yttr · GR05AU5y · 2004-01-01 00:00:00 — Skrivelse med berättelse om verksamheten i Europeiska unionen Till utrikesutskottet har berett bl.a. arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 2003/04:60 om EU -Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen och över de motioner som utrikesutskottet planerar att behandla i samband med skrivelsen. Av de motioner som väckts med anledning av skrivelsen avser motionerna 2003/04:U18 av m.fl. (kd) yrkandena 10 och 11 och 2003/04:U19 av m.fl. (m) yrkande 11 frågor på arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Motionerna anges fortsättningsvis utan angivande av årtal. Motion U18 yrkandena 10 och 11 avser rådets rekommendationer till om den svenska sysselsättningspolitiken. Motion U19 yrkande 11 avser frågan om införlivande av arbetstidsdirektivet och om att regeringen bör tillse att utnyttjar de möjligheter till undantag och avvikelser som direktivet medger. Utskottet begränsar i huvudsak sitt yttrande till de frågor som aktualiserats motionsvis. Därmed är detta yttrande inte någon heltäckande redogörelse för arbetsmarknadsutskottets synpunkter på m.m. Frågan om sysselsättning ligger högt på EU:s dagordning . Vid toppmötet i antog EU den s.k. Lissabonstrategin med målet att, genom nära samverkan mellan ekonomisk politik, sysselsättningspolitik och socialpolitik, stärka unionens konkurrenskraft och stimulera till arbete och hållbar tillväxt. Medlemsstaterna ska sträva efter full sys selsättning, och det har fastlagts en rad delmål att uppnå på vägen till full sysselsättning. är inskriven i fördraget om Europeiska unionen och är ett nyckelinstrument för att uppnå ambitionerna från . Kommissionen ska presentera ett förslag till riktlinjer för sysselsättningen. Huvudansvaret för sysselsättningspolitiken ligger dock kvar hos medlemsstaterna. Rådet fattade beslut om sysselsättningsriktlinjerna . De nya riktlinjerna ska i princip ligga fast () och ska ha en tydligare inriktning på att uppnå Lissabonmålen till 2010. Sysselsättningsriktlinjerna innefattar tre övergripande mål och tio särskilda riktlinjer. De tre övergripande målen är: full sysselsättning, förbättrad kvalitet och produktivitet i arbetet samt ökad social sammanhållning och en arbetsmarknad öppen för alla. De tio särskilda riktlinjerna är: att vidta aktiva och förebyggande arbetsmarknadsåtgärder, skapa nya arbetstillfällen och företagaranda, hantera förändringar och främja anpassbarhet och rörlighet på arbetsmarknaden, främja utveckling av humankapitalet och det livslånga lärandet, öka arbetskraftsutbudet och främja ett aktivt åldrande, arbeta för jämställdhet, främja integration och motverka diskriminering på arbetsmarknaden, initiera drivkrafter som gör arbete till ett attraktivt alternativ, omvandla odeklarerat arbete till reguljär sysselsättning och ta itu med regionala skillnader i sysselsättning. Riktlinjerna understryker även vikten av att fler aktörer på alla nivåer involveras i genomförandet av strategin. fick 2003 tre rekommendationer av rådet. Det konstateras att svensk arbetsmarknad karakteriseras av mycket höga sysselsättningsnivåer och att alla de gemensamma sysselsättningsmålen har nåtts. Med tanke på den åldrande befolkningen kommer landet att bli tvunget att se till att det finns ett utbud av arbetskraft. fick följande rekommendationer: att förstärka de insatser som syftar till att upprätthålla utbudet av arbetskraft på lång sikt genom att utnyttja alla potentiella källor till arbetskraft, särskilt genom ett högre deltagande av invandrare, att minska antalet långtidssjukskrivna personer genom att förbättra arbetsförhållandena och anpassa lagstiftningen för att främja en effektiv återintegrering på arbetsmarknaden, att arbeta vidare med reformerna av skatte- och bidragssystemen i syfte att öka incitamentet att arbeta, i synnerhet för grupper för vilka samspelet mellan skatter och bidrag har de mest negativa effekterna på utbudet av arbetskraft, och fullfölja reformen av skatterna på arbetsinkomst. handlingsplan överlämnades till kommissionen och rådet. Handlingsplanen ger en situationsbeskrivning mot bakgrund av de tre övergripande målen, de tio riktlinjerna och de tre rekommendationerna och framtida insatser beskrivs. Den av rådet utsedda högnivågruppen för sysselsättning som leddes av presenterade sin rapport . Rapporten fokuserade på fyra områden, nämligen ökad anpassningsbarhet, ökat arbetskrafts- utbud, investeringar i humankapital samt effektivare genomförande av reformer. vill i kommittémotion U18 med anledning av de rekommendationer som rådet avgett till att s.k. jobbguider ska införas i och att invandrares kompetens tas till vara bättre (yrk. 10) och att de långtidssjukskrivna återintegreras bättre på arbetsmarknaden (yrk. instämmer i rådets kritik och understryker behovet av kraftfullt agerande från den inom de områden som rekommendationerna avser. Integrationspolitiken måste förbättras, och fler invandrare måste ges tillträde till den svenska arbetsmarknaden. Många har svårt att komma in på den svenska arbetsmarknaden trots hög utbildning. Det är därför viktigt att kunskapsvalideringen förbättras så att t.ex. invandrare med akademisk utbildning snabbt kan komma in på arbetsmarknaden. krävs det specifika åtgärder eftersom många invandrare saknar ett socialt nätverk, kontakter och erfarenhet av att söka arbete i . Partiet vill införa jobbguider för invandrare som är nya på arbetsmarknaden. Det höga ohälsotalet i är oacceptabelt och måste åtgärdas. Otaliga utredningar, statistiska uppdrag och "pratgrupper" har tillsatts, men det har inte gett många konkreta förslag till åtgärder. Det mesta har präglats av ett ostrukturerat lappande och lagande. Utskottet vill redan från början slå fast att den för alltför låga sysselsättningen och den höga arbetslösheten är några av de största problemen som har att ta sig an. Den övergripande mål är att uppnå full sysselsättning. I denna strävan ingår som två väsentliga komponenter att halvera ohälsotalet och att öka invandrares integrering på den svenska arbetsmarknaden. Inledningsvis vill utskottet peka på kommissionens utkast till gemensam rapport om sysselsättning (KOM (2004) 24 slutlig) som innehåller en första bedömning av medlemsstaternas genomförande av den nya sysselsättningsstrategin. Kommissionen konstaterar att arbetsmarknadsläget innebär en stor utmaning för att uppnå Lissabonstrategins mål. Sysselsättningen inom EU slutade att öka och förväntas bara öka långsamt 2004-2005. Arbetslösheten inom EU har successivt ökat till 2003. När det gäller Lissabonmålet om en total sysselsättningsintensitet på har det inte gjorts några framsteg, och med en sysselsättningsintensitet på står det nu klart att EU inte kommer att uppnå det delmål på som fastställdes . Fyra medlemsländer, bl.a. , ligger dock redan över målet om sysselsättning 2010. Sysselsättningen bland kvinnor i EU ökade 2002 (55,), och möjligheten finns fortfarande att delmålet för 2005 () kan komma att uppnås. Huruvida målet kommer att nås beror på hur sysselsättningen bland äldre personer utvecklas. Även om sysselsättningen bland äldre arbetstagare har ökat till ligger man ännu långt från målet på till 2010. har den högsta sysselsättningsgraden i EU för kvinnor och äldre () samt en av de lägsta nivåerna för långtidsarbetslöshet. Rapporten anger att framtida utmaningar ligger i att fortsätta arbeta för att få in invandrare på arbetsmarknaden, halvera antalet sjukdagar till 2008 och att fortsätta minska marginaleffekterna av skatte- och bidragssystemen för att öka drivkrafterna till arbete. höll sitt årliga möte om Lissabonstrategin och den ekonomiska, sociala och miljörelaterade situationen i unionen. Vid mötet, som hölls i , konstaterades att det krävs stark ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen tillsammans med en hög grad av social sammanhållning och miljöskydd för att tillgodose förväntningarna hos befolkning om högre levnadsstandard och bättre livskvalitet. Det fastställdes att de viktigaste politiska frågorna som leder till ökad tillväxt och sysselsättning måste prioriteras. Mötet inriktades därför på två frågor, nämligen hållbar tillväxt och fler och bättre arbetstillfällen. Man gav också uttryck för att ökad sysselsättningsgrad är av avgörande betydelse för bl.a. ekonomisk tillväxt. Rådet betonade att medlemsstaterna måste förnya sitt åtagande att uppnå Lissabonmålen för sysselsättning. uppmanade kommissionen att inrätta en ny högnivågrupp under ledning av för att genomföra en oberoende översyn av hur Lissabonmålen kan uppfyllas på bästa sätt i synnerhet mot bakgrund av utvidgningen. Rapporten ska läggas fram för kommissionen . Utskottet ser med stor oro på att arbetslösheten i är hög. Det är den höga nivån på arbetslösheten som oroar snarare än situationen i förhållande till andra EU-länder. hade lägre arbetslöshet än genomsnittet för EU, och för kvinnorna var arbetslösheten under genomsnittet. Som redovisats ovan har EU:s mål om sysselsättning redan uppnåtts i . Enligt () var det drygt 234 000 personer, eller av arbetskraften, som var inskrivna som arbetslösa . Det är en ökning eller 42 000 personer . Enligt AMS är ingen påtaglig uppgång på arbetsmarknaden synbar. () arbetskraftsundersökning () för visar att det har skett en minskning av antalet anställda. Det gäller framför allt tidsbegränsat anställda kvinnor, till stor del inom vård och omsorg. Den ökade arbetslösheten har påverkat alla åldersgrupper, men mest har ungdomar i åldern drabbats. Trots den minskade sysselsättningen uppvisar det totala antalet arbetade timmar i genomsnitt ingen statistiskt säkerställd skillnad jämfört med februari . Den reguljära sysselsättningsgraden för personer i åldern sjunker enligt till 2004, mätt som ett årsgenom Det innebär att målet om en reguljär sysselsättningsgrad på 2004 inte uppnås. Utskottet anser att situationen på arbetsmarknaden kräver kraftfulla insatser. Arbetet i enlighet med handlingsplan för sysselsättning måste fortsätta och intensifieras. Det är av avgörande betydelse för utvecklingen på arbetsmarknaden att det finns en god beredskap för att på olika sätt möta den ökande arbetslösheten. Stora ansträngningar måste göras för att nå sysselsättningsmålen. Utskottet utgår från att regeringen i vårpropositionen som ska överlämnas till lämnar förslag om åtgärder för att vända utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden. Särskilt om invandrare på arbetsmarknaden Att öka de utlandsföddas inträde på arbetsmarknaden är som utskottet redan inledningsvis betonat en central uppgift för arbetsmarknadspolitiken. Det är av stor betydelse att ta till vara allas vilja att arbeta och att motverka all diskriminering. Det är också en viktig del av de särskilda sysselsättningsriktlinjerna. Alla ska ha samma rätt och möjlighet att försörja sig med eget arbete. Detta är också viktigt för att skapa en integrerad arbetsmarknad för alla. Utskottet har i budgetbetänkande 2003/04:AU1 redogjort för en del av de insatser som pågår för att integrera invandrare på arbetsmarknaden och hänvisar därför i detta yttrande till den sammanställningen. Här kan dock nämnas att utskottet pekat på behovet av tillräckliga personalresurser vid arbetsförmedlingarna i de mest utsatta storstadsområdena, försöksverksamheten med arbetsplatsintroduktion för vissa invandrare och den särskilda satsningen på bristyrkesutbildning för redan anställda där ett särskilt mål satts upp för personer med utländsk högskoleutbildning. Utskottet noterar att den i budgetpropositionen föreslagna valideringsdelegationen numera är utsedd och på plats i . Valideringsdelegationen har i uppdrag att t.o.m. främja och stödja validering. Med validering brukar avses en bedömning, värdering och erkännande i strukturerad form av kunskaper och kompetens som uppnåtts både i och utanför det formella utbildningsväsendet. Utskottet menar att valideringsdelegationen har en viktig uppgift både när det gäller invandrade akademiker och andra invandrade grupper. Utskottet vill också peka på att det finns flera pågående kommittéarbeten på diskriminerings- och integrationsområdet. (dir. 2002:11 och 2003:69) har ett omfattande utredningsuppdrag att bl.a. överväga en gemensam lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden och överväga om regler om aktiva åtgärder bör införas i arbetslivet för andra diskrimineringsgrunder än kön och etnisk tillhörighet. Utredningen beräknas avsluta sitt arbete . En annan utredning på området är den om strukturell diskriminering (dir. I uppdraget ingår bl.a. att föreslå åtgärder för att motverka strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och att föreslå åtgärder för att fylla luckor i kunskapen om strukturell diskriminering på dessa grunder. Utredningen beräknas avsluta sitt arbete . Därtill kommer att regeringen har föreslagit en ny utredning om diskriminering, integration och makt. Avsikten är att regeringen ska besluta om direktiv för denna utredning i vår. Professor har av regeringen föreslagits bli särskild utredare. har i rapporten 2003 presenterat en rad, som utskottet finner, intressanta men även alarmerande uppgifter om integrationen bl.a. på den svenska arbetsmarknaden. Så länge har kunnat följa statistiken har utrikes födda lägre sysselsättning än de som är födda i . Dessa skillnader i sysselsättning kan enligt inte förklaras av individuella egenskaper som de utrikes föddas kön, ålder, utbildning eller civilstånd. Det är tvärtom så att utbildning, ålder och civilstånd inte påverkar chanserna på arbetsmarknaden lika mycket för utrikes som för inrikes födda. Det sker en sortering på arbetsmarknaden som innebär att de som är födda i eller har lägre sysselsättning än andra, oavsett hur länge de varit i och oavsett kön, utbildning, ålder och civilstånd. När man jämför män och kvinnor framgår det att kvinnor har lägre sysselsättning än män. Detta gäller särskilt utrikes födda kvinnor som varit i upp till . När det gäller frågan om kompetens och arbetsmarknad är slutsatser följande. Det är inte någon större skillnad vad avser högre utbildning än grundskolenivå mellan inrikes och utrikes födda. Trots detta är det är mycket stora skillnader i arbetets kvalifikationsgrad mellan inrikes och utrikes födda. av män som är födda i har ett kvalificerat arbete, jämfört med av dem som är födda i ett land i eller (inkluderat f.d. ). Det är däremot inga större skillnader mellan inrikes födda män och kvinnor när det gäller arbetets kvalifikationsgrad. Bland utrikes födda skiljer det sig dock mellan män och kvinnor, framför allt genom att det är betydligt vanligare att utrikes födda kvinnor har arbeten utan några som helst utbildningskrav. De största skillnaderna mellan män och kvinnor finns för dem som är födda i ett land i (utom ) och . Arbetsmarknaden för utrikes födda är alltså inte bara är segregerad efter kön utan också efter födelseregion. Av en studie som hänvisar till som berör akademikers sysselsättning framgår att de utrikes födda i hög grad har en inriktning på sin utbildning som är efterfrågad på arbetsmarknaden och sannolikt kommer att bli ännu mer efterfrågad . Trots detta har av utrikes födda akademiker ett arbete som motsvarar deras utbildningsnivå -att jämföra av de akademiker som är födda i . Skillnaderna mellan utrikes och inrikes födda akademiker följer den rangordning på arbetsmarknaden som redovisats ovan. konstaterar att det sker en hög utvandring av utrikes födda med hög utbildning, vilket innebär att den svenska arbetsmarknaden förlorar välutbildad arbetskraft. Den risk för förlust av kompetens som detta innebär förstärks av att återinvandringen tillbaka till är betydligt lägre bland utrikes födda än bland inrikes födda. pekar på att den bild som framkommer vid internationella jämförelser om integration är att arbetsmarknadssituationen för invandrade är mest gynnsam i de transoceana (, , och ) och i de sydeuropeiska (, , och ) länderna samt på . För samtliga dessa länder finns uppgifter som visar att en mycket stor del av de invandrade som ingår i statistiken utgörs av arbetskraftsinvandrare, som valts ut efter poäng- eller kvotsystem eller där uppehållstillståndet är knutet till att personen har ett arbete. För flera av dessa länder gäller dessutom att en hög andel av de invandrade kommer från länder där samma språk talas. Den sämsta situationen på arbetsmarknaden för invandrade återfinns i , , , och . För inget av dessa länder har funnit tecken på att arbetskraftsinvandringen skulle vara särskilt omfattande. slutsats är att mycket tyder på att den internationella statistiken jämför olika saker och endast visar det tämligen självklara att sysselsättningen är hög bland invandrade som väljs ut i enlighet med efterfrågan på arbetsmarknaden. I detta sammanhang vill utskottet peka på att () har presenterat en rapport (2004:5) om praktik som åtgärd för invandrares integration och socialisation i arbetslivet. Slutsatsen i rapporten är att de som anordnar praktik för nyanlända invandrare kan ha ganska olika föreställningar om vad praktiken har för syfte. Praktiken står inte alltid i relation till den enskildes tidigare yrkeserfarenheter. Det kan finnas en risk att praktiken leder till en "inlåsning" i okvalificerade arbetsuppgifter och bidrar till en framtida etnisk delning av arbetsmarknaden. Utskottet vill åter understryka att frågan om hur väl integrationen på arbetsmarknaden lyckas får en avgörande betydelse för möjligheter till framgång när det gäller att öka tillväxten och att uppnå målet om reguljär sysselsättningsgrad 2004. I betänkande 2003/04:AU1 behandlades liknande yrkanden som de som återfinns i motion U18 yrkande 10 om att ta till vara invandrares kompetens och att införa jobbguider. AMS arbetar aktivt med integrationsfrågorna och genomför flera satsningar på området. Till exempel arbetar närmare 300 särskilt utbildade förmedlare med att "coacha" personer med utländsk bakgrund under hela inträdet på arbetsmarknaden. Det individuella stödet kan också ges genom att arbetsförmedlaren till en början finns med ute på arbetsplatsen för att bistå med stöd i introduktionen av arbetsuppgifter och annat som krävs i arbetssituationen. har avslutat en stor utbildningssatsning för alla arbetsförmedlingschefer som bl.a. handlat om att se mekanismer när det gäller integration och diskrimineringsfrågor. Överensstämmelsen i sak är enligt utskottets uppfattning stor mellan AMS arbete med integrationsfrågorna som redovisats här och vad som sagts i betänkande 2003/04:AU1 och motionens förslag. bakgrund av det anförda anser utskottet att det inte finns anledning att föreslå några ytterligare åtgärder med anledning av motionen. Med beaktande av det som sagts ovan bör motion U18 yrkande 10 avstyrkas. Utskottet ser, trots att utvecklingen har vänt och att antalet sjukskrivningar nu minskar, med oro på de fortsatt höga sjukskrivningssiffrorna. () konstaterade att ohälsotalet - som är ett mått på de samlade utbetalningarna för sjukpenning, sjuk- och aktivitetsersättning samt rehabiliteringsersättning - inte ökar på mycket . betalades sjukpenning ut till 289 600 personer, vilket var 29 500 färre än och 9 000 färre än månaden innan. Enligt utskottets mening måste sjukfrånvaron fortsätta att bringas ned både för att minska den enskildes lidande och för att minska samhällets kostnader genom att ge fler chansen att försörja sig genom eget arbete. För långsiktigt hög sysselsättning måste utvecklingen av sjukfrånvaron minskas ytterligare. Utskottet vill särskilt framhålla att det är arbetsplatsen och parterna som måste stå i fokus för arbetet med ett hållbart arbetsliv. Arbetsgivarna måste ta ett större ansvar än för att integrera det förebyggande och rehabiliterande arbetet i verksamheten. Utskottet understryker vikten av att kvinnornas situation särskilt uppmärksammas i arbetet mot ohälsan. Utskottet noterar att en analysgrupp inom har utarbetat rapporten Den svenska sjukan II - regelverk och försäkringsmedicinska bedömningar i åtta länder (Ds 2003:63). Av rapporten framkommer att kunskapsunderlaget måste förbättras. En studie i nära samverkan med några andra länder av sjukförsäkring, förtidspension och olika typer av kompletterande avtalsförmåner skulle vara av stor betydelse för att kunna förklara den höga svenska sjukfrånvaron. Utskottet instämmer i uppfattningen i motion U18 att det höga ohälsotalet är oacceptabelt och att man ska främja återintegrering på arbetsmarknaden för långtidssjukskrivna. Utskottet redovisade i betänkande 2003/04:AU1 pågående åtgärder som tillsammans ska bidra till ökad hälsa i arbetslivet. Därtill kommer den avsiktsförklaring som Socialdemokraterna, presenterade om ett hälsosammare arbetsliv. Dokumentet slår fast ett antal åtgärder för att nå målet om en halvering av antalet sjukdagar . Avsiktsförklaringen innehåller åtgärder på flera områden, t.ex. när det gäller sjukförsäkringen och arbetsmiljön. För att nämna några andra aktuella regeringsinitiativ infördes permanent finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. Människor ska kunna rehabiliteras tillbaka i arbetslivet effektivare genom finansiell samordning mellan fyra olika parter (allmän försäkringskassa, länsarbetsnämnd, kommun och landsting). Ett annat exempel är att regeringen fr.o.m. har infört ett tidsbegränsat anställningsstöd för långtidssjukskrivna som är bosatta i vissa delar av landet. Syftet är att stimulera anställ ningar av personer som har svårigheter att få reguljärt arbete. Stödet kan lämnas för anställning av personer som är långtidssjukskrivna från anställningar de bedöms inte kunna återgå till. Ett ytterligare exempel är regeringens förslag (prop. 2003/04:69) att en sammanhållen statlig myndighet ska inrättas för socialförsäkringsadministration där bl.a. RFV och försäkringskassorna ska inordnas. Syftet med reformen är att ge nya och bättre förutsättningar för socialförsäkringsadministrationen att fullgöra de uppdrag som ges av riksdag och regering. Regeringen hoppas även åstadkomma en mer enhetlig rättstilllämpning på socialförsäkringsområdet, en bättre styrning av IT-verksamheten och en ökad flexibilitet och samsyn inom organisationen. har också en promemoria (Ds 2004:16) om drivkrafter för minskad sjukfrånvaro presenterats av en arbetsgrupp i . Förslagen i promemorian syftar till att arbetsgivarna ska stimuleras till aktiva insatser för att underlätta för den sjukskrivne att komma tillbaka till arbetet. Utskottet ser positivt på det omfattande arbete som regeringen bedriver inom ramen för strategin för ökad hälsa i arbetslivet och det s.k. elvapunktsprogrammet. Tillsammans med de ytterligare åtgärder som redovisats här bör ohälsotalet kunna pressas ned mot målet om att halvera antalet sjukdagar . Med hänvisning till vad som ovan anförts är utskottet inte berett att ställa sig bakom förslaget i motion U18 yrkande 11. Om det svenska genomförandet av EU:s arbetstidsdirektiv Det ursprungliga arbetstidsdirektivet (93/104/EG) har genomgått vissa ändringar och ett nytt direktiv (2000/34/EG) har antagits. Ändringarna innebar att de sektorer som varit undantagna från tillämpning kom att omfattas av direktivets regler. Kommissionen tillställde regeringen ett s.k. motiverat yttrande angående brister i genomförandet av bestämmelserna om dygnsvila, begränsning av veckoarbetstiden och nattarbete. Regeringen avser att överlämna en proposition på arbetstidsområdet till . anser i kommittémotion U19 (yrk. 11) att bör utnyttja de möjligheter till undantag som arbetstidsdirektivet medger. Partiet menar att direktivet kan få konsekvenser för hela samhällsekonomin om regeringen inte utnyttjar dessa möjligheter. Frågan om arbetstid och arbetade timmar hänger tätt samman med förmåga att skapa ökat välstånd och tillväxt. Genomförandet av arbetstidsdirektivet i svensk rätt har varit föremål för diskussion .