bet · GS01KU20 · 2005-01-01 00:00:00 — Vidare anges att först tillkal- lades en enmansutredare. Enligt anmälaren har justitieministern fördröjt en utredning av frågan och dessutom ignorerat begäran om en par- lamentarisk utredning. Betydelsen av tillkännagivanden till regeringen har vid tidigare tillfällen granskat frågor kring efter- kommandet av tillkännagivanden till regeringen. I betänkande 1994/95:KU30 underströk utskottet att utgångspunkten måste vara att det önskemål som tillkännagivandet avser bör tillgodoses. Om det visar sig föreligga omständigheter som hindrar ett genomförande eller om reger- ingen gör en annan bedömning än måste regeringen dock kunna underlåta att vidta de åtgärder tillkännagivandet avser. En förutsättning borde då enligt utskottet vara att regeringens bedömningar i detta avseende redovisas för . I såväl utskottets granskning (bet. 1997/ 98:KU10), (bet. 1998/99:KU10) och (bet. 2001/02: 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL KU20) liksom i samband med behandlingen av regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen (bet. 2001/02:KU6) har utskottet återkommit till detta ställningstagande. Granskningen gällde bl.a. ett tillkännagivande från till regeringen rörande en delning av kommun. Som utskottet tidigare anfört i andra sammanhang finns det inte någon reglering i fråga om s.k. tillkännagivanden. Utskottet förutsätter dock att regeringen hörsammar tillkännagivanden. Om regeringen anser sig kunna underlåta att vidta de åtgärder ett tillkännagivande avser, måste regeringens bedömning vad gäller riksdagsbeslut redovisas för i samband med att regeringen lämnar sin redogörelse till riks- dagen för vilka åtgärder regeringen vidtagit med anledning av riksda- gens beslut. granskade utskottet finansministerns hantering av frågan om de s.k. 3:12-reglerna (bet. 2002/03:KU30). tillkännagivande innebar att det begärdes att en proposition skulle lämnas till senast . Propositionen lämnades dock först efter att ha aviserats i propositionsförteckningen. Det uppstod därigenom ett dröjsmål som innebar att det kunde råda osäkerhet om regeringens avsik- ter både bland riksdagsledamöter och berörda skattskyldiga. Som tidigare anfört förutsätter utskottet att reger- ingen hörsammar tillkännagivanden och att regeringen redovi- sar sina bedömningar för om de begärda åtgärderna inte vidtas. Om regeringen inte avser att vidta en begärd åtgärd i enlighet med riks- dagsbeslutet måste detta enligt utskottets mening redovisas för inom tidsramen, om en sådan uppställts av . Även skälen för att riksdagsbeslutet inte följs bör tas upp i sammanhanget. Om en redovisning inte kan ges i skrivelse eller proposition till bör den enligt utskot- tets mening lämnas till i annan form som gör den tillgänglig för samtliga ledamöter. beslutade att för regeringen som sin mening ge till känna vad lagutskottet anfört om att regeringen bör tillkalla en par- lamentarisk utredning för att utreda frågan om en könsneutral äktenskaps- lagstiftning. I sitt betänkande anförde lagutskottet (bet. 2003/04:LU22) bl.a. följande: Det har gått ursprungliga ställningsta- gande till frågan om ett homosexuellt äktenskap. Under denna tidspe- riod har samhällets syn på homosexuella och homosexuell samlevnad förändrats radikalt. Enligt utskottets mening kan det inte uteslutas att allmänhetens syn på dessa frågor också genomgått betydande föränd- ringar, vilket stöds av gjorda opinionsundersökningar. Mot denna bakgrund anser utskottet att tiden nu kan anses mogen för att brett och förutsättningslöst utreda frågan. Enligt utskottets uppfattning bör lämpligen en parlamentariskt sammansatt utredning ges detta uppdrag 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL där olika aspekter på denna fråga ges en noggrann genomlysning. Det får ankomma på regeringen att tillkalla en sådan utredning och utar- beta erforderliga direktiv. Utredningen om äktenskap och partnerskap (Ju 2005:03) Regeringen beslutade om direktiv (2005:6) för en särskild utredare som skall ta ställning till om par av samma kön bör kunna ingå äktenskap. Utredaren ska göra en grundlig analys av frågan och redovisa samtliga skäl som talar för och emot detta. Utredaren ska också ta ställning till formerna för vigseln. Det ska över- vägas om vigselrätten för trossamfunden ska vara kvar eller om äktenska- pet endast bör ingås civilt. Om utredaren kommer fram till att äktenskap bör kunna ingås av par av samma kön, bör detta få till följd att partner- skapslagen upphävs. Utredaren ska bistås av två referensgrupper, en med företrädare för riks- dagspartierna och en med företrädare för trossamfunden. utsågs f.d. justitiekansler till särskild utredare. Svar på fråga för skriftligt svar och interpellation () har i en fråga för skriftligt svar (2004/05:849) frågat justi- tieminister vilka skäl han hade för att frångå beslut och i stället för en parlamentarisk utredning tillsätta en särskild utre- dare. () har i en interpellation (2004/05:354) den 3 feb- ruari 2005 till justitieministern frågat följande: Hur avser justitieministern att bättre tillvarata oroade människors meningsuttryck genom tillsättandet av en särskild utredare i stället för den parlamentariska utredning som riks- dagen beslutat om? Justitieministern svarade på den skriftliga frågan och interpellationen (prot. 2004/05:73). I sina svar anför han att genom att ge utredningen den aktuella formen säkerställs att den får det parlamentariska inslag som är angeläget med hänsyn till frågornas karaktär, som stor vikt också kan läggas vid kontakter med trossamfunden och andra berörda. Han är övertygad om att utredaren kommer att vara lyhörd för de synpunkter som framförs såväl i referensgrupperna som vid andra kontak- ter under arbetet och att den valda utredningsformen bäst främjar just en sådan bred och förutsättningslös utredning som har efterfrågat. Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt svar på följande fråga: Av informationen från justitieministern till riksda- gen under interpellationsdebatten och i frågesvar framgår att beslutet att tillsätta en enmansutredare i stället för en parlamentarisk 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL utredning föregicks av överläggningar med företrädare för och . Vilka andra samråd och informationer med utskott och partier föregick beslutet? Som svar har översänts en inom upprättad promemoria (bilaga 1.11.2). Av promemorian framgår att utred- ningsdirektiven har beretts i enlighet med de rutiner som gäller inom . Efter gemensam beredning inom har samråd skett med de socialdemokratiska ledamöterna i lagutskottet. Frågan har även föranlett överläggningar med företrädare för och . Regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelse nr 200 till regeringen I regeringens skrivelse Redogörelse för behandlingen av skrivel- ser till regeringen (2004/05:75, s. 32) redovisar regeringen att den tillsatt en särskild utredare och hänvisar till att justitieministern i ett interpella- tionssvar motiverat den valda utredningsformen. har behandlat regeringens skrivelse i betänkande 2004/05:24. Regeringens redogörelse för hur den ser på tillkän- nagivande om en socialförsäkringsutredning föranleder ingen särskild kom- mentar i betänkandet. Som tidigare anfört förutsätter utskottet att reger- ingen hörsammar tillkännagivanden och att regeringen redovi- sar för sina bedömningar om de begärda åtgärderna inte vidtas. Om regeringen inte avser att vidta en begärd åtgärd i enlighet med riks- dagsbeslutet måste detta enligt utskottets mening redovisas för inom tidsramen, om en sådan uppställts av . Även skälen för att riksdagsbeslutet inte följs bör tas upp i sammanhanget. Om en redovisning inte kan ges i skrivelse eller proposition till , bör den enligt utskot- tets mening lämnas till i annan form som gör den tillgänglig för samtliga ledamöter. I det aktuella fallet öppnar lagutskottet i sina motiveringar för tillkänna- givandet upp för andra alternativ än en parlamentarisk utredning. Utskottet noterar att regeringen redovisat sin motivering för den valda utredningsfor- men i ett interpellationssvar och i skrivelse 2004/05:75. Granskningen föranleder inget uttalande av utskottet. 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL 1.12 Regeringens hantering av individuellt kompetenssparande I en anmälan till , bilaga A1.12.1, begärs att utskot- tets granskar regeringen för dess hantering av riksdagsbeslutet om individuellt kompetenssparande. Det unika i detta ärende är enligt anmä- lan att så tydligt beslutat om riktlinjer för ett system med individuellt kompetenssparande och angivit en tidsplan för reformens fort- satta hantering. I anmälan hänvisas till att beslutat om att fr.o.m. avsätta pengar för att finansiera ett individuellt kompetenssparande. avlämnade regeringen en proposition i vilken föreslogs riktlin- jer för ett sådant system. Regeringen aviserade att den skulle återkomma med detaljer och lagförslag för att införa ett individuellt kompetenssparande med ikraftträdande . var enig om vikten av ett sådant system. Regeringen gav dock inga besked eller 2003. Först i budgetpropositionen redovisar regeringen hur den hanterat frågan. Beskedet som då anges är att de medel som avsätts för individuellt kompetenssparande skall användas till att delfinansiera slopan- det av arvs- och gåvoskatten, stöd till kommuner och landsting samt förbättrade studiemedel. Till grund för granskningen har bl.a. legat en promemoria upprättad inom , bilaga A1.12.2, och en utfrågning av arbetslivsminis- ter , bilaga B1. Regeringen avger förslag till genom proposition. I Propositions- handboken (Ds 1997:1) görs skillnad mellan tre olika typer av propositio- ner (s. 11): lagproposition, anslagsproposition och riktlinjeproposition. Regeringen kan förutom propositioner även sända skrivelser. Genom skrivelse påkallas inte något beslut eller svar av . I Propo- sitionshandboken anförs att propositionsformen inte skall användas när regeringen vill redovisa sin uppfattning i en viktig fråga för utan att begära beslut av (s. 13). I stället får regeringen då utnyttja sin rätt att meddela genom skrivelse. Enligt 9 kap. 7 § regeringsformen kan i samband med budgetre- glering eller annars besluta riktlinjer för viss statsverksamhet än anslag till verksamheten avser, s.k. princip- och organisationsbeslut. I förarbetena (prop. 1973:90) anfördes att denna beslutsform vanligen går till 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL så att regeringen föreslår att skall yttra sig över eller godkänna grunderna för ett reformförslag. Intar en positiv hållning, fullföl- jer regeringen reformarbetet. Vidare anfördes att principbeslut inte är rättsligt bindande men att de kan få stor faktisk betydelse för riks- dagens framtida handlingsfrihet, t.ex. om de kombineras med bemyndi- gande för regeringen att utlägga beställningar. I en kommentar till den aktuella bestämmelsen i regeringsformen anförs att regeringen, om i huvudsak godkänner eller inte har något att erinra mot de förslagna grunderna, brukar återkomma ett följande år med ett detaljerat förslag, oftast inkluderande anslagsäskanden (och , Grundlagarna med tillhörande författningar, 1980, s. 325 f.). De erinringar eller önskemål som uttryckt får, enligt kommentaren, givetvis en betydande vikt. skrivelser med tillkännagivande till regeringen har uttalat sin syn på tillkännagi- vanden av till regeringen, dvs. uttalanden av konstitutionellt icke- bindande slag. I betänkande 2002/03:KU29 anförde utskottet att det förutsatte att regeringen hörsammar dessa tillkännagivanden och att den redovisar sina bedömningar om de begärda åtgärderna inte vidtas. Om regeringen inte avser att vidta en begärd åtgärd i enlighet med riksdagsbe- slutet måste det enligt utskottets mening redovisas för inom tidsramen, om en sådan uppställts av . Även skälen för att riks- dagsbeslutet inte följs bör tas upp i sammanhanget. Om en redovisning inte kan ges i skrivelse eller proposition till , bör den enligt utskottets mening lämnas till i annan form som gör den tillgänglig för riks- dagens samtliga ledamöter (s. 20 f.). I betänkande 2003/04:KU21 upprepade utskottet sitt ställningstagande (s. 17 f.). Utskottet framhöll även vikten av att det särskilt i fråga om längre tidsutdräkter ges fullgod information om orsakerna för tidsutdräkterna och att informationen självfallet bör kunna ges också i andra sammanhang än i den årliga skrivelsen med redogörelse för behandlingen av skri- velser till regeringen (s. 20). I budgetpropositionen föreslog regeringen att ytterligare ett steg skulle tas i en grön skatteväxling. Denna innebar att vissa energiskatter höjdes. De ökade skatteintäkterna skulle bl.a. användas för skattereduktion i samband med individuell kompetensutveckling (IKU) i arbetslivet (prop. 1999/2000:1 avsnitt 1.1). beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1999/2000:FiU1, rskr. 1999/2000:28). 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL tillkallades en särskild utredare med uppgift att lämna förslag till hur ett generellt system för IKU skulle kunna utfor- mas. Utredaren presenterade ett delbetänkande (SOU 2000:51) och ett slutbetänkande (SOU 2000:119). I arbetet med den lagrådsremiss och den proposition som presenterades modifierades utrednings- förslaget på ett stort antal punkter. Mot bakgrund av bl.a. Lagrådets yttrande valde regeringen att utforma sitt förslag till som en riktlinjepro- position utan lagförslag. Regeringen beslutade riktlinjepropositionen Ett system för individuell kompetensutveckling (prop. 2001/02:175) . Avsikten med reformen var, enligt propositionen, att stimulera kom- petensutveckling av betydelse för samhällets, de enskilda individernas och företagens utveckling. Viktiga utgångspunkter för systemet var bl.a. att indi- viderna skulle delta med eget sparande på kompetenssparkonto, att arbets- givare skulle ges möjlighet att bidra till uppbyggnaden av kompetensspar- konton och att stimulanserna skulle finansieras genom de energiskattehöjningar som skett som en del av den gröna skatteväxling som inletts 2000. Systemet skulle genom sina olika delkomponenter bli attrak- tivt för breda grupper i befolkningen och det skulle i faktisk funktion få ett tillfredsställande fördelningspolitiskt utfall. ansågs det angeläget att även personer med medelhöga och höga inkomster skulle finna syste- met attraktivt. Avsikten var, enligt propositionen, att systemet skulle träda i kraft . Regeringen aviserade att den skulle återkomma med en kompletterande proposition och föreslog att riks- dagen skulle godkänna förslaget till riktlinjer för ett system för IKU såvitt avsåg systemets utgångspunkter och syfte etc. beslutade att godkänna regeringens förslag till riktlinjer (bet. 2001/02:AU10, rskr. 2001/02:322). har bemyndigat regeringen att, för ett system för IKU, av inkomsterna på inkomsttiteln 1428 Energiskatt föra över medel till för tillfällig förvaltning (t.ex. bet. 2003/04:AU1, rskr. 2003/04:7071). Bemyndigandena har avsett åren 20002004. I budgetpropositionen anför regeringen att det trots betydande ansträngningar inte har varit möjligt att konstruera ett tillfredsställande system för kompetenssparande som fått brett stöd hos arbetsmarknadens parter (prop. 2004/05:1 avsnitt 1.6.4). Vidare anförs att rättspraxis ändrats sedan riktlinjepropositionen lades fram så att sparande för utbildningsända- mål på det sätt som IKU syftade till redan är möjligt till viss del i andra former. Regeringens uppfattning är dock att det är prioriterat att genomföra åtgärder som ökar möjligheterna till ett livslångt lärande. Reger- ingen föreslår därför att en del av de avsatta medlen avsätts för två ändamål för kompetensutveckling: kompetensutveckling för personal som arbetar med vård och omsorg av äldre (2005, 2006 och 2007) samt förbättrade möjligheter 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL till studiemedel för äldre (2006 och 250 miljoner kro- nor 2007). Ytterligare en del föreslås delfinansiera slopad arvs- och gåvoskatt (under 20052007). ställde i sitt budgetbetänkande sig bakom reger- ingens bedömning, att det trots betydande ansträngningar inte varit möjligt att konstruera ett tillfredsställande system för kompetenssparande (bet. 2004/05:AU1). I en reservation riktade representanter i arbetsmarknadsut- skottet för m, fp, kd och c kritik mot regeringen för dess hantering av frågan om IKU. I reservationen föreslogs riktlinjer för ett system för IKU. biföll utskottets förslag (rskr. 2004/05:121123). I ett skriftligt svar på fråga 2002/03:519 om åtgärder för införandet av ett system med individuellt kompetenssparande anförde statsrådet att den riktlinjeproposition som tagit ställ- ning till innehöll ett betydande antal öppna frågor och att en interdeparte- mental arbetsgrupp inom fortsatt arbetet med att precisera dessa. I svaret beskrivs kortfattat de mest centrala av frågorna. När det gäller frågan om hur systemet skall organiseras anfördes att Statskontoret, som haft i uppdrag att utreda och lägga fram förslag till hur systemets olika myndighetsfunktioner lämpligen skulle utformas, gjort bedömningen att ikraftträdandet måste skjutas upp , till åtminstone . Slutligen angavs i svaret att beredningen av bl.a. de beskrivna frågorna ännu inte var avslutad. I regeringens skrivelse 2002/03:75 med redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen, som överlämnades till , redovisade regeringen att ärendet om ett system för IKU bereddes. I ett yttrande till med anledning av behandlingen av skrivelsen uppgav arbetsmarknadsutskottet (yttr. 2002/03:AU2y) att det under hand hade erfarit att det inom pågick arbete med att precisera det betydande antal öppna frågor som fanns i den riktlinjepro- position som tog ställning . Arbetsmarknadsutskot- tet uppgav vidare att det vårproposition skulle läggas fram vissa förslag om medlen för IKU. Utskottet sade sig ha förståelse för att frågan krävde omfattande beredningsarbete och hade mot den bakgrunden ingen erinran mot att skrivelsen kvarstod som icke slutbehandlad. Konstitutions- utskottet föreslog att skulle lägga regeringens skrivelse till hand- lingarna (bet. 2002/03:KU29). I en reservation anförde representanter för m, fp, kd och c att den redovisning som regeringen lämnat i ärendet om IKU var ytterst bristfällig. Att, som regeringen i detta fall, endast hänvisa till att ett ärende bereds innebar, enligt reservanternas mening, att reger- ingens redogörelse får svårare att uppfylla sin viktiga funktion i uppföljnings- och utvärderingsarbete. följde utskottet (rskr. 2002/03:208). 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL ekonomiska vårproposition, som överlämnades till , anförde regeringen att pengar avsatts för IKU och att ärendet om IKU bereddes i (prop. 2002/03:100 avsnitt 1.6.4). Regeringens avsikt var, enligt propositionen, att åter- komma med förslag om kompetensutveckling. I ett svar på interpellation 2002/03:376 om individuellt kompetensspa- rande fördjupade arbetslivsminister redovis- ningen av innebörden av de öppna frågorna som beskrevs i frågesvaret i februari (se ovan). anförde också att det i förhål- lande till de bedömningar som kunde göras i riktlinjepropositionen hade visat sig att betydande extrakostnader skulle uppkomma utan att dessa skulle bidra till reformens mål. Mot bakgrund av konstaterade svårigheter var det, enligt , inte möjligt och ansvarsfullt att introducera ett system Han anförde vidare att arbete med inriktning att finna alternativa lösningar bedrevs i och att de grundläggande mål som ställt sig bakom låg fast. De finansiella medel som avsatts som en del av den gröna skatteväxlingen skulle komma att använ- das för att finansiera de förslag om kompetensutveckling som regeringen skulle återkomma med . I regeringens skrivelse 2003/04:75 med redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen, som överlämnades till 2004, redovisade regeringen att ärendet om IKU bereddes (s. 137). ingen anförde att det bedrevs ett arbete i med inriktning att finna alternativa lösningar på de problem som kunnat konstateras i det fortsatta arbetet med IKU. De grundläggande mål ställt sig bakom låg, enligt skrivelsen, fast. De finansiella medel som avsatts som en del av den gröna skatteväxlingen skulle komma att användas för att finansiera de förslag om kompetensutveckling som regeringen skulle återkomma med I ett yttrande till med anledning av behandlingen av skrivelsen uppgav arbetsmarknadsutskottet (yttr. 2003/04:AU4y) att det med anledning av de uppgifter som lämnades i skrivelsen beslutat att kalla politiskt ansvariga i för att få ytterligare information om den pågående beredningen av frågan. ingen erinran mot att skrivelsen kvarstod som icke slutbehandlad. tionsutskottet föreslog att skulle lägga skrivelsen till handling- arna (bet. 2003/04:KU21). följde utskottet (rskr. 2003/04:278). I en bilaga till budgetpropositionen , vilken överlämnades till , redovisar regeringen det arbete som bedrivits i kring IKU efter det att beslutat i enlighet med regeringens förslag i riktlinjepropositionen (prop. 14 bilaga 1). I bilagan anförs att svårbemästrade problem kring systemets centrala komponenter har identifierats i de fortsatta analyserna av 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL I bilagan redovisas även alternativa vägar att förverk- liga intentionerna bakom riktlinjepropositionen, bl.a. mer förmånliga studie- stödsregler för äldre studenter. Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt kommentarer till följande: Skälet för att överlämna en riktlinjeproposition i stället för en skri- velse och vad det inneburit för den fortsatta handläggning av ärendet. Den bedömning som gjordes så sent som om att de mål som ställt sig bakom låg fast och att de finansiella medel som avsatts skulle användas för att finansiera förslag om kompetensutveck- ling. Om, och i så fall i vilka delar, de i budgetpropositionen fram- lagda förslagen uppfyller de av tidigare beslutade riktlinjerna. Som svar har översänts en inom upprättad promemoria (bilaga A1.12.2). I promemorian anförs att alternativet med en skrivelse i stället för en riktlinjeproposition aldrig var aktuellt därför att regeringen då ansåg det möjligt vilket också uttalades i riktlinjepropositionen att återkomma med ett fullständigt förslag till system som skulle träda i kraft . Bakgrunden till att regeringen valde att lägga fram en riktlinjeproposition var, enligt promemorian, givetvis att det var angelä- get att fullfölja reformen. Vad gäller den bedömning som regeringen gjorde anförs i promemorian att det, efter det att besked lämnats i interpellationssvaret från , bedrevs ett brett arbete med alternativa lösningar som den ursprungliga modellen fanns med som ett alternativ, trots de svårighe- ter som kunnat konstateras. Till de alternativa lösningarna hörde olika former av förbättringar av studiestödet för äldre och någon form av indivi- duellt beskattat sparande. I ett tidigt skede hade en kartläggning påbörjats av möjligheterna att förändra olika delar av de materiella skatteregler som på olika sätt har bäring på kompetensutveckling i företag och för indivi- der. Mot bakgrund av detta breda arbete, som bedrevs i syfte att möjlig- göra ett slutligt val mellan olika alternativ, var det, enligt promemorian, naturligt för regeringen att i skrivelsen lämna bedöm- ningen att de grundläggande målen låg fast och att avsatta medel skulle användas för att finansiera förslag om kompetensutveckling. Vidare hänvisas i promemorian till budgetpropositionen , i vil- ken regeringen lämnade sin slutliga värdering kring möjligheterna att fullfölja den modell för ett system för IKU som presenterades i riktlinjepro- positionen . I promemorian betonas vikten av frågan om livslångt lärande, inte minst i de breda grupper i arbetskraften som arbetat under men som bl.a. på grund av olika slag av strukturomvandlingar ris- 1 REGERINGENS FÖRHÅLLANDE TILL kerar att få en försvagad ställning på arbetsmarknaden. En förbättring av studiestödsmöjligheterna för äldre kommer, enligt promemorian, att möjlig- göra för dessa att behålla anknytningen till arbetsmarknaden .