yttr · GR05FiU1y · 2004-01-01 00:00:00 — Europeiska konventet om EU:s framtid Till det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet Det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet (KUU) har beslutat att bereda bl.a. finansutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens skrivelse 2003/04:13 Europeiska konventet om EU:s framtid jämte motioner. Med anledning av skrivelsen har tretton motioner väckts. yttrar sig över de motionsyrkanden som avser utskottets ansvarsområde samt tre motioner från allmänna motionstiden /04: om att reformera stabilitetspakten (kd), om undantag från det tredje steget i den ekonomiska monetära unionen (v och mp) samt om ansvarsfull finanspolitik (v). En sammanställning av de motionsyrkanden som finansutskottet behandlar i yttrandet återfinns i bilaga. Motionsyrkande 33 i motion K416 av m.fl. (kd) som remitterats till finansutskottet föreslås överlämnas till det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet. I skrivelse 2003/04:13 Europeiska konventet om EU:s framtid redogör regeringen för sin syn på förslaget som tagits fram av konventet om EU:s framtid. Konventets förslag ökar tydligheten och gör EU mera effektivt, demokratiskt och öppet. inleddes regerings-konferensen om EU:s framtid. Konferensens huvuduppgift är att ta ställning till förslaget till nytt s.k. konstitutionellt fördrag som lagts fram av konventet samt ändringsförslag från medlemsstaterna. Vid regeringskonferensen i antogs en förklaring om unionens framtid. Det bestämdes att man ville ha en bred och djupare debatt om EU:s framtida utveckling. Ett konvent om EU:s framtid sammankallades 2001 med representanter för medlemsstaternas och kandidatländernas regeringschefer, de nationella parlamenten, och kommissionen. Konventet har avslutat sitt arbete och presenterat ett förslag till samlat konstitutionellt fördrag. Regeringen eftersträvar bred politisk samsyn kring hur det framtida konstitutionella fördraget ska utformas. Ett brett remissförfarande har därför genomförts. Regeringen har haft en nära dialog med under förhandlings-processen. Regeringen anser att ska vara en aktiv och konstruktiv part i EU-samarbetet. Utskottet behandlar i yttrandet de avsnitt i regeringens skrivelse som berör utskottets ansvarsområde. gäller att unionens beslut ska fattas så öppet och så nära medborgarna som möjligt. Varje medborgare har rätt att ta del av Europa-parlamentets, rådets och kommissionens handlingar. Konventet har betonat vikten av att unionens institutioner blir än mer öppna. Förslaget innebär att arbetet i unionens institutioner, myndigheter och organ ska bedrivas så öppet som möjligt. Den allmänna principen om att unionens beslut ska fattas så öppet och så nära medborgarna som möjligt föreslås finnas kvar och ska skrivas in i det konstitutionella fördraget. Konventet föreslår att rådets möten ska vara öppna när lagstiftnings-förslag diskuteras och antas. Förslaget innebär att medlemsländernas medborgare får rätt att få tillgång till handlingar (gäller det bara Europa-parlamentets, rådets och kommissionens handlingar) och att det ska gälla unionens samtliga institutioner, myn digheter och organ. För (), som konventet föreslår ska bli en institution, föreslås att handlingar beträffande deras administrativa verksamhet ska vara offentliga. Regeringen är positiv till förslaget om att allmänheten ska få tillgång till handlingar från alla unionens institutioner, myndigheter och organ. Det ger en ökad insyn i unionens verksamhet. En målsättning i konventsarbetet har varit att bidra till ökad öp-penhet i unionens verksamhet. Principen om att unio-nens institutioner ska fullgöra sina uppgifter så öppet som möjligt bidrar till att medborgarnas möjligheter till insyn i unionens arbete ökar. Regeringen anser vidare att det är positivt att rådets sammanträden föreslås vara öppna när det agerar som lagstiftare. Bindande regler om god förvaltning för samtliga institutioner, myndigheter och organ gör det tydligt för medborgaren vilka krav på en god och effektiv förvaltning som kan ställas på EU och dess tjänste-män. Enligt förslaget omfattas även ECB av dessa regler. Regeringen välkomnar konventets förslag om en rättslig grund för en europeisk lag om god förvalt-ning. stöder i motion K8 (yrkande 14) förslaget att den () föreslås få status som en europeisk institution. Det innebär att ECB också ska följa de regler om öppenhet som gäller för EU:s övriga institutioner. De anser att det är positivt för insynen i arbete. anser dock att konventsförslaget skulle kunna vara ännu mer långtgående och låta handlingars offentlighetsgörande även gälla ECB:s mötesprotokoll. I de grönas kommittémotion K13 (yrkandena 10 och 19) anförs att kontrollmakt ska stärkas ytterligare för att motverka problemen med ineffektivitet och felaktigt användande av resurser inom EU-systemet. ger ansvarsfrihet inte bara till utan också till samtliga övriga institutioners generalsekreterare, med undantag av ECB. Även ECB borde utsättas för någon form av parlamentarisk kontroll. Vidare anförs att det är bra att ECB:s administrativa handlingar ska bli offentliga. anser att det är viktigt att också ECB:s protokoll blir offentliga i stället för att vara hemligstämplade . Regeln om öppenhet måste även omfatta den . I likhet med regeringen anser finansutskottet att det är positivt att allmänheten ska få tillgång till handlingar från alla unionens institutioner. Konventets förslag att () ska bli en institution välkomnar utskottet särskilt eftersom det innebär att även bankens handlingar beträffande deras administrativa verksamhet ska vara offentliga. Den svenska har valt att frivilligt, med viss tidseftersläpning (), publicera protokollen från direktionens sammanträden. Utskottet bedömer att den nuvarande ordningen för offentlig-görande av direktionens protokoll fungerar mycket bra. förhoppning är att ECB kan bli lika öppen som och även offentliggöra bankens protokoll. anser att det är viktigt att ECB kan agera självständigt vid utarbetandet av penningpolitiken för att skapa förtroende för denna. För att få insyn i ECB:s verksamhet finns det bestämmelser om bl.a. att ECB minst varje kvartal ska upprätta och offentliggöra rapporter om dess verksamhet, att en konsoliderad rapport över dess finansiella ställning ska offentliggöras samt att en årsrapport om dess verksamhet överlämnas till , rådet och kommissionen. Årsrapporten granskas av en extern revisor. håller dessutom en allmän debatt om ECB:s årsrapport. Direktionsledamöterna kan också, på begäran av eller på eget initiativ, frågas ut av kommittéer. Sådana utfrågningar sker i regel en gång i kvartalet. konstaterar att ECB är föremål för kontroll av bl.a. parlamentet. Utskottet anser mot denna bakgrund att motionerna K8 (kd) yrkande 14 och K13 (mp) yrkandena 10 och 19 bör avstyrkas av det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet. Konventet föreslår ändringar av beslutsproceduren om EU-budgetens inkomstsida, dvs. hur medlemsstaternas avgifter till budgeten ska fastställas. Beslutet om vilka kriterier som ska gälla för att fastställa respektive medlemsstats avgift ska till väsentliga delar fattas av rådet med kvalificerad majoritet efter godkännande från parla-mentet. fattar rådet detta beslut med enhällighet efter att ha hört Europa-parlamentet. Det totala taket för EU:s inkomster samt införande av nya inkomstkategorier ska dock även fortsättningsvis beslutas av rådet med enhällighet efter att ha hört . Budgetmässiga och finansiella principer finns ett antal grundläggande principer för arbetet med unio-nens budget, bl.a. om att budgeten ska vara i ba-lans, att den ska innehålla unionens samtliga inkomster och ut-gifter och att den ska genomföras i enlighet med sund ekonomisk förvaltning. Principerna regleras dels i fördraget, dels i sekundärlagstiftning. Konventet föreslår att flera av dessa principer ska samlas i en särskild artikel. Konventet föreslår att det s.k. finansiella perspektivet, dvs. de fleråriga taken för olika typer av utgifter i EU:s budget, ska regleras i fördraget. Det finansiella perspektivet ska innehålla årliga tak för olika typer av utgifter och gälla för en period . regleras det finansiella perspektivet i ett särskilt avtal mellan Europa-parlamentet och rådet. Enligt kon-ventet bör det finansiella perspektivet fastställas av rådet med kva-lificerad majoritet efter godkännande från . I den årliga budgetprocessen har rådet sista ordet om jordbruks-utgifterna, medan parlamentet har den slutliga makten beträf-fande övriga utgifter. Således gäller olika besluts-regler för de respektive institutionerna beroende på vilken typ av utgifter det är fråga om. Konventet föreslår att en och samma beslutsprocedur, en slags förenklad medbeslutandeprocedur, ska gälla för hela årsbudgeten, även jordbruksutgifterna. Förslaget innebär att uppdelningen av olika typer av utgifter, obligatoriska respektive icke obligatoriska, försvinner. Det innebär att parlamentet får ökat formellt inflytande över jordbruks-utgifterna som rådet får ökat formellt inflytande över övriga utgifter. Budgetmakten ska även fortsättningsvis vara delad mellan rådet och parlamen-tet. Processen förenklas vidare så att institutionerna genomför en läsning var av kommissionens budgetförslag (två läsningar). Kommer de två institutionerna inte överens föreslår konventet att en förlikningskommitté ska sammankallas. Förslaget innebär vidare att om institutionerna inte blir överens får parlamentet med en majoritet av ledamöterna och tre femtedelar av de avgivna rösterna avvisa rådets ändringsförslag och fatta beslut om budgeten. Regeringen anser att det är positivt att de grundläggande budgetprinciperna samlas i en artikel i fördraget. Det underlättar överskådlig-heten och kan också ge principerna mer tyngd än när de presente-ras var för sig. På budgetens inkomstsida bör enhällighet gälla i rådet beträffande taket för EU:s egna medel och införandet av nya typer av inkomster. Konventets förslag att den fleråriga finansieringsramen (finansiella perspektivet) regleras i fördraget innebär en förbättring jämfört med dagens system. Den fleråriga finansieringsramen spelar en så pass central roll i EU:s budgetsystem att det bör ges denna status. Finansieringsramen har sedan den infördes främjat stabilitet och långsiktighet på budgetområdet. Ett mål för regelverket avseende EU-budgetens utgifter bör vara att den institutionella balansen behålls. En möjlighet vore att rådet även ensamt beslu-tar om det fleråriga budgettaket. På detta sätt skulle man undvika omfattande årliga förhandlingar mellan rådet och parlamentet om både det finansiella perspektivet och årsbudgeten. Ett annat alternativ är att rådet blir mer jämställt med i den årliga budgetprocessen. I Moderata samlingspartiets motion K10 av m.fl. (yrkande 21) understryks vikten av att konventet föreslår en bestämmelse om att det finansiella perspektivet ska ges en rättslig grund i fördraget. Motionärerna anser att det fleråriga finansiella perspektivet är grundläggande för att ge unionen en stram ekonomi som är stabil över . Fördragsfästningen av detta perspektiv och av de sunda budgetprinciperna är viktigt. Det är särskilt viktigt att konventet inte föreslår någon beskattningsrätt för EU. I de grönas motion K13 av m.fl. (yrkande 22) anförs att frågan om hur EU ska införskaffa och använda sin budget är en viktig fråga då det rör sig om stora belopp. Konventet har lagt fram ett förslag som innebär stora förändringar av beslutsprocedurerna. Vad dessa förändringar innebär i sin helhet är dock svårt att analysera. Motionärerna föreslår därför att utskottet särskilt ska uppmärksamma frågan om unionens finanser och utreda den vidare. I likhet med regeringen anser finansutskottet att det är positivt att de grundläggande budgetprinciperna samlas i en artikel. Utskottet anser vidare att förslaget om att den fleråriga finansieringsramen ska regleras på särskilt sätt i fördraget är en tillfredsställande förbättring. Beslut om det totala taket för EU:s inkomster samt införande av nya inkomstkategorier ska även fortsättningsvis beslutas av rådet med enhällighet efter att ha hört . Något särskilt tillkännagivande om det finansiella perspektivet torde mot denna bakgrund inte vara erforderlig, varför motion K10 (m) yrkande 21 kan avstyrkas. Det hittillsvarande systemet för besluten om utgifterna har varit tämligen komplicerade, varför utskottet ser den föreslagna ordningen som en klar förbättring med enhetligare och tydligare ansvarsfördelning. anser dock, i likhet med regeringen, att ett mål för regelverket avseende EU-budgetens utgifter bör vara att den institutionella balansen behålls. Konventets förslag, om vad som händer om institutionerna inte blir överens, innebär att parlamentet får för stor makt. En möjlighet vore att rådet även ensamt beslu-tar om det fleråriga budgettaket. På detta sätt skulle man undvika omfattande årliga förhandlingar mellan rådet och parlamentet om både det finansiella perspektivet och årsbudgeten. Ett annat alternativ vore att rådet blir mer jämställt med i den årliga budgetprocessen. Utskottet anser mot den bakgrunden att motion K13 (mp) yrkande 22 inte behöver föranleda någon åtgärd från sida, varför den bör avstyrkas av det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet. Konventet föreslår inte några genomgripande förändringar i regel-verket eller kompetensfördelningen på det ekonomisk-politiska området. En viss förskjutning föreslås i riktning mot mer infly-tande för kommissionen och . Flera av dessa förslag syftar till att säkerställa genomförandet av medlemsstater-nas åtaganden. Kommissionen ska t.ex. få möjlighet att utfärda "de första varningarna" till medlemsstater som inte bedöms efter-leva de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och till medlemsstater som bedöms kunna få ett alltför stort underskott i de offentliga finanserna. har rådet denna befogenhet. Konventet föreslår att kommissionen ska få möjlighet att lägga fram ett förslag när det gäller beslut om ett land har ett alltför stort underskott och även ett förslag till rekommendation om åtgärd för landet i fråga. Kommissionen får en stärkt roll eftersom det krävs enhällighet i rådet för att ändra i kommissionens för-slag. Konventet föreslår att beslutsfattandet i euroområdet stärks. Förslaget innebär att den informella grupp (den s.k. Euro-gruppen) som utgörs av ministrarna från de medlemsstater som är med i valuta-unionen ges en fastare ställning. Gruppen nämns i fördraget och får en vald ordförande . fattar själva beslut i ett antal frågor, bl.a. sanktioner i stabilitets- och tillväxtpakten, växelkurspolitik och tekniska frågor som rör euromynten. Konventet föreslår att ska kunna samordna sin politik ytterligare genom att de ges möjlighet att själva besluta om särskilda bestämmelser för när det gäller riktlinjer för den ekonomiska politiken samt förfarandet vid alltför stort under-skott. Konventet föreslår vidare att externa agerande stärks genom att de ska fastställa gemensamma ståndpunk-ter i frågor som är av särskilt intresse för valuta-unionen. Syftet är att stärka eurons plats i det internationella valutasys-temet. Europeiska tillsynsbefogenheter och stadgar Förslaget innebär att beslutsregeln för överföring av tillsyns-befog-en-heter för den finansiella sektorn till () ska ändras. krävs enhällighet i rådet och samtycke av Europa-parlamentet. Förslaget innebär att rådet ska besluta med kvalificerad majoritet och att Eu-ropaparlamentet ska ges medbeslutande för en sådan överföring. Vidare föreslås att parlamentet ges med-beslut-ande beträffande vissa frågor i stadgan för Europeiska central-banks-systemet. Regeringen anser att en väl fungerande ekonomisk-politisk samordning är viktig för att unionen ska kunna hantera gränsöverskridande effekter av medlems-staternas ekonomiska politik och för att valutaunionen ska fungera väl. Det nuva-rande ramverket och kompetensfördelningen för den ekonomisk-politiska samordningen är i grunden bra. Instrumenten för genomförande och uppföljning kan dock behöva stärkas, bl.a. för att befästa medlemsstaternas åtaganden. Det är därför positivt att konventet lägger fram förslag som går i denna riktning. Regeringen anser vidare att en viktig princip är att den ekonomiska politiken är nationell och faller inom medlemsstaternas befog-enhet även om viss samordning är av gemensamt intresse. Det kan finnas skäl för att på olika sätt säkerställa ett väl fungerande be-slutsfattande i euroområdet. Det är dock viktigt att samordningsprocesserna behåller sin gemensamma karaktär. Det är också förståeligt att vill uppnå en effektiv representation av euroområdet i internationella finansi-ella institutioner. För att säkerställa budgetdisciplin bör enhällighet behållas när det gäller beslut om Europeiska investeringsbankens stadgar. Medlemsstaterna bör även fortsättningsvis själva kunna avgöra hur de organiserar över-vakningen av de finansiella marknaderna. Det är därför inte lämpligt att släppa på kravet om enhällighet för överföring av tillsynsbefogenheter från medlemsstaterna till ECB. Moderata samlingspartiet stöder i motion K10 av m.fl. (yrkandena 7 och 22) konventets förslag att det är medlemsländerna som ansvarar för den ekonomiska politiken. Det är centralt för en dynamisk utveckling inom ett EU som genom utvidgningen blir alltmer heterogent. Motionärerna välkomnar förslaget att EU inte får ta på sig ansvaret för socialpolitiken som ska vara nationella och lokala frågor. Det innebär att EU inte utvecklas till en transfereringsunion. Motionärerna delar regeringens utgångspunkt att en väl fungerande ekonomisk-politisk samordning är viktig för att unionen ska kunna hantera gränsöverskridande effekter av medlemsstaternas ekonomiska politik och för att valutaunionen ska fungera väl. Konventets förslag går således i rätt riktning. EU ansvarar för euron och penningpolitiken. Reglerna om sunda statsfinanser är viktiga för att skydda den gemensamma valutan och den inre marknaden. Motionärerna välkomnar förslaget att kommissionen får möjlighet att direkt varna medlemsstater med alltför stort budgetunderskott så att inte politiska hänsyn tillåts spela in. anför i motionerna K8 och K416 av m.fl. (yrkandena 18 resp. 33) att stabilitetspakten bör reformeras och fördragsfästas. För att EU-ländernas ekonomier ska utvecklas positivt och valutaunionen fungera bra måste alla deltagande länder sköta sin ekonomiska politik. Penningpolitiken för ska skötas av den . Den ska vara politiskt oberoende och ha som huvudmål att bekämpa inflationen. De grundläggande principerna i får inte mjukas upp. anför i motion K9 av m.fl. (yrkande 15) att när länderna saknar en egen penningpolitik och är underkastade stabilitetsnormerna, är det meningen att förändringar i ekonomin till stor del ska hanteras av marknadskrafterna. De måste därför avregleras, rörligheten på arbetsmarknaden måste öka och lönerna bli mer flexibla. Detta är en traditionell högerpolitisk syn på samhällsekonomiska förhållanden. Detta synsätt präglar i stor utsträckning även konventets fördragsutkast. Konventets förslag att skriva in "marknadsekonomi" - dock förskönat med uttrycket "social marknadsekonomi" som ett övergripande mål är ett sätt att fördragsfästa en högerpolitisk världsbild. För att respektera resultatet i folkomröstningen om EMU bör regeringen i regeringskonferensen verka för att denna syn inte ges för stort utrymme i fördragstexten och för att stabilitetsnormerna inte överordnas sysselsättningsmålen. I motion K13 av m.fl. (mp) (yrkande 65) anförs beträffande arbetsmarknadsfrågor att det, i en av de allra första punkterna i förslaget på , slås fast att "full sysselsättning . Längre fram i förslaget, ändras detta till kravet på "hög sysselsättningsnivå". Motionärerna anser att det är en viss skillnad på dessa mål. föreslår att målet om hög sysselsättningsnivå ska vara jämbördigt med t.ex. den ekonomiska politiken. I motion K381 av m.fl. (v) (yrkande 2) anförs att har en stark offentlig ekonomi men inte på grund av , stabilitetspakten eller råd. har en stark offentlig ekonomi tack vare de åtgärder mot budgetunderskotten som inleddes genom samarbetet mellan och regeringen . Det var en självständig politik som kombinerade stora skattehöjningar med besparingar, och den satte sysselsättningen i främsta rummet. Det var en politik för arbete, rättvisa och sunda offentliga finanser, och den förvaltas nu vidare genom samarbetet mellan , regeringen och . Detta visar att det inte krävs överstatliga stabilitetsnormer för att driva en ansvarsfull finans- och budgetpolitik. delar regeringens uppfattning att en väl fungerande ekonomisk-politisk samordning är viktig för att unionen ska kunna hantera gränsöverskridande effekter av medlemsstaternas ekonomiska politik. anser också i likhet med regeringen att en viktig princip är att den ekonomiska politiken är nationell och faller inom medlemsstaternas befog-enhet även om viss samordning är av gemensamt intresse. Utskottet anser mot den bakgrunden att yrkandena 7 och 22 i motion K10 (m) redan är tillgodosedda och därför bör avstyrkas av det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet. Utskottet vill framhålla med anledning av vad som anförs i motion K9 (v) om att stabilitetsnormerna inte ska överordnas sysselsättningsmålen att möjligheterna att föra en i väsentliga delar självständig ekonomisk politik är goda inom de gränser som kravet på sunda statsfinanser ställer. En långsiktigt hög sysselsättningsnivå kommer alltid att vara ett prioriterat mål för utformningen av den ekonomiska politiken. Finansminister har inför uttalat följande: När det gäller den ekonomisk-politiska samordningen är tanken att vi ska anta slutsatser för att bättre samordna budgetpolitiken. Det är nu som vi diskuterar den frågan. Efter det att antagit slutsatserna ska de vidarebefordras till Europeiska rådets vårtoppmöte. Det är en fråga som vi prioriterar mycket högt från svensk sida. Det är viktigt att hitta vägar för att främja efterlevnaden av stabilitets- och tillväxtpakten och därigenom förbättra förutsättningarna för en sund finanspolitik - en finanspolitik som förmår hantera behoven av såväl kortsiktig stabilisering som långsiktig uthållighet. Det verkar också finnas goda förutsättningar för att uppnå enighet om en slutsatstext som väl motsvarar de svenska prioriteringarna. anser också att det är viktigt att hitta vägar för att främja efterlevnaden av stabilitets- och tillväxtpakten och därigenom förbättra förutsättningarna för en sund finanspolitik - en finanspolitik som förmår hantera behoven av såväl kortsiktig stabilisering som långsiktig uthållighet. har tidigare behandlat motionsyrkanden om att EU inte ska utvecklas till en transfereringsunion (bet. 2001/02:FiU5). Utskottet anförde att godkände målen för den svenska EU-budgetpolitiken (prop. 1994/95:40, bet. 1994/95:FiU5). Målen innebär bl.a. att ska verka för en effektiv och återhållsam budgetpolitik inom EU. Vidare ska verka för en förbättrad budgetdisciplin vid användningen av EU:s budgetmedel. har hänvisat till dessa mål (t.ex. i bet. 2001/02:FiU1 s. 301). Utskottet avstyrkte den då aktuella motionen. anser i likhet med regeringen att enhällighet bör behållas för att säkerställa budgetdisciplin när det gäller beslut om Europeiska investeringsbankens stadgar. Vidare anser finansutskottet som regeringen att medlems-staterna även själva bör avgöra hur de organiserar övervakningen av de finansiella marknaderna. Slutligen anser utskottet att det inte är lämpligt att släppa på kravet om enhällighet för överföring av tillsynsbefogenheter från medlemsstaterna till . Utskottet anser mot denna bakgrund att motionerna K8 (kd) yrkande 18, K416 (kd) yrkande 33, K9 (v) yrkande 15, K13 (mp) yrkande 65 och K381 (v) yrkande 2 bör avstyrkas av det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet. I motionerna som väckts med anledning av skrivelsen finns yrkanden som berör frågor som inte tas upp i konventets förslag till nytt fördrag.