yttr · GR05KU4y · 2004-01-01 00:00:00 — Verksamheten i Europeiska unionen Till utrikesutskottet har beslutat bereda bl.a. tillfälle att avge yttrande över regeringens skrivelse 2003/04:60 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen jämte motioner. yttrar sig över motionerna 2003/04:U18 (kd) yrkande 1 och 2003/04:U19 (m) yrkande 4, som väckts med anledning av skrivelsen, motion 2003/04:U211 (fp) yrkandena 1 och 2, som väckts under allmänna motionstiden , samt motionerna 2002/03:Fi289 (v) yrkande 1, 2002/03:U323 (m) yrkande 17, 2002/03:U324 (mp) yrkandena 1 och 3-5 och 2002/03:U326 (c) yrkandena 13, 14, 17, 19, 20 och 23, som väckts under allmänna motionstiden . lämnar tillsammans med yttrandet över motion 2003/04:K209 (m), som väckts under allmänna motionstiden , samt motionerna 2002/03:K206 (m), 2002/03:K238 (c) yrkandena 1-3 och 2002/03:K288 (v) yrkandena 1 och 2, som väckts under allmänna motionstiden . Skrivelsens huvudsakliga innehåll av betydelse för beredningsområde Skrivelsen inleds med ett övergripande avsnitt om samarbetet i Europeiska unionen som ett svenskt och europeiskt intresse. Där uttalas bl.a. att EU-arbetet präglades av förberedelserna inför utvidgningen med tio nya medlemsstater samt arbetet med ett nytt fördrag. I skrivelsen påminner regeringen om att presidiet för Europeiska konventet om EU:s framtid presenterade ett samlat fördragsutkast , att i välkomnade utkastet som en god grund för regeringskonferensen, att i en departementspromemoria om fördragsutkastet remissbehandlades och att regeringskonferensen sammankallades . Regeringens utgångspunkter inför konferensen redovisades i en skrivelse till . Skrivelsen behandlades av ett sammansatt konstitutions- och utrikesutskott, vars förslag till riksdagsbeslut bifölls av . Det italienska ordförandeskapets ambition att avsluta förhandlingarna infriades inte. i gav det inkommande irländska ordförandeskapet i uppdrag att värdera läget till vårtoppmötet . Regeringen påpekar att en ny svensk lag om förbud mot diskriminering även utanför arbetslivet och högskolan trädde i kraft och är ett led i genomförandet av två direktiv om likabehandling. På området elektroniska kommunikationer - informationsteknik och samhället omtalas att en styrgrupp för handlingsplanen e-Europa 2005 inrättats. Planens syfte är att få fram säkra tjänster och tillämpningar och innehåll som bygger på lättillgänglig bredbandsinfrastruktur. Den omfattar bl.a. e-förvaltning och en säker informationsinfrastruktur. Rådet antog även ett program (Modinis) för övervakning av handlingsplanen, för spridning av goda arbetsmetoder och förbättrad nät- och informationssäkerhet. Beslut fattades om att en ny europeisk nät- och informationssäkerhetsbyrå skall upprättas som ett expert- och för informationssäkerhetsfrågor. Byrån skall ha sitt säte i . Ett nytt direktiv om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn antogs. En minsta uppsättning gemensamma regler införs. Bestämmelser om tillgång till handlingar och skydd av person-uppgifter påverkas inte. De nya reglerna är också förenliga med internationella överenskommelser om skydd av immateriella rättigheter. Rådet antog slutsatser avseende tillgången till informationssamhällets nya tjänster och tillämpningar genom öppna plattformar inom digital-TV och 3G-system för mobil kommunikation. Medlemsstaterna uppmanas att, där det är möjligt, se till att de offentliga elektroniska tjänsterna är tillgängliga genom olika typer av tekniska plattformar, för att få ett så stort genomslag som möjligt och bredda marknaderna. inleddes arbetet med att föra samman EU:s båda rättsdatabaser, . Den gemensamma databasen, som tas i bruk 2004, skall vara gratis och tillhandahållas på alla medlemsspråk. Inom kultur- och medieområdet fortsatte arbetet på en översyn av direktivet om TV utan gränser. har framfört synpunkter till kommissionen angående reklam riktad till barn samt en uppmaning till kommissionen att granska den s.k. sändarlandsprincipen. Vid rådsmötet godkändes också en resolution om tillgängligheten för funktions-hind-rade till kulturell infrastruktur och aktiviteter. I fråga om institutionernas verksamhet framhålls att - för att effektivisera ministerrådets förberedelser och genomförande av möten inför utvidgningen - beslut togs om en uppförandekod för rådet. Kommissionen, rådet och enades om ett nytt interinstitutionellt avtal om "bättre lagstiftning". Avtalet föreskriver bl.a. större öppenhet i lagstiftningsprocessen samt uppdatering och reducering av lagstiftningsvolymen och är ett led i genomförandet av kommiss-ionens regelförbättringspaket. Diskussionen fortsatte om att upprätta ett gemensamt regelverk för löner, skatt och andra villkor för ledamöter. antog ett nytt förslag till ledamotsstadga, vilket reviderades efter kritik från rådet. antogs och rådets förordning om regler för och finansiering av politiska partier på europeisk nivå. Diskussionerna om en förändring av ombudsmannens status, som initierades av , har ännu inte lett till något beslut. begärde nationella domstolar förhandsavgörande från i ca 200 fall. Av dessa kom 5 från svenska domstolar. Den yttrade sig i tio mål om förhands-avgörande. verksamhet dominerades av framtids-konventet och regeringskonferensen. I skrivelsen framhålls att fortsatte att verka för ökad öppenhet och insyn i EU:s institutioner och att yttrande-friheten för EU:s tjänstemän kommer att skrivas in i tjänsteföreskrifterna till följd av ett svenskt initiativ. anser inte att skrivelsen i sig föranleder något uttalande av utskottet i detta sammanhang. Riksdagsbehandling av det förslag till konstitutionellt fördrag som lagts fram av Europeiska konventet om EU:s framtid behandlade regeringens skrivelse 2003/04:13 Europeiska konventet om EU:s framtid. Skrivelsen och de motioner som väcktes med anledning av skrivelsen remitterades till . överlämnade skrivelsen och de med anledning av skrivelsen väckta motionerna samt ett antal motioner som väckts under allmänna motionstiden och 2003 med anknytning till de frågor som aktualiserades i skrivelsen till ett sammansatt konstitutions- och utrikesutskott för beredning. De med anledning av skrivelsen väckta motionerna omfattade parti- eller kommittémotioner från samtliga partier utom Socialdemokraterna. Det sammansatta utskottet behandlade skrivelsen och motionerna i betänkandet 2003/04:KUU1, vilket debatterades i kammaren . fattade beslut i överensstämmelse med utskottets förslag. De motioner som utrikesutskottet nu bereder tillfälle att yttra sig över avser i huvudsak frågor av den art som behandlades av det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet i det nämnda betänkandet. I de två motioner som väckts med anledning av regeringens skrivelse om verksamheten i EU finns yrkanden som avser slutförande av arbetet med det konstitutionella fördraget i den pågående regeringskonferensen. Det gäller motion 2003/04:U19 av i m.fl. (m) yrkande 4, vari begärs ett tillkännagivande för regeringen om att den bör bidra aktivt till att förhandlingarna i regeringskonferensen om ett nytt fördrag återupptas och avslutas , samt motion 2003/04:U18 av m.fl. (kd) yrkande 1, vari begärs ett tillkännagivande för regeringen om att aktivt verkar för att möjligt återuppta förhandlingarna om en ny konstitution och agerar för att framtidskonventets förslag - såsom det presenterades för - i så stor utsträckning som möjligt skall vara gällande. Härutöver finns motioner från allmänna motionstiden som har nära anknytning till frågan om att avsluta arbetet med konventets förslag till konstitutionellt fördrag. I motion 2002/03:U323 av m.fl. (m) yrkande 17 begärdes ett tillkännagivande för regeringen om EU:s framtidsfrågor. De synpunkter som förs fram i motionen utvecklades i motion 2003/04:K10, som väcktes med anledning av regeringens skrivelse 2003/04:13 Europeiska konventet om EU:s framtid. I den motionen knöts synpunkterna dessutom till mera specificerade tillkännagivanden. En del av motionerna avser huvudsakligen institutionella frågor. I motion 2002/03:U326 av m.fl. (c) yrkande 13 begärdes ett tillkännagivande för regeringen om EU:s inriktning mot ett smalare och effektivare EU. Institutionernas roll bör enligt motionärerna ses över och en revidering göras av fördragen för att åstadkomma ett smalare och effektivare EU. I samma motion begärdes tillkännagivanden i andra institutionella frågor. Motionärerna ansåg (yrkande 17) att en tydligare beslutsstruktur där beslut måste passera båda institutionerna skulle underlätta insyn och offentlig debatt. De ansåg att kommissionen bör underställas de beslut som fattas i de politiska institutionerna, att såväl ministerrådet som parlamentet bör ha initiativrätt och att de förändringar som görs i de båda institutionerna bör kunna passera utan att på nytt godkännas av kommissionen. De önskade (yrkande 19) en uppdelning av i två delar: en fast kärna som bör vara mycket svår att förändra och ett avsnitt som behandlar unionens politiska innehåll, däribland kompetenskatalogen. Beslut i fråga om kompetenskatalogen bör enligt motionärerna kunna fattas under enklare former men med bibehållet krav på enhällighet. De önskade vidare (yrkande 20) förändring och förtydligande av beslutsproceduren. Beslut i parlamentet borde kunna fattas genom enkel majoritet och beslut i ministerrådet genom ett slags kvalificerad dubbel majoritet, där en kvalificerad mängd röster representerande en kvalificerad majoritet av befolkningen i medlemsstaterna tillåts fälla avgörandet. I motion 2002/03:U324 av m.fl. (mp) begärdes tillkännagivanden för regeringen om att avskaffa ensamrätt att lägga fram förslag till förmån för förslagsrätt för de nationella parlamenten och (yrkande 3) och om att skall avskaffas och ersättas med ett rent administrativt organ (yrkande 4). Vissa motioner har mer uttalat varit inriktade på subsidiaritetsprincipen. I motion 2002/03:U326 av m.fl. (c) yrkande 14 begärdes ett tillkännagivande för regeringen om att bygga den offentliga makten ur ett underifrånperspektiv. Makten skall enligt motionärerna ligga på den lokala nivån varifrån befogenheter skall kunna lämnas över till högre nivåer. Vilken nivå ett beslut skall fattas på bör avgöras av närheten till dem som berörs. EU:s huvudsakliga ämnesområden bör omfatta sådant som inte kan hanteras lokalt, regionalt eller nationellt utan sköts bättre på unionsnivå. Sådana områden är fred och rättssäkerhet, miljö och hållbar utveckling, främjandet av ekonomisk utveckling och välståndsutveckling. Till områden där frågorna löses bättre på nationell eller regional nivå hör form och val av utbildning, kultur och socialpolitik. Motionärerna anser det naturligt att medlemsstaterna samarbetar kring dessa frågor men de bör inte vara föremål för gemensamt beslutsfattande. I motion 2002/03:K238 av m.fl. (c) yrkande 1 har begärts ett tillkännagivande för regeringen om att en kompetenskatalog bör utarbetas för att begränsa EU:s överstatliga makt och för att stärka de nationella parlamentens makt. () har i motionerna 2002/03:K206 och 2003/04:K209 begärt tillkännagivanden för regeringen om att EU inte bör ägna sig åt detaljreglering. I några motioner betonas den mellanstatliga dimensionen. I motion 2002/03:K238 av m.fl. (c) har begärts tillkännagivanden för regeringen om att utifrån ett brett rådslag bland folkrörelser och organisationer utarbeta ett i huvudsak mellanstatligt alternativ till det federala statsbygget (yrkande 2) och om att om möjligt samverka med , och kandidatländerna i utarbetandet av den mellanstatliga samarbetsmodellen (yrkande 3). I motion 2002/03:K288 av m.fl. (v) har begärts tillkännagivanden för regeringen om att den bör tillsätta en utredning som belyser maktrelationerna mellan riksdag och EU:s institutioner över lagstiftningen (yrkande 1) och om att regeringen i EU bör verka för att EU:s medlemsländer gör egna utvärderingar av den öppna samordningens metod (yrkande 2). Motionärerna anser att EU befunnit sig i ett permanent krisläge vad gäller ökad misstro mellan medborgare och elit samt att detta sammanfaller med betydande maktförskjutningar från medlemsstaterna till EU:s olika organ. De anser att det för , som den mest federalistiska institutionen, ofta är ett självändamål att föra över så mycket makt som möjligt till den överstatliga nivån och att även kommissionen är pådrivande för att utvidga sin egen och unionens kompetens. Motionärerna anför vidare att ambitionsnivån på det välfärdspolitiska området har ökat sedan EMU introducerades. Det är enligt motionärerna en historisk erfarenhet att sambandet mellan en gemensam valuta och en gemensam skatte-, finans- och välfärdspolitik är starkt. En självklar förklaring till detta är att ett valutaområde också utgör gränsen för en stat eller federation. Det är enligt motionärerna i detta perspektiv ambitionerna inom välfärdspolitiken skall ses. Motionärerna anser att det är kommissionen som är drivande kraft inom den öppna samordningens metod, och de motsätter sig att ett överstatligt tjänstemannaorgan som kommissionen har inflytande över välfärds- och sysselsättningspolitik. Utvecklingen skall styras av de demokratiskt valda församlingarna. Motionärerna anser det viktigt att medlemsländerna gör egna utvärderingar av den öppna samordningsmetoden och att bör föra fram detta till rådet. I motion 2002/03:Fi289 av m.fl. (v) yrkande 1 har begärts ett tillkännagivande för regeringen om att inom EU skall verka för att EU:s utveckling - med EMU som dess viktigaste byggsten - mot en överstatlig politisk union förhindras. Motionärerna kritiserar att EU, förutom valutan, har tagit över eller är på väg att ta över alltfler politikområden som normalt tillhör självständiga länders kärnuppgifter, bl.a. utrikes-, säkerhets-, gräns-, flykting- och asylpolitik och polisiära frågor samt därutöver även visar tydliga ambitioner på det välfärdspolitiska området och alltmer vill intervenera i ländernas skattepolitik. Som regeringen anför i sin skrivelse öppnades regeringskonferensen om ett nytt konstitutionellt fördrag , varefter hölls flera förhandlingstillfällen , och det italienska ordförandeskapets ambition var att slutförhandla regeringskonferensen redan vid toppmötet i . Detta visade sig omöjligt. Det inkommande irländska ordförandeskapet fick i uppdrag att värdera läget till vårtoppmötet . Den är enligt skrivelsen beredd att återuppta förhandlingarna närhelst förutsättningarna finns att nå en överenskommelse. Vid sitt möte i enades om att förhandlingarna om ett nytt konstitutionellt fördrag skall vara avslutade senast vid toppmötet . Ordförandeskapet fick i uppdrag att fortsätta sina konsultationer med enskilda medlemsländer, så att regeringskonferensen kan återuppta sitt formella arbete . I den rapport från Europeiska rådets marsmöte som statsministern lämnade i förklarade han att intrycket från diskussionen vid mötet var att det nu finns en politisk vilja att nå ett slutligt resultat. varnade han för att underskatta svårigheterna i att finna en lösning på de kvarstående makt- och sakfrågorna. Statsministern förklarade att regeringen kommer att fortsätta att driva en linje som syftar till att både bevaka viktiga svenska intressen och säkra den europeiska beslutskraft som behövs i en union med 25 medlemmar. På fråga om svenska prioriteringar framhöll han att det inte finns någon annan prioritering än inför förhandlingen , och om han skulle nämna en svensk huvudprioritering så var det att "vi får ett resultat". Frågor av institutionellt slag, inklusive frågor om befogenheter och om överstatlighet Som framgår ovan har ett sammansatt konstitutions- och utrikesutskott under innevarande behandlat frågor om Europeiska unionens framtid. Utskottets ställningstaganden redovisades i betänkande 2003/04:KUU1. redovisar här i översikt delar av sammansatta utskottets ställningstaganden. I övrigt hänvisas till det nämnda betänkandet. Sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet uttalade bl.a. att konventets förslag innebar att beslutsfattandet i unionen skulle komma att ske på ett tydligare sätt, varmed ansvarsutkrävande underlättades utan att parlamentarism införs och att det inte fanns någon anledning att frångå den rådande ordningen inom EU, där institutionerna är fristående från varandra och maktdelning råder. Utskottet uttalade vidare att kommissionen spelar en central roll i Europeiska unionens verksamhet. Även om detaljer alltid kan diskuteras borde kommissionens grundläggande roll inte ändras. Det innebär, framhöll utskottet, att kommissionen även fortsättningsvis bör ha exklusiv initiativrätt (med de undantag som konventet föreslog och som redan fanns: frågor inom straffrättsligt samarbete och polissamarbete samt den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken). Inte minst ökningen av antalet frågor där beslut kan fattas med kvalificerad majoritet i ministerrådet gjorde enligt utskottet att kommissionens exklusiva initiativrätt borde bevaras. I annat fall riskerade små stater att få en sämre ställning. Utskottet framhöll att EU styrs av principen om tilldelade befogenheter och att denna princip är av grundläggande betydelse för såväl den politiska som den rättsliga kontrollen av hur unionen utövar sin makt. Utskottet betonade att det - till skillnad från i nuvarande fördrag - uttryckligen anges i det konstitutionella fördraget att de befogenheter som inte har tilldelats unionen i fördraget tillhör medlemsstaterna och att unionen inte kan utöka sin egen kompetens. Utskottet välkomnade konventets förslag om kompetensavgränsning, som innebär ett angeläget förtydligande jämfört med dagens situation. Någon närmare reglering av vad som ligger på medlemsstatsnivå vore enligt utskottet direkt missvisande, eftersom det är medlemsstaterna som överlämnar kompetens inom begränsade områden för att gemensamt fatta beslut inom dessa områden. Utskottet välkomnade konventets förslag om förenkling av beslutsprocedurerna. Konventsförslaget innebar enligt utskottet att man fastslår en beslutsregel som är lättförståelig och hållbar. Det vanliga lagstiftningsförfarandet skulle komma att tillämpas i ett åttiotal fall när europeiska lagar och ramlagar antas. I drygt 25 fall skulle ett särskilt lagstiftningsförfarande komma att tillämpas enligt de bestämmelser som anges i respektive artikel. Ofta skulle det röra sig om enhällighet i rådet och yttrande från . Förslaget om röstregler i rådet innebar enligt utskottet en balans mellan principen om en röst per land och principen om en röst per medborgare. Utskottet erinrade om att majoritetsbeslut redan tillämpas för många politikområden inom gemenskapen och ansåg det rimligt att konventet föreslog kvalificerad majoritet på flertalet områden. Utskottet fann det, när det gäller ställning, rimligt att parlamentet normalt sett är medbeslutande när beslut fattas med kvalificerad majoritet i rådet, vilket innebär att det parlamentariska inflytandet stärks. Utskottet var kritiskt mot möjligheten i konventets förslag att fatta beslut om övergång från en beslutsregel till en annan, de s.k. passerellerna. De avser i huvudsak möjlighet för att beträffande ministerrådets beslutsfattande besluta om övergång från enhällighet till kvalificerad majoritet. Utskottet motsatte sig att skulle kunna fatta sådana beslut. Regeringen borde enligt utskottet verka för att passerellerna inte finns med i regeringskonferensens slutliga överenskommelse. I denna fråga gjorde ett tillkännagivande för regeringen. Utskottet erinrade om att unionen enligt subsidiaritetsprincipen bör vidta en åtgärd endast om målet som skall uppnås inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva (och därför bättre kan uppnås på unionsnivå) och att konventet föreslog att de nationella parlamenten ges möjlighet att pröva hur subsidiaritetsprincipen tillämpas redan när kommissionen lägger sina lagstiftningsförslag. Utskottet erinrade om att kontrollen av subsidiaritetsprincipen stärks genom den nya mekanismen som involverar de nationella parlamenten, som får både en möjlighet och ett ansvar att kontrollera att kommissionens förslag inte går utöver unionens befogenheter. Utskottet framhöll att Europeiska unionen inte är en statsbildning, men inte heller uppbyggd enligt traditionell form för mellanstatlig samverkan. är en organisation av ett nytt slag med inslag av både överstatlighet och mellanstatlighet. Det är medlemsstaterna som äger fördragen. borde det hållas i minnet att EU-samarbetet inte är statiskt, utan dynamiskt, och att medlemsstaterna genom fördragsändringar kan utveckla och förändra EU. Till sammansatta konstitutions- och utrikesutskottets betänkande fogades ett stort antal reservationer. Frågor om maktrelationerna mellan riksdag och EU:s institutioner och om utvärdering av den öppna samordningsmetoden har behandlats i tidigare betänkanden. En motion om en utredning som belyser maktrelationerna mellan riksdag och EU:s institutioner vad gäller lagstiftningen behandlades av i betänkande 2001/02:KU34. Utskottet påpekade att frågan om maktrelationen mellan riksdag och EU:s institutioner var ett ämne som ägnats uppmärksamhet i olika akademiska studier. Inom ramen för (se betänkandet En uthållig demokrati, SOU 2000:1) hade publicerats uppsatser i ämnet i forskarvolymer och småskrifter. Den av regeringen tillsatta Expertgruppen för EU-frågor (Sieps) hade till uppgift att bedriva och främja forskning, utvärdering, analys och studier i Europapolitiska frågor. Verksamheten skulle inriktas på att självständigt och objektivt fördjupa och bredda underlaget för sådana ställningstaganden som hade betydelse för utvecklingen av EU och för EU-politik, främst inom områdena ekonomi och handel, statsvetenskap och juridik. Den likaledes av regeringen tillsatta hade till uppgift bl.a. att sammanställa analyser av de frågor som kunde komma att behandlas vid regeringskonferensen . Utskottet pekade på att ett grovt mått på maktrelationen mellan och var att räkna andelen propositioner till ett som har EU-anknytning och att detta gjorts under arbete som mynnade ut i förslaget inför 2000-talet (förslag 2000/01:RS1). Ett annat grovt mått användes i regeringens skrivelser med redogörelse för behandlingen av skrivelser, som lämnas (senast skr. 2003/04:75). Där redovisas andelen grund- respektive ändringsförfattningar (lagar och regeringsförordningar) som genomför EG-direktiv. För en närmare bedömning krävdes också, framhöll utskottet, en analys av betydelsen av EG-förordningar, som är direkt tillämpliga och som inte tillåter någon nationell implementering, och av betydelsen av samrådet mellan regeringen och i . Utskottet ville erinra om att frågorna om kompetensfördelningen mellan medlemsstaterna och EU var en central fråga för det konvent som då arbetade inför regeringskonferensen. behandlade i sitt betänkande 2001/02:UU10 en motion om att regeringen i EU bör verka för att medlemsländerna gör egna utvärderingar av den öppna samordningens metod. ansåg bl.a. att kommissionen var väl skickad att genomföra utvärdering av måluppfyllnad men ville , liksom arbetsmarknadsutskottet gjort i ett yttrande till utrikesutskottet, framhålla att utvärderingar även borde genomföras på nationell nivå. ansåg att motionen kunde anses besvarad med vad som anförts. I frågan om slutförande av regeringskonferensen konstaterar utskottet att nu enats om att förhandlingarna om ett nytt konstitutionellt fördrag skall vara avslutade senast vid och att den synes vara inställd på att resultat skall uppnås. Utskottet vill understryka betydelsen av att så sker och utgår från att regeringen därvid kommer att arbeta enligt de ståndpunkter som angivits av på förslag av sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet i betänkandet 2003/04:KUU1. Utskottet anser därmed att några sådana tillkännagivanden som begärs i motionerna 2003/04:U18 (kd) yrkande 1 och 2003/04:U19 (m) yrkande 4 inte behövs. Såvitt avser synpunkterna i motion 2002/03:U323 (m) yrkande 17 vill utskottet hänvisa till de ställningstaganden i olika delfrågor som gjorts i betänkande 2003/04:KUU1.