yttr · GR05AU5y · 2004-01-01 00:00:00 — Frågan om lagstiftningen på arbetstidsområdet är mycket komplicerad, bl.a. eftersom man på stora delar av arbetsmarknaden reglerat arbetstiden genom kollektivavtal. På så sätt har parterna kunnat göra nödvändiga anpassningar till branschen m.m. Utskottet kan i detta sammanhang konstatera att arbetstidsdirektiv i fråga om undantag har en hänvisning till ramdirektivet 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet. Denna hänvisning finns kvar, vilket innebär att vissa sektorer är undantagna från arbetstidsdirektivets regler. Flera utredningar har lämnat betänkanden på området. har dessutom bidragit till rättsutvecklingen genom sin dömande verksamhet. Förutsättningarna har ändrats för både arbetsmarknadens parter och lagstiftaren. Därtill har kommissionen aktivt drivit vissa frågor avseende det svenska införlivandet på området och avgett det ovannämnda motiverade yttrandet. Det ska också nämnas att utskottet uppvaktats i fråga om arbetstidsdirektivet och dess genomförande i svensk lagstiftning av representanter för arbetsmarknadens parter på arbetsgivarsidan. Utskottet kan konstatera att arbetstidsfrågan är komplex och har starka parts- och branschintressen. Regeringen har aviserat att en proposition på arbetstidens område ska lämnas till senare i vår. Utskottet anser att denna proposition bör avvaktas. Motionsyrkandet bör därför avstyrkas. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (m), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Sysselsättningsfrågor på den svenska arbetsmarknaden m.m. (m, fp, kd) av (m), (), (), (), () och (). har en alltför låg sysselsättning och hög arbetslöshet. Över en miljon människor i arbetsför ålder står kvartal efter kvartal utanför arbetsmarknaden på grund av arbetslöshet, sjukskrivning eller förtidspensionering. En allt mindre andel av befolkningen måste försörja inte bara sig själv utan en växande grupp som saknar egen försörjning. Detta är en oacceptabel utveckling såväl ekonomiskt som socialt.Sverige har alltför låg sysselsättning och hög arbetslöshet. Europeiska rådets rekommendationer 2003 till gick alla ut på att förstärka och upprätthålla utbudet av arbetskraft och utnyttja potentiella källor till arbetskraft särskilt genom högre deltagande av invandrare, att minska antalet långtidssjukskrivna personer och att reformera skatte- och bidragssystemen. Vi menar att situationen på arbetsmarknaden är allvarlig och att regeringen inte vidtar tillräckligt kraftfulla åtgärder för att komma till rätta med problemen. Det är av stor vikt att öka antalet arbetade timmar i . När det gäller den statistik som utskottet valt att redovisa i yttrandet vill vi göra följande kommentarer. AMS arbetslöshetssiffra för uppgår till av arbetskraften (motsvarande siffra för februari var ). Enligt SCB uppgick arbetslösheten till av arbetskraften. SCB:s siffror för har ännu inte publicerats. Statistik från EU:s statistikmyndighet anger ett relativt arbetslöshetstal som är högre än SCB:s. En anledning till denna skillnad är att man inte mäter exakt samma sak, t.ex. är kriterierna för vem som betraktas som arbetslös olika. SCB:s statistik har snävare kriterier för att räkna en person som arbetslös. Oavsett vilken mätmetod som används ger statistiken en allvarlig signal om tillståndet på den svenska arbetsmarknaden. Den negativa bilden förstärks av tillgänglig statistik på EU-nivå. står det att ohälsotalet sjunker, och det redovisasUtskottsmajoriteten redovisar att antalet personer som det betalades sjukpenning till minskade med 29 500 personer jämfört med . Det utskottet "glömmer" att nämna är att det infördes ett ansvar för arbetsgivare att betala sjuklön även för den tredje sjukveckan. Det är en omständighet som självklart är en förklaring till minskningen även om vi inte exakt vet i vilken grad. Vi kan konstatera att situationen även på detta område är värre än vad utskottsmajoriteten vill göra gällande. När det slutligen gäller den svenska sysselsättningsgraden, är det visserligen riktigt att har uppnått EU:s mål om en sysselsättningsgrad på . Men det är inte korrekt att jämföra den siffran med Konjunkturinstitu tets uppgift om en reguljär sysselsättningsgrad på , mätt som ett årsgenomsnitt. Den senare måttet avser personer i åldern och ger därmed en högre siffra än EU:s statistik som avser personer i åldern . En annan omständighet som förrädiskt höjer nivån på sysselsättningen är att den svenska sysselsättningsstatistiken räknar både den som är sjukskriven och den som innehar sjukvikariatet som sysselsatta. I statistiken ger alltså en tjänst utslag som om två personer är sysselsatta.alltså ett och samma arbete två sysselsättning. Det innebär att när sjukskrivningarna ökar, ökar också sysselsättningen. Ett bättre mått när det gäller sysselsättningen är antalet arbetade timmar. Ända , som var ett toppår i detta sammanhang, har trenden varit tydligt sjunkande. Det genomsnittliga antalet arbetade timmar per person i befolkningen i åldern blir allt lägre. Detta leder till sämre skatteintäkter för offentlig service och utgör i förlängningen ett hot mot välståndet och hela det svenska välfärdssystemet. Arbetstidsdirektivet (m) av (m), () och (). Vi befarar att arbetstidsdirektivet kan komma att få negativa konsekvenser för hela samhällsekonomin om inte möjligheterna till undantag tas till vara i det kommande lagförslaget på området. Detta har mycket klart framgått i de uppvaktningar från såväl den privata som den offentliga sektorn som utskottet tagit emot. Undantag bör göras t.ex. för läkare inom sjukvården som arbetar jourtid men även för yrkesgrupper inom andra områden. Vi anser att måste ha ett mera flexibelt regelverk på arbetstidens område. Frågan om arbetstid och arbetade timmar hänger tätt samman med förmåga att skapa ökat välstånd och tillväxt. Regeringen bör därför tillse att utnyttjar de möjligheter till undantag och avvikelser som arbetstidsdirektivet medger. Det förhållandet att det nu pågår en översyn av arbetstidsdirektivet understryker ytterligare vikten av att i denna process mycket tydligt markerar behovet av flexibilitet och utrymme för nationella särlösningar. 2003/04:AU5y yttrande yttrande 2003/04:AU5y 2003/04:AU5y Avvikande meningar