utskottsdokument · GQA1FDXVLRF · 2004-10-21 00:00:00 — 3.1.7 Nionde bolagsdirektivet (relationer inom företagsgrupper) - utkast Ett utkast till nionde bolagsrättsdirektiv om förvaltning av företagsgrupper i vilka ett aktiebolag ingår som dotterbolag distribuerades av kommissionen för samråd . Enligt motiveringen till detta utkast till direktiv syftade det till att skapa ramar för en sund förvaltning av företagsgrupper som säkerställer ett tillfredsställande skydd av intressen som påverkas av gruppens verksamhet. Sådana rättsliga ramar, anpassade till företagsgruppernas särskilda förhållanden, ansågs saknas i de flesta medlemsstaternas rättsordningar. Expertgruppen på hög nivå för bolagsrätt påpekade att företagsgrupper - som är vanligen förekommande i många medlemsländer - bör betraktas som en legitim modell för affärsverksamhet, men att de på olika sätt kan medföra specifika risker för aktieägare och borgenärer. Gruppens inställning var att det inte fanns något behov av att återuppta arbetet med utkastet till ett nionde direktiv om relationer inom företagsgrupper eftersom det inte föreföll nödvändigt att inrätta ett självständigt rättsligt organ med specifik inriktning på företagsgrupper. Gruppen ansåg dock att enskilda problem borde behandlas genom specifika bestämmelser på tre områden, nämligen finansiell och icke-finansiell information, genomförande av en företagsgruppspolicy och pyramider. Kommissionen anser det önskvärt att ytterligare initiativ tas i syfte att i nödvändig utsträckning förbättra den finansiella och icke finansiella information som offentliggörs av företagsgrupper i de fall då moderbolaget inte är börsnoterat. Eftersom insynen ses som det viktigaste området för åtgärder som gäller företagsgrupper, börsnoterade eller ej, betraktar kommissionen sådana ytterligare åtgärder som en prioritet på kort sikt. Vidare anser kommissionen att det bör krävas att medlemsstaterna fastställer en rambestämmelse för företagsgrupper som möjliggör att de som deltar i ledningen av ett bolag som ingår i en företagsgrupp antar och genomför en samordnad policy för gruppen. Detta under förutsättning att det finns ett effektivt skydd för bolagets borgenärers intressen och att det har gjorts en rimlig avvägning mellan fördelar och nackdelar i ett längre tidsperspektiv för bolagets aktieägare. Kommissionen ser införandet av en sådan bestämmelse som ett viktigt steg på vägen mot bättre effektivitet och konkurrenskraft för företagen men vill betona att tillfredsställande skyddsåtgärder måste utformas noggrant. Ett direktiv på området kommer därför att läggas fram på medellång sikt. Pyramider, som expertgruppen för bolagsrätt definierar som kedjor av holdingbolag där den slutliga kontrollen kan baseras på en liten total investering på grund av att minoritetsägande förekommer i stor utsträckning, ger upphov till flera problem som orsakas av bristen på insyn. Kommissionen påpekar att införandet av ett krav på årligt offentliggörande av en berättelse om företagsstyrning (se avsnitt 3.1.18) tillsammans med antagandet av det trettonde direktivet om uppköpserbjudanden (se avsnitt 3.1.9) leder till en första väsentlig förbättring på detta område. Kommissionen anser det även nödvändigt att ytterligare granska riskerna med missbruk av pyramider. Därvid kommer kommissionen att beakta behovet av att undvika oskäliga begränsningar av företagens frihet att välja en lämplig organisationsform. Kommissionen avser därför att inhämta ett expertutlåtande i denna fråga från . 3.1.8 Tionde bolagsdirektivet (gränsöverskridande fusioner) - förslag Med gränsöverskridande fusion avses i det följande en fusion mellan två företag som lyder under två olika staters lagar. Kommissionen lade fram ett förslag till rådets tionde direktiv om gränsöverskridande fusioner av aktiebolag och andra bolag med begränsat ansvar (EGT C 23, 25.1.1985, s.11). Förslaget kom dock aldrig att antas av rådet och , bl.a. på grund av svårigheterna att finna en lösning på frågan om arbetstagarnas inflytande i bolagens beslutsfattande organ. drog kommissionen tillbaka förslaget i avsikt att lägga fram ett nytt förslag som byggde på den senaste utvecklingen inom gemenskapsrätten. Sedan rådet hade enats om en stadga för europabolag - och därvid även hade funnit en lösning på frågan om arbetstagarinflytande - kunde arbetet med ett nytt förslag till direktiv om gränsöverskridande fusioner mellan bolag återupptas. Kommissionen lade fram ett nytt förslag till och rådets direktiv om gränsöverskridande fusioner av aktiebolag och andra bolag med begränsat ansvar, KOM(2003) 703 slutlig. Det aktuella förslaget skiljer sig års förslag i huvudsak när det gäller tillämpningsområdet och i fråga om arbetstagarnas medverkan i de beslutsfattande organen. Ursprungsförslaget omfattade enbart aktiebolag. I det nu aktuella förslaget utökas tillämpningsområdet till att omfatta alla bolag med begränsat ansvar; enligt en samstämmig definition i medlemsstaterna kännetecknas sådana bolag av att de är juridiska personer som har tillgångar som uteslutande svarar för bolagets skulder. I fråga om arbetstagarinflytandet har förordningen och direktivet om europabolag kunnat bidra till en lösning. Förslaget är i huvudsak riktat till de företag som inte är intresserade av att bilda ett europabolag och i synnerhet till små och medelstora företag. Den grundprincip som enligt förslaget skall styra förfarandet vid gränsöverskridande fusioner är att ett sådant förfarande i varje medlemsstat skall regleras av samma principer och villkor som inhemska fusioner, om inte något annat sägs i direktivet och således är motiverat av fusionens gränsöverskridande natur. Samma sak skall gälla i fråga om skyddet för borgenärer, minoritetsägare och arbetstagare i fråga om andra rättigheter än medverkan i bolagets beslutsfattande organ. Direktivförslaget behandlas i en rådsarbetsgrupp. Ambitionen är att arbetet skall vara avslutat . Det finns inte några regler i svensk rätt om gränsöverskridande fusioner av aktiebolag och andra bolag med begränsat ansvar. Det går därför inte att genomföra en fusion - i ordets rättsliga bemärkelse - mellan ett svenskt och ett utländskt bolag. Ett antagande av förslaget skulle kräva ny svensk lagstiftning. 3.1.9 Trettonde bolagsdirektivet (offentliga uppköpserbjudanden) - nytt direktiv Den markant ökade aktiviteten på världens aktiemarknader och de tendenser som då också kunde skönjas till en våg av företagsköp i föranledde kommissionen att lägga fram ett direktivförslag om offentliga uppköpserbjudanden (KOM (88) 823 - SYN 186) - det s.k. övertagandedirektivet. Året därpå framlades ett förslag om vissa tillägg till detta förslag (KOM (90) 416 - SYN 186). Syftet med ett direktiv i ämnet är framför allt att åstadkomma ett skydd för en aktieägarminoritet mot vilka sådana erbjudanden om uppköp av aktier riktas. Med utgångspunkten att alla aktieägare i samma ställning skall behandlas lika upptog förslaget regler om bl.a. erbjudandeplikt vid innehav av viss röstandel, utformningen av uppköpserbjudanden och målföretagets agerande . Erbjudandeplikt innebär närmare bestämt att den som erbjuder sig att köpa upp en så stor del av andelarna i bolaget att hans delägande kommer att överskrida en viss gräns, är skyldig att erbjuda sig att förvärva även de återstående andelarna. Det är särskilt frågan om s.k. erbjudandeplikt som varit kontroversiell. Rådet och möttes i en förlikningskommitté och nådde då en överenskommelse om direktivet. Därefter hade båda institutionerna på sig att bekräfta denna överenskommelse. I parlamentet krävdes absolut majoritet av de röstande. Parlamentet förkastade förslaget, varför direktivet inte kunnat antas. Kommissionen beslöt då att utvidga den redan tillsatta bolagsrättsliga expertgruppens mandat till att även omfatta de frågor som funnit särskilt problematiska. återkom kommissionen med ett nytt direktivförslag om uppköpserbjudanden (COM (2002) 534 slutlig). I förslaget regleras formerna för offentliga uppköpserbjudanden avseende aktier i noterade bolag. Syftet med direktivet är i första hand att garantera aktieägarna i det bolag som är föremål för ett uppköpserbjudande (målbolaget) en rättvis och rimlig behandling. skall direktivet möjliggöra sunda omstruktureringar på marknaden för noterade bolag. Under förhandlingarnas gång visade det sig vara svårt att få tillräckligt stöd för kommissionens förslag. Många medlemsstater lade fram olika kompromissförslag. Efter många års förhandlingar enades rådet och om ett direktiv om uppköpserbjudanden, 2004/25/EG. I direktivet finns bl.a. regler om förfarandet för uppköpserbjudanden och om tillsynen över sådana erbjudanden. Vidare finns regler om bl.a. budplikt. Dessa regler innebär att den person som genom förvärv skaffar sig kontroll över ett bolag skall vara skyldig att lämna ett anbud riktat till övriga värdepappersinnehavare avseende förvärv av hela deras innehav till ett skäligt pris. Där finns också regler om att den som efter ett uppköpserbjudande har förvärvat en viss andel av aktierna skall ha rätt att lösa in återstående minoritetsaktier. Direktivet innebär en minimiharmonisering. Det står således medlemsstaterna fritt att införa mer långtgående regler än de som följer av direktivet. I finns, med undantag för skyldigheten att upprätta prospekt vid erbjudanden, 2 kap. 3 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument, inte några lagregler som reglerar offentliga uppköpserbjudanden. () utfärdade en rekommendation om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden. Rekommendationen, som har reviderats , innehåller bestämmelser om förfarandet, om vilka åtgärder som får vidtas och vilken information som skall lämnas i samband med ett offentligt uppköpserbjudande samt om budplikt. Dessa bestämmelser överensstämmer i väsentliga delar med motsvarande bestämmelser i direktivförslaget. Direktivet innehåller emellertid också flera bestämmelser som saknar direkt motsvarighet i . Rekommendationen är en del av det avtal med Stockholmsbörsen som ett bolag måste underteckna för att kunna få sina aktier noterade på börsen. Följaktligen omfattas alla börsbolag av rekommendationen samt börsens sanktioner. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till hur direktivet om uppköpserbjudanden skall genomföras i svensk rätt (dir. 2004:38). Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . 3.1.10 Fjortonde bolagsdirektivet (överförande av säte från en medlemsstat till en annan) - aviserat förslag En fråga som har avhandlats i den europeiska bolagsrättsliga debatten har varit möjligheterna för ett bolag att förlägga sitt faktiska säte till en annan stat. Kommissionen höll ett samrådsmöte med medlemsstaterna angående ett utkast till ett fjortonde direktiv som behandlar frågan om flyttning av säte. Kommissionen lade därefter fram ett utkast till direktiv om gränsöverskridande sätesförläggning. Utkastet innehåller bestämmelser för det formella förfarandet vid gränsöverskridande sätesförläggning och ålade medlemsstaterna att se till att en sätesförläggning var möjlig, utan krav på upplösning och nybildande av bolaget i fråga. I avsaknad av lagstiftning om flyttande av säte över nationsgränserna är en sådan åtgärd omöjlig eller kräver komplicerade juridiska arrangemang. Detta beror på att lagstiftningen i medlemsstaterna inte skapar de nödvändiga möjligheterna, och när ett överförande är möjligt genom samtidig tillämpning av nationella rättsordningar uppstår ofta konflikter på grund av att olika kriterier för affärsförbindelser tillämpas i medlemsstaterna. Mot denna bakgrund redovisar kommissionen i handlingsplanen för modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i EU att den anser att lagstiftningsarbete krävs på detta område om etableringsrätten skall kunna genomföras på det sätt som avses i fördraget. Kommissionen avser att på kort sikt lägga fram förslag till bl.a. ett fjortonde bolagsdirektiv om överförande av säte från en medlemsstat till en annan. En uppgift som avses att lösas genom ett sådant förslag är de svårigheter som gäller styrelsens sammansättning och de anställdas deltagande. Av denna anledning välkomnar kommissionen antagandet av stadgan för Europabolag som öppnar vägen för lovande utsikter för lösningen av liknande frågor i det fjortonde direktiven. Kommissionen väntas lämna ett förslag till ett fjortonde bolagsdirektiv . 3.1.11 Förordning om Europabolag antogs rådets förordning (EG) nr 2157/2001 om stadga för europabolag samt ett därtill knutet direktiv om arbetstagarinflytande i sådana bolag. Förordningen träder i kraft . avlämnade regeringen en proposition med förslag till en lag om europabolag (prop. 2003/04:112). Lagförslaget innehöll bestämmelser som kompletterar EG-förordningen om europabolag i frågor där denna delegerar normgivningsmakten till medlemsstaterna eller där regeringen annars bedömde det lämpligt att införa svenska regler vid sidan av förordningens regler. Därutöver föreslogs vissa ändringar i aktiebolagslagen m.fl. lagar. biföll i sitt betänkande regeringens förslag och följde utskottet (bet. LU26, rskr. Lagstiftningen träder i kraft , dvs. som EG-förordningen träder i kraft. 3.1.12 Europeiskt privat aktiebolag - aviserat arbete Den bolagsrättsliga expertgruppen pekade i sin slutrapport på att europabolaget inte motsvarar alla förväntningar från särskilt de små- och medelstora företagen. Expertgruppen hänvisade till utarbetandet på privat initiativ av förslag till ett europeiskt privat aktiebolag som skulle bli en ny rättslig form på EU-nivå och huvudsakligen vara avsett för att tillgodose de små och medelstora företagens behov när de är verksamma i fler än en medlemsstat. Detta initiativ har rönt omfattande intresse och stöd, inte bara från den privata sektorn, utan även från Ekonomiska och sociala kommittén. Expertgruppen påpekade dock att den första prioriteten borde vara att anta det tionde bolagsdirektivet om fusioner över nationsgränserna som förväntas uppfylla ett av de syften som anförts som motiv för det europeiska privata aktiebolaget (se avsnitt 3.1.8). Av detta skäl och med hänvisning till att ett antal frågor måste lösas (t.ex. skatte- och medbestämmandefrågor) ansåg expertgruppen att kommissionen bör inleda en genomförbarhetsstudie innan kommissionen beslutar att lägga fram något formellt förslag. I handlingsplanen redovisar kommissionen att den anser att en genomgång av fördelarna och nackdelarna med införandet av en stadga för europeiska privata aktiebolag kan göras oberoende av de framsteg som det tionde bolagsdirektivet förväntas medföra. Kommissionen kommer därför att inleda en genomförbarhetsstudie på kort sikt i syfte att överlämna ett förslag till stadga för europeiska privata aktiebolag på medellång sikt. Syftet med genomförbarhetsstudien är att utvärdera de fördelar och problem som skulle bli följden av en eventuell europeisk rättslig status för små och medelstora företag som syftar till att underlätta deras internationalisering. Därför bör en ingående analys ingå i studien av de rättsliga, skattemässiga och socialpolitiska ordningar som är av betydelse för de små och medelstora företagen i medlemsstaterna. 3.1.13 Förordning om europeiska kooperativa föreningar antogs rådets förordning (EG) nr 1435/2003 om stadga för europeiska kooperativa föreningar (SCE-föreningar). Ett europakooperativ är en särskild europeisk associationsform för gränsöverskridande kooperativ verksamhet. Till förordningen har kopplats ett särskilt direktiv om arbetstagarinflytande i sådana associationer, direktiv /72/EG. Förordningen träder i kraft . Huvudsyftet med förordningen är att ett europakooperativ skall kunna inrättas av fysiska personer bosatta i olika medlemsstater eller av rättsliga enheter som är etablerade i enlighet med olika länders lagstiftning. Förordningen kommer även att göra det möjligt att inrätta ett europakooperativ genom fusion av två befintliga kooperativ, eller genom omvandling av ett nationellt kooperativ till den nya formen utan att det först avvecklas, om det kooperativet har sitt säte och huvudkontor i en medlemsstat och en driftsenhet eller ett dotterföretag i en annan medlemsstat. Inom pågår ett arbete med en departementspromemoria där förslag lämnas till lagstiftning som skall komplettera EG-förordningen. Avsikten är att promemorian skall remitteras . 3.1.14 Förordning om europeiska föreningar - förslag Kommissionen lade fram ett förslag till en förordning om europeiska föreningar, KOM(91)273 slutlig. Förslaget behandlades i rådet . Därefter lades arbetet åt sidan i avvaktan på förhandlingarna om det parallella förslaget till förordning om europabolag. skedde ett genombrott i dessa förhandlingar vilket ledde till att rådet kunde anta förordningen om europabolag. Därefter har rådet också nått enighet kring en förordning om europakooperativ. Mot den bakgrunden har arbetet med europaföreningar återupptagits och kommissionen har lagt fram ett ändrat förslag till rådets förordning om stadga för europeiska föreningar (EA-föreningar). Förslaget innebär att det skall införas en ny associationsform, "europaförening", som närmast torde vara att jämställa med en ideell förening. Europaföreningsformen är avsedd för icke vinstsyftande verksamhet inom områden såsom utbildning, kultur, socialt arbete och utvecklingsbistånd. Tanken är att denna associationsform, liksom europabolaget och europakooperativet, delvis skall regleras av europeisk rätt. I första hand skall detta ske genom bestämmelser i förordningen. Till förordningen skall kopplas ett direktiv om arbetstagarinflytandet i europaföreningar. Förordningen skall tillämpas endast på europaföreningar och innebär alltså inte någon harmonisering av nationell lagstiftning för andra typer av föreningar. Förordningen förutsätter dock att förordningen skall fyllas ut av nationella bestämmelser för "föreningar eller icke-vinstdrivande organisationer bildade i den medlemsstat där föreningen har sitt säte". För svensk del torde det innebära att många av de rättsregler som gäller för svenska ideella föreningar skall tillämpas också på europaföreningar med säte här i landet. I finns inte någon särskild associationsrättslig lagstiftning om ideella föreningar. Det finns därför inte några lagbestämmelser att falla tillbaka på i de delar där förordningen hänvisar till nationell rätt. Det är osäkert om detta innebär att behöver införa särskilda lagregler för europaföreningar eller om det är tillräckligt med den praxis och sedvänja som gäller för svenska ideella föreningar. Viss kompletterande lagstiftning kommer under alla förhållanden att vara nödvändig, bl.a. när det gäller registrering av europaföreningar. har haft inställningen att regler om europeiska föreningar bör införas endast om det finns ett klart uttalat behov av det. Det har inte framkommit att det finns något sådant behov. har inte några lagregler om ideella föreningar och anser att denna ordning fungerar väl. är mot den bakgrunden tveksamt till förordningsförslaget. Bland medlemsstaterna har det funnits olika meningar om huruvida en europeisk associationsform av detta slag behövs. Flera medlemsstater har, liksom , uttryckt tveksamhet till behovet av europaföreningar. Enligt kommissionens handlingsplan avser kommissionen att aktivt stödja det lagstiftningsförfarande som inletts. 3.1.15 Förordning om ömsesidiga bolag - förslag Här är fråga om förslag till ytterligare en förordning om en gränsöverskridande associationsform. För svenskt vidkommande kan antas att förordningen kommer att få betydelse på försäkringsområdet. I avvaktan på en lösning av frågan om arbetstagarnas inflytande i de gränsöverskridande associationerna behandlades förslaget till förordning om ömsesidiga bolag i en rådsarbetsgrupp. I kommissionens handlingsplan redovisas att så snart enighet uppnåtts kring förslaget om en europeisk förening så kommer nödvändig uppmärksamhet att ägnas förslaget om ett europeiskt ömsesidigt bolag. 3.1.16 Förordning om europeiska stiftelser - aviserat förslag I handlingsplanen redovisar kommissionen att vad gäller det eventuella utarbetandet av ett förslag till en förordning om europeiska stiftelser avser kommissionen att, innan den beslutar att överlämna ett förslag, inleda en undersökning i syfte att ingående bedöma genomförbarheten av en sådan stadga. Denna bedömning måste ske med beaktande av erfarenheterna av antagandet och tillämpningen av andra europastadgar. Den bör därför lämpligen genomföras på medellång sikt. Företagsstyrning (corporate governance), som kan definieras på flera sätt, betraktas vanligen som det system som används för ledningen och kontrollen av ett företag. Företagsstyrning är således ett mycket vitt begrepp och som exempel på frågeställningar som ryms inom begreppet kan nämnas rollfördelningen mellan styrelse, verkställande direktör och aktieägare, företagets redovisning och revisorernas roll, näringslivets ägarstruktur och förutsättningarna för ägarstyrning, formerna för regleringen av aktiemarknaden (lagstiftning och självreglering). Bland de rättsområden som berörs kan nämnas aktiebolagsrätt, börsrätt samt regler om redovisning och revisorer. De initiativ som tas inom EU i fråga om företagsstyrning kan alltså komma att påverka den svenska lagstiftningen och näringslivets självreglering på en mängd områden. Frågor om hur företag styrs har ägnats stor uppmärksamhet internationellt, bl.a. inom och EU. Kommissionens bolagsrättsliga expertgrupp hade bl.a. till uppgift att utreda frågan om företagsstyrning. I kommissionens handlingsplan behandlas bl.a. allmänna företagsstyrningsfrågor i ljuset av bl.a. Enronaffären, frågor om aktieägares rättigheter inklusive möjligheten till gränsöverskridande röstning och virtuella bolagsstämmor, frågor om omstrukturering och flyttning av företag, nya europeiska företagsformer såsom ett europeiskt privat aktiebolag, samt reformerade kapitalskyddsregler. Kommissionen föreslår bl.a. ett krav på att noterade bolag tar in en särskild redogörelse i årsredovisningen för bolagets regler och principer för företagsstyrning, krav på noterade bolag att säkerställa att beslut i frågor om nominering och arvodering av företagsledningen samt i revisionsfrågor fattas av självständiga befattningshavare, en möjlighet för noterade bolag att välja mellan en monistisk (styrelse) och dualistisk (styrelse+tillsynsorgan) ledningsstruktur, krav på redovisning av förmåner till företagsledningen och av företagets principer för arvodering, krav på noterade bolag att tillhandahålla information för aktieägarna elektroniskt samt att möjliggöra elektronisk kommunikation med bolaget och röstning på distans, inrättande av en fast samverkansstruktur - - för att samordna medlemsstaternas åtgärder på corporate governance-området, samt en undersökning av konsekvenserna av en metod som syftar till att uppnå fullständig aktieägardemokrati genom principen en aktie - en röst åtminstone för börsnoterade företag. Kommissionen föreslår inte någon gemensam europeisk "corporate governance-kod" men uttalar att en tillfredsställande samordning på EU-nivå av de nationella företagsstyrningskoderna bör säkerställas. Den svenska inställningen är att det är viktigt att få till stånd en diskussion av frågor om företagsstyrning på europeisk nivå. Dessa frågor prioriteras högt av på det nationella planet och bör ges hög prioritet även inom EU. anser vidare att handlingsplanen i huvudsak fokuserar på rätt saker och att det finns anledning för kommissionen att gå vidare i den riktning som handlingsplanen anger. Dock anser att en del av handlingsplanens punkter primärt är relevanta i anglo-amerikanska rättssystem och att en viss försiktighet är påkallad när det gäller att överföra sådana rekommendationer till skandinaviska/kontinentaleuropeiska förhållanden. förutsätter att de åtgärder som vidtas på företagsstyrningsområdet framöver är inriktade på att etablera europeiska miniminivåer.