bet · GS01BOU9 · 2005-05-19 00:00:00 — Detfinns en tänkbar förklaring till det, som jag tänkte säga, även om folkinte gillar att man säger det eftersom det inte är riktigt legitimt attsäga det. En tänkbar effekt skulle kunna vara att de här makarna förlorarså pass mycket på att bo tillsammans att de måste separera. I nästa ledskulle det kunna innebära att de inte har råd att flytta ihop. Så passmycket förlorar man på de skilda inkomstgränserna. Jag säger inte attdet är så, utan att det är en tänkbar förklaring. Det blir nästa studie,som kommer att bli en del av min avhandling.Ordföranden: för det, ska gå vidare till nästa rubrik, som är Bostadsbidragenoch barnfamiljerna. Där har vi en representant från ,försäkringsdirektör (bilder sid. 76-78): Jag kan säga att jag till min hjälphar som bisittare. Han är svensk världsmästare i bostadsbidragoch försäkringsansvarig hos mig. I de mer kvalificerade frågorna kommerjag att ta hjälp av honom.Ni kanske blir lite förvirrade , om jag kommer till lite andra slutsatserän , men jag tror att det i grunden handlar om att vi i vårastudier har använt en annan definition av trångboddhet, den så kalladenorm 2. Skälet till det är att vi har tyckt att den har varit bättreför framför allt vid internationella jämförelser.Om man backar kan man säga att den första slalombacke man sernär det gäller kostnader och antalet hushåll handlar om effekten avregelförändringarna, som vi precis har hört om. Sedan ser vi att viäven därefter har en nedåtgående trend när det gäller antalet hushållsom får bostadsbidrag och därmed också kostnaden. Den delen anser vimest förklaras av att barnfamiljerna i synnerhet har fått bättre ekonomi,så behovet av bostadsbidrag har minskat.Man ska komma ihåg att när den här regelförändringen gjordes hade viockså betydande problem med bostadsbidragen. sade1996 att det fanns betydande läckage ur systemet. En stor del var juatt man skapade de så kallade raka rören mellan skattesystemet ochbidragsdelen.Om man går in och tittar på vem det är som får bostadsbidrag, kan mansäga att det som har blivit en ganska tydlig bild är att vi nu har ettstöd framför allt till ensamstående föräldrar, att det har blivit endel av den ekonomiska familjepolitiken.Precis som var inne på, har de sammanboende när det gäller tvåmakar minskat ganska mycket. Vi har också gjort en del olika studier pådet området. Man kan säga att de kännetecknas av att de har väldigtlåga inkomster, och en betydande del finns i ett socialbidragsberoende.Sedan kommer vi till frågan: Hur bor de som har bostadsbidrag? Vi gjordeen studie i detta ämne . Man kan säga, lite förenklat, att debor som andra barnfamiljer när de bor i hyresrätter. Vi kan inte senågra direkta avvikelser i bostadskonsumtionen för dem som bor ihyresrätter jämfört med dem som inte har bostadsbidrag. Däremot återfinnsde i mycket mindre utsträckning när det gäller egnahem. Förklaringen äratt det här är grupper som inte har kapitalet till att kliva in påegnahemssidan.Med den definition av trångboddhet som vi har använt kan man också sägaatt vi kommer fram till att av de här barnen är trångbodda.På hela populationen barnfamiljer är motsvarande siffra 3 %.Vi har också försökt studera hur bostadsbidragen fungerar ihop med övrigsocialpolitik. Där kan man säga att visserligen har inte beloppenjusterats i bostadsbidragen, men däremot har det hänt andra saker, medhöjningen av barnbidragen, maxtaxan och förändringar i underhållsstödet.Det vi har sagt i RFV:s årsredovisning för vår verksamhet till regeringenär att vi anser att det finns en mycket god träffsäkerhet, det villsäga att vi når de grupper som bostadsbidraget, efter de nya reglerna,var tänkt för. De har också en viktig utjämnande effekt för de mestutsatta barnfamiljerna, så att de kommer till en ekonomi som är någorlundajämförbar med andra barnfamiljers.Vi bedömer egentligen inte heller att marginaleffekten är ett problem,det vill säga att man blir inlåst i ett bidragssystem så att det intelönar sig att jobba, utan vi tycker att det finns relativt lågamarginaleffekter.När vi har tittat lite bredare på barnfamiljernas situation och vilkasom har det svårt, är det förvisso ensamstående föräldrar, som väldigtofta är ensamstående kvinnor med barn. Men det finns också en annangrupp, och det är underhållsskyldiga män med relativt låga inkomster.Där finns det ungefär 22 000 barn, och det är 12 000 pappor som harlåga inkomster och svårigheter att ha ett boende där de kan ta emotbarnet. Jag tror att det är en grupp som det finns skäl att titta vidarepå, hur man ska se till att de här 22 000 barnen i praktiken får enhygglig kontakt med sina pappor.Ordföranden: för det.Vi ska gå vidare, och nästa rubrik är Bostadsbidragen och barnfamiljernasbostadsstandard. Där har vi två föredragande, , enhetschef,och , jurist, från Boverket.Martin Hedenmo: har varit inne på de här frågorna kringbostadsbidragen och följt utvecklingen av bostadsbidragen under lång tidnu. Det gör vi givetvis därför att vi tycker att det är en väldigt viktigdel av bostadspolitiken. Det bostadspolitiska mål som vi nu har är attge alla möjlighet till goda bostäder till rimliga kostnader, och detsägs att det skulle vara väldigt svårt att uppnå det målet utan att manockså har någon form av selektivt konsumtionsstöd. Vi tycker attbostadsbidraget är viktigt både för att ge människor med låga inkomstermöjlighet till goda bostäder och för att möta utvecklingen i boendekostnaderna.Vi har gjort den här utredningen tillsammans med iSkåne och (). Det är entotal undersökning vi har gjort, med försäkringskassematerial från demsom får bostadsbidrag. Det som undersökningen framför allt visar gällerjust träffsäkerheten. års regelförändringar harträffsäkerheten minskat i mycket stor utsträckning. Det har framför alltatt göra med att det här stödet i så stor utsträckning har blivit ettstöd till ensamföräldrar och ensamföräldrar i hyresrätt.Den här diskussionen baserar sig i mycket stor utsträckning på en delmissuppfattningar. Den första missuppfattningen är den att barn iekonomiskt utsatta familjer är barn i familjer med en förälder. De siffrorsom vi redovisar, och som även redovisar, visar att avdet totala antalet barn i utsatta familjer är det tre fyra gånger såmånga i familjer där det finns två sammanboende föräldrar.Den andra missuppfattningen är att boendekostnadsutvecklingen kanskeinte längre skulle vara något problem eller att hyresutvecklingen haravstannat. Vi har gjort andra undersökningar i som visar attsedan regelförändringen infördes har vi haft en väldigt kraftig utvecklingav boendekostnaderna, och framför allt utveckling av hyrorna i nyproduktioni storstadsområdena. I har hyrorna ökat sedanregelförändringen 1997 och i med hela 44 %.Det förslag som ligger har vi varit kritiska till, av flera skäl.Det första skälet är förstås att man just nu håller på att genomföra undersökning av bostadsfinansieringssystemet, och det samladebostadsfinansieringssystemet, som ska införas . Vi tycker att dettaatt göra en översyn av bostadsbidragen givetvis skulle vara en del avden samlade översynen. Konsumtionsstöden borde vara en del av det totalabostadsfinansieringssystemet.Den andra kritiken är givetvis att vi inte ser att träffsäkerheten isystemet ökar på grund av de här regelförändringarna. Man har fortfaranderegeln om skilda inkomstgränser och man har ytbegränsningen, vilket göratt familjer med två sammanboende vuxna i lika stor utsträckning somtidigare är utanför bostadsbidragen eller inte omfattas av dem. Denförstärkning som sker är när det gäller umgängesföräldrar.En annan sak är att vi ser att den föreslagna förändringen när det gälleratt ha en enhetlig procentsats för boendekostnader också innebär attsystemet blir sämre på att dels parera förändringar i boendekostnader,dels göra det möjligt för barnfamiljer att trots allt skaffa sig enadekvat, rymlig bostad. Vi håller inte riktigt med när det sägs att detinte finns något trångboddhetsproblem. Vi håller på med en undersökningkring detta också på , och den visar att trångboddheten blandbarnfamiljer är lika stor nu som den var . Det harväldigt mycket stabiliserat sig där, men fortfarande finns det gruppersom är väldigt utsatta. Trångboddheten bland tonåriga barn till utrikesfödda i storstadsområdena håller sig fortfarande kring , som dåsaknar ett eget rum.Jag överlämnar därmed ordet till Christina.Christina (bilder sid. 78-79): När vi talar om bostadsbidragenhar vi kanske ibland lite olika utgångspunkter för hur vi kommer framtill saker. Det och också IBF har gjort är att vi utgår fråndet fastlagda syftet med bostadsbidragen.Det är att ekonomiskt svaga familjer ska kunna hålla varje barn med etteget rum och att detta även ska gälla i nyproducerade bostäder.Detta lades fast av statsmakterna i proposition 1986-1987. Det tyckerjag är viktigt att hålla minnet när vi talar om detta. Det är dels ettväldigt starkt bostadsperspektiv, dels ett väldigt starkt barnperspektiv.Det är vår utgångspunkt.Vi har sett de här kurvorna tidigare. Den blå kurvan visar statensutgifter penningvärde. Den röda kurvan visar utgifterna ilöpande priser. Jag har valt att utgå . I början av 90-taletbyggde man ut bostadsbidragen just utifrån den fastlagda målsättningenatt varje barn skulle ha eget rum.Det var en väldigt kraftig utbyggnad. Det var också en kompensation förskattereformens effekter. Skattereformen innebar att fler fick bärastörre delen av kostnaden. Det var en medveten satsning med en kraftigutbyggnad av bostadsbidragen för att kompensera för de grupper som intefick den kompensationen genom skattereformen.Vi ser här att utgifterna ökade ända fram . Den ökningenmed utbyggnaden började i samband med den fastlagdapropositionen. Den höll på ungefär fram , 1994. Sedan blevdet ett nytt system där man gick på aktuella inkomster på ett helt annatsätt än vad man hade gjort tidigare.Detta innebär naturligtvis att det tar tid att kontrollera siffrorna.Det tar innan du kan fastställa en inkomst. När man år 1994började använda aktuell inkomst kunde man inte göra kontroller på deinkomsterna . Det ser vi också här i kurvan. Då börjardet gå ned.Men tillsatte man en utredning i syfte att minskakostnadsutvecklingen för bostadsbidragen från beräknade 9,6 miljarder till7,. Det var syftet med den utredningen. Därigenominförde man dels en effektivare kostnadskontroll, dels de regeländringarsom vi talat om . De vi har tittat på gäller ytbegränsningen ochde skilda inkomstgränserna för makar.Vad vi ser är att har målet för att minska kostnadsökningen,inte att minska utgifterna, och stabilisera på 7,5 miljarder uppnåttsmer än väl. Då hamnade vi på ungefär 6,5 miljarder, och 7,5 miljardervar syftet. Det betyder att man kanske inte ens hade behövt göraregeländringar med skilda inkomstgränser för makar och ytbegränsning.Vi har ett forskningsprojekt tillsammans med IBF och Försäkringskassani . Vi har konstaterat att det var ca 100 000 familjer medmakar, två vuxna, som på ett eller annat sätt drabbades av inkomstbegränsningenoch ytbegränsningen med i genomsnitt . Det var ungefär60 000 ensamföräldrar som påverkades med i genomsnitt per år.Totalt räknar vi att regeländringarna tillsammans innebär en besparingpå ungefär 1 miljard. Det är kanske är den miljarden extra som manlyckades spara in . Nog om detta. Jag tycker att det är intressant.Vi menar att den backning nedåt som vi ser på utgifterna är en urholkningav systemet för att det inte har anpassats till hyresutvecklingen ochinkomstutvecklingen. I varenda proposition har det sagts attdet varit nödvändigt att anpassa. Det har skett . Men efter år1997, det vill säga , , har gränserna legat still.Som vi ser är utgifterna nere på ca 3,5 miljarder. Det innebäratt hela den utbyggnad man gjorde av bostadsbidraget i syfte att varjebarn ska ha eget rum och att det även skulle gälla nyproducerade bostäderplus kompensationen för skattereformens effekter nu är helt borta.Det är möjligt att det ska vara så. Men det har inte förekommit någonbostadspolitisk debatt om detta. Man kanske ska ha en annan inriktningpå stödet.Den här kurvan känner vi igen. Så här brukar vi se det. Jag utgår nufrån antalet barn. Det är barn i familjer med svårigheter att betalalöpande utgifter. Någonting som vi får höra är att anledningentill att utgifterna minskar är att människor har fått det bättre. Vihävdar att så inte är fallet.Den röda kurvan känner vi igen. Ungefär hälften av alla barn hosensamföräldrar lever i familjer med svårigheter att betala löpande utgifter.Det betyder att man har haft svårt attbetala hyra, mat och räkningar. När vi ser på makar gäller det avbarnen. Det tycker man kanske inte är så mycket. Det satsas ganska mycketpå gruppen barn hos ensamföräldrar, och det är alldeles rätt.Det är så här vi är vana att statistik presenteras. De här siffrornakommer från SCB. Rapporten var drygt 50 sidor lång, och det var baraandelar. Men i en bilaga hade jag turen att hitta antalet. Det tyckerjag är väldigt spännande. Andelen säger ingenting.Här ser vi helt plötsligt att det är betydligt fler barn hos makar. Detär 300 000 barn hos två vuxna som faktiskt lever i ekonomiskt utsattafamiljer. Det är ungefär 165 000 barn hos ensamföräldrar som lever imotsvarande familjer. Detta tycker jag är mycket intressant.Vi kan också se annat av kurvan. har vi tittat på en tioårsperiod.Det är den här tioårsperioden, i princip 90-talet, som vi har studerat.Vi kan se att var det 275 000 barn hos makar. Dethar ökat till 300 000 i slutet av det decenniet. För ensamföräldrar vardet 130 000 barn. Det har också ökat till 165 000. Det här tyder på attbarnen i de här familjerna, för det är dem vi utgår från, faktiskt harfått det sämre.Ekonomiska problem kan definieras på olika sätt. Den här röda kurvanöver ekonomiska problem har jag hämtat från rapportSociala förhållanden . Med ekonomiska problem menar manatt människor saknar kontantmarginal och har svårigheter att klaralöpande utgifter. Det är vad den andra kurvan visade. Det innebär attden disponibla inkomsten är - och kommer ett krångligt begrepp -av eller att man har uppburitsocialbidrag under den här tiden.Om vi nu sätter de siffror vi tittar på i relation till varandra ser viatt har antalet barn i familjer med ekonomiskaproblem ökat. Det ligger med det här måttet mätt på 700 000 barn.Vi ser att i början 90-talet bodde ungefär 450 000 barn i familjer somfick bostadsbidrag. Man kan sätta det i relation. måste jag kika imina papper hur många procent det är. är det avbarnen som bor i familjer med ekonomiska problem som får bostadsbidrag.Detta är motsvarande, eftersom vi inte vet om det är just samma familjersom har fått bostadsbidrag. är det av de barnen sombor i familjer som får bostadsbidrag.Vi har tittat på det vi har talat om - att gränserna inte har räknatsupp . Här har jag bara räknat på snittet på bostadskostnaderi beståndet. Vad skulle det ha gjort om man räknat upp bostadskostnadenmed den hyresökning som har skett , det vill säga det senasteåret man anpassade gränserna, ?Gränsen skulle höjas med motsvarande för ett barn, med 800 krför två barn och med för familjer med minst tre barn. Det innebärnetto , och , om vi nu räknar att allt går på 50 %och man inte justerar gränsen på annat sätt.Man säger här att människor har fått det bättre och speciellt makar.Det är inte sant om man tittar på hur det ser ut bland de hushåll somfaktiskt får bostadsbidrag. , tror jag det var, tjänade makarnatillsammans . Derasinkomster har i genomsnitt minskat. ligger inkomsten för ensamförälderhögre än vad den är för makar, och då är det en person till i dethushållet.Om vi tittar på inkomstutvecklingen är det inte KPI, inflation ellernågonting sådant man har räknat upp med tidigare. Det står i propositionen,och jag har utgått från den koden. Man har tittat på den genomsnittligainkomsten för en arbetare och på hur många procent den inkomsten ökar.Man har då fått fram hur många kronor det innebär. Inkomstgränsernahar ökat med det antalet kronor.I det här fallet gäller det inkomstökning för en arbetarei privat tjänst. Jag tror att vi fick det till att det motsvarar 57 000kr i procent. Det skulle innebära att inkomstgränsen skulle höjas från117 med plus , eller vad det nu blir. Det är en ganskarejäl höjning. Det är den anpassning som bostadsbidragen tidigare helatiden haft för att de inte ska urholkas. Det är just vad som har skett.Jag har försökt att göra ett exempel här. Jag har tittat på en familjsom består av makar med två barn som hade en inkomst på 15 700kr före skatt och en boendekostnad på . Sedan har jag räknatmed att de ska ha råd att betala skäliga levnadskostnader. När skatt,boende och allting är betalt och de har fått sitt barnbidrag och alltsådant hamnar de på i princip plus minus noll. Det blir plus. Deklarade den inkomsten med hjälp av bostadsbidrag.För år 2002, med oförändrade gränser, det vill säga som det ser ut , har jag räknat upp deras inkomster. De skulle motsvara 17 570kr med en boendekostnad på . En familj med två inkomster gårback . En familj där bara den ena maken harinkomst går med ett underskott på jämfört med hurdet såg ut tidigare.Vi menar att det i stället blir en övervältring på socialbidraget. Somvi talade om har bostadsbidraget en marginaleffekt på 20 %.Men vi menar att det inte är någon inlåsning i fattigdomsfällan. I taktmed att bostadsbidragen inte anpassats blir det en övervältring påsocialbidragen. Socialbidragen har en marginaleffekt på och är eninlåsning i fattigdomsfällan. Dessutom har socialbidragen ingetbostadspolitiskt stöd.Den tredje stapeln som jag tittar på är vad som händer om man räknarupp gränser såsom jag visade i förra bilden. Då skulle familjen med tvåinkomster ha gått på lite plus. Det skulle bli ungefär en hundralapp.Det är i nivå med det som gällde . Däremot skulle familjen meden inkomst fortfarande ligga på minus.Vad jag visar är att den här stapeln är urholkningen i systemet. Skillnadenär vad skilda inkomstgränser för makar har gjort.Har de minskade bostadsbidragen kompenserats av några andra stöd? Vadjag kan se har det inte skett. Det är ett hack här i kurvan från 1993-1997.Den skulle egentligen vara ännu längre.Vad man ser är att är i princip inga förändringar gjorda.Detta är också löpande priser, ska jag påpeka. Det har skett en utbyggnadför bostadsbidragen. Men om vi tittar är det inte några störrekompensationer i underhållsbidrag eller ökade barnbidrag. Visst ökadebarnbidraget här, men det sjönk å andra sidan innan. Jag menar att deti princip är en återläggning till det som var. Även barnbidraget påverkadesav saneringen av statsfinanserna som var i mitten av 90-talet.Jag menar att bostadsbidragen håller på att urholkas. Att göra om dettill ett inkomstprövat barnbidrag, som man nu håller på att göra närman ökar enbart efter antalet barn, i stället för att ta hänsyn tillboendekostnaden, menar vi minskar träffsäkerheten. Tar man hänsyn tillde ökade boendekostnader som man får vid en större bostad, och att mandärigenom får ett högre bostadsbidrag, innebär det att familjen får ettstörre utrymme över till övrig konsumtion som den kan göra vad den villmed.Jag menar inte att det styr människor mot att göra något. Det tar hänsyntill människors försörjningsbörda. Det är svårt att påverka sinboendekostnad på precis samma sätt som det är svårt att påverka sin skatt.Där det finns jobb är också bostadskostnaderna ganska höga. Ska manflytta till bostäder där det finns jobb är det bra om man kan få ettbidrag så att man har råd att hålla sig med en bostad.Detta är också något som kan påverka unga att flytta tillsammans. Dehar råd med det och kan bilda familj. Förutsättningen för att bildafamilj och också att det ska födas barn är att man har en bostad. Debilliga bostäderna ligger främst i glesortsbygder där det saknasarbetstillfällen.Det var nog det mesta jag hade tänkt säga.Marianne : Jag har liksom två bisittare med mig.Det är och . Det är de somkan detta och har jobbat med propositionen som jag ska försöka attbeskriva lite grann. Vi har redan hört andra talare här tala om detförslag som regeringen nu har lagt till . Jag ska ändå försökaatt beskriva lite hur det är tänkt och vad syftet bakom propositionenhar varit.Det har talats mycket om det bostadspolitiska syftet med bostadsbidraget.Det finns skäl att notera att det finns två syften med bostadsbidraget.Det finns ett bostadspolitiskt syfte, som har talats om här. Det handlarom att man ska ge förutsättningar för alla att leva i goda bostädertill rimliga kostnader. Men det finns också ett familjepolitiskt syftemed bostadsbidraget. Det handlar om att inom ramen för den generellavälfärden minska skillnaderna i ekonomiska villkor mellan familjer medrespektive utan barn. När man utformar regler gäller det att ta hänsyntill båda dessa syften.Den satsning som regeringen nu har gjort har haft som utgångspunkt ska satsa på barn i ekonomiskt svaga familjer. Det bör man ha medsig. Det aviseras en försäkring med . Satsningen ska gåtill tre områden som anses träffa den här gruppen på ett bra sätt. Detär bostadsbidraget, underhållsstödet och studiestödssystemet.För bostadsbidraget görs det en satsning med 200 miljoner. Attbostadsbidraget väljs är kanske inte så konstigt för någon av er som sitterhär. Bostadsbidraget är ett träffsäkert system, som har sagts härtidigare. Utifrån att det inkomstprövas träffar det en grupp som ärekonomiskt svag. Det är ett skyddsnät som kommer in i stort sett direktefter socialbidraget.När vi har tittat vidare på hur det ska utformas har utgångspunktenvarit: Hur träffar man de ekonomiskt mest utsatta i bostadsbidragssystemet?Även om det är ett system som träffar en grupp som är ekonomiskt utsattska man ändå hitta barnfamiljerna. Det är barn i ekonomiskt utsattafamiljer det gäller. Vi har funderat på hur man träffar ännu mer precist.I de analyser som har gjorts finns det två slutsatser som är viktigaatt ha med sig. Vi har sett att det är flerbarnsfamiljerna som är deekonomiskt mest utsatta. Det är där de ekonomiskt mest utsatta barnenfinns. Därmed inte sagt att de inte finns också i andra familjer. Mende mest ekonomiskt utsatta är flerbarnsfamiljerna. Den andra slutsatsenär att de som har lägst bostadskostnader också har lägst inkomststandard.Det är två analyser som har varit utgångspunkt för formuleringen avförslagen.Som ni väl känner till och som har nämnts här tidigare består bostadsbidragetav två delar. Det är det särskilda bidraget. Det är ett bidrag som utgesberoende på antalet barn i familjen. Det är också ersättningen förbostadskostnaden, lite slarvigt kallat för bostadskostnadsbidraget, somär en ersättning som är relaterad till bostadskostnaden. Det finns ocksåen koppling till storleken på familjen.Det förslag som har lagts fram innebär att det görs en förstärkningi det särskilda bidraget. Det är en ganska kraftig förstärkning. Debelopp jag nu nämner är utan hänsyn taget till inkomstprövning. Detblir naturligtvis olika beroende på vilka inkomster man har.Ser man i sammanhanget till bruttobelopp höjs det särskilda med 350-550kr. Den största höjningen går till familjer med flest barn. Då är vitillbaka till den analys och det syfte som finns. Det ska träffa deekonomiskt mest utsatta, och vi vet att de ekonomiskt mest utsatta ärflerbarnsfamiljerna.När det gäller bostadskostnadsbidraget föreslås precis som har nämntshär tidigare en förenkling av systemet. Det innebär att i stället förde två intervall som vi har - där det första intervallet ersättsmed och det andra intervallet ersätts - görs ett intervall.Det är samma intervall. Det är ingen skillnad på gränserna i övrigt.Det slås ihop till ett intervall, och ersättningen blir inom detintervallet.Det är lätt att förstå att det finns en besparing i detta. Den besparingenanvänds fullt ut till höjningen av det särskilda bidraget plus litetill. Effekten blir att alla de som har hemmavarande barn kommer att fåett högre bostadsbidrag. Det kommer inte att finnas någon som får enförsämring.