konsumenttvister, inte minst i gränsöverskridande tvister. Utskottet har inte heller någon annan uppfattning än motionärerna vad gäller det angelägna i att tvister mellan konsumenter och näringsidkare kan lösas på ett enkelt, billigt och rättssäkert sätt. Som redovisats pågår också arbete med denna inriktning i . Någon åtgärd är såldes inte påkallad med anledning av motion 2004/05:L291 yrkande 11, som därför bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår en motion vari föreslås lagstiftningsåtgärder i syfte att förhindra omsättningen av stöldgods. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden från sida. () understryker i motion 2004/05:L316 äganderättens betydelse i samhället. Den enskildes rättssäkerhet måste, anförs det, vara en ledstjärna för polis, domstolar och andra myndigheter. Motionären pekar på fall där personer som misstänkts för stöld, men inte kunnat lagföras, fått behålla egendom som uppenbarligen måste vara stöldgods, men inte kunnat knytas till en viss stöld. Detta är, enligt motionären, stötande för den allmänna rättskänslan. I motionen begärs ett tillkännagivande om att en enskild skall kunna åläggas att bevisa ett egendomsförvärv vid äventyr att staten skall ha rätt att beslagta egendomen. Ett motsvarande motionsyrkande avstyrktes av utskottet i det av godkända betänkandet 2003/04:LU8. Utskottet konstaterade därvid att ett bifall till motionsyrkandet skulle innebära en genomgripande förändring av svensk rätt, som man inte kunde ställa sig bakom. Därtill kom att den av motionären beskrivna problematiken i viss mån torde ha förlorat i aktualitet i och med att godtrosförvärv av stöldgods är möjligt. Utskottet finner inte skäl att frångå sitt tidigare ställningstagande och föreslår att avslår motion 2004/05:L316. Dödande av förkommen bankbok Utskottets förslag i korthet avslår en motion med krav på en översyn av lagstiftningen om motböcker. Om en värdehandling vars rättsliga betydelse är knuten till innehavet, ett s.k. presentationspapper, förstörs eller kommer bort kan den som förlorat handlingen inte längre göra gällande sin rätt, exempelvis kräva betalning. För att komma till rätta med detta problem finns i lagen (1927:85) om dödande av förkomna handlingar bestämmelser som gör det möjligt att under vissa förutsättningar döda handlingar som förstörts eller kommit bort. Efter det att handlingen dödats kan den som förlorat handlingen åter göra sin rätt gällande, utan att behöva förete handlingen. Själva dödningsförfarandet bygger på tanken att den som känner till något om en förkommen handling genom ett offentligt förfarande skall få en möjlighet att höra av sig. Dödning kan i vissa fall komma i fråga även om en handling inte kommit bort eller förstörts, nämligen i konkurs eller utmätning. I 12 § finns bestämmelser som innebär att förkomna bankböcker genom efterlysning kan dödas på ett snabbare sätt än enligt lagens allmänna regler. Sådan efterlysning skall kungöras i Post- och genom bankens försorg. Om motboken inte återfinns och förekommer inte skälig anledning anta att den finns i behåll är sökanden berättigad att få ut det insatta beloppet. Därefter har motboken inte längre gällande kraft. () anför i motion 2004/05:L270 att bestämmelserna om dödande av förkomna bankböcker är krångliga och att förfarandet tar . Eftersom det är så vanligt med bankböcker bör det, enligt motionären, göras en översyn av de lagar som behandlar motbok i bank. I motionen begärs ett tillkännagivande härom. Ett motionsyrkande med krav på förenklade regler vid dödande av bankböcker som väckts med anledning av regeringens proposition 2003/04:99 Följdändringar med anledning av nya regler för bank- och finansieringsrörelse samt inlåningsverksamhet avstyrktes av finansutskottet i det av godkända betänkandet 2003/04:FiU15.