yttr · GR05AU1y · 2004-01-01 00:00:00 — Ramar för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv Till finansutskottet har berett övriga utskott tillfälle att avge yttrande över budgetpropositionen bl.a. om den ekonomiska politiken och förslag till statsbudget för , utgifternas fördelning på utgiftsområden och beräkningen av statsinkomsterna och om förslag till utgiftstak för staten med eventuella motioner i de delar som berör respektive utskotts beredningsområde. , som har beredningsansvaret för utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad och 14 Arbetsliv, yttrar sig i det följande om utvecklingen på arbetsmarknaden m.m. Utskottet kommenterar även oppositionens förslag till ramar i respektive partimotion 2003/04:Fi239 (m), 2003/04:Fi240 (fp), 2003/04:Fi241 (kd) och 2003/04:Fi242 (c). Utvecklingen på arbetsmarknaden m.m. De makroekonomiska förutsättningar som förslagen i budgetpropositionen bygger på utgörs av underlag från (), och (). Enligt vad som redovisas i propositionens bilaga 2, Svensk ekonomi, slutfördes prognosarbetet . Regeringen framhåller i finansplanen att den internationella ekonomiska utvecklingen är osäker. Uppgången har ännu inte tagit fart, men tecken tyder på att en återhämtning har inletts. Svensk ekonomi har klarat den internationella lågkonjunkturen väl - sysselsättningen är hög, tillväxten god och arbetslösheten fortfarande låg jämfört med många andra länder. Det totala antalet sysselsatta har i princip varit oförändrat trots att sysselsättningen inom näringslivet successivt minskat sedan inledningen av 2001. Förklaringen är bl.a. att sysselsättningen ökat inom offentlig sektor. Antalet sysselsatta där väntas dock minska något . En svag ökning förutses i takt med att efterfrågan i ekonomin tilltar. Den reguljära sysselsättningen beräknas uppgå till och till , vilket innebär att regeringens mål om i åldern i reguljär sysselsättning 2004 (sysselsättningsmålet) inte nås. En viktig förklaring är att antalet studerande ökat sedan målet fastställdes. En ytterligare förklaring är att nettoinvandringen ökat. Den svaga sysselsättningsutvecklingen, färre personer i arbetsmarknadspolitiska program och ett ökande arbetskraftutbud har inneburit att den öppna arbetslösheten stigit successivt . Utbudet av arbetskraft har fortsatt att öka trots de senaste årens svaga efterfrågan på arbetskraft. Till detta bidrar en hög befolkningstillväxt och neddragning av antalet deltagare i t.ex. arbetsmarknadsutbildning. Ökningen av antalet långvarigt sjuka utan arbete har dock verkat i motsatt riktning. beräknas utgifterna på utgiftsområde 13 Arbetsmarknad bli högre än i statsbudgeten, vilket är den största utgiftsökningen inom utgiftsområdena. Enligt förslag i tilläggsbudgeten ökas anslag 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd med . Skälet till de ökade utgifterna är att antalet öppet arbetslösa beräknas bli högre än vad regeringen tidigare antagit. Anslag 22:11 Bidrag till lönegarantiersättning föreslås blir ökat med . Antalet anställda vid företag som går i konkurs och ersättningsnivån per person har fortsatt att stiga . Budgetförslaget baseras på ett antal nyckeltal för arbetsmarknaden enligt nedan. (Prognoser års ekonomiska vårproposition inom parentes.) Öppen arbetslöshet, (procent av arbetskraften) 4,7 (4,3) Arbetsmarknadspolitiska program (procent av arbetskraften i konjunkturberoende program) 2,2 (2,0) Antal sysselsatta 4 239 000 Reguljär sysselsättningsgrad (reguljärt sysselsatta i procent av befolkningen i den åldersgruppen) 77,3 Den senaste månadsstatistiken från AMS och SCB samt KI:s månadsbarometer AMS presenterade sin senaste månadsstatistik . Arbetslösheten nådde av arbetskraften jämfört . Även jämfört med månaderna har arbetslösheten ökat svagt i säsongrensade tal. AMS konstaterar att en tydlig återhämtning i den svenska konjunkturen dröjer. Industrins framtidsförväntningar är mer dämpade än , vilket enligt AMS bör hänga samman med den försvagade dollarn, som byggsektorn blivit än mer avvaktande. AMS framhåller att företagen fortfarande satsar på att förbättra lönsamheten, och produktiviteten ökade för hela ekonomin . Baksidan av detta syns enligt AMS i fortsatt höga varselsiffror. varslades 8 200 personer om uppsägning, vilket är en ökning på ett av de varslade blir arbetslösa enligt nya siffror från AMS. Under månaden anmäldes 27 000 nya platser till arbetsförmedlingen, en minskning med ca 6 000 i förhållande till . Det är framför allt inom offentliga tjänster som minskningen av lediga platser skett. - Den minskade volymen arbetsmarknadsprogram har bidragit till en ökad öppen arbetslöshet. Cirka 82 000 personer deltog i något arbetsmarknadsprogram, vilket är närmare 36 000 färre än . Obalanstalet uppgår till av arbetskraften jämfört . Den öppna arbetslösheten bestäms nu av sysselsättningsutvecklingen och förändringar av arbetskraftsutbudet. AMS framhåller att uppgången i arbetslösheten även gör sig påmind i län med en i övrigt stabil arbetsmarknad. SCB:s arbetskraftsundersökning () , som publicerades , visar också en uppgång av arbetslösheten till , vilket är en ökning jämfört med . Det är kvinnor i som påverkats mest. Även SCB ser minskningen av antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program som en förklaring till ökningen av arbetslösheten. - SCB har i uppdrag att ta fram uppgifter om andelen sysselsatta enligt sysselsättningsmålet (i åldrarna i reguljärt arbete 2004). Procenttalet uppgick till 78,1, att jämföra . Antalet sysselsatta var totalt 4 249 000 och det genomsnittliga antalet utförda arbetstimmar uppgick till 143,7 miljoner. Förändringen i förhållande till av dessa siffror ligger båda inom den statistiska felmarginalen. KI:s Konjunkturbarometer för september visar att återhämtningen i svensk industri går trögt. Orderingången har varit i stort sett oförändrad medan produktionsvolymen har ökat marginellt. KI konstaterar att sysselsättningen har försvagats ytterligare. - Enligt KI:s rapport , Samhällsekonomiska förutsättningar i , som publicerats , kan återhämtningen på arbetsmarknaden väntas dröja till nästkommande vinter. KI bedömer att sysselsättningen stagnerar 2004 och att arbetslösheten ökar till för att sedan långsamt sjunka tillbaka till 2005. räknar KI med en mer påtaglig förbättring, då arbetslösheten minskar till . I AMS prognos Arbetsmarknadsutsikterna för (Ura 2003:5) som publicerades konstateras att konjunkturavmattningen i omvärlden och i landet har börjat ge avtryck på den svenska arbetsmarknaden. AMS finner inte några tydliga indikationer på att konjunkturen kommer att förstärkas i sådan grad att det sker nämnvärda förbättringar på arbetsmarknaden det närmaste året. minskar arbetskraften med 18 000 personer till följd av att fler väljer att studera på högskola och på grund av att utslagningen av arbetskraft till förtidspension blir fortsatt stor. Sammantaget innebär detta att arbetslösheten ökar till innevarande år för att minska till . Prognosen bygger på att av arbetskraften återfinns i arbetsmarknadspolitiska program. kommentarer till arbetsmarknadsläget m.m. Den väntade vändningen av konjunkturen låter vänta på sig. Den svaga uppgång av sysselsättningen som regeringen baserade budgeten på har inte blivit verklighet. Sysselsättningen är i stort sett oförändrad och väntas öka bara marginellt. Arbetslösheten ligger som årsgenomsnitt nära en procentenhet högre än antagandena i förra årets budgetproposition. Eftersom de statliga utgifterna är känsliga för förändringar av arbetslösheten har detta inneburit en påfrestning på statsbudgeten, vilket nu visar sig i förslaget att på tilläggsbudget öka anslaget för arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd med . Det skall då också noteras att vissa utgifter på detta anslag beräknats minska till följd av att fler personer inom aktivitetsgarantin kan få anställning med det nya särskilda anställningsstödet i stället för att delta i andra aktiviteter med aktivitetsstöd. Anställningsstödet lämnas till arbetsgivare i form av en kreditering på skattekonto. Enligt förslag i vårpropositionen minskades av detta skäl anslag 22:2 med . Utskottet kan liksom regeringen konstatera att prognosen tyder på att sysselsättningsmålet om sysselsatta i inte nås. Det är enligt utskottets mening angeläget att ändå stå fast vid detta mål och att ansträngningar görs för att nå dit. Som utskottet tidigare framhållit är sysselsättningsmålet ett uttryck för en högre ambitionsnivå än det s.k. halveringsmålet om arbetslöshet som uppnåddes . En hög sysselsättningsnivå i kombination med låg arbetslöshet innebär stärkta statsfinanser som kan användas för satsningar på välfärden. Sysselsättningsmålet rör inte bara samhällsekonomin i stort och förutsättningarna för ekonomisk tillväxt. Lika viktigt är att en ökad sysselsättning innebär att personer som försörjs genom sociala bidrag och ersättningar kan bli självförsörjande. Ett arbete stärker individens självkänsla. Fler i arbete innebär minskade sociala klyftor. Därför är det oroande att sysselsättningen faller och arbetslösheten ökar i vissa grupper. Ökningen av arbetslösheten är särskilt påtaglig bland ungdomar i åldern . Enligt AMS statistik var 48 000 ungdomar i dessa åldrar arbetslösa , vilket är 12 000 fler än . SCB framhåller i sin kommentar till statistiken speciellt arbetslösheten bland unga kvinnor. I åldrarna uppgår arbetslösheten bland kvinnor till . - Regeringen konstaterar att sysselsättningen bland ungdomar fallit kraftigt . Utskottet kan i anslutning till detta hänvisa till en nyligen publicerad uppsats från , Ungdomars inträde i arbetslivet, som belyser det förhållandet att ungdomar studerar längre och kommer senare in i arbetslivet. Hälften av alla män mellan arbetade heltid 1976, jämfört 2002. Bland kvinnorna minskade de heltidsarbetande från till . Studietiden har förlängts, av alla ungdomar går i gymnasieskola och fler än någonsin fortsätter till universitet och högskolor. Men bland ungdomar mellan finns också en grupp på "inaktiva" som varken arbetar eller studerar. De är inte heller registrerade som arbetslösa, föräldralediga eller i värnplikt. Dessa ungdomar tenderar att bli alltfler. Uppsatsförfattaren, forskaren , konstaterar att ett sent inträde i arbetslivet får konsekvenser för familjebildningen, särskilt för kvinnor som vinner socialt på att skjuta upp barnafödandet tills de är ordentligt etablerade på arbetsmarknaden. Sen familjebildning och få barn får konsekvenser för hela samhället när arbetskraftsutbudet minskar . - Som arbetsmarknadsutskottet ser det är ett senare inträde på arbetsmarknaden inte något negativt om förklaringen är att fler studerar, men som regeringen framhåller är det viktigt att öka genomströmningen i utbildningen och att inträdet på arbetsmarknaden inte i onödan försenas. Viljan att arbeta och att kombinera arbete och studier måste tas till vara bättre. Som sägs i budgetpropositionen är sysselsättningen också central ur ett jämställdhetsperspektiv. ingick av kvinnorna i arbetskraften mot av männen. av kvinnorna var sysselsatta jämfört av männen. Kvinnors löne- och företagarinkomst uppgår bara till av männens. Skillnaderna minskar om man också ser till sådana skattepliktiga ersättningar som är kompensation för utebliven inkomst vid föräldraledighet, ohälsa och arbetslöshet. Om man också beaktar utjämningseffekten av skatter uppgår kvinnornas inkomster till av männens inkomster efter skatt. För att kvinnornas inkomster skall närma sig männens krävs dock i första hand att deras arbetsmarknadsbaserade inkomster ökar. Med en ökad sysselsättning bland kvinnorna ökar också förutsättningarna att nå sysselsättningsmålet. Om målet skall nås måste sysselsättningen öka i alla grupper. Därför krävs det ytterligare insatser även för invandrare, för äldre och för sjuka liksom för de arbetslösa. Fler invandrare måste komma ut i arbete, fler äldre måste kunna arbeta längre och sjukfrånvaron måste minska. värdesätter att regeringen har uttalade målsättningar i förhållande till dessa grupper. Detta är dock inte tillräckligt. Arbetsmarknadspolitiken måste också bli effektivare. Det är viktigt att den tydligare inriktas mot huvuduppgifterna att förmedla arbete och motverka arbetskraftsbrist. Insatserna måste också inriktas mot de personer som står längst bort från arbetsmarknaden. instämmer också i vikten av att korta ned arbetslöshetstiderna, betona handlingsplanernas betydelse och att förbättra styrningen av arbetsmarknadspolitiken. Av stor vikt är också att antalet arbetade timmar kan öka, t.ex. bland deltidsarbetande kvinnor. Det räcker dock inte med insatser på det arbetsmarknadspolitiska området. Även på andra områden krävs en aktiv politik om sysselsättningsmålet skall kunna nås. I propositionen redovisas sådana åtgärder. En väl fungerande lönebildning är också av avgörande betydelse. Med löneökningar inom de samhällsekonomiska ramarna blir det möjligt med lägre arbetslöshet, högre sysselsättning och högre produktion. håller att sysselsättningsmålet förutsätter måttliga nominella löneökningar. Vikten av en väl fungerande lönebildning betonas också av KI i den förutnämnda rapporten om lönebildningen. En något långsammare löneökningstakt än vad som är den mest troliga skulle bidra till en snabbare återhämtning av konjunkturen och sysselsättningen enligt KI. Om regering och riksdag genomför strukturella reformer som ökar arbetsutbudet kan arbetsmarknadens parter och medlare genom återhållsamma löneökningar bidra till att sysselsättningen anpassas snabbare mot det högre utbudet. Enligt KI skulle arbetslösheten kunna sänkas varaktigt om parterna och medlare tar ännu större hänsyn till de samhällsekonomiska fördelarna med hög sysselsättning och låg arbetslöshet. instämmer i detta men vill betona att lönebildningen i första hand är ett ansvar för parterna. Sammanfattningsvis kan utskottet konstatera att tecken tyder på att vändningen i ekonomin dröjer, att arbetslösheten ligger kvar på ungefär samma nivå som och att den reguljära sysselsättningsgraden sjunker något. antas antalet personer i arbetsmarknadspolitiska program ligga på oförändrad nivå jämfört med . Som framgått deltar betydligt färre personer i arbetsmarknadspolitiska program jämfört med , vilket spär på den öppna arbetslösheten. Detta förhållande inger viss oro, vilket gör det angeläget att regeringen löpande följer utvecklingen och vid behov vidtar åtgärder. Det är givetvis av stor betydelse att vid en vändande konjunktur snabbt kunna fylla vakanserna, men detta får inte leda till att arbetslösa personer i avvaktan på vändningen lämnas utanför den aktiva arbetsmarknadspolitiken under alltför långa tider. De arbetslösa måste vara rustade att ta de nya arbeten som erbjuds. Utrymmet för utbildningsinsatser m.m. får med andra ord inte vara alltför begränsat. I sammanhanget bör man också peka på att tillgången till utbildad arbetskraft är av mycket stor betydelse för att lönerna inte skall pressas upp. Även i detta avseende måste regeringen vara uppmärksam på utvecklingen. De prognoser som regeringens förslag grundas på ligger nära de motsvarande bedömningarna av KI och AMS. Underlaget för beräkningen av ramen för utgiftsområde 13 bör därför godtas. Utskottet vill dock med kraft understryka att det måste finnas en beredskap för att på olika sätt möta en sämre utveckling på arbetsmarknaden. Utskottets synpunkter på oppositionens förslag till ramar m.m. Regeringens förslag på utgiftsområdena 13 och 14 jämfört med oppositionens förslag framgår av nedanstående tabeller. m fp kd c 2004 61 989 - 3 298 -10 000 -9 195 -13 325 2005 58 257 - 6 953 -10 500 -10 130 -13 125 2006 56 773 - 9 175 -10 700 -10 870 -13 525 Utgiftsområde 14 Arbetsliv m fp kd c 2004 1 135 -78 -208 -230 -230 2005 1 161 -256 -219 -260 -240 2006 1 178 -358 -245 -518 -250 Som framgår av tabellerna föreslår oppositionen mindre utgiftsramar än regeringen på båda utgiftsområdena. En jämförelse med partiernas förslag på andra utgiftsområden visar att det framför allt är inom arbetsmarknadspolitiken som oppositionen tänker sig kraftiga neddragningar. Genom dessa besparingar uppkommer i varierande grad utrymme för de satsningar som förordas på andra områden. På utgiftsområde 13 föreslås besparingar framför allt på anslagen 22:1-22:3 som avser förvaltningskostnader, ersättningen till arbetslösa och programdeltagare och kostnaden för köp av arbetsmarknadsutbildning. Detta framgår av nedanstående tabell. Anslag Regeringen m fp kd c (A363) Anger anslagsnivå 22:1 AMV förv. kostnader 4 742 879 -256 115 -1 400 000 -410 000 -700 000 22:2 Bidrag till arb.löshetsersättn. o. aktivitetsstöd 39 253 000 -2 257 048 -9 100 000 -8 665 000 -9 165 000 22:3 Köp av arb.markn. 3 986 573 -846 748 -900 000 -3 500 000 och föreslår utgiftsminskningar i storleksordningen och på dessa anslag redan under kommande budgetår. , som gör mer begränsade besparingar, föreslår för anslagsminskningar med runt och med . Liksom föregående år tänker sig dessa partier att åstadkomma besparingarna på främst tre sätt, nämligen genom en förändrad finansiering av arbetslöshetsförsäkringen, en minskad omfattning av de arbetsmarknadspolitiska programmen och genom en omstöpning av AMS. En svårighet vid bedömningen av oppositionens alternativ är avsaknaden av en redovisning av de makroekonomiska förutsättningar som förslagen utgår från. Nivån på arbetslösheten är i hög grad styrande för kostnaderna. Med nuvarande regelverk gör fluktuationer i den öppna arbetslösheten på en procentenhet utslag på statsbudgetens utgiftssida med i storleksordningen till vilket kommer kostnader för arbetsmarknadsprogram och aktivitetsstöd för programdeltagare. Vid sidan av det minskar skatteintäkterna genom de arbetsmarknadsinsatser som finansieras genom kreditering på arbetsgivarens skattekonto. Framför allt anslagen 22:2 och 22:3 avser utgifter som är konjunkturkänsliga. Rimligen måste oppositionen utgå från antingen en lägre arbetslöshetsnivå eller minskade kostnader för arbetslösheten eller en kombination av bådadera. Något exakt besked på denna punkt går inte att utläsa av motionerna. I korthet fungerar det nuvarande finansieringssystemet, som regleras i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, på följande sätt. Arbetslöshetskassorna bidrar till finansieringen genom den s.k. finansieringsavgiften, som är relaterad till antalet medlemmar och den genomsnittligt utbetalade dagpenningen i arbetslöshetskassan i fråga. Kassan skall för varje medlem till staten betala motsvarande av den under det löpande verk samhetsåret genomsnittligt utbetalade dagpenningen enligt den s.k. inkomstbortfallsförsäkringen. Därutöver betalas för varje medlem en s.k. utjämningsavgift för finansiering av ett utjämningsbidrag som är gemensamt för kassorna. Avgiften motsvarar av den gällande högsta dagpenningen. Arbetslöshetskassorna skall ta ut medlemsavgifter som tillsammans med andra inkomster får antas täcka förvaltningskostnader, dessa avgifter och övriga utgifter. - I den mån intäkterna från dessa avgifter inte är tillräckliga finansieras utbetalningarna med allmänna medel. Arbetsmarknadsavgiften enligt socialavgiftslagen (2000:980) uppgår från till från att tidigare ha varit . Enligt lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter skall arbetsmarknadsavgiften bl.a. finansiera arbetslöshetsersättningen. Även aktivitetsstödet till personer som uppfyller förutsättningarna för inkomstrelaterad ersättning finansieras med denna avgift. De försäkrades insatser är alltså inte relaterade till arbetslöshetsnivån i kassan eller till arbetslösheten i stort utan till den dagpenning som kassans arbetslösa medlemmar har, vilken i sin tur är kopplad till löneläget bland kassans medlemmar. På detta sätt innebär finansieringssystemet att lönehöjningar kan gå ut över hela medlemskollektivet. Partierna skissar på något olika modeller för hur en ökad egenfinansiering skulle åstadkommas. vill se en egenfinansiering som relateras till månadslönen, medan och förordar en egenfinansiering som relateras till utbetalningarna. talar i sin motion om en helt annan modell för finansieringen med en högre egenavgift som blir avdragsgill och motsvaras av en skattelättnad för den enskilde. förslag går längre i detaljeringsgrad än de övrigas och innebär att dagens avgift ersätts med en försäkringspremie som relateras till månadslönen. Premien skall tas ut på sådana arbetsinkomster som är ersättningsberättigade. Premien skall vara avdragsgill vid inkomstbeskattningen. Förslaget har likheter med det finansieringssystem som infördes av fyrpartiregeringen men som upphävdes sedan Socialdemokraterna återtagit regeringsmakten . har tagit ställning till olika förslag från oppositionen om en ökad egenfinansiering i arbetslöshetsförsäkringen som väntas leda till kraftigt reducerade utgifter för försäkringen. Mer eller mindre preciserade modeller har föreslagits. har bl.a. i yttranden till finansutskottet framhållit att det varit svårt att få någon klarare bild av hur partierna mera i detalj tänkt sig finansieringen. Frågor som inställer sig är bl.a. vad den enskildes insats mera exakt skall relateras till och vilka som skall stå för finansieringen, hela löntagarkollektivet eller bara de som är medlemmar i en kassa eller möjligen de som kan sägas ha förankring på arbetsmarknaden och i så fall hur detta kriterium skall bestämmas. förslag är i det hänseendet tydligare än de övriga partiernas. Det anknyter till en finansieringsmodell som faktiskt gällde . Egeninsatsen tas i det förslaget ut i förhållande till den enskildes ersättningsgilla inkomst av arbete. vill här nedan kortfattat beskriva vad finansieringssystemet innebär och vad en ökad finansieringsgrad till en tredjedel av utbetalningarna skulle innebära. Sifferuppgifterna är i huvudsak hämtade ur AMS verksamhetsberättelse 2002 för arbetslöshetsförsäkringen. uppgick den genomsnittliga dagpenningen i de 38 arbetslöshetskassorna till . av detta är . Den fakturerade finansieringsavgiften uppgick till . Den totalt utbetalade ersättningen uppgick till . Finansieringsavgiften täckte alltså av det utbetalda beloppet. I budgetpropositionen beräknades arbetsmarknadsavgiften inbringa ; efter sänkningen till beräknas motsvarande intäkter uppgå till . Förhållandena varierar starkt mellan olika kassor. Det gäller inte bara den genomsnittliga dagpenningen utan också t.ex. andelen ersättningstagare, ersättningsdagar per ersättningstagare respektive per medlem och den totala utbetalningen i förhållande till antalet medlemmar. I Farmacitjänstemännens a-kassa var av medlemmarna ersättningstagare 2002 och den genomsnittliga utbetalningen per medlem var att jämföra med Musikernas m.fl. a-kassa där nästan varannan medlem var ersättningstagare och ersättningen per medlem uppgick till nästan . Den förstnämnda kassan var inte långt från att vara självfinansierad medan medlemsinsatserna i musikerkassan till mycket liten del täckte utbetalningarna. I fiskares a-kassa uppbar av medlemmarna ersättning, och den totala ersättningen per medlem motsvarade . Allra högst andel ersättningstagare finns i ALFA-kassan. I de till medlemsantalet största kassorna, Akademikernas, Kommunalarbetarnas, Metallindustriarbetarnas och SIF:s, var andelen ersättningstagare 6, 18, 15 respektive . Om en tredjedel av den totalt utbetalda ersättningen 2002 fördelades på de ca 3,8 miljoner a-kassemedlemmarna skulle varje medlem bidra med strax /år. Detta skulle då inte täcka några administrationskostnader. Medlemmarna betalar via sin medlemsavgift också för kassornas förvaltningskostnader m.m. Medlemsavgiften är därför högre än vad som motsvarar finansieringsavgiften och uppgick i snitt till för kollektivt anslutna medlemmar. För direktanslutna medlemmar tar de flesta kassorna ut en högre avgift. Hur stor kostnadsökningen skulle bli för varje enskild medlem är alltså beroende av om administrationskostnaderna i en allmän försäkring skulle tas ut direkt via de försäkrade eller på annat sätt.