utskottsdokument · GQA1EBWQJRF · 2004-04-22 00:00:00 — Förbudet avsåg det som framkommit under förhöret. Beslutet dokumenterades i förhöret. Beslutet hävdes inte under förundersökningen. Vid följande häktningsförhandling och omhäktningsförhandlingar yrkade åklagaren yppandeförbud och domstolen biföll också yrkandena. Det kan tilläggas att det inte fanns någon erinran mot yrkandena från motparternas sida. Den främsta anledningen till yrkandena var att åklagaren ville inskränka den s.k. meddelarfriheten, då målet tilldrog sig stor uppmärksamhet från massmedia. Rörande ett annat fall pågick förundersökningen alltjämt vid tiden för redovisningen. Misstanken i målet gällde mord. Den misstänkte var häktad. Domstolen har på yrkande av åklagaren förordnat om yppandeförbud. Tingsrätten förordnade - allt i enlighet med åklagarens yrkande - att uppgifterna om brottsplatsen, undersökningen av denna, offrets skador, tillvägagångssättet vid brottet och eventuella brottsredskap inte fick uppenbaras. När det gäller det tredje fallet hade beslut i åtalsfrågan inte fattats vid tiden för redovisningen. Misstanken i målet gällde grov misshandel, vapenbrott m.m. Vid de häktningsförhandlingar som ägt rum i ärendet har rätten på yrkande av åklagaren meddelat yppandeförbud. Från motparternas sida har man inte haft någon erinran mot yrkandet. Anledningen till yrkandet har varit att inskränka meddelarfriheten. I ett fall ägde häktningsförhandlingen rum på ett sjukhusrum med sjukhuspersonal närvarande. Vid Åklagarkammaren i har det inte meddelats eller yrkats yppandeförbud i något fall . Vid Åklagarkammaren i har yppandeförbud meddelats av åklagare i tre fall . Vidare har yppandeförbud yrkats vid domstol i tre fall . I det första ärendet har sex gärningsmän dömts. Utredningen har rört mord, människorov, olaga hot och vapenbrott. Ytterligare två personer var misstänkta för medhjälp till mord. Samtliga misstänkta och deras ombud meddelades yppandeförbud i ett tidigt skede av förundersökningen och förbudet omfattade vad de misstänkta uppgivit i förhör samt vad de fått kännedom om rörande förundersökningsmaterialet. Beslutet har dokumenterats i respektive förundersökningsprotokoll och skälet till beslutet har varit en besvärlig förundersökningssituation med starkt tryck från massmedia där det varit viktigt att begränsa informationsflödet mellan de inblandade. Beslutet har hävts i samband med att förundersökningen lades ned respektive att åtal väcktes. Ett annat ärende där yppandeförbud har meddelats har rört obehörig befattning med hemlig uppgift, försök till sådant brott alternativt vårdslöshet med hemlig uppgift. I ärendet var tre personer misstänkta. Ärendet innehöll uppgifter med såväl försvarssekretess som kommersiell sekretess. De misstänkta, deras ombud och i ärendet hörda vittnen har meddelats yppandeförbud i samband med att förhör hållits med dem. Skälet har varit nämnda sekretess. Beslutet har omfattat egna förundersökningsuppgifter och vad de fått erfara av sekretessbelagda uppgifter ingående i förundersökningen. Besluten har dokumenterats i förundersökningsprotokoll. Beslutet har hävts som förundersökningen lagts ned. Yppandeförbud har meddelats i ett tredje fall. I ärendet var en person häktad såsom skäligen misstänkt för mord. Den misstänktes försvarare har under förundersökningen meddelats yppandeförbud. Skälet till detta var att uppgifter behövde kontrolleras utan eventuell påverkan utgående från den misstänkte. Förbudet har omfattat den misstänktes uppgifter och vad som framkommit under utredningen. Beslutet har inte dokumenterats. Förbudet hävdes som förundersökningen lades ned. Yppandeförbud har yrkats vid domstol i tre fall. Det första ärendet gällde ett dubbelrån mot två banker i . Rånen genomfördes av tre personer. Två personer som greps i begärdes häktade i sin frånvaro såsom på sannolika skäl misstänkta för grovt rån. I samband med dessa förhandlingar yrkade åklagaren att rätten skulle förordna om yppandeförbud, vilket också bifölls. Skälet för yrkandet var att det förelåg en mycket känslig utredningssituation där utredningen skulle kunna skadas om uppgifter från förundersökningen kom ut. Bl.a. förelåg en klar hotbild i ärendet och det fanns en stor risk för att personer som hördes i utredningen skulle kunna komma att påverkas att lämna oriktiga uppgifter om något kom ut om utredningen. greps ytterligare en misstänkt gärningsman. Även vid denna häktningsförhandling framförde åklagaren ett yrkande om yppandeförbud, vilket domstolen biföll. I samband med att ytterligare fyra personer begärdes häktade, bl.a. för misstanke om medhjälp till grovt rån, framställdes också yrkanden om yppandeförbud. Även dessa bifölls. Yppandeförbud yrkades även i ett annat ärende. Detta rörde försök till mord genom förgiftning av ett spädbarn. Fadern var misstänkt och begärdes häktad. I samband med förhandlingen yrkades yppandeförbud, vilket bifölls. Ärendet tilldrog sig mycket stort massmedialt intresse. Utredningsläget var svårt eftersom annan person skulle kunna misstänkas för brotten. Stor risk förelåg för att vittnen och andra skulle kunna bli påverkade av uppgifter i massmedia, vilket skulle ha försvårat utredningsarbetet. Slutligen har yppandeförbud yrkats i ett vid tiden för redovisningen pågående ärende rörande bankrån i . I ärendet häktades fyra personer misstänkta för grovt rån och en häktades misstänkt för häleri. Vid häktningsförhandlingarna yrkade åklagaren om yppandeförbud, vilket bifölls i samtliga fall. Skälen för yrkandena var de samma som i det ovan nämnda fallet rörande bankrån. Vid Åklagarkammaren i har det inte meddelats eller yrkats yppandeförbud i något fall . Vid Åklagarkammaren i har det beslutats om yppandeförbud i ett fall . Vidare har åklagare vid kammaren yrkat yppandeförbud i tre fall under nämnd period. Yppandeförbud har beslutats av åklagare under förundersökningen i ett ärende rörande bl.a. våldtäkt och grov våldtäkt. Detta skedde i samband med att vittnen skulle höras. Skälet till beslutet var att det var väsentligt att höra en del vittnen innan den misstänkte hördes och att det hade varit förödande för utredningen om den misstänkte fått kännedom om ärendet innan vittnena i ärendet hade hörts. Åklagaren dokumenterade beslutet om yppandeförbud i de direktiv som tillställdes polismyndigheten. Yppandeförbud löpte under hela förundersökningen och hävdes då åtal väcktes i målet. Den tilltalade dömdes till fängelse. I ett annat ärende har yrkande om yppandeförbud framställts vid domstol. Yrkandet vann inte bifall. Skälen härför utvecklades inte av tingsrätten. Ärendet rörde bl.a. sexuellt utnyttjande av underårig. Den misstänkte var ungdomsledare i kyrkan och tidigare dömd för sexualbrott i form av att ha sexuellt ofredat barn vid kyrkans barntimmar. Skälet till att åklagaren yrkade yppandeförbud var att det i ärendet förekom uppgifter som var synnerligen känsliga för målsägandena. Den tilltalade dömdes och påföljden bestämdes till skyddstillsyn. Även i ett annat ärende har åklagarens yrkande om yppandeförbud inte vunnit bifall. Skälet till detta utvecklades inte av tingsrätten. Ärendet rörde ett dubbelmord. Enligt åklagaren hade en del uppgifter om utredningen kommit ut i massmedia. Anledningen till att yppandeförbud yrkades var att åklagaren ville hindra att ytterligare uppgifter om utredningen skulle komma ut. Vid tiden för redovisningen pågick förundersökningen fortfarande. Yppandeförbud har slutligen yrkats vid domstol i ett tredje fall. Tingsrätten meddelade yppandeförbud, men har inte närmare angett grunden för beslutet. Ärendet rörde grovt rån. I ärendet var många personer frihetsberövade. Vid häktningsförhandlingarna blev åklagaren tvungen att presentera sambandet mellan de personer som var misstänkta för brottet. Åklagaren bedömde att det var av vikt att de uppgifter som rörde sambandet mellan de misstänkta inte skulle kunna diskuteras emellan de misstänkta och deras försvarare. Utgången i målet blev att fyra personer dömdes till långa fängelsestraff för grovt rån och en till fängelse för förberedelse till grovt rån. Vid Åklagarkammaren i har yppandeförbud meddelats som granskats. Ärendet rörde ett fall av grovt rån där den huvudmisstänkte hade fått i uppdrag av en person som dömts till ett mycket långt fängelsestraff att verkställa rånet som en hämnd för en oförrätt. I ärendet förekom även hemlig telefonavlyssning. Vid internationella åklagarkammaren i har yppandeförbud meddelats och även yrkats i ett fall . I ärendet, som rörde misstänkt förberedelse till flygplanskapning m.m., beslutades yppandeförbud för den offentlige försvararen. Förundersökningen rörde en mycket uppmärksammad händelse på , där en person påträffades med ett laddat vapen vid säkerhetskontrollen. Förundersökningen har syftat till att undersöka motivet till att personen hade med sig vapnet och utredningen har varit relativt omfattande. Kollusionsfaran i ärendet har varit påtaglig eftersom ett flertal personer skulle höras. Det hade varit mycket olyckligt för utredningen om uppgifter från förundersökningen hade lämnats genom den offentlige försvararen. Beslutet avsåg samtliga uppgifter som var belagda med förundersökningssekretess och det dokumenterades på en tvångsmedelsblankett. Vid tiden för redovisningen pågick förundersökningen fortfarande och yppandeförbudet hade inte hävts. I samma ärende yrkade åklagaren även yppandeförbud vid tingsrätten. Det var av samma skäl som beslutet om yppandeförbud. Domstolen fattade beslut om yppandeförbud i enlighet med yrkandet. Ingen åklagarkammare har meddelat att det funnits ärenden där yppandeförbud inte har meddelats eller yrkats men där så borde ha skett. Det kan konstateras att yppandeförbud meddelas och/eller yrkas i få ärenden , dvs. till och med . Institutet har överhuvudtaget inte kommit till användning vid två av åklagarkamrarna. Vid de övriga fem kamrarna har yppandeförbud förekommit endast i enstaka fall. Totalt i åklagarregionen rör det sig om 15 fall . I det fall yppandeförbud har meddelats och/eller yrkats har utredningarna vanligen rört synnerligen allvarlig brottslighet, exempelvis mord, grov våldtäkt, grovt rån eller grovt narkotikabrott. I ett fall har misstanken avsett brott som direkt rört rikets säkerhet. Inte i något fall har yppandeförbud beslutats eller yrkats vid brottslighet som inte varit allvarligt. Det kan konstateras att institutet yppandeförbud främst har använts när åklagaren bedömt att det förelegat en påtaglig fara för att utredningen skulle kunna skadas eller försvåras om vissa uppgifter röjdes. Yppandeförbud har också använts i några fall när åklagare funnit skäl för att begränsa spridningen av mycket känsliga uppgifter rörande enskildas personliga förhållanden eller rikets säkerhet m.m. Inte i något fall ger de redovisade uppgifterna anledning att tro att åklagaren saknat fog för att meddela eller yrka yppandeförbud. Sammanfattningsvis finns det således inget som talar för att regionens åklagare använder institutet yppandeförbud slentrianmässigt rörande grova brott eller annars på ett felaktigt sätt. Det har inte heller framkommit skäl att tro att yppandeförbud meddelas eller yrkas i en alltför begränsad omfattning. Min samlade bild är att regionens åklagare är försiktiga med att använda yppandeförbud som tillämpningen inte präglas av en alltför stor restriktivitet. Jag gör bedömningen att institutet yppandeförbud tillämpas på ett väl avvägt sätt inom åklagarregionen. Jag vill i detta sammanhang framhålla att åklagarens beslut om yppandeförbud alltid skall dokumenteras på ett lämpligt sätt. Beslutet skall självfallet även diarieföras. Vidare bör, enligt min mening, beslut om yppandeförbud alltid på något sätt tidsbegränsas, t.ex. genom att det förordnas att förbudet gäller längst till dess att åtal väckts eller annat slutligt beslut meddelas. Vidare anser jag att det bör finnas en rutin vid åklagarkamrarna för bevakning av ärenden där yppandeförbud meddelats av åklagare, så att beslutet kan hävas, om det innan beslutet förfaller, inte längre finns skäl för yppandeförbud. Det förtjänas vidare att påpekas att om åklagaren funnit skäl för att meddela yppandeförbud för att hindra spridningen av mycket känsliga uppgifter, t.ex. uppgifter rörande rikets säkerhet, så bör även yppandeförbud och fortsatt domstolssekretess yrkas vid eventuella förhandlingar i domstol. För det fall åklagaren i en sådan situation beslutat om yppandeförbud och förundersökningen därefter läggs ned kan det finnas skäl för yppandeförbud även för tiden efter att förundersökningen avslutats. I dessa fall kan det dock, enligt min mening, aldrig finnas skäl för att besluta om yppandeförbud avseende än sekretess kan gälla för uppgifterna enligt sekretesslagen (1980:100). Det synes mer sällan föreligga skäl för yppandeförbud efter att förundersökningen avslutats när förbudet meddelats med hänsyn till kollusionsfara. I vart fall kan, enligt min mening, yppandeförbud i dessa fall aldrig förordnas att gälla för tiden efter att möjligheterna till lagföring upphört p.g.a. preskription. Inte heller i dessa fall anser jag att ett yppandeförbud kan sträcka sig längre i tiden än möjligheten att hemlighålla uppgifterna enligt sekretesslagen. Då det inte finns skäl för några ytterligare åtgärder eller synpunkter från min sida avslutas tillsynen. I den slutliga handläggningen av detta ärende har även vice överåklagaren deltagit. Anteckningar förda i samband med uppföljningsgruppens sammanträde Som ett led i uppföljningsgruppens studie av tillämpningen av bestämmelserna i 5 kap. 4 § respektive 23 kap. 10 § femte stycket om s.k. yppandeförbud inbjöds representanter för Riksåklagaren, , i , och till ett sammanträde med uppföljningsgruppen . Vid sammanträdet deltog: - (), ordförande Från justitieutskottets kansli: - , föredragande, sekreterare i uppföljningsgruppen - , överåklagare, i - , chefsåklagare, 2:a åklagarkammaren i - , chefsrådman, - , chefsjurist, - , chefsåklagare, Vid sammanträdet förväntades representanterna från i samt tingsrätterna i och att ge vissa uppgifter rörande hur de aktuella bestämmelserna tillämpas på den egna myndigheten respektive domstolen samt att ge sin syn på hur bestämmelserna bör användas och på utformningen av bestämmelserna på området. Företrädarna för Riksåklagaren och förväntades ge sin syn på utformningen av bestämmelserna samt på tillämpningen av dessa. Slutligen gavs utrymme för frågor och diskussion. Som underlag till diskussionen låg bl.a. den av uppföljningsgruppen genomförda enkätundersökning om tillämpningen av bestämmelsen i 5kap. 4 § i landets tingsrätter. I det följande ges en redogörelse för vad respektive företrädare i huvudsak framförde vid sammanträdet. Någon stenografiupptagning gjordes inte vid mötet utan anteckningarna speglar hur det som anfördes vid sammanträdet uppfattades av kansliet. Eventuella felaktigheter i redogörelsen får således tillskrivas kansliet. Överåklagaren , i : Ett beslut om yppandeförbud enligt 23 kap. 10 § femte stycket (RB) dokumenteras i förhörsprotokollet men registreras inte särskilt och diarieförs således inte heller hos överåklagarens kansli. Det innebär att det är svårt att ha en fullständig bild av hur den bestämmelsen tillämpas. På samma sätt är det med framställningar i domstol om yppandeförbud 5 kap. 4 § RB. Överåklagaren har inför detta sammanträde låtit genomföra en enkätundersökning bland åklagarkamrarna i (1:a, 2:a och 3:e kammaren samt internationella kammaren) om tillämpningen av bestämmelserna om yppandeförbud. Beslut om yppandeförbud enligt 23 kap. 10 § femte stycket RB har skett endast vid ett ytterst fåtal tillfällen . Däremot har det förekommit i viss utsträckning att domstolen på begäran av åklagaren beslutat om yppandeförbud enligt 5 kap. 4 § RB. Enkäten gav i den delen följande resultat: - beslutade tingsrätt om yppandeförbud i 35 fall. - beslutades om yppandeförbud i 55 fall. - (t.o.m. november) beslutades om yppandeförbud i 40 fall. I det angivna antalet beslut ingår även beslut i samband med omhäktningsförhandling, vilket innebär att det antal mål där yppandeförbud beslutas är färre än antalet beslut om yppandeförbud. Hälften av de tillfrågade åklagarna uppgav att de aldrig har vare sig begärt yppandeförbud eller själva beslutat om detsamma. Siffrorna kan ställas i relation till antalet "C-ärenden" i som var 15400, var 14300 och (till och med november) var 11400. Antalet häktningsförhandlingar var 945 (2001), 1127 (2002) respektive 991 (t.o.m. ). Domstolen bifaller i regel en begäran om yppandeförbud. De måltyper där yppandeförbud aktualiserats har bl.a. varit: - grova - ofta gängrelaterade - våldsbrott (inkl. s.k. MC-brottslighet), - grova narkotikabrott, - grova sexualbrott (t.ex. en pedofilhärva) - brott där poliser varit misstänkta. Yppandeförbud har också begärts och beslutats i samband med vissa i media särskilt uppmärksammade utredningar, bl.a. utredningen om diskoteksbranden samt rörande händelserna i samband med . I samband med brandrättegången var beslutet om yppandeförbud sannolikt avgörande för utgången i målet. Det skäl som åberopas för yppandeförbud är främst s.k. kollusionsfara men även skydd av målsäganden samt skydd av källor. Det är endast i ett fåtal fall som försvararen har haft synpunkter på åklagarens begäran om yppandeförbud. En förklaring till att bestämmelserna om yppandeförbud synes tillämpas oftare i än i resten av landet kan vara att det finns en intern praxis i samt en kunskap om institutet som kanske saknas på andra håll. Vidare har gängkriminaliteten ett starkt fäste i . Bestämmelserna om yppandeförbud är relevanta och nödvändiga och det är bra att de är straffsanktionerade. Nyttan av bestämmelserna visar sig bl.a. genom att lagföringsandelen är större i än i övriga landet. De utgör också ett bra verktyg för bl.a. advokater att kunna stå emot påträngande frågor från media. Däremot är bestämmelsen otydlig och förarbeten ger ringa vägledning om hur den skall tillämpas. Skillnaderna i tillämpning av bestämmelserna torde främst kunna förklaras med skillnader i kunskap och kännedom om institutet. Kunskap om yppandeförbud borde tas in i domar- respektive åklagarutbildningen. Chefsåklagaren , 2:a åklagarkammaren i , i : Vid 2:a åklagarkammaren i arbetar 15 åklagare som handlägger ca 5000 ärenden . begärdes yppandeförbud i domstol . var antalet 13 och innevarande år fram till och med november uppgår antalet till 11. Det är endast fem av de 15 åklagarna som begärt yppandeförbud och det har skett främst i mål rörande grova narkotikabrott med flera inblandande, i mål rörande grova sexualbrott och i mål rörande gängrelaterad brottslighet. Beslut om yppandeförbud enligt 23 kap. 10 § femte stycket RB har endast fattats vid något enstaka tillfälle vid kammaren. Att rapporterat så många beslut om yppandeförbud kan sannolikt förklaras med att tingsrätten deltar i häktningsjourverksamhet tillsammans med och att flertalet av besluten om yppandeförbud torde ha fattats vid sådan jourverksamhet i mål som sedan överflyttas till . Om ett beslut om yppandeförbud har fattats och åklagaren lämnar ut uppgifter uppstår en obalans. En åklagare bör därför avstå från att lämna ut uppgifter i de fall domstolen beslutat om yppandeförbud. Ett stort problem i större och mer uppmärksammade brottsutredningar är de läckor som ibland förekommer. Mot dessa hjälper det egentligen inte med yppandeförbud. Ett alternativ vore att inskränka meddelarfriheten för polis och åklagare som en förundersökning pågår. En anledning till att yppandeförbudet tillämpas oftare i än i t.ex. kan vara att man i inte har de problemen med läckor som man har i . Förekomsten av läckor innebär att verkan av ett yppandeförbud blir avsevärt mindre. Det är också tänkbart att media är mer aktivt i , eftersom tidningarna där inte är rikstäckande. skulle för egen del inte ha något att invända mot att det infördes en möjlighet att ålägga åklagare, advokater och andra en i princip total tystnadsplikt under förundersökningen. Det finns ingen statistik över förekomsten av beslut om yppandeförbud, besluten antecknas endast i häktningsprotokollet. men känslan på tingsrätten är att antalet beslut ökade . Detta har skett i takt med att brottsligheten blivit allt grövre. En måltyp, utöver de redan nämnda, där det i viss utsträckning förekommer beslut om yppandeförbud är ekobrottmål. Ingen av domarna på tingsrätten har kunnat erinra sig att de skulle ha avslagit en begäran om yppandeförbud. En bidragande orsak till detta kan vara att den misstänktes försvarare i princip aldrig framför några invändningar mot åklagarens begäran därom. Det är också svårt att i det tidiga skede av handläggningen av ett mål när ett yppandeförbud aktualiseras bedöma hur stort behovet och nyttan av ett sådant förbud. Vid en häktningsförhandling släpper åklagaren endast den information som krävs för att den misstänkte skall bli häktad. Möjligen aktualiseras yppandeförbud i större utsträckning när bevisläget inledningsvis är sådant att åklagaren måste lämnar mer information för att den anhållne skall bli häktad. Enligt hans uppfattning bör inte meddelarfriheten inskränkas för att minska förekomsten av läckor. Andra åtgärder bör i stället vidtas. Vid är institutet yppandeförbud i stort sett obekant. Han själv har tillämpat bestämmelsen i 5 kap. 4 § RB i två olika mål . Det har förekommit endast i enstaka mål, t.ex. i det nu aktuella målet rörande mordet på utrikesminister och i målet om mordet på fackföreningsmannen . I det senare fallet var syftet att skydda polisens spaningsverksamhet (bl.a. genom att skydda vissa SÄPO-agenters identitet). Yppandeförbud har också förekommit i några mål om företagsspioneri och ekobrott. Såvitt man kunnat erinra sig har tingsrätten inte i något fall avslagit en begäran om yppandeförbud. Skillnaderna i tillämpningen av bestämmelserna om yppandeförbud mellan och beror troligen främst på skillnader i åklagarkulturen. Det är inte heller otänkbart att media i , som i stor utsträckning är rikstäckande inte är riktigt lika aktiva som media i . För att försvararen och rätten, skall ha bättre möjlighet att ta ställning till en begäran om yppandeförbud borde kanske åklagaren i förväg avisera om att han kan komma att begära yppandeförbud, t.ex. genom att ange detta i samband med häktningsframställan. Eftersom det är åklagaren som i egenskap av förundersökningsledare förfogar över materialet är det ofta svårt för domstolen att gå emot åklagarens begäran. Ett yppandeförbud kan ses som ett misstroendevotum mot försvararen. De illojala personer som läcker uppgifter torde inte bry sig särskilt mycket om att förbudet är straffsanktionerat. Behovet av regler om yppandeförbud är mot bl.a. denna bakgrund inte särskilt stort. Problemen med polisläckor till pressen borde kunna lösas genom införande av sanktioner mot de tidningar och etermedier som publicerar hemliga uppgifter till skada för brottsutredningar. Bestämmelserna om yppandeförbud är relativt gamla och kortfattade, som förarbetena inte ger någon direkt vägledning för tillämpningen. Undersökningar som genomförts visar att bestämmelserna tillämpas med stor försiktighet av åklagarna. Yppandeförbud blir endast aktuellt när det föreligger ett särskilt intresse av sekretess eller när följderna av att uppgifterna lämnas ut blir särskilt allvarliga. Bestämmelserna om yppandeförbud skall ses som en förstärkning av den underliggande sekretessen med där angivna skaderekvisit. Huruvida en överträdelse av ett yppandeförbud skett måste således göras med samma skadebedömning som vid annan överträdelse av tystnadsplikt enligt sekretessregeln. Sedda i sitt sammanhang är bestämmelserna om yppandeförbud ändamålsenliga och fyller sin funktion. Ingenting talar för att bestämmelserna missbrukas, utan det har visat sig att systemet trots allt fungerar. Det saknas därför behov av att se över bestämmelserna.